Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

25 липня 2019 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] Позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/2 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] та додаткові витрати на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 8 322,45 (вісім тисяч триста двадцять дві гривні) 45 коп. Позивач мотивує свої вимоги тим, що у сторін [INFO] народилась донька [PERSON] . Після розірвання шлюбу спільна дитина залишилась проживати з матір`ю. Наразі, відповідач разом з дитиною не проживає, участі у її вихованні та утриманні не приймає. Позивач утримує і виховує доньку одна, здійснює догляд за дитиною, матеріально її забезпечує, турбується про її виховання, духовний та фізичних розвиток, однак її матеріальні можливості щодо належного забезпечення дитини є обмеженими. У зв`язку з тим, що Відповідач у добровільному порядку не надає їй матеріальної допомоги на утримання дитини, вона вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідач працює на посаді Директора Комунальної установи "Міський інформаційно-аналітичний центр Одеської міської ради", про що свідчить декларація Відповідача, яка є у вільному доступі в мережі Інтернет. Позивач вважає, що для повного та достатнього забезпечення гармонійного розвитку дитини, необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/2 частки від його заробітку (доходу) щомісячно. Також, відповідач не бере участі у додаткових витратах на дитину, в той час, як позивачем як матір`ю було витрачено на розвиток здібностей їхньої спільної дочки грошові кошти у розмірі 16 644,90 гривень, а тому Позивач вважає за необхідне стягнути з Відповідача половину понесених нею додаткових витрат на утримання їхньої спільної доньки, що складає 8 322,45 грн. За результатами автоматичного розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Чернявській Л.М. 01 серпня 2019 року судом отримано інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача по Приморському району м. Одеси. 02 серпня 2019 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси відкрито провадження у справі та встановлено порядок спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін для розгляду даної справи. 28 жовтня 2019 року представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги просив задовольнити частково, а саме в частині виплат додаткових витрат на утримання малолітньої доньки у розмірі 8 322,45 грн. та встановити на користь [PERSON] , аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки від заробітку відповідача. При цьому, відповідач зазначив, що він не заперечує проти необхідності сплати аліментів на утримання доньки до її повноліття, але вважає, що вимоги позивачки щодо розміру аліментів непомірно завищені та необґрунтовані. Відповідач не погоджується з твердженням Позивача про те, що він жодного утримання на дитину не надає, та на противагу цього зазначив, що після розірвання шлюбу з Позивачем, Відповідач продовжував надавати своїй доньці матеріальну допомогу, але, ніяких розписок з колишньої дружини не брав. Усі заяви позивача та викладені нею доводи стосовно того, що жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не було надано, не відповідають дійсності. Також позивачем не надано доказів про її особистий дохід, що унеможливлює побачити її реальний фінансовий стан, адже вона працює в ПАТ «МТБ БАНК» на посаді Члена Правління - Начальника Управління контролю за дотриманням регулятивних вимог. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, вимоги просила задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, про слухання справи сповіщений належним чином за місцем реєстрації. Представник відповідача [PERSON] адвокат Дорошенко С.О. звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутністю сторін та просив позов задовольнити частково, а саме стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі ј частин від доходів та додаткові витрати у розмірі 8322,45 грн., а в іншій частині - відмовити. Суд вирішив розгляд справи провести за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, проаналізувавши матеріали справи, знаходить позов [PERSON] обґрунтованим, проте таким, що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , актовий запис № 772 зроблений [INFO] . Батьком дитини записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , які на той час перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2011 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу спільна дитина сторін залишилась проживати з матір`ю. Суд, оцінивши зібрані по справі докази, вважає доведеним факт проживання неповнолітньої [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] та факт ухилення відповідача від участі в утриманні дитини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу також статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Таким чином, на утриманні позивачки знаходиться донька, а батько повинен приймати участь у матеріальному забезпеченні дитини, яка такої допомоги потребує. Докази, які б підтверджували, що відповідач добровільно утримує на належному рівні свою дитину суду не надано, тому суд вважає, що аліменти підлягають стягненню з відповідача у примусовому порядку. При цьому, суд враховує що відповідач частково визнає позов та згоден сплачувати аліменти в розмірі ј частки від його доходів та погоджується з твердженням відповідача про занадто завищену вимогу про стягнення аліментів в розмірі саме Ѕ частки від його доходів, оскільки позивач не обґрунтувала ці вимоги. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Отже, закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Водночас, суд звертає увагу на вік дитини, яка народилась [INFO] та наразі їй виповнилось повних 11 років, тобто найскладніший період в житті дитини та її матері, пов`язаний з великими видатками на матеріальну сторону та фізичний розвиток і здоров`я дитини, а також їжу, одяг, послуги нянь, тощо та малою можливістю матері працевлаштуватись та забезпечувати їх існування, пов`язаний з необхідністю постійної присутності матері поряд з дитиною, вже минув. Так, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі саме 1/2 частини від усіх видів доходів відповідача, необґрунтованою. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року складає 2027 гривень щомісячно (відповідно 50% від прожиткового мінімуму складають - 1013,5 грн. щомісячно). Виниклі між сторонами правовідносини регулюються ч.3 ст.181 СК України згідно якої встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, з усіх видів доходів батька дітей відповідно п.1 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженим Постановою КМУ від 26 лютого 1993 р. N 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Відповідно до роз`яснень, що надані у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) ії матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Враховуючи аліментний обов`язок батька дитини, відсутності даних щодо наявності у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, що дитина проживає з позивачкою, суд вважає можливим стягувати з відповідача на користь матері дитини на її утримання щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду та до повноліття дитини. В силу ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З приводу вимог позивачки про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання доньки в розмірі 8322,45 грн., суд дійшов висновку, що вони підлягають задоволенню, в зв`язку з тим, що зазначені додаткові витрати документально підтвердженні та не заперечуються і визнаються відповідачем. Так, суду надано талон-замовлення № 1 093 099 від 08.07.2019 року, призначення, рецепт на окуляри та фіскальні чеки, підтверджуючі їх придбання, замовлення на надання медичних послуг [PERSON] 2008 р.н., копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 23-29), тобто наявні докази на підтвердження погіршення здоров`я дитини та витрат на її лікування. В порядку ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, в порядку п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи про стягнення аліментів. Стягненню підлягають 768 гривень 40 коп. за вимоги про стягнення аліментів та 768 гривень 40 коп. за вимоги про стягнення додаткових витрат, а всього 1536 гривень 80 копійок.

Outcome: partial