Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Торезантрацит» про відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він більше 30 років працював на підприємствах вугільної промисловості з повним робочим днем під землею. Відповідно до акту № 6 від 30 січня 2014 року про розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, [PERSON], при виконанні трудових обов'язків на підприємстві відповідача, отримав професійне захворювання. 18.02.2014 року висновком МСЕК йому вперше визначено 25% втрати працездатності безстроково. 19.12.2013 року він був звільнений з підприємства відповідача за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, у зв'язку з виходом на пенсію за віком, хоча основною причиною звільнення була неможливість продовження роботи в підземних умовах за станом здоров'я. В зв'язку з погіршенням стану здоров'я він постійно знаходиться на амбулаторному лікуванні, періодично на стаціонарному. У зв'язку з придбаним професійним захворюванням йому було рекомендовано санаторно-курортне, медикаментозне лікування, тростина, спеціальний пояс, ортопедичне взуття, нагляд і лікування у невропатолога, протипоказана робота в підземних умовах, важка фізична праця, праця в несприятливих умовах з вимушеним положенням тіла. Із-за отриманого професійного захворювання його життя повністю змінилось. Він постійно відчуває фізичні і моральні страждання, у нього все частіше проявляються ознаки придбаних захворювань, що змусило його звільнитись з підприємства відповідача, в зв'язку із чим ним втрачені моральні і життєві зв'язки, що потребує додаткових зусиль для організації свого життя. В теперішній час, за станом свого здоров'я, він не може обробляти земельну ділянку, яка була великою підмогою для його сім'ї. В осінньо-зимовий період, коли настає загострення його професійних захворювань, він не може виїхати навіть за межі міста для проходження курсу реабілітації чи лікування, оскільки зміна клімату ще більше погіршує стан його здоров'я і доставляє йому додаткові страждання, в зв'язку із чим він змушений проходити лікування за місцем свого проживання, яке не дає такого ефекту, яке б дало санаторно-курортне лікування. Завдану йому професійним захворюванням моральну шкоду позивач оцінює у 10 000 грн. Просить стягнути з відповідача у відшкодування завданої йому моральної шкоди 10 000 грн. Позивач, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги він підтримує, просить їх задовольнити, справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача ДП "Торезантрацит" - Костенко Л.П., яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала письмову заяву про проведення судового засідання за її відсутності. В заяві указала, що позовні вимоги вона не визнає. Матеріалів справи достатньо для розгляду справи у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно із трудовою книжкою позивач тривалий час працював на підприємстві відповідача ДП «Торезантрацит» з повним робочим днем під землею. Звільнений 19.12.2013 року відповідно до наказу № 525/к від 19.12.2013 року за ст.38 КЗпП України, за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком (а.с.3-5). Згідно медичного висновку ЛЕК комунальної лікувально-профілактичної установи «Обласна клінічна лікарня профзахворювань» № 104/95 від 24.01.2014 року позивачу встановлено діагноз: хронічне обструктивне захворювання легенів пилової етіології, друга стадія, помірний перебіг, легенева недостатність першого-другого ступеня. Встановлено професійний характер захворювання вперше. Протипоказана праця в підземних умовах, в контакті з пилом, токсичними газами, в несприятливих мікрокліматичних умовах, шумом, важка фізична праця (а.с.8). Відповідно до акту № 6 від 30 січня 2014 року розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, [PERSON], при виконанні трудових обов'язків на підприємстві відповідача отримав професійне захворювання (а.с.9). Згідно з довідкою Обласної МСЕК № 238647 при первинному огляді 18.02.2014 року позивачу визначено ступінь втрати професійної працездатності в розмірі 25% з 11.02.2014 року безстроково. Рекомендовано медикаментозне лікування (а.с.6). Відповідно до ст.ст.1,3,21,43ч.4, 46ч.1 Конституції України, Україна як соціальна держава, зміст і спрямованість діяльності якої визначають права і свободи людини та їх гарантії, проголосила право громадян на належні, безпечні і здорові умови праці, соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про охорону праці» від 14.10.1992 року охорона праці - це система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров'я і працездатності людини у процесі трудової діяльності. Відповідно до ст.13 цього закону роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Відповідно до ч.3 ст.153 КЗпП України умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин механізмів, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Статтею 158 КЗпП України передбачено, що власник зобов'язаний вживати заходів щодо полегшення і оздоровлення умов праці працівників шляхом впровадження прогресивних технологій, засобів механізації та автоматизації виробництв, позитивного досвіду з охорони праці. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах по відшкодуванню моральної ( немайнової) шкоди від 31.03.1995 р. № 4 (із змінами) під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних або фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або без діями інших осіб. Судом встановлено, що позивач тривалий час працював на підприємстві відповідача - ДП «Торезантрацит», на роботах з повним робочим днем під землею. За період роботи у шкідливих і небезпечних умовах праці у позивача виникло професійне захворювання. В результаті огляду на МСЕК 18.02.2014 року позивачу вперше встановлено 25% втрати професійної працездатності з 11.02.2014 року безстроково. Визначено потребу в медикаментозному лікуванні. В результаті професійного захворювання позивач відчуває фізичні і моральні страждання, вимушений постійно лікуватись, у нього порушені нормальні життєві зв'язки, він не може продовжити активне життя (виконання домашньої фізичної роботи, зайняття спортом, активний спосіб відпочинку на вихідних та відпустці разом з сім'єю та друзями), у зв'язку з цим порушена його психіка, він страждає, переживає. Порушення законних прав позивача призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи викладене, а також сукупність досліджених у судовому засіданні доказів, що узгоджуються між собою, суд дійшов висновку, що порушено право позивача на належні, безпечні і здорові умови праці, через що він отримав професійне захворювання. У зв'язку з чим позивачу заподіяно моральну шкоду, що полягає: у фізичних стражданнях через відчуття фізичного болю; у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я і необхідністю постійного лікування, у зв'язку з встановленням йому первинно 25% втрати професійної працездатності, позивач зафіксований на своїх почуттях у зв'язку з таким станом здоров'я, що викликає у нього почуття неповноцінності, спричиняє йому страждання; у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного життя, неможливість працювати за отриманою професією, виконувати домашню роботу; у моральних стражданнях у зв'язку з неможливістю продовження реалізації своїх звичок та захоплень, мати повноцінне сімейне життя. Для організації свого життя й життя своєї родини позивачу потрібно докладати додаткові зусилля. Тому суд вважає, що у позивача є право вимагати відшкодування моральної шкоди у зв'язку із спричиненням професійного захворювання, що порушення законних прав позивача призвело його до моральних страждань, його вимоги про відшкодування моральної шкоди ґрунтуються на матеріальному законі і знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Відповідно до діючого законодавства, втрата працездатності, що встановлена довідкою МСЕК, вже сама по собі свідчить про заподіяння моральної шкоди, оскільки стан здоров'я потерпілого погіршено. Обов'язкове ж призначення МСЕК для встановлення факту заподіяння моральної шкоди передбачається у випадку відсутності вищевказаних доказів. Позивач тривалий час працював на підприємстві відповідача. Згідно із актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 30.01.2014 року №6, складеним на підприємстві відповідача, професійне захворювання у позивача виникло за таких обставин: недосконалість технологічних процесів виїмки й транспортування гірської маси. Низька ефективність пилеподавлення. Запиленість повітря робочої зони (концентрація пилу), в тому числі вміст вільного двоокису кремнію: до 10%, середній 30-50 мг/куб.м., максимальний 53-80 мг/куб.м., загазованість повітря робочої зони шкідливими речовинами (концентрація речовин та їх гранично допустима концентрація): підвищені та знижені температури, температура поверхні устаткування, матеріалів, повітря робочої зони: +16+20 0С, рівень шуму: до 90 дБА, рівень загальної та локальної вібрації: 115-116 дБ у професії прохідник, рівень вологості та рухомості повітря: 80-85 %, 0,3-3,0 м/с, рівень фізичного перевантаження: важкість праці - 3 клас 1-2 ступінь. За наведених обставин, суд оцінює доводи представника відповідача, наведені у спростування позовних вимог, як безпідставні. Судом встановлено, що позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду, спричинену йому професійним захворюванням, що право позивача на відшкодування вказаної шкоди виникло з дня встановлення позивачу вперше стійкої втрати працездатності у зв'язку із професійним захворюванням у розмірі 25% - довідкою МСЕК від 18.02.2014 року, у термін, коли набрав чинності ЗУ №717-У від 23.02.2007р., яким виключені статті ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, яке спричинило втрату працездатності», що регламентували порядок відшкодування потерпілим на виробництві моральної шкоди, передбачали відшкодування моральної шкоди ВВД ФССНВВ. Конституційний Суд зазначив, що право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.1167 ЦК України та ст.237-1 КЗпП України їм надано право відшкодувати моральну шкоду за рахунок власника (роботодавця). Професійне захворювання у позивача виникло у зв'язку з порушенням ЗУ «Про охорону праці» і не застосуванням роботодавцем заходів захисту робітників. За таких обставин необхідно застосувати ст.237-1 КЗпП України, яка передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику, підстави відповідальності за завдану шкоду та порядок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Тому з ДП «Торезантрацит», який є належним відповідачем по справі, підлягає стягненню моральна шкода у зв'язку з ушкодженням здоров'я позивача, заподіяного професійним захворюванням. Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню у відшкодування моральної шкоди, суд вважає за необхідне врахувати конкретні обставини по справі: обставини хвороби позивача у зв'язку з професійним захворюванням, перенесені при цьому фізичний біль та страждання; тяжкість діагнозу захворювань; встановлення МСЕК вперше 25% втрати професійної працездатності з 11.02.2014 року безстроково. Позивач не має можливості повноцінно займатися фізичною працею. Необхідно врахувати велике значення негативних змін, які відбулися у нього в житті та в житті його сім'ї (фізичну працю по дому та подвір'ю позивач не може виконувати, не може як раніше матеріально забезпечувати сім'ю, проводити вільний час). Необхідно врахувати, що позивачу приходиться докладати значних зусиль по організації свого життя та життя сім'ї, що його моральні страждання носять тривалий та значний характер. Ті зміни, які наступили у його здоров'ї, житті є дуже значними. Моральна шкода, яка заподіяна позивачу, порушила основні особисті права позивача: право на життя, право на охорону здоров'я, тощо. Заподіяна моральна шкода визначена позивачем у розмірі 10000 грн., суд вважає, що позивачу заподіяні істотні моральні страждання, які підлягають відшкодуванню, однак, позов у цій частині завищений і підлягає частковому задоволенню у сумі 7 500 грн., з урахуванням вказаних конкретних обставин справи. Таким чином, стягненню з ДП «Торезантрацит» на користь позивача підлягає моральна шкода в розмірі 7 500 грн. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.88 ЦПК України з ДП «Торезантрацит» підлягає стягненню в дохід Торезького УК (м.Торез) 22030001 судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial