Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

07.05.2014 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS], просили виділити їм в користування житлову кімнату площею 17 кв.м, в користування [PERSON]житлову кімнату площею 10,1кв.м., посилаючись на те, що позивачі втрьох проживають в значно меншій кімнаті, аніж відповідач, який проживає один. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] наполягають на задоволенні позову. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач позов визнав. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS], в рівних частках кожен. [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у вказаній квартирі та проживають спільно з [PERSON] в кімнаті 10,1 кв.м. [PERSON] займає бульшу кімнату, площею 17 кв.м. Нежитлові приміщення: кухня площею 10,3 кв.м., коридори площею 6,2 кв.м. та 6,3кв.м., комора площею 3,9 кв.м., ванна кімната площею 6,7 кв.м. знаходяться у спільному користуванні усіх мешканців. Вказані обставини підтверджуються витягом з державного реєстру речових прав; довідкою про склад сім'ї, рішенням суду про поділ майна, технічним паспортом на квартиру, поясненнями сторін. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Пленум Верховного Суду України в п. 14 постанови від 22 грудня 1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності" роз'яснив, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випад ку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Згідно зі ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Виходячи із викладеного, та з врахуванням того, що квартира поділу в натурі не підлягає, суд дійшов висновку про необхідність встановлення порядку користування квартирою [ADDRESS] між співвласниками, відповідно до приміщень, що відображені в технічному паспорті, з врахуванням відсутності заперечень відповідача щодо порядку запропонованого [PERSON] При цьому, право на користування житлом [PERSON] та [PERSON] є похідним від прав власника, зокрема [PERSON], з якою вони проживають, а тому їм в позові слід відмовити, проте спільність їх проживання враховується судом при задоволенні вимог [PERSON] Судові витрати по справі складають 243 грн.60коп. та розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial