Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

19 червня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування майнової шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 21 квітня 2016 року в результаті дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля Geely GL (д.н.з. [NUMBER]) та автомобіля Volkswagen Touareg (д.н.з [NUMBER]), водієм якого був відповідач [PERSON], автомобіль належний батькові позивача [PERSON] був пошкоджений. Позивач [PERSON] представляє власника автомобіля [PERSON] на підставі довіреності посвідченої нотаріусом 06.08.2015. Згідно проведеного за ініціативи позивача звіту № 16-095 про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу вартість ремонту автомобіля позивача склала 192677,24 грн., ринкова вартість представленого колісного транспортного засобу на момент ушкодження складає 139542,09 грн., матеріальний збиток нанесений власнику КТЗ дорівнює його ринковій вартості визначений на момент ДТП і складає 139542,09 грн., ринкова вартість КТЗ з урахуванням ушкоджень складає 21629,02 грн. Постановою Ленінського районного суду м.Кіровоград від 23.09.2016 [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Оскільки розмір отриманого нею страхового відшкодування від ПАТ СК «Країна» становить 51839,94 грн., то на підставі ст. 1192, 1194, ст. 1187 ЦК України просить стягнути з відповідачів різницю між фактичним розміром шкоди, завдану відповідачем [PERSON], та отриманою нею страховою виплатою. Крім того, просить стягнути моральну шкоду з [PERSON] в розмірі 125 000 грн. та судові витрати за справою. 20 червня 2017 року ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області відкрито провадження у цивільній справі № 390/1139/17 та призначено до судового розгляду на 27 червня 2017 року. Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 29 серпня 2017 року цивільну справу № 390/1139/17 передано за підсудністю до Компаніївського районного суду Кіровоградської області. Ухвалою суду від 14.09.2017 цивільну справу № 390/1139/17 прийнято до провадження суддею Червонопиським В.С. Так в п. 9 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції 15 грудня 2017 року зазначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. В зв'язку з набранням чинного нового Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК України) судом постановлено ухвалу від 17.01.2018 підготовчого судового засідання, яке призначено на 30.01.2018. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу заперечення на відзив. На підставі клопотання позивача судом призначено комплексну психолого-психіатричну експертизу щодо вирішення питання вартості морального збитку, завданого в результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] та її неповнолітнім дітям - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Провадження зупинено до проведення експертизи. У зв'язку з проведенням експертизи ухвалою суду від 15.05.2018 провадження у справі поновлено. Згідно поданого до суду відзиву та попередніх заперечень на позовну заяву відповідач І [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що Позивачем не доведено її права на отримання відшкодування, тому що до суду не подано документів, що посвідчують її речове право на автомобіль, авто належить [PERSON] Одночасно зауважив, що під час ДТП автомобілем керував [PERSON] без належної довіреності, але на підставі водійського посвідчення. Позивач отримала від страхової компанії страхове відшкодування на підставі довіреності. Щодо моральної шкоди зазначає, що він відшкодував [PERSON] моральну шкоду в сумі 2000 доларів США, крім того позивач має право вимагати моральну шкоду на свою користь в ПАТ «Страхова компанія Країна» у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду заподіяну здоров'ю. Крім того, [PERSON] відшкодував витрати на лікування в сумі 14400,00 грн., згідно висновку експертизи тілесні ушкодження отримані позивачем та її дітьми відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, а тому виплачена відповідачем І сума на його думку, є розумною та справедливою. Згідно поданого до суду відзиву та попередніх заперечень на позовну заяву відповідач ІІ ПАТ «Страхова компанія Країна» просив відмовити в задоволенні позову, оскільки на підставі Полісу АЕ/7438641 укладеного між СК та [PERSON], 22.04.2016 [PERSON] було подано до ПАТ СК «Країна» повідомлення про ДТП. 26.04.2016 за участю представника власника було складено Акт огляду колісного транспортного засобу, який будо підписано також і представником власника пошкодженого ТЗ. На підставі проведеного огляду було складено Звіт № 60641, згідно якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого авто становить 185 888,94 грн., цим же звітом було встановлена дійсна ринкова вартість транспортного засобу до ДТП, що складала 118 729, 94 грн. За таких обставин виплата страхового відшкодування повинна здійснюватися на умовах п. 2 ст. 30 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». З урахуванням вищезазначеного страхова компанія, розрахували виплату страхового відшкодування за розрахунком віднявши суму транспортного засобу до та після ДТП, що становило 51 839,94 грн. 06.03.2017 відповідно до заяви виплатила позивачу страхове відшкодування у розмірі 51 839,94 грн., таким чином СК в повному обсязі і у відповідні строки відповідно до вимог чинного законодавства Україна виплатила позивачу страхове відшкодування. Крім того, провівши розрахунки ПАТ «СК Країна» було затверджено страхові акти виплати по моральній шкоді та витратах на лікування [PERSON] в розмірі 3179,04 грн., та 1709,84 грн., [PERSON] в розмірі 1880,69 грн., [PERSON] та неповнолітньому Нікіті по 48,22 грн. Щодо проведення особистого звіту позивачем, зазначає наступне, Звіт № № 60641, проведений у відповідності до ст. 34.2 ЗУ у визначений законом строк, Акт огляду автомобіля на підставі якого проведено Звіт складено у присутності власника автомобіля та посвідчено його підписом, щодо звіту №16-095 проведеного за ініціативи позивача зазначає, що він не може використовуватись для визначення розміру страхування, як належний доказ оскільки проведений не у відповідності до інструкції, а саме на момент проведення автомобіль вже було частково відновлено, за цих обставин експерт мав відмовити в проведенні експертизи. Враховуючи викладене просить відмовити в задоволенні позовних вимог. 20.06.2018 [PERSON] подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, а саме в частині стягнення моральної шкоди з [PERSON] на її користь, де просить стягнути 201 042,00 грн.(а.с.168-169) Ухвалою суду від 05.07.2018 заяву про збільшення позовних вимог [PERSON] прийнято. [PERSON] надав відзив на заяву про збільшення розміру позовних вимог, де просив відмовити в задоволення позовної вимоги в частині стягнення з нього моральної шкоди в сумі 201 042,00 грн., оскільки встановлена сума не відповідає критеріям розміру заподіяних позивачці та її дітям тілесних ушкоджень, про які вказано у висновку судово-психіатричного експерта. Крім того, моральну шкоду по даному ДТП відшкодовано, як відповідачем в сумі 2000 доларів США та 14 400 грн., на лікування так і страховою компанією, а отже моральна шкода не може бути стягнута подвійно. Ухвалою суду від 05.07.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позовній заяві та в заяві про збільшення позовних вимог та просив задовольнити позов. В судовому засіданні представник відповідача І [PERSON]-[PERSON], з мотивів наведених у відзивах та запереченнях позов не визнав. В судовому засіданні представник відповідача ІІ ПАТ «СК Країна». з мотивів наведених у відзиві та доповнені до нього позов не визнав. Третя особа [PERSON]В в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в письмових пояснення зазначив, що його донька [PERSON] є належним позивачем та діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив: 21 квітня 2016 року о 07 год. 40 хв. На перехресті вулиці Шевченка та Кірова м.Кропивницький напроти будинку №58/32 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю відповідача [PERSON], який керував автомобілем марки Volkswagen Touareg (д.н.з [NUMBER]), та автомобіля Geely GL (д.н.з. [NUMBER]), у результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, а [PERSON] та її неповнолітні діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які були пасажирами автомобіля Geely GL, отримали тілесні ушкодження, які згідно висновків судово медичної експертизи № 887 від 16.05.2016 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.(Т.1 а.с.55-58,Т.2 а.с.80-81) Постановою Ленінського районного суду м.Кіровоград від 23.09.2016 [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. (Т.1 а.с.20) Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, з огляду на викладене, вина відповідача [PERSON] у скоєній дорожньо-транспортній пригоді є доведеною і саме він є відповідальною особою за завдання матеріальної та моральної шкоди. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Факт перебування у власності автомобіля Geely GL (д.н.з. [NUMBER]) [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.53). [PERSON] надав довіреність від 06.08.2015, згідно якої останній уповноважив [PERSON] управляти і розпоряджатись вищевказаним автомобілем, стежити за його технічним станом, бути представником, тощо…(а.с.15-18). Ухвалою суду від 16.01.2018 до справи залучено в якості третьої особи [PERSON]( Т.2 а.с.205) Статтею 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушенні, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно акту огляду колісного транспортного засобу від 26.04.2016, огляд було проведено в присутності власника автомобіля Geely GL (д.н.з. [NUMBER]) [PERSON] (Т.1а.с.156-157) Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування матеріальної шкоди, суд за основу приймає Звіт № 60641 від 08.12.2018. Згідно зазначеного висновку судом встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Geely GL (д.н.з. [NUMBER]) в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 21.04.2016, складає 163693,83 грн. Вартість матеріального збитку завданого власнику вищевказаного автомобіля складає 185888,34 грн., вартість самого транспортного засобу на момент ДТП становила 118 729,94 грн.(а.с.158-195) У своїх усних та письмових поясненнях представник ПАТ «СК Країна» зазначає, що на умовах п.2 ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. З метою оцінки ринкової вартості пошкодженого КТЗ (вартості автомобіля після ДТП) ПАТ СК «Країна» звернулось до ТОВ «ПК Селтім», якою 22.10.2016 було складено Звіт №42-R/25/0, яким було визначено ринкову вартість пошкодженого транспортного засобу Geely GL (д.н.з. [NUMBER]) після ДТП, яка складала 66 380,00 грн. (а.с. 190). У розумінні приписів ст. 95 ЦПК України вказаний звіт є одним із письмових доказів. Разом з тим, розмір збитків, що підлягає відшкодуванню позивачу має визначатися відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи (ст. 1192 ЦК України). Звіт №42-R/25/0 від 22.10.2016 визнаний згідно Рецензії від 15.01.2018 як такий, що не відповідає вимогам нормативно правових актів з оцінки майна, є не якісним і не може бути використаний, тобто визначена у ньому вартість не відповідає реальній вартості втраченого позивачем майна. (Т.2 а.с.52-55) Таким чином, звіт №42-R/25/0 від 22.10.2016 спростовується Рецензією від 15.01.2018, що є належним і допустимим доказом у справі. В матеріалах справи наявний Звіт №16-095 від 02.12.2016 про експертну оцінку колісного транспортного засобу Geely GL (д.н.з. [NUMBER]), згідно якого ринкова вартість даного колісного транспортного засобу з урахуванням ушкоджень складає 21629,02 грн.(Т.1 а.с.24-31) Суд погоджується з доводами відповідача 2 ПАТ «СК Країна», що виплата страхового відшкодування ними проведена на умовах п.2 ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Водночас, при визначенні розміру ринкової вартість колісного транспортного засобу Geely GL (д.н.з. [NUMBER]), з урахуванням ушкоджень, суд визнає вартість автомобіля після ДТП, згідно до Звіту №16-095 від 02.12.2016, що складає 21629,02 грн. Доводи відповідача ІІ ПАТ «СК Країна» про необхідність зменшення суми збитків заподіяних позивачу на вартість відновлювального ремонту, підлягають відхиленню, як такі, що не ґрунтуються на законі. Згідно ст. 22 ЦК України реальні збитки втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. На підставі п.4 ст. 263 ЦПК України судом врахований висновок Верховного суду, викладений в Постанові від 01 серпня 2018 року у справі № 666/4415/15-ц (провадження № 61-2832св18), щодо обов'язку винуватця в ДТП компенсувати різницю між сумою страхового відшкодування і вартістю відновлювального ремонту. Судом встановлено, що згідно Полісу №АE/743861 між Відповідачем [PERSON] (страхувальником) - власником автомобіля Volkswagen Touareg (д.н.з [NUMBER]) та ПАТ «Страхова компанія «Країна» 24.02.2016 укладено договір про обов'язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Ліміт страхового відшкодування за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю третіх осіб становить 200 000 грн., за шкоду заподіяну майну - 100 000,00 грн. Строк дії договору з 24.02.2016 по 05.03.2017. Пунктом 5 вказаного Полісу встановлений розмір франшизи в розмірі 510,00 грн. (а.с. 152). Згідно п. 36.6. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Outcome: partial