Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Хмельницький професійний ліцей електроніки звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виселення відповідачів із учнівського гуртожитку, зокрема: кімнат [ADDRESS]. В підтвердження позовних вимог пояснює позивач, що відповідачі по справі проживали в даних кімнатах на підставі договору оренди № 1706-а від 01.08.06р. тимчасово, терміном на 1 рік, відповідно до умов договору та заяв відповідачів. Оскільки договір тимчасового користування житловими приміщеннями закінчився, а відповідачі заселені в учнівський гуртожиток не за житловим, а цивільним законодавством, то вони підлягають виселенню із зазначених кімнат в даному гуртожитку. Крім цього, зазначає позивач, житлова площа в гуртожитку надається особам, які перебувають з підприємством у трудових відносинах. Надання житлової площі особам, які не працюють на підприємстві, без спільного рішення адміністрації підприємства та профспілкового комітету є порушенням діючого законодавства. Відповідачі в судове засідання не з»явились. Про день та час слухання справи повідомлені. Судом залучено до участі в справі в якості третьої особи Службу у справах дітей Хмельницької міської ради. В судовому засіданні представники позивача позовну заяву підтримали і просять її задоволити та виселити відповідачів із кімнат [ADDRESS]. Представник відповідачки [PERSON] - адвокат [PERSON] проти позову заперечує, пояснивши суду, що вимоги позивача не можуть бути задоволені, оскільки відповідачі вселились в дані кімнати на підставі ордерів, копія яких є в матеріалах справи, ще тоді, коли даний гуртожиток не був переданий позивачу. Так як вимоги позивача є не законним, то вони не можуть бути задоволені. Представник третьої особи Служби у справах дітей посилається при вирішені спору на думку суду. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 127 ЖК України, для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Згідно вимог ч. 2 ст. 128 ЖК України, жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] був вселений в [ADDRESS] на підставі ордеру № 21 серії ХЗКМ, який виданий на основі спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету ПТУ № 18, протокол № 4 від 14.04.2000р. Це підтверджується копією ордеру, який наявний в матеріалах справи. [PERSON], сім»я якої складалася із 2 чоловік, була вселена в [ADDRESS] на підставі ордеру № 37 серії ХЗКМ, який виданий на основі спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету ПТУ № 18, протокол № 7 від 16.01.2001р. Це підтверджується копією ордеру, який наявний в матеріалах справи. Неповнолітній [PERSON] який народився [INFO]р. (після вселення матері в гуртожиток) проживає разом із матір»ю в даному гуртожитку. Тому суд вважає, що твердження позивача про те, що відповідачі проживають в гуртожитку на підставі договору оренди, не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки в матеріалах справи наявні ордери про їх вселення в кімнати даного гуртожитку. Твердження позивача про те, що дані ордера є «підробленими» не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки відсутні докази про це. Також суд не бере до уваги договір оренди приміщення в гуртожитку укладеного між ПТУ № 18 та [PERSON] 01.02.01р. як доказ про те, що відповідачка проживала в гуртожитку на підставі договору оренди, оскільки вона та її син [PERSON] були зареєстровані в спірних кімнатах гуртожитку, ще 19.01.01р. (до того як було укладено договір). Суд також не бере до уваги твердження позивача про те, що за [PERSON] зареєстровано власність на 740 частини будинку по [ADDRESS], тому він підлягає виселенню із гуртожитку, оскільки це не є підставою для виселення з гуртожитку. За таких обставин по справі, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону тому не можуть бути задоволенні.

Outcome: dismissed