Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

Харківський національний університет внутрішніх справ звернулося 24.04.2018 до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] заборгованість по оплаті за навчання в сумі 2538,40 грн.; судовий збір покласти на відповідача. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що наказом ХНУВС від 10.04.2012 №167 (додаток 1) [PERSON] з 10 квітня 2012 року прикріплено до кафедри ХНУВС для складання кандидатських іспитів і написання кандидатської дисертації в якості здобувача, що працюватиме над дисертацією поза ад'юнктурою за спеціальністю 12.00.05 - трудове право; право соціального забезпечення на платній основі. 10.04.2013 між відповідачем та Університетом укладено договір № 12/22про підготовку здобувача для складання кандидатських іспитів (додаток 2). Згідно п.3.2 договору Замовник зобов'язаний оплачувати послугу щорічно у сумі 3807,61 грн.. Проте, всупереч вимогам договорів за період навчання оплата не надходила, у зв'язку з чим виникла заборгованість. Наказом ХНУВС від 19.12.2014 № 652 (додаток 3) відповідача відраховано у зв'язку з невиконанням індивідуального плану роботи згідно з Положенням про підготовку науково-педагогічних та наукових кадрів у вищих навчальних закладах МВС України, затвердженою наказом МВС України від 02.12.2013 № 1177. Згідно Довідки-розрахунку оплати за надання освітніх послуг від 28.03.2018 № 4/460д (додаток 4) сума заборгованості на день звільнення відповідача становить 2538,40 грн. З викладених підстав просить позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином та своєчасно, про що свідчать поштові документи та матеріали справи, причину неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала. Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, причини неявки визнані судом неповажними, і тому неявка відповідача не може бути перешкодою для заочного розгляду судом справи, що відповідає положенням частини 1 статті 280 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що згідно наказу Харківського національного університету внутрішніх справ від 10.04.2012 року № 167 [PERSON] прикріплено до кафедри правового забезпечення господарської діяльності навчально-наукового інституту права та масових комунікацій за спеціальністю 12.00.05 - трудове право; право соціального забезпечення. 10.04.2013 між Харківським національним університетом внутрішніх справ та [PERSON] (замовником) укладено договір № 12/22 про підготовку здобувача для складання кандидатських іспитів. У відповідності до п. 1.1 зазначеного договору, університет зобов'язується надавати замовнику послуги з підготовки здобувача наукового ступеня кандидата наук, що працює над дисертацією поза ад'юнктурою, для складання кандидатських іспитів, а замовник зобов'язується виконувати свої обов'язки за цим договором та оплатити послуги за ціною, встановленою договором. Згідно п. 2.2.1 договору замовник зобов'язаний своєчасно вносити плату за послуги у розмірах та у строки, що встановлені цим договором. Згідно п. 3.2 договору замовник зобов'язаний оплачувати послугу щорічно у сумі 3807,61 грн.. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Згідно частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за оплату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно з положеннями статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Нормами ст. 530 ЦК України, встановлено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Протее, всупереч вимогам договору, за період навчання від [PERSON] оплата не надходила, у зв'язку з чим на день звільнення за відповідачем рахується заборгованість в сумі 2538,40 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком оплати за надання освітніх послуг від 28.03.2018 № 4/460д. Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 19.12.2014 року № 652, [PERSON] відраховано з числа здобувачів наукового ступеня кандидата наук з 17.12.2014, у зв'язку із невиконанням індивідуального плану роботи, згідно з Інструкцією про організацію підготовки науково-педагогічних і наукових кадрів у вищих навчальних закладах та науково-дослідних установах Міністерства внутрішніх справ України, затвердженою наказом МВС України від 02.12.2013 № 1177. Згідно п. 5.1 договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України. Відповідно до вимог статті 610 Цивільного кодексу України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з положеннями статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Вимогами ст. ст.629 ЦК України, передбачено, що договір є обов'язковим для виконання. На підставі викладеного, вбачається, що умовами договору, укладеного між університетом та [PERSON] було обумовлено всі істотні умови договору, в тому числі умови щодо відрахування замовника з навчального закладу, при цьому відповідач була ознайомлена з умовами договору та погодилася з ними, про що свідчить підпис останньої в договорі. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов Харківського національного університету внутрішніх справ до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за навчання підлягає задоволенню. Крім того, згідно частини 2 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved