Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

31 серпня 2015 року позивач звернувся до Словянського міськрайонного суду з дійсним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач на підставі особового рахунку № 212202107 є споживачем електричної енергії, постачальником якої є ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго». Обєкт відповідача, за яким здійснюється споживання електроенергії, розташований за адресою: Словянський район, с. Сергіївка, вул. Червоноармійська, 33. Однак, споживач не в повному обсязі проводив оплату спожитої електричної енергії, у звязку з чим станом на 31 жовтня 2014 року у відповідача, у звязку з несплатою, виникла заборгованість за електричну енергію у розмірі 4\~038 грн. 66 коп. Просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» заборгованість за спожиту електричну енергію. В судовому засідання представник позивача ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» [PERSON], яка діє на підставі довіреності №191114-6/63 від 19.11.2014 року (а.с. 122), позов підтримала повністю, наполягала на його задоволенні. На обґрунтування позову зазначила, що в 2006 році за заявою споживача [PERSON], за місцем його мешкання був встановлений тризонний лічильник. Однак, в ході розгляду дійсної цивільної справи було встановлене, що з невідомих причин 2006 року налаштування лічильника було не вірним для фізичної особи були встановлені тарифи, передбачені для юридичних осіб. Після ретельної перевірки за період з 01 січня 2009 року був здійснений перерахунок та встановлено, що по особовому рахунку № 212202107 розмір заборгованості за спожиту але не оплачену електричну енергію становить 2\~442 грн. 25 коп. Вважає, що саме в такому розмірі заборгованість має бути стягнена з відповідача, однак, наданою їй позивачем довіреністю на представництво інтересів в суді вона не наділена повноваженнями на уточнення позову. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи в залу суду не зявився, причини неявки суду не повідомив. Допитаний в попередніх судових засіданнях зазначив, що позов не визнає та просить відмовити в його задоволенні, мотивуючи свої заперечення наступним. В результаті неправильного налаштування електролічильника з вини ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» він переплачував за спожиту електричну енергію зайві кошти. З вини позивача він кожної доби оплачує одну зайву годину за підвищеним тарифом 1.5, хоча за законом повинен оплачувати цю годину за мінімальним тарифом 0.4. За період з дня встановлення лічильника 06 травня 2006 року до 14 вересня 2015 року минуло 5\~110 діб. Кожної доби з вини позивача він переплачував 20,6 коп. Таким чином за весь період переплата становить 1\~052 грн. Крім того, нібито наявна по його особистому рахунку заборгованість неодноразово була предметом судового розгляду, а тому вже не може розглядатись в черговий раз. Представник відповідача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 15.12.2015 року, в судовому засідання просив відмовити в задоволенні позову (а.с.127). В наданих суду поясненнях та заяві, долученій до матеріалів справи, зазначив наступне. Постановою КМУ від 26.07.1999 № 1357 (із змінами) затверджені «Правила користу\-вання електричною енергією для населення» (далі - Правила). Відповідно до п. 20 Правил розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахун\-кового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Пункт 22 Правил не містить обов'язкової форми платіжного докуме\-нту. Оплата спожитої електричної енергії може здійснюватися за розрахунковими книжка\-ми, за платіжними документами (які виписуються енергопостачальником), за карткою по\-передньої оплати. Споживачу [PERSON] енергопостачальник за останні три роки не видав жодної розрахункової книжки; більш того - енергопостачальник взагалі не має форми розрахункової книжки для дво-трьох тарифних лічильників. Платіжні документи, які останні три роки виписуються енергопостачальником (позивачем) не відповідають вимогам пункту 20 Правил, так як не містять відомостей за розрахунковий період, яким є календарний місяць. На підставі платіжних документів, виписаних енергопостачальником, неможливо встановити показники електролічильника на перший і останній дні місяця (розрахунковий період), неможливо визначити розмір оплати за кале\-ндарний місяць. Споживачу [PERSON] енергопостачальник не видав жодної картки попередньої оплати; більш того - енергопостачальник взагалі не має форми картки попередньої оплати. Через ці обставини, з метою виконання вимог пункту 23 Правил, споживач [PERSON], за формою аналогічною розрахунковій книжці для однотарифного лічильника, заповнює відомості стосовно показників лічильника (Т-1, Т-2, Т-3), зазначає розмір перерахованих коштів енергопостачальнику і відповідними повідомленнями надсилає через уповноважений банк. Достовірність відомостей, занесених позивачем до особового ра\-хунку [PERSON] може бути підтверджена виключно допустимими доказами, якими є первісні фінансові документи (повідомлення). Копія витягу з особового рахунку відповідача не є первісним фінансо\-вим документом і не замінює оригіналів повідомлень з банківською відміткою. Відповідач ніколи не визнавав борг, що підтверджується судовими рішеннями Слов'янського міськрайонного суду. Надані позивачем докази (відомості з особового рахунку відповідача) підтверджу\-ють, що з 01.11.2011 по 31.10.2014 відповідач не тільки повністю оплатив спожиту електро\-енергію за період з 01.11.2011 по 31.10.2014, а й навіть здійснив авансові платежі (передо\-плату), які законом не заборонені. Так за період з 30.11.2011 по 30.10.2014 авансовий платіж (передоплата) відповідача на рахунок позивача складає 935,10 грн. (4973,76 4038,66 грн. = 935,10 грн.). Відповідач і надалі продовжує здійснювати авансові платежі (передо\-плату) на рахунок позивача: станом на 11.10.2015 авансові платежі (передоплата) відповіда\-ча на рахунок позивача склала 1403,52 грн. (4973,76 грн. - 3570,24 грн. = 1403,52 грн.) (а.с. 128-132). В наданій суду заяві просив суд застосувати загальну позовну давність тривалістю у три роки (а.с. 126). Свідок [PERSON] в залі суду показала, що вона працює в ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» спеціалістом з багатофункціональних приладів обліку, здійснює програмування тризонних лічильників. На теперішній час прилад обліку у споживача [PERSON] налаштований не вірно, як для юридичних, а не фізичних осіб. Спеціаліст [PERSON] в залі сулу показала, що вона працює спеціалістом розрахункового відділу фізичних осіб Словянського центру обслуговування клієнтів ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго». До її обовязків входить формування звітності, розрахунок спожитої електричної енергії фізичними особами. Після виявлення помилок в налаштуванні лічильника споживача [PERSON] вона виконала повний перерахунок заборгованості за період з 01.01.2009 року, з урахуванням всіх наявних у споживача пільг. Вислухавши пояснення відповідача, представників сторін, свідка та спеціаліста, дослідивши надані докази і вивчивши матеріали справи, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. Як було встановлено в ході судового розгляду, 30 березня 2007 року між ВАТ «Донецькобленерго», як постачальником та [PERSON], як споживачем, був укладений договір №212202107 на поставку та користування електричною енергією, згідно із яким відповідачу надається електрична енергія позивачем, а відповідач зобов'язується сплачувати за спожиту електричну енергію за встановленими тарифами, дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору (а.с. 98-99а). Виниклі між сторонами спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, положеннями Закону України від 16 жовтня 1997 р. № 575/97-ВР «Про електроенергетику» та Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р № 1357 ( далі Правила) та іншими нормативними документами, які регулюють правовідносиниу сфері електроенергетики. Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про електроенергетику» енергією визнається електрична чи теплова енергія, що виробляється на об'єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу. Крім того, статтею 1 зазначеного Закону передбачено, що споживачами енергії є суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. У свою чергу, енергопостачальниками визнаються учасники оптового ринку електричної енергії України, які купують електричну енергію на цьому ринку з метою продажу її споживачам або з метою її експорту. Статтями 23, 25 Правил передбачено, що оплата спожитої електричної енергії, здійснюється споживачем шляхом зарахування коштів виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. Кошти від застосування штрафних санкцій до споживача, в тому числі пеня за несвоєчасну оплату спожитої електричної енергії, а також плата за надання споживачу додаткових послуг зараховуються на поточний рахунок енергопостачальника. За несвоєчасну оплату електричної енергії понад термін, обумовлений договором, споживач сплачує неустойку (пеню) згідно з законодавством та договором. Статтею 42 Правил передбачено, що споживач електричної енергії зобов'язаний, зокрема оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Як було встановлено в ході судового розгляду та вбачається з детальної довідки споживача сформованої станом на 01.11.2014 року, по особовому рахунку № 212202107 за період з 01.01.2009 року наявна заборгованість у сумі 2 442 грн. 25 коп. (а.с. 136-156). 21.04.2006 року споживачеві [PERSON] за адресою: Словянський район, с. Сергіївка, вул. Червоноармійська, 33 був встановлений прилад обліку типу ЦЕ6822, схема підключення Т1-0000033,1; Т2-0000020,6; Т3-0000022,3 (а.с. 98-99). Пунктом 2.6 Порядку застосування тарифів на електроенергію, що відпускається населенню і населеним пунктам, затвердженого Постанова НКРЕ від 10.03.99 року N 309 (далі Порядок від 10.03.99р. N 309) (втратив чинність на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики N 496 (z0597-12 ) від 23.04.2012) було передбачено, що за наявності окремого обліку споживання електроенергії за періодами часу розрахунки з населеними пунктами проводяться за тризонними тарифами, диференційованими за періодами часу: - 1,5 тарифу в години максимального навантаження енергосистеми (з 8-ї години до 11-ї години і з 20-ї години до 22-ї години); - повний тариф у напівпіковий період (з 7-ї години до 8-ї години, з 11-ї години до 20-ї години, з 22-ї години до 23-ї години); - 0,4 тарифу в години нічного мінімального навантаження енергосистеми (з 23-ї години до 7-ї години). До 28 листопада 2011 року будинок відповідача був обладнаний електричною плитою (а.с.74). Пункт 1.4. Порядку від 10.03.99р. N 309 передбачав, що відпуск електроенергії населенню, яке проживає в житлових будинках (у тому числі в житлових будинках готельного типу та гуртожитках), обладнаних у встановленому порядку кухонними електроплитами та/або електроопалювальними установками (у тому числі в сільській місцевості), проводиться за тарифом: 17,95 коп. за 1 кВт·год - за обсяг, спожитий до 250 кВт·год електроенергії на місяць (включно); 23,35 коп. за 1 кВт·год - за обсяг, спожитий понад 250 кВт·год електроенергії на місяць. Також з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є інвалідом II групи, і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інваліда війни (а.с.39). Пунктом 5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» , в редакції чинній станом на 21 квітня 2006 року, було передбачено, що інвалідам війни та прирівняним до них особам, зокрема, надається 100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) і скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. Згідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.96 № 879 «Про встановлення норм користування житлово-комунальними послугами громадянами, які мають пільги щодо їх оплати» (втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.14 № 409) для пільговиків, які мешкають в будинках, обладнаних газовими плитами, норма споживання електроенергії\~\~становить\~\~ 75\~\~ кВт\~\~ спожитої\~\~електроенергії\~\~за\~\~ пільговою\~\~ знижкою на сім'ю з однієї-двох осіб на місяць, у тому числі, якщо обидва члени сім'ї мають право на знижку\~і додатково 15 кВт.год на\~кожного іншого члена сім'ї, а також осіб, які не належать до членів сім'ї пільговика, але зареєстровані і проживають у зазначеному житловому приміщенні (будинку) і мають право на знижку плати, але не більш як 150 кВт.год на місяць.\~ Спожита електроенергія, яка перевищує цю норму, має оплачуватися за повним тарифом. Як вбачається з детальної довідки споживача (а.с.6) кількість членів сімї, що мають право на пільговий ліміт становить дві особи, пільговий ліміт на всю сімю в місяць становить 75\~\~ кВт\~\~ спожитої\~\~електроенергії. Відповідно до встановлених п. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1996 № 879 пільг інвалідам війни на 100 % знижку плати за 75 кВт годин спожитої електричної енергії ПАТ «ДТЕК Донецькоблерго» щомісяця звільняло\~\~позивача від оплати цієї кількості електроенергії, а спожиту понад цю норму нараховувало за встановленими тарифами. Порядок визначення плати за електричну енергію побутовими споживачами, які розраховуються за електроенергію за тарифами, диференційованими за періодами часу, та мають пільги в оплаті житлово-комунальних послуг, затверджений Постановою НКРЕ від 14.07.2006 року N 910, регламентує механізм визначення плати за електричну енергію побутовими споживачами, які відповідно до законодавства користуються пільгами щодо оплати житлово-комунальних послуг та які розраховуються за електроенергію за тарифами, диференційованими за періодами часу (зонами доби), у разі, коли загальний обсяг споживання електричної енергії в розрахунковому періоді перевищив норми, у межах яких надаються пільги, визначені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.96 N879(879-96-п)"Про встановлення норм користування житлово-комунальними послугами громадянами, які мають пільги щодо їх оплати" (із змінами) (втратила чинність з 01.10.2014 року на підставі Постанови КМУ N 409 ( 409-2014-п )). Розподіл пільгових кВт/год по періодах часу регламентований постановою НКРЕ № 910 від 14.07.2006 р. Кількість пільгових кВт у відповідному періоду часу визначається за формулою: кількість спожитої електроенергії за відповідний період часу поділити на загальну кількість спожитої електроенергії та помножити на кількість кВт/год у межах, якої надається пільга. Відповідно зі статтею 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог та на підставі доданих доказів. Частиною 2 статті 11 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами на власний розсуд. Обов'язок доказування відповідно зі статтею 10 ЦПК покладений на сторони у справі. Крим того, відповідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. \~\~\~\~\~\~ Відповідно зі статтею 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Позивачем суду наданий детальний розрахунок спожитої відповідачем, за показниками тризонного приладу обліку, електричної енергії за спірний період, посилання відповідача про неправильний розрахунок позивачем вартості спожитої ним електроенергії не підтверджені жодним достовірним доказом. Чисельні доводи відповідача та його представника з приводу того, що наданий позивачем уточнений розрахунок заборгованості не може бути прийнятий судом не заслуговують на увагу суду. Дійсно, відповідності до положень частин 1, 2 статті 131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті, а докази, подані з порушенням цих вимог не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин. При зверненні до суду з дійсним позовом позивач надав суду детальну довідку споживача [PERSON] по особовому рахунку №212202107 (а.с. 6-11). Однак, як зясувалось в ході судового розгляду, наведений в зазначеній довідці розрахунок був не повним, мав помилки спричинені неправильним налаштування приладу обліку. Відповідно до положень частини 4 статті 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Після виявлення недоліків наданого розрахунку, позивач, скориставшись наданими йому правами, просив суд надати йому час для їх усунення. Таке клопотання позивача було задоволене, та суду був наданий уточнений розрахунок щодо наявної у споживача [PERSON] заборгованості, який не є новим доказом, а лише уточнює своєчасно надані суду відомості. З огляду на викладене, суд приймає до уваги наданий детальний розрахунок спожитої відповідачем електричної енергії за спірний період, як належний доказ (а.с. 136-156). Із досліджених судом копій квитанцій, виготовлених відповідачем, встановлено, що він самостійно обраховує вартість спожитої його родиною електричної енергії (а.с. 32-38). Відповідач пояснив, що в свій розрахунок він враховує пільги на себе з дружиною 75 пільгових кВт та по 15 кВт ще на кожного зі своїх двох синів. Однак, такі доводи відповідача не ґрунтуються на положеннях постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.96 № 879, оскільки сини позивача є повнолітніми особами. Також матеріалами справи встановлено, що рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 01 березня 2010 року у задоволенні позовних вимог відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго в особі структурного підрозділу Краматорські електричні мережі Словянський район електричних мереж до [PERSON], про стягнення вартості електроенергії, недооблікованої приладом обліку було відмовлено (а.с. 24-26). Суд визнав безпідставними та необґрунтованими вимоги позивача про стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.03.2007 року по 01.01.2009 року, яка складала 3301,04 грн. Однак при розгляді дійсної справи, судом досліджувався період саме з 01.01.2009 року, а тому доводи відповідача про існування рішення по тому самому спору також не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. За результати інших судових проваджень чинні рішення суду (ухвали, рішення) та судові накази, в яких би приймалось рішення по суті спору відсутні (а.с. 5, 28). Доводи представника відповідача з приводу того, що платіжні документи, які останні три роки виписуються енергопостачальником (позивачем) не відповідають вимогам пункту 20 Правил, так як не містять відомостей за розрахунковий період, яким є календарний місяць знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Так, пункт 20 Правил передбачає, що розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Тлумачення терміну календарний місяць безпосередньо в тексті Правил відсутнє. Як зазначила Судова палата у адміністративних справах Верховного Суду України в своїй постанові від 20 березня 2007 р. календарним є місяць за календарем (січень, лютий, березень і т. д.), тобто період з першого по останній день кожного місяця у календарному році (наприклад, з 1 по 31 січня). Саме це тлумачення терміну календарний місяць має бути в подальшому враховане в роботі публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго». В ході розгляду справи встановлено, що розрахунковий період для мешканців вулиці Червоноармійської с. Сергіївка триває з 12 числа кожного місяця до 11 числа наступного. Таким чином, відповідач в своїх щомісячних рахунках також використовував термін, який дорівнює одному місяцю 30 календарних днів, а тому підстави для неприйняття розрахунку заборгованості в цілому відсутні. Суд не погоджується з доводами представника відповідача [PERSON] з приводу того, що в стягненні сум, нарахованих поза межами строку позовної давності слід відмовити, оскільки відповідач ніколи не визнавав суму боргу, а переплати, які інколи мали місце, суд має розцінювати, авансові платежі. Так відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено у спорі, є підставою для відмови у позові. Однак, в той же час, відповідно до статті 264 ЦК України позовна давність переривається у разі вчинення особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку та у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Як було встановлено судом вище, позивач звернувся до суду з дійсним позовом 31 серпня 2015 року, та просив суд стягнути зі споживача заборгованість за період з 01.01.2009 року по 01.01.2014 року. Відповідно до остаточного розрахунку заборгованості споживача [PERSON] за спірний період, за результатами проведених відповідачем щомісячних оплат спожитої електричної енергії, мали місце переплати поточних нарахувань, а саме: 05.11.2010р., 04.02.2011р., 03.06.2011р.05.12.2011р., 03.02.2012р., 02.03.2012р., 05.04.2012р., 04.05.2012р., 05.06.2012р., 06.07.2012р., 03.08.2012р., 06.09.2012р., 05.10.2012р., 06.11.2012р. та ін. Викладене, свідчить про те, що споживач [PERSON] визнавав свій борг, а тому підстави для застосування строку позовної давності відсутні. Доводи представника відповідача з приводу того, що здійснені відповідачем переплати мали розцінюватись постачальником електричної енергії, як авансові платежі, не ґрунтуються на законі, оскільки здійснення таких платежів передбачене тільки Правилами користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ від 31.07.96р. N28, які регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії). Дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення). Здійснення авансових платежів Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. N1357 не передбачена. Згідно зі ст.ст.10, 60 ЦПК України закріплено принцип змагальності сторін і гарантується сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, рівні процесуальні можливості з метою захисту їхніх порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів, зокрема й щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до цієї норми кожна сторона та інша особа, яка бере участь у справі, повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а у випадку неможливості стороною подати докази з поважних причин суд має сприяти особі в їх витребуванні, тим самим суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Згідно ч.1 та ч.4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем в ході судового розгляду не надано жодних доказів на спростування наданого позивачем суду уточненого розрахунку суми боргу, у звязку з чим суд приймає його до уваги та приходить до висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог, оскільки підстави для стягнення наявної суми боргу в розмірі 4\~038 грн. 66 коп. відсутні. На підставі викладеного, та

Outcome: partial