Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

16.12.2019 р. позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, [PERSON] , [INFO] , на період її навчання, але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 04.08.2001 року до [INFO] , в якому народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Згідно записів у копії свідоцтва про народження цієї дитини - відповідач є її батьком. За рішенням Яремчанського міського суду з відповідача на користь позивача на утримання дочки [PERSON] було присуджено аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і такі аліменти відповідач сплачував.Дочка [PERSON] [INFO] досягла повноліття, проживає з позивачем та на даний час продовжує навчання навчається в Івано-Франківському коледжі ресторанного сервісу та туризму Національного університету харчових технологій на 1 курсі денної державної форми навчання. Тривалість навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2020 року, проте після закінчення коледжу дочка має намір вступати до Національного університету харчових технологій. Оскільки вказаний коледж не має свого гуртожитку, позивач винаймає для дочки кімнату в квартирі, вартість якої щомісячно становить 1200 грн. Крім того, купує дочці одяг, продукти харчування, підручники та інші канцтовари, а нещодавно придбала для неї ноутбук. Дочка навчається на денній державній формі навчання і її стипендія щомісячно становить 490 грн. Крім дочки [PERSON] , в позивача на утриманні є ще одна дитина - дочка [PERSON] , [INFO] , щодо якої позивач є одинокою матір`ю. З липня 2019 року позивач не працює і перебуває на обліку як безробітна у Яремчанській міській філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості. Позивач з дітьми проживають у будинку її матері, земельної ділянки у власності не має, підсобного господарства не веде. Відповідач працює в Надвірнянському нафто-газовидобувному управлінні і його заробітна плата складає 11 000 грн. За іншими виконавчими документами стягнення з відповідача не проводяться. Крім дочки [PERSON] та двох дітей від другого шлюбу, у відповідача немає інших осіб, яких за законом він мав би утримувати. Враховуючи добрий стан здоров`я відповідача, наявність у нього у власності автомобіля, те, що він офіційно працевлаштований, розмір його заробітної плати, позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , яка не досягнула 23 років і продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку/доходу. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Додатково суду пояснила, що як одинока матір по відношенню до меншої дочки [PERSON] , не отримує жодної допомоги від держави. Старшій дочці [PERSON] потрібно вчитися близько 2,5 років, на загальні потреби якої позивач витрачає в місяць близько 2000-3000 грн. Представник відповідача позов визнав частково. В судовому засіданні додатково пояснив, що в другому шлюбі у відповідача на утриманні ще є двоє дітей, один з яких має інвалідність з дитинства. Готовий сплачувати аліменти в розмірі 1/9 частки, що становить приблизно 1200-1300 грн. (від його заробітку в сумі близько 10-11 тис. грн.). Відповідач в судове засідання 21.01.2020 року не з`явився, але направив суду заяву про розгляд справи без його участі. Додатково вказав, що позовні вимоги визнає частково - сплату аліментів в розмірі 1/9 частки його доходу і тільки на період навчання дочки до 30.06.2020 року. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] від 09.10.2007 р. (а.с.5) що підтвердили в судовому засіданні сторони, встановлено, що позивач та відповідач розірвали шлюб 16.08.2007 року. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 10.01.2002 р. (а.с.7), що підтверджено поясненнями сторін, встановлено, що вони є батьками [PERSON] , [INFO] , яка на даний час повнолітня (а.с.8). Дочка сторін [PERSON] навчається в Івано-Франківському коледжі ресторанного сервісу і туризму НУХТ (І рівня акредитації) на І курсі денної державної форми навчання (а.с.10) та отримує стипендію в розмірі 490 грн. в місяць (а.с.11). Позивач з 04.07.2019 року зареєстрована як безробітна в Яремчанській міській філії Івано-Франківського ОЦЗ та її дохід близько 6000- 7000 грн. в місяць (а.с.14). Поясненнями позивача встановлено, що сторони проживають окремо, неповнолітня дочка перебуває на її утриманні. Проживання дочки сторін з позивачем також підтверджується записами акті обстеження матеріально-побутових умов від 28.11.2019 року та довідці Яремчанського МКП №2704 від 28.11.2019 року (а.с.15, 16). У відповідності з вимогами ст.199 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 Сімейного кодексу України, до яких відносяться стан здоров`я та матеріальне становище дочки, сина; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зміст ст.200 Сімейного Кодексу України вказує про те, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліменти витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Повнолітній дочці [PERSON] на даний час виповнилось 18 років, вона продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, разом з тим, повнолітня отримує стипендію в розмірі 490 грн., а відповідач, визнаючи частково позовні вимоги, вказав що він вдруге одружився (а.с.28), в нього на утриманні є ще двоє неповнолітніх дітей, один з яких інвалід (а.с.29-32). А тому, суд в сукупності оцінених доказів прийшов до переконання того, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дочки на час навчання в розмірі 1/7 частки його доходу, що буде також достатнім для визначеного судом розміру аліментів при державній формі навчання та отриманні повнолітньою [PERSON] стипендії, та одночасним обов`язком обох батьків по несенню витрат дитину, яка продовжує навчання. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Крім зазначених обставин, суд приходить до висновку, що заявлений позов слід задовольнити частково та визначити розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1/7 частки його доходу, на період її навчання, але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років. З ч.6 ст.141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Пунктом 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп. з відповідача в дохід держави. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 182, 185, 191, 199 Сімейного кодексу України, п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст.ст. 10 - 13, 81, 141, 258-268, 274-279, 352-355 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial