Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

28.08.2020 року позивач звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області із названою позовною заявою. 01.09.2020 року з метою визначення підсудності позовної заяви суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання відповідача. 02.10.2020 року до вказаного вище суду надійшла інформація про місце проживання (перебування) відповідача , де зазначено, що [PERSON] був знятий з обліку за місце реєстрації за адресою : [ADDRESS] та вибув до с. Дружба, Володарського району, Київської області, а відтак ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 12.10.2020 року справу передано за підсудністю до Володарського районного суду Київської області. 08.12.2020 року за визначеною підсудністю справа надійшла до Володарського районного суду Київської області. Позивач звернувся до суду із названою позовною заявою, у якій вказує, що [PERSON] 11.01.2019 року уклав кредитний договір № 3520409531 та додаткову угоду № 3520409531-2 , відповідно до якого йому були надані кредитні кошти у розмірі 3 000 гривень з встановленою відсотковою ставкою у розмірі 0,697 відсотків, терміном на 30 календарних днів з строком погашення до 12.02.2019 року. Боржник не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором. Таким чином загальний розмір заборгованості перед позивачем складає 30103,00 гривень. Позивач, посилаючись на вказані вище обставини та на ст. ст. 274,514,516,525-526, 549, 625, 629, 1048-1050,1054 ЦК України, ст.ст. 3,4,5,10,14,15,27,31,110,118,119,175 ЦПК України, просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ « Кредитні рішення Моней24 » заборгованість за кредитним договором у розмірі 30103,00 гривень та судові витрати у розмірі 2118,00 гривень. 14.12.2020 року судом відкрито провадження у справі та судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження призначено без виклику сторін на 15.01.2021 року. 14.01.2021 року на виконання ухвали суду від 14.12.2020 року позивач надав роз`яснення щодо умов та порядку надання відповідачу кредитних послуг в режимі інтернеткредит (а.с.61-62). 15.01.2021 року судовий розгляд, в порядку спрощеного позовного провадження відкладено на 11.02.2021 року на 09:00 годину у зв`язку з відсутністю доказів повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі та призначення справи до судового розгляду. Суд враховуючи принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду , який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом доклав усіх можливих зусиль для належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду даної справи. Подальший виклик відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України". Відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням http://vl.ko.court.gov.ua/sud1010/ з зазначенням індивідуального номеру провадження ( а.с.84). Відзиву на позовну заяву відповідач не надіслав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін також не надав. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Позивач одночасно з позовними вимогами зазначає, що подав до суду заяву про те, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, ознайомившись із позовною заявою, взявши до уваги позицію позивача, за відсутності заперечень відповідача проти позову, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11.01.2019 року між ТОВ «Кредитні рішення Моней24» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3520409531 (а.с.7-16) та додаткову угоду № 3520409531-2 від 13.01.2019 року ( а.с.17-19), відповідно до яких відповідачу були надані кредитні кошти в розмірі 3 000,00 грн. з встановленою відсотковою ставкою у розмірі 0, 697%, терміном на 30 календарних днів з строком погашення до 12.02.2019 року. Пунктом 15.1. кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту та нарахованих відсотків на умовах, встановлених кредитним договором та додатками до нього. Повернення кредиту і сплата відсотків за користування кредитом здійснюється згідно з графіком розрахунків встановлених у додаткових угодах до даного договору. Згідно п.15.2. кредитного договору позичальник повертає кредит і сплачує проценти за користування кредитом шляхом перерахування грошових коштів на рахунок кредитора, вказаний у розділі кредитного договору в безготівковій формі. Пунктом 15.3. кредитного договору визначено, що датою повернення кредиту чи частини кредиту та датою сплати відсотків за користування кредитом вважається дата зарахування грошових коштів у розмірі, встановленому графіком розрахунків, на рахунок кредитора, вказаний у розділі кредитного договору в безготівковій формі. Відповідно 16.1.1. кредитного договору кредитор має право вимагати від позичальника повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом у повному обсязі, а також виконання всіх інших зобов`язань за кредитним договором та додатками до нього. Згідно п. 16.1.3. кредитного договору, у випадку прострочення погашення кредиту більше як на 14 днів, ніж з дати погашення встановленої у графіку розрахунків, - звернутись до суду за примусовим стягненням боргу, чи переуступити таке право компанії колектору, для стягнення відповідних боргових зобов`язань. Пунктом 8 кредитного договору передбачено, якщо позичальник не повернув кредит у термін, затверджений сторонами у заявці та/або додатку до кредитного договору, процентна ставка (пеня) за користування кредитом, яку позичальник виплачує кредитору, перераховується, починаючи з першого дня прострочення, і становить 3 % від суми неповернутого кредиту за кожну добу такого прострочення. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов`язання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитними ресурсами . Суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані стороною позивача. Відповідач свою позицію щодо заявлених позовних вимог суду не надав, а відтак виходячи з положень ч. 4 ст. 12 ЦПК України, самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з наступних міркувань. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Позивач вказує у позові, що свої зобов`язання за вказаним договором виконав, надавши відповідачеві обумовлену суму грошових коштів, перерахувавши їх на картковий рахунок відповідача у розмірі 3000,00 гривень, що підтверджується реєстром платежів за період з 01.01.2019 по 31.01.2019 року за договором № 26052016-1-b2c від 26.05.2016 року про надання послуг, пов`язаних з переказом грошових коштів ТОВ «Кредитні рішення» на банківські картки отримувачів, які обробляються за допомогою програмно-технічних засобів ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.21-23). Позивач надав розрахунок кредитної заборгованості станом на 01.08.2020 року зазначає, що в порушення умов вищевказаного договору відповідач своєчасно коштів не повернув, заборгованість по кредитному договору становить 42 508,00 гривень, яку у добровільному порядку на вимогу банку відповідач не сплачує, а саме: -тіло кредиту, складає 3000,00 гривень; -відсотки, складають 627,00 гривень; -штрафні санкції за період з 13.02.2019 по 13.02.2020 року , згідно умов договору , складають 26 476,00 гривень; -загальна сума стягнення становить 30103,00 гривень ( а.с.20). Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України). Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У ст. 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч. 7, 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Зі змісту наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 3520409531 від 11.01.2019 року та додатковою угодою № 3520409531-2 від 13.01.2019 року, станом на 24.12.2018 загальна сума стягнення становить 30103,00 гривень. Однак, позивач ставлячи питання про стягнення з відповідача пені в розмірі - 26 476,00 гривень, не наводить належних розрахунків щодо нарахуваних ним штрафних санкцій, які б стверджували його позовні вимоги в частині стягнення пені у зазначеній сумі. Відтак суд вважає необґрунтованою суму пені в розмірі 26 476,00 гривень, з огляду на наступне. Згідно ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» у договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Розрахунок суми пені : Сума боргуПеріод заборгованостіКількість днів прострочкиРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за весь період прострочення 3 627,0013.02.2019 - 25.04.20197218,000.099257,57 3 627,0026.04.2019 - 18.07.20198417,500.096292,15 3 627,0019.07.2019 - 05.09.20194917,000.093165,55 3 627,0006.09.2019 - 24.10.20194916,500.090160,68 3 627,0025.10.2019 - 12.12.20194915,500.085150,94 3 627,0013.12.2019 - 31.12.20191913,500.07450,98 3 627,0001.01.2020 - 30.01.20203013,500.07480,27 3 627,0031.01.2020 - 13.02.20201411,000.06030,52 Розрахунок суми пені здійснюється за формулою: Пеня = С x 2УСД x Д : 100, де С - сума заборгованості за період, 2 УСД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення, Д - кількість днів прострочення. Період розрахункуКількість днів у періодіСума 13.02.2019 - 25.04.2019 : 18,00 (облікова ставка НБУ) 3 627,00 (Сума боргу) x (2 x 18,00 : 365) x 72 днів (прострочення) : 100 72257,57 грн. 26.04.2019 - 18.07.2019 : 17,50 (облікова ставка НБУ) 3 627,00 (Сума боргу) x (2 x 17,50 : 365) x 84 днів (прострочення) : 100 84292,15 грн. 19.07.2019 - 05.09.2019 : 17,00 (облікова ставка НБУ) 3 627,00 (Сума боргу) x (2 x 17,00 : 365) x 49 днів (прострочення) : 100 49165,55 грн. 06.09.2019 - 24.10.2019 : 16,50 (облікова ставка НБУ) 3 627,00 (Сума боргу) x (2 x 16,50 : 365) x 49 днів (прострочення) : 100 49160,68 грн. 25.10.2019 - 12.12.2019 : 15,50 (облікова ставка НБУ) 3 627,00 (Сума боргу) x (2 x 15,50 : 365) x 49 днів (прострочення) : 100 49150,94 грн. 13.12.2019 - 31.12.2019 : 13,50 (облікова ставка НБУ) 3 627,00 (Сума боргу) x (2 x 13,50 : 365) x 19 днів (прострочення) : 100 1950,98 грн. 01.01.2020 - 30.01.2020 : 13,50 (облікова ставка НБУ) 3 627,00 (Сума боргу) x (2 x 13,50 : 366 ) x 30 днів (прострочення) : 100 3080,27 грн. 31.01.2020 - 13.02.2020 : 11,00 (облікова ставка НБУ) 3 627,00 (Сума боргу) x (2 x 11,00 : 366 ) x 14 днів (прострочення) : 100 1430,52 грн. Всього пеня : 1 188,66 грн. Загальна заборгованість за період прострочення грошового зобов`язання 366 днів становить: - 3 627,00 - сума боргу, з яких тіло кредиту 3000,00 гривень та відсотки 627,00 гривень; - 1 188,66- пеня. Всього разом заборгованість із пенею становить 4 815,66 грн. Отже, як встановлено зі змісту розрахунку заборгованості пеню за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків нараховано за період з 13.02.2019 по 13.02.2020 року. Виходячи з чого, заборгованості за кредитом складає - 3627,00 гривень ( з яких тіло кредиту 3000,00 гривень, відсотки 627,00 гривень) та положень ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню пеня в розмірі 1 188,66 гривень. Загальна заборгованість складає: період прострочення грошового зобов`язання 366 днів, 3 627,00 ( з яких тіло кредиту 3000,00 гривень, відсотки 627,00 гривень) + 1 188,66 (штрафні санкції) = 4 815,66 гривень. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не виконано взяті на себе грошові зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого порушено майнові права позивача, а тому суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 4 815,66 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог , отже з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 338,88 гривень, виходячи із розрахунку: 2118,00х16:100=338,88 гривень, де 16 - відсоток, на який задоволено вимоги позивача.

Outcome: partial