Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

23.01.2015 року в суді зареєстрована позовна заява ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № CNXRRX09570298 від 09.07.2008 року. Вимоги позову обґрунтовані тим, що у зв'язку з неналежним виконання відповідачем умов кредитного договору відповідач станом на 26.11.2014 року має заборгованість 25562 грн 13 коп., вказана заборгованість складається з наступного: 2527 грн 50 коп - заборгованість за кредитом, 458 грн 35 коп - заборгованості по процентам за користування кредитом, 828 грн 10 коп - заборгованості по комісії за користування кредитом, 21748 грн 18 коп - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. З цієї суми банк у новий позов не включив суму у розмірі 9325 гривень 46 копійок, яка стягнута у судовому порядку у відповідності до рішення Чернігівського районного суду від 07.09.2011 року. Остаточно, представник банку, звернувшись до Городнянського районного суду, просить стягнути з відповідача 16236 грн 67 коп, а також штрафи в сумі 250 гривень (фіксована частина) та 811 гривень 83 копійки (процентна складова). У судове засідання представник банку не з'явився, заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності (а.с. 48). Клопотання задоволено судом. Відповідач обрав участь у справі через представника, якого уповноважив на участь у справі відповідною довіреністю (а.с. 29). Представник відповідача позов не визнав. Подав письмові заперечення (а.с. 39-40). Заперечуючи проти позову вказав, що виконавчий лист за попереднім рішенням суду перебуває на виконанні у ВДВС Городнянського РУЮ, тобто існують врегульовані між сторонами відносини по сплаті відповідачем заборгованості на суму 9325 гривень 46 копійок та відсутні підстави до подвійної відповідальності за невиконання одного і того ж зобов'язання. Щодо платежів, які нараховані банком після вище загаданого рішення суду, представник відповідача просить застосувати строк позовної давності. Дослідивши усі заявлені у справі докази, встановивши обставини, якими обґрунтовуються заявлені у справі позовні вимоги, характер та взаємовідносини сторін, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Як визначено статтею 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до п.2.1 умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) банк зобов'язується надати позичальнику кредит шляхом перерахування на рахунок торговельно-сервісному підприємству. Строк, термін повернення, розмір кредиту, цілі, відсотки, винагороди, розмір щомісячного платежу та період уплати платежів визначені в заяві позичальника, підписанням якої клієнт та банк укладають кредитно-заставний договір. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Пунктом 5.5 умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Рішенням Чернігівського районного суду від 07 вересня 2011 року строк позовної давності перервався та розпочався заново, у той час як звернення банку з вимогами про стягнення заборгованості зареєстровано в суді 23.01.2015 року, тобто в межах п'ятирічного строку позовної давності. З огляду на це законних підстав для вирішення питання про застосування статей 256, 257, ч.1, 5 ст.261 ЦК України до заборгованості нарахованої відповідачу суд не вбачає. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ч.1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст.1048, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Саме по собі ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора, виконання якого не здійснено, не припинило зобов'язальних правовідносин сторін договору й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання. Наявність судових рішень про стягнення боргу за інші періоди невиконання боржником зобов'язання й відкриття виконавчого провадження за цими рішенням за відсутності реального виконання боржником свого зобов'язання (добровільного чи примусового) не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін. За підрахунками позивача заборгованість станом на 26.11.2014 року склала 25562 грн 13 коп. Вказана заборгованість складається з наступного: 2527 грн 50 коп - тіло кредиту, 458 грн 35 коп - заборгованість по процентам за користування кредитом, 828 грн 10 коп - заборгованість по комісії за користування кредитом, 21748 грн 18 коп - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. З загальної суми заборгованості банк віднімає суму у розмірі 9325 гривень 46 копійок, яка стягнута у судовому порядку у відповідності до рішення Чернігівського районного суду від 07.09.2011 року, а ціна позову визначена в сумі 16236 грн 67 коп, що вбачається із розрахунку (а.с.6). Оскільки тіло кредиту стягнуто рішенням Чернігівського районного суду від 07.09.2011 року, а виконання у цій частині відповідачем-боржником не проведено, у банку наявні підстави щодо нарахування процентів та комісії як фінансових інструментів оплатності позичених і неповернутих відповідачем коштів, а тому вимоги про їх стягнення підлягають задоволенню. Одночасно, діючи в межах заявлених вимог, враховуючи принципи справедливості, добросовісності та розумності, що закріплені в ст. 3 ЦК України, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України, оскільки розмір неустойки (пеня) значно перевищує розмір збитків, суд за наявності інших обставин, які мають істотне значення у справі (зокрема, відсутність негативних наслідків), дійшов висновку про необхідність зменшення пені за несвоєчасність повернення кредиту, збалансувавши таку суму до суми боргу і дійшов висновку, що в цій частині вимоги банку слід задовольнити на суму 3213 грн 55 коп. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково, відповідно до положень ч.1 ст.88 ЦПК України із відповідача на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" слід стягнути судовий збір пропорційно вимог, що задовольняються. Позивачем пред'явлений позов на суму 17298 грн 507 коп. Стягнуто 4500 гривень (828 грн 10 коп + 458 грн 35 коп + 3213 грн 55 коп), тобто, задоволено позов на 26% (4500 грн х 100 : 17298 грн 50 коп = 26 %). Таким чином, судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 63 грн 33 коп (243,6 х 26: 100 = 63,33 грн ) .

Outcome: partial