Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

08 грудня 2017 року\~\~позивач [PERSON]\~\~звернувся\~\~до\~\~суду\~\~з позовом до ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» (далі Відповідач) про стягнення моральної шкоди в звязку з ушкодженням здоровя при виконанні трудових обовязків в розмірі 15000,00 грн., відшкодування витрат на правову допомогу 4480,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що працював на підприємстві у відповідача з 13.12.2004 по 21.11.2017. 24 липня 2017 року з ним стався нещасний випадок під час виконання своїх службових обовязків. Висновком МСЕК від 08.11.2017 року йому первинно встановлено 15 % втрати професійної працездатності за трудовим каліцтвом до 01.11.2018. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, втратив своє здоров`я, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що він через нещасний випадок майже втратив зір, переніс три операції, гострота зору становить одного ока 1,0 а іншого лише 0,15, навіть вдень він погано орієнтується на місцевості, у звязку з чим у нього змінилися умови життя, що тягнуть за собою зниження життєвої активності, систематичне нездужання і послаблення організму. Душевні переживання з приводу погіршення відносин з оточуючими, спостерігається критичне відношення до себе, як до неповноцінного громадянина. Ним був укладений договір про надання правової допомоги з адвокатом [PERSON]. Згідно акту приймання передачі правової допомоги від 05.12.2012 та розрахункової квитанції розмір витрат на правову допомогу становить 4480,00 грн.. 11 грудня 2017 року ухвалою суду відкрито провадження у справі. 29 грудня 2017 року на адресу суду надійшов відгук відповідача на позовну заяву, згідно якого відповідач просить відмовити в задоволені позовних вимог, посилаючись на таке. 24.07.2017 на підприємстві дійсно стався нещасний випадок під час виконання своїх обовязків [PERSON] під час якого останньому травмувало обличчя, запорошивши очі бетонною сумішшю. Проведено розслідування нещасного випадку, яким встановлено, що причиною настання нещасного випадку було виготовлення та поставка ТОВ «Нива-Кривбас» бетоноукладача УБ-1Н-750, заводський №03 зі збільшеними люфтами, внаслідок чого, сталося зміщення та деформація кришки люка, що призвело до розгерметизації ємності зазначеного обладнання, порушення вимог п.2.1.9 ГОСТа 12.2.003-91 «Оборудование производственное. Общие требования безопасности». Звертають увагу, що позивачу було надано захисні окуляри, захисну каску, проведено інструктаж, бетоноукладач було перевірено комісією. Вважають, що нещасний випадок стався з вини ТОВ «Нива-Кривбас», а тому ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» не є належним відповідачем у даній справі. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві просив справу розглянути у його відсутність. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав викладених в позові, наполягала на задоволенні позовних вимог у заявленому розмірі. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечував у повному обсязі, просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на наданий суду відгук на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] працював на посаді прохідника ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», та перебував у трудових правовідносинах з Відповідачем, що підтверджується трудовою книжкою та не оспорюється сторонами. 28 серпня 2017 року на підприємстві ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» було складено Акт розслідування, нещасного випадку, що стався 24 липня 2017 року о 18-10 годині відносно [PERSON] (а.с.21-31). На підставі акту розслідування нещасного випадку 28 серпня 2017 року складено Акт №37-24 про нещасний випадок, повязаний з виробництвом форми Н-1, що підтверджується копіє акту (а.с.11-20). Згідно копії Довідки огляду МСЕК Серія АА №045450 від 08.11.2017, [PERSON] встановлено 15% стійкої втрати професійної працездатності за трудовим каліцтвом з 25 жовтня 2017 року по 01 листопада 2018 року (а.с.32). Згідно\~статті 3 Конституції України\~людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до\~статті 4 Закону України "Про охорону праці"\~державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У відповідності зі\~ст. 237-1 КЗпП України\~відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз'яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). У відповідності зі ст.ст.23,1167 ЦК України\~\~моральних шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або\~\~внаслідок профзахворювання\~\~складається, зокрема, у фізичному болі, душевних\~\~стражданнях, які він поніс у зв'язку з\~\~ушкодженням здоров'я внаслідок нещасного випадку. Наведені вище докази свідчать про те, що\~\~ушкодження\~\~здоров'я, заподіяне позивачеві\~\~під час виконання ним\~\~трудових обов'язків, заподіює йому\~\~моральні\~\~й фізичні\~\~страждання, які обмежують його\~\~можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров'я, відчуття болю. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Зазначені обставини\~наступили\~у\~ [PERSON] у зв'язку із трудовим каліцтвом, що призвели до встановлення\~15% втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та моральних страждань позивача, ступінь втрати ним професійної працездатності, потребу в проходженні курсів лікування у медичних закладах, не встановлення вини підприємства у настанні нещасного випадку, та, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 9 000,00 грн. Між позивачем [PERSON] та адвокатом [PERSON] 05 грудня 2017 року укладено договір про надання правової допомоги, згідно якого [PERSON] надана правова допомога, яка полягає у вивчені наданих ним документів, копіюванні документів, вивчення законодавства та судової практики за аналогічними справами, складання позовної заяви (а.с. 36). Згідно акту приймання-передачі правової допомоги відповідно до умов договору про надання правової допомоги від 05.12.2017 [PERSON] сплачено [PERSON] винагороду в сумі 4480,00 гривень, що підтверджується розрахунковою квитанцією [PERSON] АВ-ТБ 009017 (а.с.37,38). Позивача згідно п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Частина 1 статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Пунктом 3 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, повязані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позовні вимоги задоволено частково, враховуючи норми ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню судові витрати повязані зі сплатою судового збору на користь держави в пропорційному розмірі щодо задоволених вимог, тобто в сумі 384,00 гривень. Інша частина судового збору в сумі 256,00 гривень \~ компенсувати за рахунок держави. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати повязані з правничою допомогою також пропорційно до задоволених вимог, що складає 2688,00 гривень. На підставі ст. ст.\~23,\~1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial