Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

У червні 2021 року АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому вказував, що 20 грудня 2018 року між ним та відповідачем був укладений Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №796399/031016, у межах якого банк відкрив на користь останнього відновлювальну кредитну лінію у загальному розмірі 250\~000 грн. та встановив на картковий рахунок [PERSON] кредитний ліміт у розмірі 34 000 грн. зі строком користування протягом 60 місяців (з можливістю пролонгації на той самий строк), а відповідач зобов`язався щомісячно частинами повертати кредит (в розмірі 5 % від суми заборгованості), а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 0,001 % річних за користування кредитними коштами (крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду), комісійну винагороду за обслуговування використаної частини кредиту у розмірі 3,2 % річних від суми використаної частини кредиту, а також комісію за зняття готівкових кредитних коштів у розмірі 2, 99 % річних від суми знятих коштів. Наслідками порушення умов договору в частині своєчасного повернення позичальником кредиту або його чергової частини, а також внесення плати за користування кредитними коштами (процентів), комісійних винагород є обов`язок останнього достроково повернути кредит. Проте позичальник умови договору в частині вчасного повернення кредиту, сплати процентів належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 24 травня 2021 року виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 38\~957,41 грн., в тому числі: - заборгованість за кредитом 32\~978,17 грн.; - заборгованість за процентами 4\~564,19 грн., а також, відповідно до ст. 625 ЦК України, йому нараховано 3 % річних за несвоєчасне повернення кредиту за період прострочення платежу 416,96 грн., 3 % річних за несвоєчасну сплату процентів за період прострочення платежу 74,97 грн., інфляційні втрати банку у зв`язку з невчасним поверненням кредиту за період прострочення платежу 762,79 грн., інфляційні втрати банку у зв`язку з невчасною сплатою відсотків за період прострочення платежу 160,01 грн. Вказану заборгованість позивач просив стягнути зі [PERSON] у повному обсязі. В судове засідання представник позивача не з`явилася, проте в матеріалах справи міститься її заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його зареєстрованого проживання, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача в своїй заяві проти цього не заперечувала. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 20 грудня 2018 року між сторонами був укладений Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №796399/031016, у межах якого банк відкрив на користь відповідача відновлювальну кредитну лінію у загальному розмірі 250\~000 грн. та встановив на картковий рахунок [PERSON] кредитний ліміт у розмірі 34 000 грн. зі строком користування протягом 60 місяців (з можливістю пролонгації на той самий строк), а відповідач зобов`язався щомісячно частинами повертати кредит (в розмірі 5 % від суми заборгованості), а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 0,001 % річних за користування кредитними коштами (крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду), комісійну винагороду за обслуговування використаної частини кредиту у розмірі 3,2 % річних від суми використаної частини кредиту, а також комісію за зняття готівкових кредитних коштів у розмірі 2, 99 % річних від суми знятих коштів. Наслідками порушення умов договору в частині своєчасного повернення позичальником кредиту або його чергової частини, а також внесення плати за користування кредитними коштами (процентів), комісійних винагород є обов`язок останнього достроково повернути кредит. Згідно\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК\~України передбачає, що відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно\~ст. 628 ЦК України,\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин (договір) вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема, повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. З матеріалів справи вбачається те, що позичальник дійсно порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту. У зв`язку з цим станом на 24 травня 2021 року виникла заборгованість за кредитним договором, а саме, заборгованість за кредитом 32\~978,17 грн., що повністю підтверджується наданим розрахунком боргу та випискою з рахунку позичальника. Тому вказана заборгованість на підставі ст.ст. 526, 530, 629 ЦК України підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Водночас, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому, оскільки [PERSON] прострочив виконання зобов`язання, яке є грошовим, а тому з нього на користь банку підлягають стягненню: 3 % річних за несвоєчасне повернення кредиту за період прострочення платежу 416,96 грн.; інфляційні втрати банку у зв`язку з невчасним поверненням кредиту за період прострочення платежу 762,79 грн. Що стосується вимоги про стягнення процентів за користування кредитом, то суд виходить з того, що згідно узгоджених сторонами умов кредитного договору наданий [PERSON] кредит є фактично безпроцентним (0,001 % річних), а тому нараховані банком проценти не відповідають узгодженим сторонами умовам договору. Натомість, з матеріалів справи вбачається, що в якості заборгованості за процентами за користування кредитом банком фактично нараховано заборгованість за комісією за обслуговування використаної частини кредиту (4\~564,51 грн.). Проте позовна заява не містить вимог про стягнення комісії. В той же час, згідно встановленого ст. 13 ЦПК України принципу диспозитивності суд розглядає справу виключно в межах заявлених позовних вимог. Тому, оскільки позивачем не доведено як наявність заборгованості за процентами за кредитним договором, так і розміру такої заборгованості, а тому в цій частині вимоги задоволенню не підлягають. За встановлених обставин, також не підлягають стягненню 3 % річних за несвоєчасну сплату процентів за період прострочення платежу та інфляційні втрати банку у зв`язку з невчасною сплатою відсотків за період прострочення платежу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача (згідно розміру задоволених вимог) також підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме 1\~990,34 грн. судового збору.

Outcome: partial