Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

19 грудня 2016 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03 листопада 2009 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від спільного шлюбу у них народилось троє дітей: син - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], та дочка - [PERSON], [INFO]. На даний час вони з відповідачем разом не проживають. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, участі в їх вихованні не приймає. Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Остання не працевлаштована, доходів не отримує, перебуває у складному матеріальному становищі. Її статок не дозволяє самостійно утримувати дітей та забезпечити для них належний життєвий рівень. Відповідач не має постійного місця роботи, проте працездатний, тому може сплачувати аліменти. Інших дітей на його утриманні немає. Угоди щодо добровільної сплати аліментів між ними не досягнуто. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину, всього 3000 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття, з індексацією зазначеної суми. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві, просила стягнути з відповідача судові витрати у справі, зокрема, витрати за подання оголошення в пресу щодо виклику відповідача. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти позову, пояснив, що не відмовляється від свого обов'язку щодо виховання дітей, однак, не має можливості сплачувати аліменти в розмірі, заявленому позивачем, адже офіційно не працевлаштований, має нерегулярний, мінливий дохід, згідний сплачувати аліменти в розмірі від 500 до 1000 грн. на місяць по мірі можливості. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 03 листопада 2009 року перебували у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 13 липня 2016 року (а.с.7). На даний час шлюб між ними розірвано. Від спільного подружнього життя у них народилося троє дітей: син - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], та дочка - [PERSON], [INFO]. Із свідоцтв про народження дітей вбачається, що їх батьком є відповідач [PERSON] (а.с.4,5,6). Згідно із довідкою Шельвівської сільської ради № 764 від 17 листопада 2016 року малолітні діти проживають із позивачем та знаходяться на її утриманні (а.с.8). У судовому засіданні встановлено, що протягом останніх трьох років відповідач не приймає участі в утриманні неповнолітніх дітей. Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд у відповідності до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів судом враховується, що діти знаходяться на утриманні позивача, остання не працює, отримує лише соціальну щомісячну допомогу при народженні дитини в розмірі 1 391,81 грн., що стверджується довідкою Локачинського управління соціального захисту населення № 144 від 02 лютого 2017 року (а.с.22), відповідач офіційно не працевлаштований, однак, працездатний, отримує нерегулярний, мінливий дохід, інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина на його утриманні не має. Згідно із ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум на дітей станом на 01 січня 2017 року віком до 6 років становить 1 355 грн., а від 6 до 18 років - 1689 грн. Виходячи із норм СК України, обов'язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька. Враховуючи наведене, а також зважаючи на встановлений законом прожитковий мінімум на дітей у 2017 році, суд дійшов висновку, що розмір аліментів, заявлений до стягнення позивачем, є завищеним, та вважає, що з відповідача підлягають до стягнення аліменти на утримання дітей: сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 800 грн., дочки - [PERSON], [INFO], в розмірі 700 грн. та дочки - [PERSON], [INFO] - в розмірі 700 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не довів належними доказами неможливість сплачувати аліменти на дітей у вказаному розмірі, адже він працездатний, доказів неможливості працевлаштування ним не подано. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 150 грн., понесення яких позивачем підтверджується квитанцією № 0.0.689786819.1 від 19 січня 2017 року (а.с.20). Згідно із п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення частково.

Outcome: partial