Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

23.09.2021 [PERSON] звернулася до Заводського районного суду м. Миколаєва із заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №487/5112/20 в частині вирішення питання розподілу судових витрат, просила стягнути з відповідача на свою користь правову допомогу в сумі 16000 грн. В своїй заяві про ухвалення додаткового рішення [PERSON] вказує на те, що при ухваленні рішення суду від 10.09.2021 року у даній справі, судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат позивача, які полягають у витратах на правову допомогу в сумі 16000 грн., що підтверджується копією договору про надання правової допомоги, копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та рахунками і актами виконаних робіт. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В судове засідання представник позивача - адвокат Сулима В.В. не з`явився надав до суду заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення за його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення за його відсутності. Також представ відповідача надав до суду клопотання про зменшення витрат на правову допомогу посилаючись на те, що в позовної заяві сума витрат на правову допомогу складала 9000 грн., а в заяві про ухвалення додаткового рішення просить стягнути 16000 грн. При цьому, вважає неспівмірними із складністю справи та витраченим часом адвоката витрати в сумі 6000 грн. на послуги щодо підготовки та складення позовної заяви. Тому вважає витрати на правничу допомогу неспівмірними з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи, зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг з урахуванням часу здійснення представництва в суді, а отже не підлягають задоволенню. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.09.2021 року позов [PERSON] до Миколаївської міської ради про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 2976,90 грн. матеріальної шкоди та 6000 грн. моральної шкоди, а також стягнуто витрати у розмірі 897,69 грн. судового збору. Згідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Статтею 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Судом встановлено, що представник позивача - адвокат Сулима В.В., відповідно до положень ст. 134 ЦПК України, надав разом із позовом попередній розрахунок витрат на правничу допомогу у розмірі 9000 грн., при цьому надав Витяг з договору про надання правничої допомог [PERSON] від 01.08.2020. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва ухвалено 10.09.2021 року, повний текст рішення складено 23.09.2021, строк для подачі таких доказів закінчився 28.09.2021 включно. З матеріалів справи вбачається, що заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу подана представником позивача 23.09.2021, до закінчення судових дебатів у справі представник позивача зробив заяву про подачу остаточних доказів, щодо розміру витрат позивача на правову допомогу, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду . Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. Відповідно до ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону). Так з матеріалів справи вбачається, що правничу допомогу у цій справі [PERSON] надавав адвокат Сулима В.В. на підставі договору про надання правничої допомоги [PERSON] від 01.08.2020. Позивачем на підтвердження понесених нею витрат, надано: додаткову угоду №1 до договору №37 від 01.08.2020 з розрахунком вартості послуг по наданню правничої допомоги, а саме: вивчення та правовий аналіз документів, наданих клієнтом - 1 година вартість 300 грн., підготовка та складання договору про надання правничої допомоги 1 година вартість 300 грн., підготовчі дії до складання позовної заяви: з`ясування обставин та фактів та якими доказами вони підтверджуються та які мають значення для вирішення справи, визначення правовідносин сторін, аналіз законодавства, практики, визначення правової норми - 4 години х 600 грн. за годину =2400 грн., складання позовної заяви - 5 годин х 600 грн. за годину = 3000 грн., представництво в суді 1000 грн. за один день участі в судовому засіданні, а всього на суму 6000 грн., акт №1 (детальний опис) виконаних послуг 08.09.2020 до договору №37 від 01.08.2020 по наданню правничої допомоги, за підписом [PERSON] та Сулими В.В. щодо сплати вказаних в Акті послуг у розмірі 6000 грн. Надані рахунки у кількості 10 шт. від 10.11.2020, 10.12.2020, 08.02.2021, 10.03.2021, 06.04.2021 12.05.2021 09.06.2021 09.07.2021 10.09.2021 із зазначенням представництва в суді у вказані у рахунках дати, вартість представництва становить 1000 грн. за кожний день участі в судовому засіданні. Крім того, на підтвердження сплати позивачем послуг адвоката, надано: Акт №2 від 10.11.2020, за підписом [PERSON] та Сулими В.В. щодо сплати послуг представництва в суді у розмірі 1000 грн., акт №3 від 10.12.2020, за підписом [PERSON] та Сулими В.В. щодо сплати послуг представництва в суді у розмірі 1000 грн., акт №4 від 08.02.2021, за підписом [PERSON] та Сулими В.В. щодо сплати послуг представництва в суді у розмірі 1000 грн., акт №5 від 10.03.2021, за підписом [PERSON] та Сулими В.В. щодо сплати послуг представництва в суді у розмірі 1000 грн., акт №6 від 06.04.2021, за підписом [PERSON] та Сулими В.В. щодо сплати послуг представництва в суді у розмірі 1000 грн., акт №7 від 12.05.2021, за підписом [PERSON] та Сулими В.В. щодо сплати послуг представництва в суді у розмірі 1000 грн., акт №8 від 09.06.2021, за підписом [PERSON] та Сулими В.В. щодо сплати послуг представництва в суді у розмірі 1000 грн., акт №9 від 09.07.2021, за підписом [PERSON] та Сулими В.В. щодо сплати послуг представництва в суді у розмірі 1000 грн., акт №10 від 10.09.2021. за підписом [PERSON] та Сулими В.В. щодо сплати послуг представництва в суді у розмірі 1000 грн. Позивачем [PERSON] , відповідно до вищевказаних доказів, здійснена оплата витрат на правничу допомогу адвокатом Сулими В.В. в розмірі 16000 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (п.268). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України). Крім того, Верховний Суд у правовому висновку щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, викладеному в Постанові об`єднаної палати Верховного Суду в складі КГС від 03.10.2019 року в справі № 922/445/19 зазначив наступне: "зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи". Від представника відповідача до суду надійшло клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу. Суд погоджується з доводами представника відповідача в частині того, що вивчення та правовий аналіз документів, наданих клієнтом, є частиною послуг з підготовки позовної заяви, з`ясування обставин і фактів, якими доказами вони підтверджуються та які мають значення для вирішення справи, визначення правовідносин сторін, аналіз законодавства, практики, визначення правової норми. А підготовка та складання договору про надання правничої допомоги не відноситься до витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги. Отже, судом не враховується витрати у розмірі 600 грн., з яких: вивчення та правовий аналіз документів, наданих клієнтом - 1 година вартість 300 грн. та підготовка та складання договору про надання правничої допомоги 1 година вартість 300 грн. Крім того, як вбачається з протоколів судових засідань по даній справі, представник позивача Сулима В.В. приймав участь у шести судових засіданнях, оскільки судові засіданні 10.11.2020, 06.04.2021 і 12.05.2021 були відкладені, на підставі заяв представника відповідача, тому судом не враховується витрати у розмірі 3000 грн. представництва в суді адвоката позивача у вище вказані дні. Враховуючи вищевикладене та складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, застосовуючи принципи співмірності та розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, а також доводи представника відповідача про зменшення судових витрат, суд вважає за необхідне зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача, 12400 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Таким чином, заява позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу, є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial