Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

У червні 2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до Державного підприємства «Національні інформаційні системи», третя особа: реєстратор Регіональної філії міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» Цілепа Євген Миколайович, в якій позивач просить зняти обтяження з автомобіля «HYUNDAIACCENT» 2007 року випуску, сірого кольору, та виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис від 23.12.2019 № 27347847. В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що 26.11.2019 він купив автомобіль «HYUNDAIACCENT», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . У травні 2020 року він звернувся до Територіального сервісного центру № 2342 РСЦ МВС в Запорізькій області з метою продажу автомобіля та зняття його з реєстраційного обліку, проте, йому було повідомлено, що він не має право відчужувати автомобіль та йому треба звернутись до сервісного центру за місцем реєстрації транспортного засобу. Через декілька днів він звернувся до ТСЦ № 8046 у м. Києві з метою оформлення продажу його автомобіля, але йому було повідомлено, що відносно автомобіля «HYUNDAIACCENT», є обтяження. Згідно Витягу з реєстру обтяжень рухомого майна № 65957754 від 28.05.2020, зареєстровано приватне обтяження відносно: «автомобіль легковий «HYUNDAIACCENT», 2007 р.в., сірого кольору, номер об`єкта: [NUMBER] , номер державної реєстрації [NUMBER] , боржником зазначено [PERSON] ». Таким чином, попередній власник автомобіля, який придбав позивач мав заборгованість перед кредиторами та відносно вказаного автомобіля реєстратором ДП «Національні інформаційні системи» було зареєстроване обтяження, але станом на день реєстрації обтяження власником автомобіля вже був позивач. З огляду на зазначене, реєстрація обтяження на автомобіль позивача, порушує його право власності на вказаний автомобіль. За захистом своїх порушених прав позивач звернувся до суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2020 року вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Сіромашенко Н. В . Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.06.2020 відкрито провадження у справі та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 04.08.2020 через канцелярію суду надійшов відзивна позовну заяву відповідача у справі, з якого вбачається, що відповідач вважає позов безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке. Порядок реєстрації обтяжень рухомого майна в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна регламентується Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», Порядком ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 № 830 та Інструкцією про порядок ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна та заповнення заяв, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 29.07.2004 № 73/5, наказом Міністерства юстиції України від 07.07.2006 № 57/5, зареєстрованим в Мін`юсті 07.07.2006 за № 802/12676 «Про визначення реєстраторів Державного реєстру обтяжень рухомого майна». Відповідач вважає, що обтяження на автомобіль були внесені відповідачем відповідно до вимог законодавства з дотриманням всіх необхідних його положень. Заява про реєстрацію обтяження рухомого майна від 23.12.2019, вихідний № 7779, була подана 23.12.2019 обтяжувачем - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», до Регіональної філії міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» в електронній формі з зазначенням усіх необхідних реквізитів та з додержанням вищезазначених вимог законодавства. Відповідно до електронної заяви обтяжувачем - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» накладено приватне обтяження за № 27347847 від 23.12.2019, а саме: заборонено відчужуватиавтомобіль легковий HYUNDAIACCENT, 2007 р.в., сірого кольору, серійний номер: [NUMBER] , номер державної реєстрації: [NUMBER] , тому спірним записом є саме приватне обтяження, якевиникло на підставі Договору застави транспортного засобу № 539-082/07Р від 09.11.2007 р., серія та номер: 6125, виданий: 09.11.2007, видавник: приватний нотаріус Київського МНО Антипова І.В. Також відповідач зазначає, що існує детальний алгоритм вилучення записів з Державного реєстру, дотримання якого є обов`язковим для виконання усіма суб`єктами правовідносин, оскільки вчинення реєстраційних дій у Державному реєстрі, зокрема, в аспекті вилучення записів з Державного реєстру є похідним від припинення обтяження. Проте, суб`єктом звернення з заявою про припинення обтяження і виключення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна є лише обтяжувач - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», який зобов`язаний звернутись до реєстратора Державного реєстру у разі припинення такого обтяження добровільно або на виконання рішення суду. З урахуванням зазначеного відповідач зазначає, що належним відповідачем у цій справі є ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», а не Державне підприємство «Національні інформаційні системи», а належним способом захисту є зобов`язання обтяжувача подати реєстратору Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяву про припинення і виключення з реєстру приватного обтяження. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача поданий відзив на позовну заяву підтримав та просив визнати відповідача неналежним відповідачем, в задоволенні позову до Державного підприємства «Національні інформаційні системи» просив відмовити. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи. Суд, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши заяви сторін по суті справи, оцінивши в сукупності надані докази, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачу - [PERSON] , на праві власності з 26.11.2019, належить автомобіль «HYUNDAIACCENT», 2007 року випуску, номер шасі: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 26.11.2019, виданим ТСЦ № 8046. Згідно Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 65957754 від 28.05.2020 на автомобіль «HYUNDAIACCENT», 2007 року випуску, сірого кольору, серійний номер: [NUMBER] , номер державної реєстрації [NUMBER] , зареєстроване приватне обтяження, тип обтяження: застава рухомого майна, підстава застави: договір застави транспортного засобу № 539-082/07Р від 09.11.2007, боржник: [PERSON] , стягувач: ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». Зареєстроване обтяження 23.12.2019 за № 27347847. Відповідно до ч. 1, 2, 6 ст. 43України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» реєстрація обтяжень здійснюється на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначаються: 1)відомості про обтяжувача та боржника: для юридичних осіб - резидентів - найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України; для юридичних осіб - нерезидентів - найменування, місцезнаходження та державу, де зареєстровано особу; для фізичних осіб - громадян України - прізвище, ім`я, по батькові, адресу постійного місця проживання та індивідуальний ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів; для фізичних осіб - іноземців або осіб без громадянства - прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), адресу постійного місця проживання за межами України; 2)посилання на підставу виникнення обтяження та його зміст. Для забезпечувальних обтяжень також зазначаються розмір та строк виконання вимоги обтяжувача. Для обтяження, яке виникає на підставі рішення суду про стягнення грошових коштів, та обтяження, відповідно до якого накладається арешт на рухоме майно для забезпечення цивільного позову, зазначається розмір вимоги обтяжувача; 3)опис рухомого майна, що є предметом обтяження, достатній для його ідентифікації; 4)відомості про заборону чи обмеження права боржника відчужувати предмет обтяження. Держатель або реєстратор Державного реєстру вносить запис до Державного реєстру про відомості, що містяться в заяві обтяжувача. Запису присвоюється реєстраційний номер. Заяви про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження підписуються обтяжувачем. Якщо обтяжувачем є юридична особа, підпис її уповноваженої особи скріплюється печаткою. Якщо заява подається в електронній формі, вона повинна містити електронний підпис обтяжувача. Під час подання заяви обтяжувач пред`являє паспорт чи інший документ, що посвідчує особу, а у разі коли уповноважена ним особа діє від імені обтяжувача фізичної чи юридичної особи, - відповідну довіреність. При цьому реєстраторам Державного реєстру забороняється вимагати від обтяжувача подання додаткових документів чи інформації, а також перевіряти достовірність і обґрунтованість відомостей, що містяться в заяві. Обтяжувач несе відповідальність згідно із законом за достовірність відомостей, що містяться в заяві. Крім того, п. 5 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2004р. № 830, передбачено, що державна реєстрація приватних обтяжень рухомого майна проводиться будь-яким нотаріусом або його помічником, які відповідно до законодавства отримали ідентифікатор доступу до Державного реєстру, а також адміністратором Державного реєстру та його філіями на підставі відповідного договору. Відповідно до п. 6 цього Порядку відомості про обтяження рухомого майна вносяться до Державного реєстру на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи, поданої в електронній формі або у випадках, передбачених цим Порядком, в паперовій формі. У разі проведення державної реєстрації приватних обтяжень рухомого майна адміністратором Державного реєстру та його філіями відомості про обтяження рухомого майна вно сяться до Державного реєстру на підставі заяви, поданої виключно в електронній формі. 23.12.2019 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» було подано електронну заяву про реєстрацію обтяження рухомого майна, вихідний № 7779, відповідно до якої накладено приватне обтяження за № 27347847 від 23.12.2019, а саме: заборонено відчужувати автомобіль легковий HYUNDAIACCENT, 2007 р.в., сірого кольору, серійний номер: [NUMBER] , номер державної реєстрації: [NUMBER] , тому спірним записом є саме приватне обтяження, яке виникло на підставі Договору застави транспортного засобу № 539-082/07Р від 09.11.2007 р., серія та номер: 6125, виданий: 09.11.2007, видавник: приватний нотаріус Київського МНО Антипова І.В. Частиною 3 статті 44 Закону визначено, що після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати реєстратору Реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Реєстру. У разі невиконані цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Відповідно до п. п. 24, 25 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 830 від 05.07.2004, відомості про припинення обтяження реєструються на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи. Обтяжувач чи уповноважена ним особа має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і виключення запису з Реєстру чи про продовження строку дії реєстрації не більш як на п`ять років. Після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати реєстратору заяву про припинення обтяження і виключення його з Реєстру. Відомості про припинення публічного обтяження підлягають державній реєстрації протягом п`яти днів після його припинення. Проведення реєстрації відомостей про припинення публічного обтяження покладається на уповноважений орган чи на уповноважену ним особу. Записи про обтяження, які втратили чинність, підлягають виключенню з Реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження. Реєстратор вносить до Реєстру відомості про припинення обтяження в день прийняття заяви. При цьому, пунктом 3.2 Інструкції про порядок ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна та заповнення заяв, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 29.07.2004 № 73/5, передбачено, що перед унесенням змін до запису реєстратор повинен знайти необхідний запис у Реєстрі. Ідентифікація запису в Реєстрі здійснюється за його реєстраційним номером. Для запобігання помилкам та гарантії внесення змін саме до того запису застосовується контрольна сума запису. Реєстраційний номер та контрольна сума запису надаються при реєстрації запису в Реєстрі та відображаються у витязі про реєстрацію в Реєстрі, один примірник якого видається обтяжувачу чи уповноваженій ним особі, а другий - надсилається боржнику. Реєстраційний номер запис. Реєстрі є незмінним протягом усього часу його існування, а контрольна сума перераховується після внесення кожної зміни до цього запису. З огляду на викладене, внесення до Реєстру відомостей про припинення обтяжень рухомого майна може бути здійснене лише на підставі: - належним чином заповненої заяви про реєстрацію змін обтяження рухомого майна встановленої форми, яка подається особисто обтяжувачем або уповноваженою ним особою, з обов`язковим пред`явленням відповідних документів; - рішення суду, із обов`язковим зазначенням необхідних ідентифікаційних даних відповідного запису - реєстраційний номер запису та контрольна сума. Таким чином, при здійсненні державної реєстрації обтяження рухомого майна реєстратор Реєстру виконує суто механічну функцію по внесенню/виключенню до/з Реєстру відомостей про обтяження майна на підставах, передбачених чинним законодавством України. При цьому, реєстратор не уповноважений на прийняття владних управлінських рішень щодо накладення чи припинення обтяжень та на здійснення правової оцінки відомостей, що містяться у заявах. Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом на підставі поданих у справі доказів встановлено, що обтяжувачем щодо майна позивача є ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та в силу Закону саме обтяжувач є суб`єктом звернення з заявою про припинення обтяжень і виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. З огляду на зазначене позивач не довів належними та допустимими доказами, що саме відповідачем ДП «Національні інформаційні системи» порушено його право власності на транспортний засіб. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Проте, позивачем під час розгляду справи клопотання в порядку ст. 51 ЦПК України не подавалось. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованим, оскільки позивач звернувся до неналежного відповідача, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed