Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1750 грн. на місяць, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення 23 років. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є її батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження. Позивач навчається у вищому навчальному закладі на денній формі навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, якої відповідач їй, як батько, не надає, а тому просила позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій просила справу розглядати без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала позивач. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом ЗАГС Прилуцького МВС Чернігівської області 11.05.1993 року. Згідно з довідкою Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут" №757 від 05.09.2014 року позивач є студентом денної форми навчання інженерно - хімічного факультету НТУУ "КПІ" групи ЛС-41м. Період навчання з 01.09.2014 року до 30.06.2016 року. Відповідно до постанови Кабінету міністрів України "Деякі питання стипендійного забезпечення" № 165 від 05 березня 2008 року для студентів вищих навчальних закладів III-IV рівня акредитації, які навчаються за освітньо-кваліфікаційними рівнями "бакалавр", "спеціаліст" або "магістр" встановлюється мінімальна ординарна (звичайна) академічна стипендія у розмірі - 730 гривень на місяць. Відповідно до постанови Кабінету міністрів України "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення" № 1078 від 17.07.2003 визначено, що базовим місяцем при обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації стипендії вважається місяць, в якому відбувається підвищення стипендії. Пунктом 10 зазначеного Порядку передбачено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації стипендії здійснюється починаючи з місяця, в якому її призначено. У разі коли особа не отримувала стипендію або втратила право на її призначення, а в подальшому стипендія їй була знову або вперше призначена (за результатами наступного семестрового контролю, у зв'язку з переведенням на навчання за державним замовленням, появою підстав для призначення соціальної стипендії, поновленням на навчання тощо), обчислення індексу споживчих цін здійснюється з місяця призначення стипендії. Відповідно до довідки про доходи № 194 від 11.09.2014 року позивач в період з січня 2014 року по червень 2014 року отримала дохід (стипендію) у розмірі 4436 грн. 94 коп. Судом встановлено, що позивач проживає в гуртожитку та за 1 місяць проживання сплачує 268 грн. 00 коп., що підтверджується довідкою завідуючої гуртожитком №19 від 17.10.2014 року. Згідно зі ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи майновий стан сторін по справі та їх дохід, а також обставини визначені у ч.1 ст.182 СК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на користь позивача, у розмірі 1750,00 грн. від дня пред'явлення позову до суду і до закінчення нею навчання. При цьому суд враховує, що відповідач здоровий, працездатний, може працювати та сплачувати аліменти на утримання доньки, а не перекладати свої обов'язки батька на плечі позивача та на інших осіб. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного суд, приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved