Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, вказавши, що 05 грудня 2012 р. приблизно о 18 год. 00 хвл., відповідач [PERSON], який перебував у трудових відносинах з відповідачем ККП Донецької міськради «Донелектроавтотранс», під час виконання своїх трудових обов'язків керував забезпеченим транспортним засобом-пасажирським автобусом марки «МАЗ-203067» державний реєстраційний номер [NUMBER] та рухався на ньому по вул. Первомайській з боку АС «Центр» та в напрямку площі Комунарів у Ворошиловському районі м. Донецька. Цивільно-правова відповідальність власника вказаного транспортного засобу- відповідача ККП Донецької міськради «Донелектроавтотранс» на час скоєння ДТП була застрахована відповідачем -Приватним акціонерним товариством - «Страховою компанією «Дніпроінмед». Проїжджаючи по закругленню проїжджої частини біля АС «Центр» в Ворошиловському районі м. Донецька, відповідач [PERSON] лівим заднім колесом керованого автобусу скоїв наїзд на праву ногу пішохода - позивача [PERSON] В результаті вказаного наїзду позивачу [PERSON] були спричинені: відкритий відламковий перелом головки правої малоберцової кістки зі зміщенням відламків, обширної рвано -скальпованої рани передньо - внутрішньої поверхні нижньої треті правої гомілки, рвана скальпована рана зовнішньої поверхні правої гомілки з відшаруванням шкіри в області гомілки, з розвитком некрозу м'яких тканин, з утворенням струпа та дефектом шкірних покровів, підшкірна гематома лівої гомілки, забій, оскольчатий перелом головки малоберцової кістки, закритий перелом дистального епіметафиза лівої променевої кістки зі зміщенням відламків, наявність слідів протектора колеса в області правої гомілки, тобто ушкодження, які відносяться до СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що визвали тривалий розлад здоров'я. Внаслідок вищевикладеного вона стала інвалідом 2-ї групи з повною втратою професійної працездатності і 100 % втратою працездатності, що підтверджується довідкою МСЕК. Вона вимушена лікуватися та витрачати кошти на відновлення свого здоров'я, хоч повного одужання не настало і до теперішнього часу. Із-за втрати працездатності вона не може заробляти собі на життя. Витрати на вказане лікування, відповідно до наданих нею касових фіскальних чеків, склали 7 705 грн. 84 коп. Крім того, їй була спричинена і моральна шкода, яка полягає у значних фізичних та моральних стражданнях, які були визвані отриманими при ДТП травмами та пов'язані з наступною інвалідністю. Спричинену при ДТП моральну шкоду, виходячи з принципу розумності, справедливості та пропорційності моральної шкоди, враховуючи глибину та тяжкість моральних і фізичних страждань, що спричинили тривалі зміни у її житті, вимушені порушення звичних життєвих зв'язків і фізичних страждань, порушення звичного способу життя, неможливість продовження активного особистого життя і, як наслідок цього, виникнення вимушеної необхідності для додаткових зусиль по організації свого повноцінного життя, вона оцінює в розмірі 100 000 грн. Внаслідок завданої при ДТП шкоди її здоров'ю, вона стала інвалідом 2-ї групи з повною втратою професійної працездатності на 100 %. Відповідно до Довідки МСЕК 402215, їй встановлена втрата працездатності на період з 06 грудня 2012р. до 01 травня 2014р., тобто за 17 місяців. Таким чином, на думку позивача [PERSON], в відшкодування шкоди, спричиненої її здоров'ю, щомісячні платежі повинні складати по 3 634 грн. (відповідно до отримуваної нею заробітної плати за останні три місяці її роботи до ДТП, а за 17 місяців розмір відшкодування вказаної шкоди буде складати 61778 грн. Просила ухвалити судове рішення, яким в солідарному порядку стягнути на її користь з відповідачів [PERSON], ККП ДГС «Донелектроатотранс» та ПрАТ «СК «Дніпроінмед» в відшкодування спричиненої внаслідок ДТП майнової шкоди - 7 706 грн. 84 коп., в відшкодування спричиненої моральної шкоди - 100 000 грн. та відшкодування спричиненої внаслідок ДТП втрати працездатності -61 778, 00 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON], який діяв за дорученням, в повному обсязі підтримали позовні вимоги [PERSON] та надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просили ухвалити судове рішення, яким стягнути з відповідачів у солідарному порядку грошові кошти в відшкодування спричиненої при ДТП майнової шкоди, моральної шкоди та судових витрат у розмірах, вказаних у позові. Відповідач [PERSON] позов не визнав і суду пояснив, що на момент скоєння ДТП він виконував свої трудові обов'язки і перебував у трудових відносинах з відповідачем - ККП Донецької міськради «Донелектроавтотранс», а цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу -керованого ним автобусу була застрахована відповідачем ПрАТ «СК «Дніпроінмед». На час ухвалення судового рішення по даній цивільній справі його не було визнано винним у тому, що при даній ДТП він допустив будь-які порушення вимог пунктів Правил дорожнього руху України та не притягнуто до адміністративної чи кримінальної відповідальності. За таких обставин він не може бути належним відповідачем за позовом [PERSON] про стягнення з нього майнової та моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, а також втраченого позивачем внаслідок каліцтва середнього заробітку. Просив ухвалити судове рішення, яким відмовити [PERSON] у задоволені позовних вимог щодо нього, як безпідставних та необґрунтованих. Представник відповідача ККП ДГС «Донелектроавтотранс» Веренікіна В.В. позов не визнав та суду пояснив, що зі свідчення водія -відповідача [PERSON], а також з сумнівних свідчень потерпілої - позивача [PERSON] вбачається, що пішоходом [PERSON] . не було вжито заходів до забезпечення особистої безпеки. При управлінні автобусом, відповідач [PERSON] прийняв безпечний лівий боковий інтервал з лівим бордюрним каменем, тобто заїхати колесом на бордюрний камінь розділового газону, де, за твердженнями позивача [PERSON], вона стояла, автобус не міг. Таким чином, груба необережність самої потерпілої [PERSON] сприяла виникненню ДТП і спричиненню шкоди її здоров'ю, а тому розмір відшкодування потерпілій [PERSON] необхідно зменшити. В діях водія - відповідача [PERSON] не були встановлені порушення вимог пунктів Правил дорожнього руху України. Враховуючи зазначене, сума відшкодування моральної шкоди, заявлена ??позивачем [PERSON], є безпідставно завищеною. Крім того, цивільно-правова відповідальність ККП ДМР «Донелектроавтотранс», як власника транспортного засобу - автобуса «МАЗ -203067» державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована відповідачем - ПрАТ «СК «Дніпромед» за Генеральним договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 12/01/0942 ГО від 13 січня 2012 р. , Поліс № АВ / 2335066 . Відповідно до зазначеного Договору, ККП ДМР «Донелектроавтотранс», як Страхувальник виконав всі вимоги договору і в частині вчасного повідомлення Страховика- відповідача ПрАТ «СК «Дніпроінмед» про страховий випадок і надав всі необхідні документи. Представник відповідача -ККП ДМР «Донелектроавтотранс» вважає, що у зв'язку з викладеним позовні вимоги [PERSON] підлягають стягненню з відповідача - ПрАТ «СК «Дніпроінмед» в межах ліміту відповідальності, визначеному у страховому полісі. Просили при ухваленні судового рішення і визначенні розміру моральної шкоди врахувати допущену позивачем [PERSON] грубу необережність при забезпеченні особистої безпеки і відсутність встановленої провини водія автобуса, зменшивши суму відшкодування [PERSON] моральної шкоди до мінімальної, яку також стягнути з відповідача - ПрАТ СК «Дніпроінмед» в межах ліміту її відповідальності, а в інших позовних вимогах [PERSON], як в необґрунтованих і не доведених позивачем у судовому засіданні-відмовити. Представник відповідача - ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, до суду звернувся з клопотанням про розгляд справи без його участі, додавши свої письмові заперечення на позов, з яких вбачається, що ПрАТ «СК «Днiпроiнмед» вважає позовнi вимоги [PERSON] безпідставними, необтрунтованими та такими, що суперечать нормам чинного законодавства, а тому не пiдлягають задоволенню, так як права та iнтереси позивача [PERSON] стосовно Полiсу № АВ/2335066 ПрАТ «СК «Днiпроiнмед» порушенi не були, а отже право на звернення до суду у позивача [PERSON] вiдсутнє. Просили ухвалити судове рішення, яким у повному обсязі відмовити [PERSON] у позові до ПрАТ «СК «Донпроінмед». Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 1166-1167 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю. Відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом. Ст.1172 ЦК України передбачає, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Згідно зі ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як вбачається зі ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Ст.1195 ЦК України передбачає, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв'язку з втратою здоров'я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів. У вiдповiдностi до статтi 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивiльно-правової вiдповiдальностi власникiв наземних транспортних засобів», Страховиком вiдшкодовується потерпiлому - фiзичнiй особi, який зазнав ушкодження здоров'я пiд час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмiрi п'яти вiдсоткiв страхової виплати за шкоду, заподiяну здоров'ю. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Наказу ККП Донецької міськради «Донелектроавтотранс» №1472 від 28 квітня 2004р. відповідача [PERSON] було призначено на посаду водія другого класу автобусу міського пасажирського транспорту. Як вбачається з Розпорядженням №648 від грудня 2011р. начальника пасажирського АТП ККП Донецької міськради «Донелектроавтотранс», відповідача [PERSON] було закріплено за рухомим складом - автобусом «МАЗ - 203067» державний реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно зі Полісом №АВ/2335066 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідач - ККП Донецької міськради «Донелектроавтотранс», як власник автобусу «МАЗ - 203067» державний реєстраційний номер [NUMBER], на період з 14 липня 2012р. по 13 січня 2013р. застрахував свою цивільну відповідальність власника наземного транспортного засобу у відповідача - Приватного акціонерного товариства - «Страховій компанії «Дніпроінмед». 05 грудня 2012 р., приблизно о 18 год. 00 хвл., відповідач [PERSON] на підставі Дорожнього листа серії АЖ № 277388 керував забезпеченим транспортним засобом-пасажирським автобусом марки «МАЗ-203067» державний реєстраційний номер [NUMBER] та рухався на ньому по вул. Первомайській, з боку АС «Центр» та в напрямку площі Комунарів у Ворошиловському районі м. Донецька, тобто виконував свої трудові обов'язки, перебуваючи у трудових відносинах з відповідачем - ККП Донецької міськради «Донелектроавтотранс». Проїжджаючи по закругленню проїжджої частини біля АС «Центр» у Ворошиловському районі м. Донецька, відповідач [PERSON] лівим заднім колесом керованого ним автобусу «МАЗ-203067» державний реєстраційний номер [NUMBER] скоїв наїзд на праву ногу пішохода - позивача [PERSON] В результаті вказаного наїзду позивачу [PERSON] були спричинені: відкритий відламковий перелом головки правої малоберцової кістки зі зміщенням відламків, обширної рвано - скальпованої рани передньо - внутрішньої поверхні нижньої треті правої гомілки, рвана скальпована рана зовнішньої поверхні правої гомілки з відшаруванням шкіри в області гомілки, з розвитком некрозу м'яких тканин, з утворенням струпа та дефектом шкірних покровів, підшкірна гематома лівої гомілки, забій, оскольчатий перелом головки малоберцової кістки, закритий перелом дистального епіметафиза лівої променевої кістки зі зміщенням відламків, наявність слідів протектора колеса в області правої гомілки, тобто ушкодження, які відносяться до СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що визвали тривалий розлад здоров'я. Внаслідок вищевикладеного позивач [PERSON] стала інвалідом 2-ї групи з повною (100%) втратою професійної працездатності, що підтверджується довідкою МСЕК. Вина відповідача [PERSON] в порушенні вимог відповідних пунктів Правил дорожнього руху України, що призвело до виникнення вказаної події ДТП, на час ухвалення судового рішення не була встановлена ні рішенням суду, яке б набрало чинності, ні будь-якою постановою посадової особи уповноваженого на це державного органу про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності в межах повноважень, передбачених законом. Також не було встановлено судовим рішенням, яке набрало чинності, чи рішенням органу досудового слідства, що шкода потерпілій [PERSON] була завдана внаслідок її умислу або грубої необережності потерпілої, яка сприяла виникненню або збільшенню шкоди. З огляду на наведене, вказана шкода потерпілій [PERSON], як завдана джерелом підвищеної небезпеки - автобусом марки «МАЗ-203067» державний реєстраційний номер [NUMBER], власником якого є відповідач ККП Донецької міськради «Донелектроавтотранс», на підставі ст.ст. 1172, 1187 ЦК України повинна відшкодовуватись відповідачем - ККП Донецької міськради «Донелектроавтотранс», так як відповідач [PERSON] в момент скоєння ДТП виконував свої трудові обов'язки, перебуваючи у трудових відносинах з відповідачем - ККП Донецької міськради «Донелектроавтотранс». Цивільно - правова відповідальність ККП ДГС «Донелектроавтотранс», як власника транспортного засобу - автобусу «МАЗ 203067 » державний реєстраційний номер [NUMBER], була застрахована в ПрАТ «СК «Дніпрінмед» за Генеральним договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 12/01/0942 ГО від 13 січня 2012 р., Поліс № АВ / 2335066 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 13 січня 2012р. На виконання вказаного договору відповідач - ККП Донецької міськради «Донелектроавтотранс» платіжними дорученнями № 125 від 13 січня 2012р. , № 1791 від 12 квітня 2012р. , № 1809 від 13 квітня2012р. , № 302 від 23 червня 2012р. , № 4372 від 08 жовтня 2012 р. , № 4448 від 15 жовтня 2012р. регулярно сплачував відповідачу - ПрАТ «СК «Дніпрінмед» за послуги зі страхування. Крім того, відповідно до зазначеного Генерального договору страхування, страхувальник - відповідач ККП ДГС «Донелектроавтотранс» вчасно повідомив Страховика - відповідача ПрАТ «СК «Дніпрінмед» про даний страховий випадок і надав йому всі необхідні документи, які стосуються цього страхового випадку. З огляду на наведене, суд приходить до переконання у тому, що в даному випадку цивільно-правову відповідальність у межах ліміту відповідальності, передбаченого Полісом № АВ / 2335066 та відповідними положеннями Закону України «Про обов'язкове страхування цивiльно-правової вiдповiдальностi власникiв наземних транспортних засобів», повинен нести відповідач - ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед». Як вбачається з Полісу №АВ/2335066 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ліміт відповідальності Страховика на одного потерпілого складає: -за шкоду, заподіяну здоров'ю - 100000 (сто тисяч)грн.; -за шкоду, заподіяну майну потерпілого -50000 (п'ятдесят тисяч) грн. Ст.24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивiльно-правової вiдповiдальностi власникiв наземних транспортних засобів» встановлює, що у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обгрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним лікуванням, лікуванням в домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Потерпіла [PERSON] у зв'язку з отриманими при ДТП тілесними ушкодженнями перебувала на стаціонарному лікуванні в ККЗ «Обласна травматологічна лікарня» та в Інституті невідкладної і відновної хірургії імені В.К. Гусака Академії меднаук України, що підтверджується виписними епікризами з історії хвороби №81365 від 22 січня 2013р. №1000 від 07 березня 2013р. відповідно. Для проведення оперативного втручання, післяоперативного лікування, лікування посттравматичних ускладнень позивачем [PERSON] за власні кошти купувались необхідні медикаменти та предмети медичного призначення. Витрати позивача [PERSON] у зв'язку з її лікуванням склади 7705грн.84 коп., що підтверджується наданими нею касовими фіскальними чеками та довідками закладів охорони здоров'я. Таким чином, суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення 7705грн.84 коп. в відшкодування майнової шкоди, понесеної нею на лікування у вказаних закладах охорони здоров'я та придбанням лікарських засобів і стягнення вказаної суми з відповідача - ПрАТ «СК «Дніпроінмед» . Стаття 26 Закону України «Про обов'язкове страхування цивiльно-правової вiдповiдальностi власникiв наземних транспортних засобiв» (у редакцiї, яка дiяла на дату укладення страхового полiсу) передбачає, що у зв'язку iз стiйкою втратою працездатності потерпiлому вiдшкодовуються доходи, не отриманi потерпiлим у результатi стiйкої втрати потерпiлим працездатностi (iнвалiдностi), якi не вiдшкодовуються за рахунок iншого обов'язкового виду страхування. Відповідно до ст. 1195 ЦК України встановлює, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок страти чи зменшення професійної або загальної працездатності. Шкода, завдана фiзичнiй особi калiцтвом або iншим ушкодженням здоров'я, вiдшкодовується без урахування пенсій, призначеної у зв'язку з втратою здоров'я, або пенсій, яку вона одержувала до цього, а також iнших доходiв. Внаслідок ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу - автобуса марки «МАЗ-203067» державний реєстраційний номер [NUMBER] позивачу [PERSON] були спричинені СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості тілесні ушкодження, з-за чого вона стала інвалідом другої групи, тривалий час перебувала на стаціонарному лікуванні в ККЗ «Обласна травматологічна лікарня» та в Інституті невідкладної і відновної хірургії імені В.К. Гусака Академії меднаук України. Як вбачається з Довідки МСЕК Серії 10ААБ №402215 від 04 квітня 2013р., позивач [PERSON] визнана повністю непрацездатною в звичайній виробничій діяльності на період до 01 травня 2014р. Відповідно до виданої позивачу [PERSON] Довідки №06/390 від 29 вересня 2013р. про доходи, загальна сума її доходу за одинадцять місяців 2012р., до отримання 06 грудня 2012р. травми внаслідок ДТП, за виключенням аліментів та інших відрахувань, склала 40804грн.98 коп. Згідно зі ст.1197 ЦК України середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров'я. За бажанням позивача [PERSON], її середній заробіток обчислюється за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров'я тобто за вересень, жовтень і листопад 2012р., що складає: 2802,34грн. + 4205,64грн. + 3894,01 грн. = 10901,99грн. 10901,99 грн. : 3 = 3634 грн. З огляду на наведене, суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення на її користь з відповідача ПрАТ «СК «Дніпроінмед» 61778грн. в відшкодування середньомісячного заробітку, втраченого нею внаслідок стійкої втрати загальної працездатності за період з 04 квітня 2013р. до 01 травня 2014р. Відповідно до вимог ст. 22.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» моральна шкода страховиком відшкодовується потерпілому у разі заподіяння внаслідок страхового випадку шкоди життю та здоров'ю, а саме: отримання фізичного болю та страждань, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або ушкодженням здоров'я від ДТП, які зафіксовані відповідними документами медичних установ. Внаслідок ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу - автобуса марки «МАЗ-203067» державний реєстраційний номер [NUMBER] позивачу [PERSON] були спричинені СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості тілесні ушкодження, з-за чого вона стала інвалідом другої групи, тривалий час перебувала на стаціонарному лікуванні в ККЗ «Обласна травматологічна лікарня» та в Інституті невідкладної і відновної хірургії імені В.К. Гусака Академії меднаук України, перенесла значні фізичні та моральні стражданнях, які були визвані отриманими при ДТП травмами та пов'язані з наступною інвалідністю. Дані фізичні та моральні страждання спричинили суттєві негативні зміни у житті позивача [PERSON], вимушено були порушені її звичні життєві зв'язки і звичний спосіб життя, унеможливилось подальше продовження активного особистого життя, що змусило позивача [PERSON] докладати додаткових зусиль по організації свого повноцінного життя. Суд приходить до переконання, що при заподіянні внаслідок страхового випадку за вказаних обставин шкоди життю та здоров'ю позивача [PERSON], їй також було спричинено моральну шкоду. Дослідивши матеріали справи, враховуючи ступінь перенесених позивачем [PERSON] моральних та фізичних страждань, визнає заявлені [PERSON] позовні вимоги щодо стягнення на її користь з відповідачів відшкодування моральної шкоди, яку вона оцінила в розмірі 100000 грн., необґрунтовано завищеними. Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р. № 4 "Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в рамках заявлених вимог в залежності від характеру та об'єму спричинених потерпілому фізичних та моральних страждань, з урахуванням в кожному окремому випадку ступені вини відповідача і інших обставин. Зокрема, враховуються характер та тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, наслідки тілесних ушкоджень, значних вимушених змін в його життєвих та виробничих відношеннях. Виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи глибину та тяжкість моральних і фізичних страждань, перенесених позивачем [PERSON], які спричинили суттєві негативні зміни у її житті, вимушені порушення звичних життєвих зв'язків і порушення звичного способу життя та інші негативні наслідки, що змусило позивача [PERSON] докладати додаткових зусиль по організації свого повноцінного життя, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 40000 (сорок тисяч) грн., в решті позовних вимог про стягнення моральної шкоди необхідно відмовити. Відповідно до ст.26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховиком відшкодовується потерпілому-фізичній особі, яка зазнала ушкодження здоров'я під час ДТП, моральна шкода у розмірі не більше п'яти відсотків від суми страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. З огляду на наведене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача - ПрАТ «СК «Дніпроінмед» на користь позивача [PERSON] в відшкодування спричиненої при ДТП моральної шкоди 3088 грн. 90 коп., решту спричиненої моральної шкоди в сумі 36911 грн. 10 коп., на підставі ст.1194 ЦК України необхідно стягнути з відповідача ККП Донецької міськради «Донелектроавтотранс». Суд не приймає в якості допустимого та достовірного доказу при обґрунтуванні судового рішення доводи відповідача ПрАТ «СК «Дніпроінмед», який стверджував, що між ним та позивачем [PERSON] не було ніяких договірних відносин, як між Страховиком та Страхувальником, а тому позовні вимоги [PERSON] до нього не підлягають задоволенню і повинні задовольнятись за рахунок інших відповідачів по справі, визнає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають обставинам справи, встановленим у судовому засіданні. Суд також не приймає в якості допустимого та достовірного доказу при обґрунтуванні судового рішення доводи представника відповідача ККП Донецької міськради «Донелектроавтотранс», яка стверджувала, що на період ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу була застрахована відповідачем - ПрАТ «СК «Дніпроінмед», а тому позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольняти за рахунок відповідача -ПрАТ «СК «Дніпроінмед», визнає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають обставинам справи, встановленим у судовому засіданні.

Outcome: partial