Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Позивач в липні 2017 р. звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" про визнання транзакцій недійсними та повернення коштів, посилаючись на те, що [PERSON] (далі - Позивач) є власником карткового рахунку, на підставі якого публічним акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" (далі - Відповідач) емітовано платіжну картку "Універсальна GOLD" № [NUMBER] (далі - Картка), з кредитним лімітом 1400 грн., на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Позивач користувалась Карткою з 13.02.2017 у порядку та на умовах, визначених Правилами. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 27.05.2017 року приблизно о 19:30 перебуваючи у місті Києві, шляхом перегляду пошти на мобільному додатку Позивач ознайомилась із повідомленням про необхідність підтвердження платежу на суму 10161,00 грн., отриманим від Відповідача 27.05.2017 о 17.23.Проте, купівлю товару або проведення будь-яких інших платежів у цей період Позивач не вчиняла.Позивач відразу звернулася на гарячу лінію Відповідача із повідомленням про непроведення платежу, та дізналася, що за рахунок кредитних коштів з Картки за допомогою послуги "Оплата частинами" було здійснено онлайн-оплату товарів, придбаних у місті Дніпрі, а саме: 26.05.2017 о 13.37 - на суму 13999.00 грн. (планшет SAMSUNG GALAXY TAB S2 8.0 32 GB LTE White (SM-T 719 NZWL) код операції 6280690) та 26.05.2017 о 16.54 на суму 14599.00 грн. (ноутбук HP 15-ау 108ur (Z 15EA) код операції 6311 740). При цьому, операції проводились за допомогою терміналу самообслуговування/банкомату у місті Дніпро, в той час як Позивач знаходилася у місті Києві. Позивач зазначила, що 28.05.2017 року звернулася до Святошинського управління поліції ГУНП у м. Києві, за заявою Позивача 29.05.2017 порушено кримінальне провадження №12017100080004564.Як встановлено у процесі розгляду заяви Позивача, Відповідачем 26.05.2017 особа, яка представилась працівником банку, запропонувала Позивачу зменшення процентів за користування кредитними картками банку, з чим Позивач погодилася, та провела ряд маніпуляцій шляхом використання банкомату, не розголошуючи інформації про pin-код Картки та не порушуючи Правила.При цьому, зазначена особа/особи:- володіла мовною інформацію про персональні дані Позивача (прізвище, ім'я, по-батькові. номер телефону тощо);- володіла інформацією, що становить банківську таємницю, про номери карток та рахунків Позивача у банку;- звернулася до Позивача через день після збільшення кредитного ліміту за Карткою до 15 000.00 грн. та ліміту на "оплату частинами" до 25 000, які було збільшено Відповідачем в односторонньому порядку, про що не була повідомлена сама Позивач;- здійснили 27.05.2017 перерахування суми, еквівалентної 2000,00 грн. з іншого карткового рахунку, відкритого у євро у банку, на рахунок за Карткою, хоча Позивач не розголошувала відомості про pin-код картки за рахунком. Слід врахувати, що Відповідачем операції за картковим рахунком Позивача віднесено до категорії сумнівних та визнано, що вони вчинялися третіми особами, проте операції було зупинено, а Картку заблоковано лише після звернення Позивача. Таким чином, внаслідок шахрайських дій невідомих осіб, що стали можливими внаслідок дій Відповідача по збільшенню кредитного ліміту за Карткою без погодження з Відповідачем, а також неналежного дотримання вимог Правил та законодавства щодо охорони банківської таємниці та незабезпечення безпеки при користуванні картковим рахунком, у Позивача виникла заборгованість перед Відповідачем у сумі 30787.65 грн., хоча Позивач кредитних коштів від Відповідача не отримувала, та товари за рахунок таких коштів не придбала. Позивач зазначила, що у зв'язку із вчиненням шахрайських дій, Позивач зверталася також до Національного банку України, органів Національної поліції України, у тому числі, у м. Дніпро, та ініціювала перед Відповідачем питання щодо зупинення нарахування процентів за користування кредитними коштами, які фактично нею не отримувалися. Ухвалою суду від 20 липня 2017 року відкрито провадження у справі. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги з підстав наведених в позовній заяві. Представник відповідача позов не визнав та просив відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником карткового рахунку, на підставі якого публічним акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" (далі - Відповідач) емітовано платіжну картку "Універсальна GOLD" № [NUMBER] (далі - Картка), з кредитним лімітом 1400 грн., на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Позивач користувалась Карткою з 13.02.2017 у порядку та на умовах, визначених Правилами. Судом встановлено, що 24.05.2017 року без згоди позивача, відповідач в односторонньому порядку збільшив кредитний ліміт платіжну картку "Універсальна GOLD" № [NUMBER] з 1400,00 грн. до 15000,00 грн., про щоне помідомив позивача у будь-яктй спосіб, доказів про це суду не надав ( а.с.15,25). Судом встановлено, що 27.05.2017 року близькл 19 год.30 хв. шляхом перегляду пошти на мобільному додатку позивач ознайомилась із повідомленням про необхідність підтвердження платежу 10161,00 грн, отриманим від відповідача 27.05.2017 року о 17.23 год. Судом встановлено, що позивач 27.05.2017 року об 17.23 год. звернулась на гарячу лінію відповідача із повідомленням про непроведення платежу та дізналася, що за рахунок кредитних коштів картки за допомогою послуги "Оплата частинаи" було здійснено онлайн-оплату товарів придбаних у м. Дніпрі, а саме 26.05.2017 року о 13.37 -на суму 13999,00 грн.(планшет SAMSUNG GALAXY TAB S2 8.0 32 GB LTE White (SM-T 719 NZWL) код операції 6280690) та 26.05.2017 о 16.54 на суму 14599.00 грн. (ноутбук HP 15-ау 108ur (Z 15EA) код операції 6311 740). При цьому, операції проводились за допомогою терміналу самообслуговування/банкомату у місті Дніпро, в той час як Позивач знаходилася у місті Києві. Відповідач не спростував тверджень позивача про її місце знаходження в м. Києві в час здійснення вказаних операцій. Судом встановлено, що позивач спількуючись по телефону із особою, яка представилась представником відповідача 26.05.2017 року, яка запропонувала позивачу зменшення відсотків за користування кредитними картками банку, з чим позивач погодидась та провеля низку маніпуляцій шляхом використання банкомату, не розголошуючи інформації про pin-код. Судом встановлено, що відповідачем визнано операції на рахунку позивача 26.05.2017 року, у тому числі ті, що стосувалися чергового підвищення кредитного ліміту, сумнівними та відмовлено у збільшенні кредитного ліміту (а.с.28), але з цього приводу не провідомлено позивача та не проведено відповідне розслідування службою безпеки банку. Згідно правової позиції Верховного Суду України, що викладено у постанові від 13.05.15 року у справі №6-71цс15, відповідно до пунктів 6.7,6.8, Положення "Про порядоек емісіі спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням",затвердженого постановою Правління НБУ від 30.04.2010 року №223 банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операціїі, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були викоані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед викоанням цієї операції. Користтувач не несе відповідальності за здійсвнення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред"явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному викоримстанню персонального ідентифікаційнйого номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Згідно зі ст. 55 Закону «Про банки та банківську діяльність», відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами між клієнтом та банком. Банк зобов'язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів клієнту банку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» основними видами рахунків, залежно від їх призначення, є поточні та депозитні (вкладні) рахунки. Поточним рахунком визнається рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей та для здійснення усіх видів операцій за цим рахунком відповідно до умов договору та вимог законодавства України. Згідно ч.1 ст.1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Банк зобов'язувався забезпечувати збереження коштів клієнта на його рахунку; приймати до зарахування на рахунок клієнта готівкові та безготівкові грошові кошти; забезпечувати своєчасне зарахування та списання коштів по рахунку клієнта. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд (ч.3 ст.1066 ЦК України ). Відповідно до ст. 1073 ЦК України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом Відповідно до п. 8, 9 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 року №705, емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що доказів на спростування того, що позивач ПІН-код нікому не повідомляв, банк не надав. Згідно п. 6 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов'язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Відповідно до п. 1.1.3.1.5 Правил, зобов'язання Банку з надання кредитного ліміту відповідно до заяви виникають з моменту надання платіжною системою операції до списання з відповідного картрахунка в рахунок кредитного ліміту. Відповідно до правої позиції ВССУ у справі № 752/16363/15-ц від 26.10.2016, своєчасне інформування власником платіжної картки банку про списання грошових коштів з його банківського рахунку є обов'язковою умовою повернення банком втрачених коштів. Зазначені висновки також підтверджуються і судовою практикою (постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.02.2017 у справі № 115/1158/15-ц, від01.03.2017 у справі № 545/2749/15-ц тощо). Згідно з Рішенням Конституційного суду України від 10.11.2011 у справі № 1-26/2011 за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень п. 22, 23 ст.1, ст. 11, ч. 8 ст. 18, ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" у взаємозв'язку з положеннями ч. 4 ст. 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг, в аспекті конституційного звернення положення п. 22, 23 ст. 1, ст. 11 Закону України "1 Іро захист прав споживачів" у взаємозв'язку з положеннями ч. 4 ст. 42 Конституції України треба розуміти так. що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Разом з тим, у п. 9 розділу VI вказаного Положення визначені випадки, коли користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій. При цьому банком не доведено, що дії чи бездіяльність позивача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону, споживачі звільняються від сплати державного мита за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.05.2016 у справі № 405/7915/15-ц, у випадку, якщо ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не передбачено пільг щодо сплати судового збору деякими категоріями осіб чи за відповідними позовами, то при їх визначенні потрібно керуватися іншим законодавством України, зокрема і ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Судом встановлено, що внаслідок збільшення кредитного ліміту платіжної картки "Універсальна GOLD" № [NUMBER] , з кредитним лімітом 1400 грн., яка була оформлена на підставі анкети заяви позивача згідно рівня її доходу, відповідачем без повідомлення позивача було збільшено кредитний ліміт до 15000,00 грн, проведено сумнівну операцію "Оплата частинами" онлайн-оплату товарів придбаних у м. Дніпрі, а саме 26.05.2017 року о 13.37 -на суму 13999,00 грн.(планшет SAMSUNG GALAXY TAB S2 8.0 32 GB LTE White (SM-T 719 NZWL) код операції 6280690) та 26.05.2017 о 16.54 на суму 14599.00 грн. (ноутбук HP 15-ау 108ur (Z 15EA) код операції 6311 740), про що повідомлено позивача 27.05.2017 року. Внаслідок таких неправомірних дій відповідача, відповідачем було нараховано позивачу заборгованість у розмірі 30787,65 грн., не проведено службового розслідування події, не зупинено проведення сумнівної операції без підтвердження користувача картки, не з"ясовано всіх обставин проведення операції. А тому суд дійшов висновку про задоволення позову частково, в частині збільшеного ліміту без згоди та повідомлення позивача у розмірі 15000,00 грн, що призвело до несанкціанованого позивачем втручання до її карткового рахунку, купівлі товарів та нарахованої заборгованості відповідачем. Таким чином, судовий збір за даною позовною заявою сплаті не підлягає, оскільки Позивач є споживачем та звертається до суду за захистом своїх прав саме як споживача. Судовий збір підлягає стагенню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial