Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Що позивач звернувся до суду із позовом в якому просить зобовязати відповідачку не чинити перешкод в вихованні спілкуванні його із дитиною та встановити можливість йому забирати дочку у вихідні та святкові дні на 3 день Різдва та Паски до місця проживання його батьків в с. Бучачки Снятинського району з 10 по 21год. без присутності матері в ці дні з можливістю виїзду дитини за межі району а саме в м. Коломия до своїх знайомих та в м. Київ по місцю теперішнього його проживання мотивуючи тим, що він перебував в зареєстрованому шлюбі із відповідачкою від якого 26.12.2011р. народилась дочка [PERSON]. Відповідно до рішення Снятинського районного суду від 9.10.2014 року шлюб між ним та відповідачкою розірвано і дочку [PERSON] 26.12.2011 року залишено проживати з матірю. Враховуючи те, що він в даний час проживає і працює в м. Києві і час від часу приїджає до своїх батьків в с. Бучачки Снятинського району, а тому не дивлячись на встановлену законом рівність прав та обовязків батька і матері на участь в вихованні та спілкуванні його з дитиною відповідачка чинить йому перешкоди в цьому, а тому він звернувся із заявою до органу опіки та піклування Снятинської РДА про визначення участі його у вихованні дочки і своїм розпорядженням від 15.10.2014 року йому було надано можливість бачитися з дитиною у вихідні та святкові дні по місцю проживання його батьків в присутності матері дитини. Не дивлячись на це на Різдво 2015 року відповідачка по надуманих причинах перешкодила йому в спілкуванні та зустрічі з дочкою, крім цього коли він телефонував відповідачці по мобільному телефону з підстав зустрічі із дочкою остання умисно не відповідала на телефонний дзвінок. Вищенаведене послужило підставою для звернення його із даним позовом до суду з метою недопущення відповідачкою такої поведінки з даного питання у майбутньому, а в противному випадку встановлення відповідальності за такі дії. Просить задоволити його позов в повному обсязі. Відповідачка та її представник в судовому засіданні позов визнають частково, пояснивши суду, що рішенням суду шлюб між нею та позивачем розірвано і місце проживання дочки визначено біля неї. Оскільки позивач в даний час проживає в м. Києві і приїжджаючи до своїх батьків в гості забирає дочку до своїх батьків так як спілкуватись із дочкою за місцем проживання останньої не бажає. Після повернення позивачем їй дочки в останньої порушується привичний для неї ритм життя позивач дозволяє дочці те, що на її думку є, шкідливим для розвитку та здоровя дочки. Позивач не хоче рахуватись із її зауваженнями із вищевказаного, що призводить до непорозумінь між ними. Згідна на те щоб у вихідні дні та в святкові дні, а саме: на третій день Різдва та Паски він забирав дочку до своїх батьків із 10-14год. оскільки із 14год. дитина згідно встановленого розпорядку повинна спати, а відповідач може не дотримуватися цього. Що стосується того щоб позивач забирав дитину в м. Коломию та в м. Київ заперечує так як дитині тільки 3,5 рочки і переїзди можуть негативно вплинути на її здоровя та привичний розпорядок дня. Суд вислухавши сторін, представника органу опіки та піклування [PERSON] яка підтримує висновок органу опіки та піклування в повному обємі і вважає, що поїздки дитини із позивачем в м. Коломию та м. Київ на даний час враховуючи вік дитини можуть негативно вплинути на її здоровя та порушення звичного розпорядку дня та дослідивши матеріали справи вважає що позов підлягає до часткового задоволення. Суд прийшов до такого висновку по слідуючих міркуваннях: -із пояснень сторін, рішення Снятинського районного суду від 9 жовтня 2014 року вбачається, що шлюб між сторонами розірвано і місце проживання їх дочки [PERSON] [INFO] визначено біля матері -із пояснень сторін вбачається, що між ними виникло непорозуміння щодо участі у вихованні та спілкуванні позивача із дочкою, що призводить до порушення його прав в цьому питанні. 1) Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. 2) Відповідно до ст.ст. 153, 157 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. 3) -питання виховання дитини вирішується батьками спільно. 4) -той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. 5) -той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. 6) -батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Вищенаведене дає підстави суду до задоволення позову в частині зобовязання відповідачки не чинити перешкод позивачу в вихованні та спілкуванні дочки. -із пояснень відповідачки та її представника, пояснень в судовому засіданні представника органу опіки та піклування та його письмового висновку долученого до справи про те, що з метою дотримання звичного розпорядку дня позивач в даний час може забирати дитину до своїх батьків в с. Бучачки Снятинського району в вихідні в святкові дні, а саме на третій день Різдва та Паски з 10-14год. без присутності матері. Що стосується переїзду дитини до знайомих позивача м. Коломия та по місцю теперішнього проживання позивача м. Київ вважає, що це може негативно вплинути на здоровя дитини та порушить звичний для неї розпорядок дня враховуючи малолітній вік дитини (3,5 роки). З вищевказаним погоджується суд, а тому з вищевказаних причин суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, на умовах визначених органом опіки та піклування, які на думку суду відповідають інтересам дитини. На підставі ст.ст. 141, 153, 157, 159 СК України та

Outcome: dismissed