Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

що [PERSON] звернулась до суду із позовом про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мама - [PERSON] за якою значився житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться по вулиці [ADDRESS], розташовані на неприватизованій земельній ділянці на території Сівко-Калуської сільської ради. Після розірвання шлюбу від 19.08.1994р., [PERSON] присвоєно її дівоче прізвище - «[PERSON]». Однак, вона не встигла поміняти паспорт та інші документи з прізвища «[PERSON]» на «[PERSON]» у зв'язку із раптовим захворюванням та смертю. Тому свідоцтво про її смерть видане на прізвище «[PERSON]». Дівоче прізвище позивачки «[PERSON]» змінено на прізвище «[PERSON]» у зв'язку із реєстрацією шлюбу із [PERSON]. В даному господарстві позивачка проживала від народження до 13.05.2014р. її опікуном був дідусь [PERSON], оскільки батько був позбавлений батьківських прав і проживав окремо. Дідусь помер у 2006 р., бабуся [PERSON] померла у 2007 р. У спадковому будинковолодінні сарай під літерою «Д» вартістю 15119 - є самовільною будівлею. Дана прибудова до сараю побудована в 90 роки, відповідає всім вимогам будівельних норм і заперечень з боку місцевих органів архітектури, санепідемстанції, пожежної інспекції та сусідів не має. Прийнявши спадщину, позивачка через представника звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, однак 18.03.2015р. державним нотаріусом було відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки у свідоцтві про розірвання шлюбу прізвище дружини після розірвання шлюбу «[PERSON]», тоді як у свідоцтві про смерть зазначено прізвище «[PERSON]», відсутня первина реєстрація права власності на будинок а також те, що сарай під літерою «Д» побудований самочинно. Тому, позивачка звернулася із позовом до суду про встановлення факту прийняття спадщини та визнання за нею права власності на спадкове майно за законом після смерті матері - [PERSON], а саме на: житловий будинок під літерою «А» вартістю 90078 грн., літню кухню під літерою «Б» вартістю 23984 грн., стодоли під літерою «В» вартістю 4815 грн., стайні під літерою «Г» вартістю 7320 грн., сараю під літерою «Д» вартістю 15119 грн., погреба під літерою «Е» вартістю 18439 грн., огорожі № 1 вартістю 15334 грн., воріт № 2 вартістю 9131 грн., огорожі № 3 вартістю 2232 грн., огорожі № 5 вартістю 2333 грн., криниці № 6 вартістю 3029 грн., загальна вартість 191814 грн. У судовому засіданні представник позивачки - [PERSON] позов підтримав і просить встановити факт прийняття спадщини і визнати за [PERSON] право власності на спадкове будинковолодіння по [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася і не повідомила суд про причини неявки, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином , що стверджується розпискою (а.с. 38). Суд, вислухавши доводи представника позивачки та проаналізувавши інші докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: Із копії довідки виконкому Сівко-Калуської сільської ради, яка видається у зв'язку з оформленням спадщини № 52 від 23.01.2015р., вбачається, що [PERSON], постійно проживала і була зареєстрована до 29.09.1995 р. в с. Сівка Калуська і за нею значиться житловий будинок із господарськими спорудами, що знаходиться по [ADDRESS]. До дня смерті у спадковому будинку і до 13.05.2014р. проживала дочка [PERSON] (а.с. 9). Дане будинковолодіння згідно технічного паспорту складається із: житлового будинку під літерою «А» вартістю 90078 грн., літньої кухні під літерою «Б» вартістю 23984 грн., стодоли під літерою «В» вартістю 4815 грн., стайні під літерою «Г» вартістю 7320 грн., самочинно збудованого сараю під літерою «Д» вартістю 15119 грн., погреба під літерою «Е» вартістю 18439 грн., огорожі № 1 вартістю 15334 грн., воріт № 2 вартістю 9131 грн., огорожі № 3 вартістю 2232 грн., огорожі № 5 вартістю 2333 грн., криниці № 6 вартістю 3029 грн., загальна вартість 191814 грн. (а.с.23-26). Згідно довідки від 20.04.2015р. виданої архітектором [PERSON] вбачається, що самовільна прибудова сараю, відповідає вимогам будівельних норм та правил забудови земельних ділянок для індивідуальної забудови, побудована в 90 роки і заперечень з боку місцевих органів архітектури, санепідемстанції, пожежної інспекції та сусідів не має (а.с. 18). Згідно копії свідоцтва про смерть від 04.02.1997р., [PERSON] померла [INFO] (а.с. 7). Із копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 19.08.1994р. видно, що [PERSON] після розлучення присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с. 10). Згідно копій свідоцтва про шлюб та свідоцтва про народження позивачка являється дочкою спадкодавця і є спадкоємцем за законом першої черги (а.с. 12, 15). Відповідно до п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК 2003 року, якщо спадщина відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, а саме ЦК УРСР в редакції 1963 року. За змістом ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно ст. 549 цього ж Кодексу, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Судом встановлено, що після смерті матері [PERSON] позивачка прийняла спадщину, що і слід було встановити та у визначений законодавством термін подала заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини. За таких обставин суд вважає слід встановити факт прийняття [PERSON] спадщини та визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно. На підставі ст.ст. 524, 529, 549 ЦК України в редакції 1963р. та

Outcome: approved