Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Відповідно до ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В Зіньківський районний суд Полтавської області із позовною заявою звернулося Акціонерне Товариство «Райффайзен Банк Аваль» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 13046,07 грн. за кредитним договором № 014/0002/74/30982 від 19.09.2005 року. В судове засідання не з'явився представник позивача направивши на адресу суду повідомлення, в якому просив розглянути справу в його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не змінивши їх та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень не надав. Зачитавши заяву позивача та дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цивільно-процесуального кодексу України. Відповідно ст. 213 ЦПК України, - рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як передбачено нормою ст. 2 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України "Про міжнародне приватне право". Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № 014/0002/74/30982 від 19.09.2005 року Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" (далі по тексту - Позивач) надав [PERSON] (далі по тексту - Відповідач) кредит у розмірі 15 000,00 грн. з терміном користування крдитними коштами по 19 вересня 2015 року. Процентна ставка за користування кредитом складає 20,5% річних. Протоколом загальних зборів ВАТ "Райффайзен Банк аваль" № 3б-45 від 14 жовтня 2009 року прийнято рішення про зміну найменування Відкритого акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" на Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" (скорочена назва АТ "Райффайзен Банк Аваль"). Зміни до Статуту товариства зареєстровані державним реєстратором 05 листопада 2009 року. Згідно з п. 1.3. Статуту товариства, АТ "Райффайзен Банк Аваль" є правонаступником за всіма правами та обов"язками ВАТ "Райффайзен Банк Аваль". Банк свої зобов"язання за кредитним договом виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у сумі 15 000,00 грн. Згідно ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов"язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В зв"язку з неналежним виконанням умов кредитного договору [PERSON], 27.01.2012р. АТ "Райффайзен Банк Аваль" звернувся до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 8128,03 грн. та судових витрат в розмірі 214,60 грн. 16.03.2012 року позовні вимоги банку суд задовольнив в повному обсязі, про що постановив відповідне судове рішення. На стадії примусового виконання судового рішення, Відповідач 03.04.2014р. повністю сплатив заборгованість за кредитом у розмірі 8342,63 грн., що підтверджує платіжне доручення № 1524 від 03.04.2014 р. Але, через довготривале прострочення сплати заборгованості за кредитом та відсотків після винесення судового рішення, [PERSON] була нарахована пеня в загальному розмірі - 13046,07 грн. Погашаючи заборгованість за кредитом 03.04.2014р. [PERSON] не сплатив нарахованої пені. Згідно ст. 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов"язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачена можливість забезпечення виконання зобов"язання неустойкою. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання, а згідно із п.3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного простроченого платежу в розмірі 0,5% за кожний день прострочення. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов"язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Пунктом 6.5 Кредитного договору передбачено, що Банк має право достроково стягнути заборгованість за кредитом, нараховані проценти за користування кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання позичальником умов Договору або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Таким чином в зв"язку з неналежним виконанням Відповідачем умов кредитного договору, станом на 11 червня 2014 року достроковому стягненню по кредиту підлягає 13 046,07 грн. нарахованої пені. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином відповідно до ст. 599 ЦК України. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено повністю, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивачем по справі було понесено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн.60 коп. (а.с.1). На підставі викладеного та

Outcome: approved