Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

26 лютого 2014 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором та витрат зі сплати судового збору. Позовні вимоги мотивує тим, що 30 травня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №CNL-801/031/2007. Відповідно до кредитного договору відповідач [PERSON] отримав кредит в сумі 30000 доларів США із відповідної платні за користування кредитом. Відповідачем [PERSON] не погашено належні до сплати суми кредиту та не сплачено відсотки, чим порушено зобов'язання. Станом на 26.09.2013 року заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором складає 1060669,18 гривень, а саме: 29795,18 доларів США, що за курсом НБУ на 26.09.2013 року становило 238152,87 грн. - заборгованість по тілу кредиту та відсоткам; 822516,31 гривень - пеня за прострочення виконання зобов'язань. 30.05.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №SR-801/062/2007, згідно якого поручитель прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] зобов'язань перед позивачем за кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань. 10 грудня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н та договір відступлення права вимоги №б/н, відповідно до яких до Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідачів за кредитним договором №CNL-801/031/2007від 30.05.2007 р, договором поруки №SR-801/062/2007 від 30.05.2007 р. та договором іпотеки (майнової поруки) №PCL-801/085/2007 від 30.05.2007 року. В зв'язку з вищенаведеним просить стягнути солідарно заборгованість з відповідачів. В подальшому, представник позивача збільшив розмір позовних вимог, шляхом заявлення додаткової вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Представник позивача в судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просив стягнути солідарно з позивачів 739166 грн. 76 коп. заборгованості за кредитним договором, з яких: 21698,48 доларів США, що за курсом НБУ на 24.04.2014 року становить 249811 грн. 34 коп. - заборгованість за кредитом; 489355 грн. 42 коп. - пеня за прострочення виконання зобов'язання. Уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином через засоби масової інформації, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила. Представник позивача Чорномаз М. М. в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. За положенням ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За приписами частини першої статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідно до Кредитного договору № CNL-801/031/2007 від 30 травня 2007 року ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк», надало [PERSON]. кредит у сумі 30000 доларів США на споживчі цілі зі сплатою 13,99 відсотків річних за користування кредитом, з остаточною датою повернення до 30 травня 2017 року включно (а. с. 45-46). Також відповідно до умов Договору поруки № SR-801/062/2007 від 30.05.2007 р. відповідач [PERSON] зобов'язалася відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] зобов'язань перед позивачем за кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань (а. с. 55-56). Крім того, 30 травня 2007 року, з метою забезпечення повного та своєчасного виконання [PERSON] його зобов'язань за кредитним договором № CNL-801/031/2007 від 30 травня 2007 року, між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки №PCL-801/085/2007, згідно яким предметом договору є домоволодіння [ADDRESS] (а. с. 109-112). Згідно розрахунку (а. с. 129-130) сума заборгованості за кредитним договором № CNL-801/031/2007 від 30 травня 2007 року станом на 24 квітня 2014 року склала: - 21698,48 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24.04.2014 року становить 249811,34 грн. - заборгованість за кредитним договором; - 42505,15 доларів США, що за курсом НБУ на 24.04.2014 року становило 489355,42 гривень - пеня за прострочення виконання зобов'язань. Окрім того, як вбачається з п.п. 4.1.1. кредитного договору № CNL-801/031/2007 від 30 травня 2007 року за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені Договором строки, позичальник зобов'язаний сплатити Банку пенюв розмірі 1% від суми несвоєчасного виконання боргових зобов'язання за кожний день прострочки. Пунктом 4.1.2 передбачено, що за прострочення виконання зобов'язань понад 15 днів позичальник, крім пені сплачує й штраф у розмірі 0,01 % від суми прострочених боргових зобов'язань. Як вбачається зі змісту ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Нарахована банком неустойка у вигляді пені значно перевищує розмір заборгованості за кредитом. У зв'язку з цим, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, якими є справедливість та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК УКраїни), слід зменшити розмір пені, яка підлягає стягненню до 249811 грн. Відповідно до укладеного 10 грудня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» договору купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н (а. с. 63-70) та договору відступлення права вимоги №б/н (а. с. 71-72) до Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідачів за кредитним договором №CNL-801/031/2007 від 30.05.2007 р, договором поруки №SR-801/062/2007 від 30.05.2007 р. та договором іпотеки (майнової поруки) №PCL-801/085/2007 від 30.05.2007 року. Також, ТОВ «ОТП Факторинг» 05 вересня 2013 року відповідачам надіслано досудові вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором (а. с. 58, 59), які отриманні відповідачами 07 вересня 2013 року (а. с. 60). Згідно ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. У відповідності до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу вимоги якої не звільняють боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно із ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 3 цієї статті звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду , виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч. 1 ст. 7 цього ж Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Статтею 41 вказаного вищого Закону передбачено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. Відповідно до п.9 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави), одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки , належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві. (частина перша статті 20 ЦК України , статті 3 і 4 ЦПК України). У відповідності до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином уточнені позовні вимоги позивача про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором № CNL-801/031/2007 від 30 травня 2007 року з відповідачів та звернення стягнення на предмет іпотеки є підставними і підлягають до часткового задоволення. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що в даному випадку становить 3654,00 гривень судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial