Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду із вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла мати сторін [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить домоволодіння [ADDRESS] та земельна ділянка за цією ж адресою, площею 0,0764 га із призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер [NUMBER]. Сторони є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] та прийняли спадщину у передбаченому законом порядку. В добровільному порядку поділити спадкове майно відповідач [PERSON] відмовляється. Згідно ч. 2 ст. 1278 ЦК України кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. За таких підстав, з урахуванням заяви від 18.07.2017, позивач просить поділити спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], згідно варіанту № 1, зазначеного у висновку експертів за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної, земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи № 331/332/17-21 від 25.04.2017, та визнати за ним право власності на ? частину домоволодіння [ADDRESS]; стягнути з відповідача на його користь грошову компенсацію в розмірі 6941,30 грн., а також встановити порядок користування земельною ділянкою за зазначеною адресою згідно варіанту № 1, визначеного висновком експертів від 25.04.2017. Також до суду із зустрічним позовом звернулась [PERSON], яка обгрунтовує позовні вимоги з тих же підстав, що і позивач за первісним позовом. Разом з тим, зазначає, що між нею та [PERSON] склались неприязнені відносини внаслідок небажання останнього прийняти участь у реконструкції спадкового будинку і систем водо- та газопостачання. За таких підстав, з урахуванням заяви від 18.07.2017, позивач просить провести розподіл спадкового будинку та встановити порядок користування спадковою земельною ділянкою згідно варіантів № 4, зазначених у висновку експертів за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної, земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи № 331/332/17-21 від 25.04.2017, а також визнати за нею право власності на ? частину домоволодіння [ADDRESS]. Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] та його представник адвокат Совгіра Л.В. в судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених у ньому. Представник пояснила, що за життя батьки сторін самі провели розподіл житлового будинку і чітко визначили, хто із сторін якою частиною будинку повинен користуватися. Такий розподіл проведено та встановлено порядок користування будинком ще з 1978 року. Спір між сторонами виник лише з моменту отримання ними свідоцтв про право на спадщину. Вважає, що варіанти № 1 поділу спадкового будинку та порядку користування спадковою земельною ділянкою, визначений висновком експертів від 25.04.2017, є найменш затратними і такими, що відповідають встановленому роками порядку користування будинком та земельною ділянкою. Позивач є пенсіонером, інвалідом 3 групи, а тому не має коштів на проведення реконструкції будинку, як передбачено у варіанті № 4, на якому наполягають відповідач та її представник. Цей варіант є найбільш затратним, передбачає переобладнання водопроводу, витрати за яке повинен нести позивач. Крім цього, проведення таких робіт передбачає отримання дозволів від відповідних будівельних, архітектурних та санітарних служб, а після закінчення робіт також передбачає здачу будинку в експлуатацію. Вказане теж потребує значних витрат, які позивач з урахуванням поганого стану здоров'я та мінімальних доходів не має можливості оплачувати. Зазначила, що намір позивача продати його частину будинку є лише припущенням відповідача, а тому не може бути єдиною підставою для обрання 4 варіанту розподілу спадкового майна. Позивач уточнив, що сходи з його частини будинку дійсно розташовані під вікнами відповідача. Однак вони були побудовані ще їхніми батьками у 1978 році, до цього часу спору відносно них між сторонами не було і він не має можливості їх перебудовувати. Крім цього, після перебудови вихід з його частини будинку буде одразу ж на вулицю, а він цього не хоче. Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] та її представник адвокат Середюк О.В. в судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених у ньому. [PERSON] пояснила, що дійсно батьки визначили, що їй належатиме права частина їхнього будинку, на яку вона претендує і зараз. З 1978 року по 2013 рік вона в своїй частині не проживала, а [PERSON] і зараз в будинку не проживає. Підтвердила, що варіант № 1 поділу будинку відповідає фактичному користуванню ним сторонами, проте у них із [PERSON] склались неприязнені стосунки, а тому вона бажає провести розподіл спадкового майна таким чином, щоб зменшити спільне користування ним із відповідачем, а тому заперечує, щоб сходи, які ведуть із частини будинку останнього, знаходились під її вікнами. Зазначила, що відповідач має намір продати належну йому частину будинку, а тому вона також не бажає, щоб під її вікнами ходили незнайомі люди і просить поділити будинок за варіантом № 4, запропонованим експертами. Представник зазначила, що варіант № 4 поділу будинку відповідає встановленому порядку користування спадковим майном і передбачає лише перенесення відповідачем сходів та встановлення дверей. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до такого. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON]. Вказане підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 15). Стаття 1261 ЦК України визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до даних норм закону [PERSON] та [PERSON], які є дітьми померлої [PERSON], прийняли спадщину після смерті останньої, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS], та земельної ділянки, розташованої за вказаною адресою, кадастровий номер [NUMBER], площею 0,0764 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). Сторони отримали спадок у рівних частинах по ? частині кожний. Вказане підтверджується копіями Свідоцтв про право на спадщину за законом від 27.07.2015, виданих на ім'я [PERSON], посвідчених державним нотаріусом Могилів-Подільської міської державної нотаріальної контори Малярчук Т.М. та зареєстрованих в реєстрі за № 2-438 та № 2-440, а також копіями Свідоцтв про право на спадщину за законом від 10.11.2015, виданих на ім'я [PERSON], посвідчених державним нотаріусом Могилів-Подільської міської державної нотаріальної контори Малярчук Т.М. та зареєстрованих в реєстрі за № 2-715 та № 2-717. Відповідно до копій витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належать житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований по вул. Карбишева, 98, м. Могилів-Подільський Вінницької області, та земельна ділянка за вказаною адресою для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0764 га, кадастровий номер [NUMBER]. Частки співвласників становлять по ? частині кожного. Згідно довідки комунального підприємства Могилів-Подільського міжрайонного бюро технічної інвентаризації № 719 від 14.11.2016 інвентаризаційна вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] станом на 11.11.2016 складає 183573,00 грн. Назва вулиці змінилася з [ADDRESS] згідно рішення виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради № 1259 від 27.10.2015 (а.с. 4). Нормативна грошова оцінка спадкової земельної ділянки 162770,20 грн. В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Частина 2 ст. 1278 ЦК України визначає, що кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Положеннями ст. 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок" якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Судом встановлено, що сторони не досягли згоди з приводу поділу спадкового майна і в добровільному порядку поділити спадкове майно не можуть. Для визначення найбільш сприятливого та найменш обтяжливого для співвласників варіанту поділу спірного майна, судом призначено комплексну судову будівельно-технічну, оціночно-будівельну, земельно-технічну та оціночно-земельну експертизу. За результатами проведення даної експертизи до суду надано висновок експертів № 331/332/17-21 від 25.04.2017, в якому запропоновані 5 варіантів поділу між сторонами житлового будинку з верандами, підвалами, надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS], а також 5 варіантів встановлення порядку користування земельною ділянкою за вказаною адресою (а.с. 38-89). Судом встановлено та не заперечувалось і сторонами, що запропоновані варіанти поділу житлового будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою відповідають порядку користування житловим будинком та земельною ділянкою, який існує в реальності з 1978 року по даний час, не містять значного відступу від ідеальних часток кожного із співвласників та не передбачають значної грошової компенсації. Разом з тим, [PERSON] на полягав на виборі варіанту № 1, запропонованому у висновку експертів, а [PERSON], не погоджуючись із таким варіантом поділу будинку, наполягала на варіанті № 4. Судом досліджено обидва ці варіанти поділу житлового будинку та встановлено, що порядок користування земельною ділянкою в даних варіантах передбачається майже ідентичний і спору з боку сторін не викликає. Разом з тим, експертами встановлено, що при варіанті № 1 для окремого користування приміщеннями та будівлями необхідно виконати наступні будівельні роботи: замурувати дверний проріз між приміщеннями а будинку 7 та 9; замурувати проріз (прохід) в підвалі «А1» під житловим будинком між приміщеннями І та ІІ; влаштувати вхідний дверний проріз в приміщенні ІІ підвалу «А1» під житловим будинком; для кожної виділеної частини влаштувати окремі вводи та групи обліку енергоносіїв та водопостачання. При варіанті № 4 для окремого користування приміщеннями та будівлями необхідно виконати наступні будівельні роботи: замурувати дверний проріз між приміщеннями а будинку 7 та 9; замурувати проріз (прохід) в підвалі «А1» під житловим будинком між приміщеннями І та ІІ; влаштувати вхідний дверний проріз в приміщенні ІІ підвалу «А1» під житловим будинком; в приміщенні 12 прибудови «а» на місті вікна влаштувати вхід в будинок та тамбур глибиною 1,4 м згідно план-схеми 4; в приміщенні 12 переробити опалення (трубопроводи, радіатори перенести в інше місце); демонтувати ганок «а2» та замурувати вхідні двері в приміщення 12. Як вбачається із зазначеного, при варіанті № 4 на [PERSON] покладаються додаткові будівельні роботи з переобладнання та перепланування його частини житлового будинку. Даний варіант є найбільш обтяжливим та потребує значних грошових витрат. Наполягаючи на варіанті № 4, [PERSON] обґрунтовувала свій вибір лише тим, що не бажає, щоб [PERSON], а при можливому продажу ним його частини житлового будинку, і незнайомі люди ходили під її вікнами. Разом з тим, з наданих [PERSON] документів вбачається, що останній є пенсіонером (розмір пенсії становить 1412 грн.) та інвалідом загального захворювання 3 групи, як особа, що постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС, і стан його здоров'я є незадовільним. Вказане підтверджується довідкою Бучанського відділу Ірпінського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області № 647 від 04.07.2017, копією довідки серії КИО-І № 191750 про встановлення [PERSON] 3 групи інвалідності з загального захворювання довічно та копією витягу з історії хвороби № 19902/26 про стан здоров'я [PERSON] Вказане дає суду підстави вважати, що [PERSON] має невеликі доходи, що свідчить про досить обмежену фінансову можливість для переобладнання та перепланування його частини житлового будинку згідно варіанту № 4, на якому наполягає [PERSON] Крім цього, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 7 постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04 жовтня 1991 року № 7, з наступними змінами та доповненнями, в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої ради (ст. 152 ЖК УРСР). Крім того, повинні бути надані відповідні висновки: технічний висновок про відповідність перепланування будівельним нормам і правилам, висновок про відповідність перепланування санітарно-епідеміологічним вимогам, пропонованим до будинків і приміщень, і правилам пожежної безпеки. Залежно від обставин справи підлягають поданню висновки й інших служб, зокрема, погодження для встановлення відокремленого газо-, водо- та енергопостачання. Такий висновок міститься в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.06.2016 (справа № 199/6725/13). Виходячи з аналізу зазначених норм, з врахуванням закріплених в п. 6 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін (справа 6-2925цс15), при розгляді справ про виділення частки у спільному майні, суд враховує, що варіант № 4 виділу часток не може бути прийнятий, оскільки є найбільш затратним, передбачає проведення найбільшої кількості будівельних робіт з переобладнання та перебудування будинку, отримання дозволів від виконкому місцевої ради та висновків відповідних служб, а в подальшому здачу будинку у експлуатацію. Суд вважає, що небажання [PERSON], щоб [PERSON] користувався сходами, що розташовані під її вікнами, не може бути єдиною підставою для вибору зазначеного варіанту розподілу будинку. А посилання [PERSON] на те, що [PERSON] в майбутньому має намір продати належну йому частину будинку, і під її вікнами будуть ходити незнайомі люди, є лише передчасним припущенням і також не обгрунтовує вибір варіанту № 4 поділу будинку. Тому суд приходить до висновку, що запропонований [PERSON] варіант № 1 поділу будинку в натурі практично відповідає ідеальним часткам співвласників будинку та повністю відповідає порядку користування будинком та земельною ділянкою, який склався між сторонами з 1978 року. При визначеному варіанті поділу будинку в натурі перепланування та переобладнання будинку майже не вимагається, оскільки будинок фактично поділений на дві ізольовані житлові частини, які спроможні самостійно функціонувати та мають окремі виходи. Приймаючи рішення про виділ часток за варіантом поділу № 1, суд враховує, що сторони будуть мати максимальну автономність як у користуванні нерухомим майном, так і земельною ділянкою кожного. За цим варіантом [PERSON] належить виділити у власність 538/1000 частин житлового будинку з надвірними будівлями та прибудовами, що розташований по [ADDRESS], а саме: житлову кімнату 8, площею 21,3 кв.м; коридор 9, площею 3,4 кв.м; житлову кімнату 10, площею 8,3 кв.м; санвузол 11, площею 4,0 кв.м; кухню 12, площею 8,7 кв.м; частину підвалу під житловим будинком літ. А1, площею 12,2 кв.м; ганок літ. а2; сарай літ. Б; сарай прибудову літ. Б1; сарай прибудову літ. Б2; огорожу № 3, загальною вартістю 152560 грн. 20 коп., а [PERSON] належить виділити у власність 261/500 частин житлового будинку з надвірними будівлями та прибудовами, що розташований по [ADDRESS], а саме: коридор 1, площею 1,1 кв.м; комору 2, площею 2,3 кв.м; коридор 3, площею 8,9 кв.м; кухню 4, площею 4,2 кв.м; санвузол 5, площею 5,5 кв.м; житлову кімнату 6, площею 8,9 кв.м; житлову кімнату 7, площею 14,0 кв.м; підвал під прибудовою літ. а4; частину підвалу під житловим будинком літ. А1, площею 5,6 кв.м; ганок літ. А1; вбиральню літ. В; огорожу № 1; хвіртку № 2; відмостку І, загальною вартістю 166442 грн. 80 коп. Відповідачу [PERSON] належить сплатити позивачу грошову компенсацію за зменшену частку у праві власності в розмірі 6941 грн. 30 коп. Порядок користування земельною ділянкою, загальною площею 0,0764 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована по [ADDRESS], відповідно до часток (по ?) співвласників в праві власності на об'єкт нерухомого майна слід встановити таким чином, що і [PERSON], і [PERSON] підлягає виділенню у користування частина земельної ділянки площею 0,0381 га кожному, а частина земельної ділянки площею 0,0002 га підлягає залишенню у спільному користуванні сторін (додаток № 17 до висновку експертів). Щодо стягнення судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ст. 79 ч. 1 ЦПК України). До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу (ст. 79 ч. 3 п. 2 ЦПК України) та витрати, пов'язані із проведенням судових експертиз (ст. 79 ч. 3 п. 4 ЦПК України). Частиною 2 статті 84 ЦПК України встановлено, що граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» (в редакції, яка діє з 01.01.2017) розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. В редакції, яка діяла з 20.12.2011 по 01.01.2017, дана норма визначала, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. При цьому суд враховує позицію, викладену в п. 47, 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», згідно якої при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Представником [PERSON] - адвокатом Совгірою Л.В. подано документи на підтвердження того, що вона є адвокатом, а також витяг з договору про надання правової допомоги від 16.11.2016, укладеного між нею та [PERSON] Разом з тим, суду не надано детальний розрахунок часу, витраченого адвокатом Совгірою Л.В. на надання позивачу правової допомоги, зокрема, на складання позовної заяви та на ознайомлення з матеріалами цивільної справи. Отже, суд приходить до висновку, що позивачем та його представником витрати на правову допомогу в цій частині не доведені. Щодо стягнення судових витрат за участь представника в судових засіданнях, суд враховує, що 16.12.2016 адвокат Совгіра Л.В. приймала участь у судовому засіданні, тривалість якого згідно журналу судового засідання (а.с. 31-33) склала 16 хв. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір мінімальної заробітної плати з 01.12.2016 становив 1600 грн. Таким чином, розмір компенсації витрат на правову допомогу за участь адвоката у даному судовому засіданні становить 1600 грн.* 40% = 640,00 грн./60 хв. * 16 хв. = 129,92 грн. Також адвокат Совгіра Л.В. приймала участь у судових засіданнях 08.06.2017 тривалістю 2 хв. (а.с. 118), 07.07.2017 тривалістю 2 хв. (а.с. 126) та 18.07.2017 тривалістю 101 хв., а всього тривалістю 105 хв. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2017 становив 1600 грн. Таким чином, розмір компенсації витрат на правову допомогу за участь адвоката у даних судових засіданнях становить 1600 грн.* 40% = 640,00 грн./60 хв. * 105 хв. = 1101,45 грн. Вказані витрати за надання правової допомоги в загальному розмірі 1231,37 грн. підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] Також суду надано докази сплати позивачем витрат за проведення комплексної судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної, земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи в розмірі 4404,00 грн. та 4954,50 грн., які також слід стягнути з відповідача. Крім цього, позивач надав суду копії квитанцій на придбання пального, витраченого для явки до суду з м. Буча Київської області та виїзд до експертів у м. Вінницю, на загальну суму 8310,62 грн. За змістом частин 1, 2 ст. 85 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також наймання житла. З аналізу даних норм закону вбачається, що витрати, пов'язані із придбанням пального для явки до суду та виїзду до експертів, не є добовими та витратами, пов'язаними із найманням житла у розумінні ст. 85 ЦПК України, а тому стягненню не підлягають. На підставі викладеного вище та

Outcome: partial