Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

[PERSON] в березні 2016 року заявив позов, за яким просив на відновлення прав споживача стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (ПАТ КБ «ПриватБанк») кошти на рахунках [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] в загальній сумі 14 327 грн., та 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Позов мотивовано тим, що відповідачем безпідставно зупинено операції за грошовими рахунками позивача і відмовлено у видачі залишків коштів на рахунках. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні на вимогах позову наполягав, просив позов задовольнити за підстав викладених в позовній заяві. Відповідач свого представника в суд не направив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, заперечень до позову не надходило. Оскільки, у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, то суд знаходить за можливе постановити заочне рішення за наявних доказів. Представник позивача проти такого порядку розгляду справи не заперечував. Судом встановлено таке. Згідно з довідкою відповідача, [PERSON] станом на 01.02.2016р.має в ПАТ КБ «ПриватБанк» такі рахунки та залишки коштів на них: [NUMBER] - 58,95 Євро (1645,29 грн.); [NUMBER] - 73,94 доларів США (1889,90 грн.); [NUMBER] - 10362,81 грн. Крім того, позивач стверджує, що ним відкрито в ПАТ КБ «ПриватБанк» рахунок [NUMBER], на якому, на час звернення до суду, обліковано 265, 84 коп. Позивач 15.01.2016 року подав відповідачу заяви про закриття вказаних рахунків, та виплату йому залишків коштів на рахунках. Проте, дані заяви були залишені без задоволення. На скаргу з цього приводу, відповідач повідомив, що обслуговуванні карткових рахунків позивача відмовлено з посиланням на загальні обставини, що слугують для такої відмови і визначені Умовами і Правилами надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», без їх конкритизації щодо позивача. Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Цивільним законодавством грошові кошти віднесені до речей, майна (гл. 13 ЦК України). Згідно ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Згідно п. 7.7, 7.8 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління НБУ від 12 листопада 2003 року №492, забороняється використовувати поточні рахунки фізичних осіб для проведення операцій, пов'язаних із здійсненням підприємницької діяльності. За поточними рахунками в національній валюті фізичних осіб - резидентів здійснюються всі види розрахунково-касових операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України, які не пов'язані із здійсненням підприємницької діяльності. За п.п.1.3.2.13 Умов та правил надання банківських послуг, що розроблені та затверджені відповідачем, банк має право відмовитися від здійснення розрахункових операцій по рахунку клієнта в разі виникнення мотивованих підозр відносно використання банку для проведення незаконних операцій. Згідно п. п. 1.3.2.14 цих же Умов та правил, банк має право призупини проведення фінансових операцій або фінансові операції по рахунку у випадку, якщо така операція (операції) містить ознаки операцій, що підлягають фінансовому моніторингу відповідно до законодавства про запобігання і протидію легалізації (відмиванню) доходів, отриманих злочинних шляхом, або фінансування тероризму, і зобов'язаний призупинити проведення фінансової операції, якщо її учасником або вигодонабувачем є особа, яка включена до переліку осіб, пов'язаних із здійсненням терористичної діяльності або відносно якої застосовані міжнародні санкції. Пунктом 104 Постанови Правління НБУ від 26.06.2015 року №417 "Про затвердження Положення про здійснення банками фінансового моніторингу" (далі - Постанова)встановлено, що банк відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (Закон), має право: зупинити здійснення фінансової(их) операції(ій), яка/які містить(ять) ознаки, передбачені статтями 15 та/або 16 Закону, та/або фінансові операції із зарахування чи списання коштів, що відбувається в результаті дій, які містять ознаки вчинення злочину, визначеного Кримінальним кодексом України; зобов'язаний зупинити здійснення фінансової(их) операції(ій), якщо її учасником або вигодоодержувачем за ними є особа, яку включено до переліку осіб, пов'язаних із провадженням терористичної діяльності або стосовно яких застосовано міжнародні санкції (якщо види та умови застосування санкцій передбачають зупинення або заборону фінансових операцій). Зупинення фінансових операцій здійснюється на два робочих дні з дня зупинення (включно). Згідно з пунктом 107 Постанови, відповідальний працівник банку видає внутрішнє розпорядження в разі прийняття рішення про: зупинення фінансової операції у випадках, передбачених частиною першою статті 17 Закону, - у день зупинення фінансової операції; подальше зупинення фінансової операції на виконання рішення спеціально уповноваженого органу відповідно до частини другої статті 17 Закону, тобто спеціальним суб'єктом (відповідним правоохоронним органом). Відповідно до п. 114 Постанови, у разі прийняття спеціально уповноваженим органом рішення про зупинення видаткових фінансових операцій за рахунками клієнтів (осіб) на строк до п'яти робочих днів та отримання банком відповідного файла-рішення/рішення на паперовому носії банк повинен негайно в день надходження рішення про зупинення видаткових фінансових операцій за рахунками клієнтів (осіб) зупинити такі видаткові фінансові операції. Якщо файл-рішення/рішення на паперовому носії надійшов(ло) до банку після закінчення робочого дня, то днем надходження файла - рішення/рішення до банку є наступний робочий день банку. Пунктом 119 Постанови встановлено, що Банк поновлює проведення фінансових операцій на третій робочий день із дня зупинення фінансової операції в разі неотримання протягом строку, передбаченого частиною першою статті 17 Закону, рішення спеціально уповноваженого органу про подальше зупинення фінансової(их) операції(ій). Позивач стверджує, що рішення спеціально уповноваженого органу, а рівно і рішення правоохоронних чи судових органів щодо обмеження користування належними йому коштами не приймалось. Таким чином, за відсутності іншого, суд приходить до висновку, що відповідачем необґрунтовано обмежено права позивача щодо користування та розпорядження належними йому коштами, тобто порушені невід'ємні права позивача як власника та споживача. Згідно зі ст. 1075 ЦК України, договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами. Відповідно до п. 20 Інструкції про порядок відкриття,, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, що затверджена постановою Правління НБУ від 12.11.2003 року №492, потолчні рахунки клієнтів банку закриваються на підставі заяви клієнта, за наявності коштів на рахунку банк здійснює завершальні операції за рахунком(з виконання платіжних вимог на примусове списання (стягнення) коштів, виплати коштів готівкою, перерахування коштів згідно з дорученням клієнта, тощо). За таких обставин та вимог закону, суд знаходить, що позивач вправі вимагати стягнення з відповідача залишків коштів на рахунках, а відтак позов в цій частині вимог підлягає задоволенню. Що стосується вимог позову про відшкодування моральної шкоди, то суд вважає за необхідне в їх задоволенні відмовити, оскільки законодавством, що регулює спірні правовідносини, не передбачено таке відшкодування. Отже, позов може бути задоволено частково, відповідно до наведених вище висновків суду. Витрати у справі, з урахуванням того, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд покладає на відповідача пропорційно частці задоволених вимог, відповідно і на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі наведених в рішенні норм закону,

Outcome: partial