Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

11.02.2015 року [PERSON], який діє в інтересах [PERSON], звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтувавши його тим, що 21/01/2013 року [PERSON] керуючи, технічно справним автомобілем [NUMBER], при перестроюванні з крайнього правого ряду у лівий ряд, не переконався, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху, не надав перевагу в русі т/з Тойота, державний номер ВВ6224, під керуванням [PERSON], чим порушивши вимоги п. 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди т/з [PERSON]М отримав механічні пошкодження. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди власник транспортного засобу, яким керував [PERSON], мав договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з ПАТ «Страхова компанія «Провідна», яка на вимогу [PERSON] від 23.01.2013 року про виплату страхового відшкодування, безпідставно відмовила. Просив стягнути з відповідача на користь [PERSON] 50000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди,завданої неправомірними діями відповідача. У судовому засіданні [PERSON], який діє в інтересах [PERSON], позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник відповідача\~ в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, направив на адресу письмові заперечення. За заявою представника відповідача судом було призначено судовий розгляд в режимі відео конференції зі Святошинським райсудом м. Києва, до якого представник відповідача 27.08.2015 року 11.30 год. не зявився. З письмових заперечень представника відповідача вбачається, що ним не спростовуються обставини щодо укладання ПАТ «Страхова компанія «Провідна» договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності з власником транспортного засобу «ГАЗ 33021» д/н [NUMBER], яким керував [PERSON], повідомлення страхової компанії про настання страхового випадку 21.01.2013 року, звернення 23.01.2013 року [PERSON] з заявою про виплату страхового відшкодування за пошкоджений з вини [PERSON] транспортний засіб Тойота. Проте, страховою компанією йому було відмовлено у його виплаті, оскільки згідно з висновком №107-10/2013 року експертного дослідження обставин та механізму утворення пошкоджень автомобіля Тойота, державний номер ВВ6224, комплекс механічних пошкоджень на зазначеному автомобілі не відповідає причинам та обставинам події, заявленим [PERSON] та [PERSON], що свідчить про відсутність страхового випадку. Також вважав, що вимоги щодо стягнення моральної шкоди є безпідставними. Третя особа в судове засідання не зявилась про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 22.12.2012 року\~ між ПАТ «Страхова компанія «Провідна» та [PERSON] був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності як власником транспортного засобу «ГАЗ 33021» д/н [NUMBER], термін дії договору з 22.12.2012 року по 21.12.2013 року. Відповідно до умов договору страхування страхова компанія зобовязалася при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату, розмір якої визначений договором. Відповідно зазначеного договору ліміт відповідальності встановлений: за шкоду, заподіяну життю та здоровю 100000 грн. ( на одного потерпілого), за шкоду заподіяну майну - 50000 грн. (на одного потерпілого). Страховим випадком за умовами договору страхування є подія, внаслідок якої завдана шкода третім особам під час ДТП, яка сталася за участю застрахованого транспортного засобу, а саме автомобіля [NUMBER]( а.с. 72). 20.01.2013 року о 16.40 годин [PERSON] в м. Херсоні по Острівському шосе, керуючи, технічно справним автомобілем [NUMBER], при перестроюванні з крайнього правого ряду у лівий ряд, не переконався, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху, не надав перевагу в русі т/з Тойота, державний номер ВВ6224, під керуванням [PERSON], чим порушивши вимоги п. 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху України. Внаслідок зіткнення транспортних засобів автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Постановою Суворовського районного суду м.Херсона від 08.02.2013 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. (а.с.45). 21.01.2013 року [PERSON] звернувся до\~ ПАТ «Страхова компанія «Провідна» з повідомлення про настання страхового випадку. Зазначену обставину представник відповідача не оспорює, про що зазначив в своїх письмових запереченнях. 23.01.2013 року [PERSON] звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну його транспортному засобу (а.с.46). 15.05.2013 року [PERSON] звернувся до МТСБУ з заявою про зволікання відповідачем з виплатою страхового відшкодування. 14.06.2015 року ПАТ «Страхова компанія «Провідна» на запит [PERSON] надіслала копії запитуваних документів та відмовила в наданні інформації щодо другого учасника ДТП (а.с.48). 30.10.2013 року ПАТ «Страхова компанія «Провідна» відмовила [PERSON] у виплаті страхового відшкодування. Вартість відновлювальних робіт т/з Тойота становить 84204,86 грн., що підтверджується товарним чеком та актом виконаних робіт ( а.с.38-39). Правовідносини в сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон), що спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України та главою 67 ЦК України. Згідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній в договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 29 Закону, «у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому\~законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.». При настанні страхового випадку страховик, згідно з вимогами ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоровю, майну третьої особи. Для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику згідно вимог ст. 35 цього ж Закону відповідну заяву. До заяви додаються, зокрема, довідки про ДТП, інші документи, які мають відношення до даної дорожньо-транспортної пригоди , завірені у встановленому порядку. Згідно п. 36.2. ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Подану відповідно до вимог ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» заяву про страхове відшкодування, відповідач отримав. Окрім раніше наданих, подання інших документів для отримання відшкодування страховиком не вимагалось. Станом на дату звернення до суду страхове відшкодування не виплачено, а передбачений законом строк здійснення страхового відшкодування закінчився. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним позов в частині стягнення з відповідача на користь [PERSON] 50000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди задовольнити. Доводи представника відповідача, викладені у запереченні , суд до уваги не приймає, оскільки ним не доведено правомірність відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.26 Закону України « Про страхування», а саме: не доведено належними доказами подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового висновку. Представником відповідача не надано доказів, що зазначені обставини знайшли своє підтвердження за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за № 1201320020006046 від 21.11.2013 року за його заявою про вчинення кримінальних правопорушень [PERSON] та [PERSON] за ч.2 ст.15,ч.4 ст.190 КК України, та співробітників ВДАЇ-за ч.2 ст. 366 КК України. На час розгляду даної справи постанова суду, якою визнано винним [PERSON] у вчиненні правопорушення за ст.124 КУпАП при зазначених обставинах, які і свідчать про настання страхового випадку, не скасована. Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то суд вважає, що у звязку з винними діями відповідача щодо не виплати страхового відшкодування, позивачу заподіяна моральна шкода, викликана тим,що невиплата коштів спричинила позивачу душевні страждання, вимагало його додаткових зусиль для захисту своїх інтересів, організації свого життя. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер діяння особи, яка заподіяла шкоду, обсяг страждань, характер немайнових втрат позивача (їх тривалість, можливість відновлення) та з урахуванням інших негативних наслідків, які він зазнав в результаті неправомірної відмови у виплаті відшкодування. Враховуючи зазначене, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення моральної шкоди частково на суму 2500 грн. з підстав, зазначених ч.1 ст. 23, ч.1 ст. 1167 ЦК України, в решті позовних вимог про відшкодування моральної шкоди відмовити. Доводи представника позивача, викладені в запереченнях, суд до уваги не приймає так як вони спростовуються матеріалами справи. Відповідно до ч.2 ст. 88 ЦПК України з відповідача накриють держави належить стягнути удовий збір у розмірі 525 грн.

Outcome: partial