Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

25 березня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до КЗ «Початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад «Тернівська школа естетичного виховання» Тернівської міської ради (в процесі розгляду справи назву змінено на КЗ «Митецька школа Тернівської міської ради») про скасування наказів про оголошення догани та стягнення моральної шкоди. Позовна заява мотивована тим, що позивач з 18.11.2002 працює в Тернівській школі естетичного виховання, з 05.08.2003 на посаді заступника директора за навчально-виховної роботи. Свої функціональні обов`язки позивач виконує відповідно до посадової інструкції з якою вона ознайомлена 10.01.2017. Наказом директора від 01.02.2019 № 2-к/тм позивачу була оголошена догана за порушення трудової дисципліни, а саме п. IV.2.1 посадових обов`язків від 05.09.2018. Зазначено, що позивачем проведено незапланований контрольний захід «зріз знань», що призвело до психологічної напруженості в роботі школи. Зазначений наказ позивач вважає незаконним та просить його скасувати, так як вона діяла в межах своїх посадових обов`язків, якими передбачено контроль та оцінювання діяльності викладачів та контроль за рівнем знань та умінь учнів. Зазначений контроль здійснюється шляхом відвідування уроків. Позивач зазначає, що такий адміністративний контроль вона проводила і раніше, а називала його «зріз знань». Вона відвідувала уроки з групових предметів, урок проводився викладачем за робочим планом, та її присутність жодним чином не впливала на звичайний учбовий процес. Про проведення такого заходу вона завчасно повідомляла на педраді, а в подальшому звітувала про результати таких відвідувань, і жодних нарікань раніше з цього приводу не було. Наказом від 14.02.2019 № 7-к/тм позивачу оголошено догану за порушення р. IV.п.IV.1.4 посадової інструкції від 05.09.2018, а саме за неналежне виконання безпосередніх обов`язків з підготовки матеріалів до засідання педради, що потягнуло за собою дезорганізацію роботи школи та перенесення планового заходу, метою якого було розгляд важливих питань для школи. Позивач зазначає, що директор посилається на те, що причиною переносу педагогічної ради 16.01.2019 було відсутність звіту позивача про роботу школи за 1 семестр. Позивач зазначає, що ці обставини не відповідають дійсності звіт був готовий 15.01.2019, що не перешкоджало проведенню педради 16.01.2019. Директор 14.01.2019 змінила та затвердила новий план роботи школи на січень 2019, де нараду при директорі перенесено на 23.01.2019, а педагогічну раду на 30.01.2019. Педагогічна рада була проведена 30.01.2019, при цьому звіт позивача на педраді не заслуховувався. Позивач зазначає, що в наказі не зазначено в чому саме полягає дезорганізація роботи школи, та які наступили від цього наслідки. Позивач вважає, що зазначені накази є безпідставними та незаконними, та є результатом особистого негативного ставлення до позивача директора школи, морального та психологічного тиску на позивача з боку директора для того щоб остання самостійно звільнилась з роботи, та оскарження позивачем в судовому порядку наказу від 31.08.2018 № 81-к/тр. Зазначені обставини призвели до моральних страждань позивача, які вона оцінює в 10\~000 грн. та просить стягнути. Моральна шкода спричинена позивачу незаконними діями відповідача щодо притягнення її до дисциплінарної відповідальності, так як після оголошення їй догани 01.02.2019, перенесеного стресу, доведена до відчаю, вона з 04.02.2019 по 11.02.2019 перебувала на лікарняному з діагнозом гіпертонічний криз, що призвело до необхідності прикладання додаткових зусиль для організації свого життя, відвідування лікарів, придбання ліків, крім того, незаконне притягнення її до відповідальності, та тиск з боку відповідача призвели до втрати впевненості в завтрашньому дні, побоювань втратити роботу, незаконного звільнення після оголошення доган, та втрати авторитету в колективі, в якому вона займає керівну посаду. Представник відповідача 02.05.2019 надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого в задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі. Зазначає, що оскаржувані накази є законними, догани було оголошено з дотриманням порядку застосування дисциплінарного стягнення відповідно до ст. 149 КЗпП України. Наказом від 01.02.2019 № 2-к/тм позивачу оголошена догана за проведення незапланованого контрольного заходу «зріз знань», що призвело до психологічної напруженості в роботі школи. Посилається на те, що жодним нормативним документом, та статутом школи, такий контрольний захід як «зріз знань» не передбачений, та педагогічна рада не приймала рішення про проведення такого контрольного заходу, а тому позивач не мала права його проводити. Вважає, що «зріз знань» - це контрольний захід, екзамен за підсумками роботи за певний період. Відповідач посилається на те, що до посадових обов`язків позивача входить організація навчально-виховного процесу, управління і контроль за ним, при цьому позивач має право перевіряти та контролювати викладачів, а не учнів, позивач не має права оцінювати учнів, це робить викладач. Зазначає, що позивачем було проведене саме контрольний захід «зріз знань», позивач здійснювала перевірку знань учнів з предметів, а не відвідування уроків, та частота таких відвідувань 4-6 уроків у одного викладача на тиждень це не правильно, і призвело до психологічного напруження, так як присутність завуча на уроці, на думку відповідача це стрес та нервова напруженість для викладача та учнів, бо викладачу в цьому випадку необхідно слідкувати за своєю манерою поведінки, мовою спілкування з дітьми, методами та прийомами які він використовує на уроці. Наказом від 14.02.2019 № 7-к/тм позивачу оголошено догану за порушення р. IV.п.IV.1.4 посадової інструкції від 05.09.2018, а саме, за неналежне виконання безпосередніх обов`язків з підготовки матеріалів до засідання педради, що потягнуло за собою дезорганізацію роботи школи та перенесення планового заходу, метою якого було розгляд важливих питань для школи. А саме позивачем не було вчасно надано звіт про роботу школи за І семестр, в результаті чого було перенесено педраду. 14.01.2019 директор як керівник дала розпорядження надати звіт, звіт було надано позивачем 16.01.2019. 30.01.2019 було проведено педраду на якій директор [PERSON] підводила підсумки роботи школи за І семестр відповідно до п. V.6 статуту школи. Представник відповідача заперечує своє негативне ставлення до позивача та тиск, посилається на зневажливе ставлення до директора позивача відповідно до протоколу засідання представницького органу від 27.02.20219 № 3. Зазначає, що зауважень до роботи позивача як викладача не має, а догани були винесені законно за здійснені проступки. Зазначає, що внаслідок доган жодного стресу позивачем перенесено не було, так як перша догана була оголошена 01.02.2019, а на лікарняний позивач пішла через три дні з 04.02.2019, та поводом для гіпертонічного кризу могли бути сімейні обставини. Також, зазначає, що позивач отримує пенсію за віком, має впевненість в майбутньому, а інша справа якщо людина хоче мати більшого, та за більше 10 років спільної роботи позивач вивчила стиль роботи керівника, та знає якщо директором затребуване письмове пояснення, то це вже говорить, що директор має намір наказати, і повинна бути до цього готова. Вважає, що моральна шкода не була спричинена позивачу. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.03.2019 відкрито спрощене позовне провадження по справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні з викликом сторін. Позивач та представник позивача у судовому засіданні повністю підтримали заявлені позовні вимоги, дали пояснення відповідно до позову та письмових пояснень (а.с. 138-144). Позивач, також, зазначила, що вона не проводила контрольного заходу, не змінювала план роботи викладачів, не оцінювала учнів за результатами відвідування уроку. Вона проводила контроль роботи викладачів та контроль успішність учнів, як передбачає її посадова інструкція, з групових предметів, шляхом відвідування занять, за результатами якого робила висновки про роботу викладача, успішність учнів, про що доповідала в своєму звіті, і саме такі заходи вона називала «зріз знань». Поняття «зрізу знань» не міститься в нормативній базі, так як він не передбачений, це не контрольний захід, такою назвою вони в школі називали відвідування завуча уроків викладачів. Жодних оцінок учням вона не ставила, план уроку не змінювала, навпаки перед початком уроку брала у викладача його план роботи, який готував сам викладач, на уроці була присутня 15-20 хвилин, жодного опитування не готувала, дітей не оцінувала, це робили викладачі, та викладачі виводили середній бал, вона тільки була присутня на уроці. Жодної напруги такі відвідування не викликали, діти добре відповідали на уроці, показували свої знання. Навпаки, окремі викладачі самостійно звертались до неї з проханням відвідати їх уроки. Щодо надання звіту про роботу школи за І семестр, зазначила, що надала його вчасно перед початком наради у директора 16.01.2019, 14.01.2019 директор дала розпорядження надати звіт, раніше таких розпоряджень не було, та 14.01.2019 директор вирішила перенести педраду на 23.01.2019, тому вона не вважає порушенням надання звіту директору 16.01.2019. Потім було прийнято рішення перенести нараду при директорі на 23.01.2019, а педраду на 30.01.2019. Так як звіт нею було подано директору 16.01.2019 це не могло слугувати причиною перенесення педради з 23.01.19 на 30.01.19, та призвести до дезорганізації роботи школи. Представник позивача, також, зазначила, що 14.01.2019 відповідно до плану роботи на січень 2019 педагогічну раду з 16.01.2019 було перенесено на 23.01.2019, та директором 14.01.2019 було затверджено новий план роботи на січень 2019, відповідно до якого на 23.01.2019 запланована нарада при директорі, а на 30.01.2019 педагогічна рада. Зазначає, що звіт позивачем був наданий 16.01.2019, і що заважало директору провести педагогічну раду 23.01.2019 не зрозуміло, також не зрозуміло чому не можливо було провести педраду з інших запланованих питань 16.01.2019 та 23.01.2019, зокрема щодо змін до законодавства, так як надання звіту на ці питання не впливає. Вважає, що всі дії позивача відповідали її посадовим обов`язкам, жодних порушень допущено не було, догани були оголошені незаконно. Просять позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, дала пояснення відповідно до відзиву. Зазначила, що при оголошенні доган були дотримані всі вимоги законодавства. Вважає, що незапланований контрольний захід «зріз знань», був придуманий та проведений позивачем, на уроці проводилось опитування за І семестр, викладачі готувались до цього заходу, позивач проводила опитування, хто ставив оцінки нею не встановлено. Вважає, що «зріз знань» - це контрольній захід, який самовільно провела позивач, чим порушила встановлену програму та плани роботи школи. По другому наказу, окрім іншого, зазначила, що це обов`язок позивача готувати звіт про роботу школу за І семестр на заплановану педагогічну раду, звіт готується на підстав звітів, які завучу надають керівники відділів, строки підготовки звіту не встановлені, але він повинен були готовий завчасно, щоб директор могла з ним ознайомитись, обговорити на нараді при директорі, а потім звітувати на педраді, звітувати може як завуч так і директор. На обговорення на педраді 16.01.2019 окрім звіту було заплановано обговорення питання щодо змін до ЗУ «Про позашкільну освіту», які необхідно було обговорити до 20.01.2019. Звіт був затребуваний нею у позивача 14.01.2019, а наданий 16.01.2019 перед початком наради. Так як звіт було надано 16.01.2019, директору необхідно було з ним ознайомитись та підготуватись до педради, було прийнято рішення нараду при директорі провести 23.01.2019 по звіту, а педраду відповідно на 30.01.2019, так як такі заходи в школі проводяться по середам. Доповідачем по звіту могла бути і сама позивач, але в будь-якому разі директору необхідно з ним завчасно ознайомитись, строки надання звіту також не встановлені, але він готується завчасно за усним розпорядженням директора. Дата проведення педради запланована, але може змінюватись. 16.01.2019 зібрались, але так як звіт було тільки подано перед педрадою, то вирішили провести нараду при директорі, а педраду перенести на 30.01.2019, дата зазначена 23.01.2019 - помилково. Підставою не проведення 16.01.2019 педради є саме несвоєчасне подання звіту, що і призвело до дезорганізації роботи школи. Також не було обговорено важливе питання внесення змін до законодавства, яке необхідно було обговорити на педраді до 20.01.2019, що заважало зробити це 16.01.2019 не пам`ятає та не може зазначити. Вважає, що так як 16.01.2019 вона як директор провела нараду, а педраду було вирішено перенести, то інші питання порядку денного не розглядались, так як проводилась фактично нарада, а не педрада. Зазначила, що в неї немає негативного ставлення до позивача, та в них немає особистого конфлікту, а є професійні відносини, позивач порушила свої посадові обов`язки, тому їй було оголошено догани відповідно до чинного законодавства. Та навпаки це позивач має негативне ставлення до директора, за що їй було оголошено товариське зауваження представницьким органом. Позивач забуває, що вона підпорядкована директору, та дає поганий приклад іншим викладачам. Моральної шкоди, також не було завдано позивачу, а лікарняний викликаний сімейними проблемами. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює викладачем музичної літератури в школі мистецтв, в грудні 2018 позивачем було проведено моніторинг, перевірку знань «зріз знань», це контроль рівня викладача та учнів який проводить адміністрація школи, вона це знає, так як працювала 24 роки директором музичної школи. Позивач запропонувала провести, а вона підготовила матеріал, запитання до уроку, запросила позивача на урок. Урок проводила вона, позивач була присутня 15-20 хвилин, вона проводила вікторину та запропонувала позивачу поставити порядок номерів, питання дітям позивач не задавала, жодних оцінок дітям не ставила, вона сама задавала питання та потім ставила оцінку, а потім виводила середній бал, позивач була лише присутня на уроці. Про те, що будуть позивачем проводитись такі відвідування «зрізи знань» обговорювалось раніше на педраді, ні у кого зауважень не було. Вона вважає, що «зріз знань» це не контрольний урок, і не іспит, тому він і не запланований, це перевірка рівня знань учнів, їх успіхів адміністрацією. Вона раз на місяць проводить тематичну атестацію, за планом сама вирішує коли це робити, може змінювати дати, так нею була проведена тематична атестація на які була присутня позивач. Вона вважає, що позивач кращий викладач, завжди дає поради, методичну допомогу, проведення такого моніторингу, перевірки, зрізу знань вважає необхідним та корисним. Жодного психологічного напруження з цього приводу в школі не було. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює викладачем в школі мистецтв, її уроки позивач не відвідувала, про проведення «зрізу знань» вона дізналась так як він проводився у викладача [PERSON] , яка питала в неї поради як його проводити, вона дала їй пораду проводити як семестрове оцінювання. Також знає про цей захід так як діти готувались та нервували. Вона знає, що позивач була присутня на уроці, вела зошит, де зазначала зауваження викладачу, оцінювання позивач не проводила, оцінювала дітей викладач. Вона вважає, що відвідування це коли перевіряється присутність дітей, та присутність на уроці повинна бути 5-10 хвилин, а не весь урок, інакше вчитель та діти починають нервувати. Вона вважає, що «зріз знань» це контрольний захід який відповідно готується, проводиться та оцінюється, такий висновок вона робить з практики її роботи в загальній школі, він не передбачений в програмах, та на педрадах не затверджували проведення такого контрольного заходу. За 7 років її роботи «зріз знань» проводився перший раз, і в ньому не має користі. Про те, як проводився «зріз знань» їй розповідала викладач [PERSON] , а про напругу та нервовість розповідали діти. За 7 років її роботи її уроки позивач не відвідувала, а інших вчителів відвідувала. Зазначила, що 16.01.2019 була запланована педагогічна рада, 14.01.2019 директор попросила позивача надати звіт, позивач відповідала, що звіту не має, надала звіт 16.01.2019. 16.01.2019 зібрались, так як не було звіту перенесли проведення всієї педради, інші питання не вирішували. Вона є членом представницького органу, вони розглядали звернення директора з приводу зневажливого ставлення позивача до директора, вирішили оголосити товариське зауваження. Вважає, що між директором та позивачем є професійний конфлікт, особистого конфлікту не має, через зневажливе ставлення позивача складно проводити наради, позивач не узгоджує свої дії з директором, на нарадах вони вдвох підвищують голос, вважає поведінку позивача відносно директора некоректною, а погрози звільненням робочими моментами. Вона була свідком обставин, що позивач пішла з роботи за сімейними обставинами, а потім пішла на лікарняний у зв`язку з тиском. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює викладачем, про проведення «зрізу знань» [PERSON] вона чула на нараді при директорі, зрозуміла, що це контрольний захід для учнів, його оцінює той, хто проводить, відвідування уроків це інше, це контроль викладача. Позивач перевіряє журнали щомісяця та таким чином контролює рівень знань учнів. Перебування завуча на уроці це стресова ситуація для вчителя та учнів. Проведення «зрізу знань» не передбачено планами, рішення про його проведення не приймалось. Позивач заперечувала проведення зрізу знань як контрольного заходу, говорила, що це було просто відвідування уроків. 16.01.2019 було заплановано проведення педагогічної ради, 14.01.2019 на п`ятихвилинці директор сказала надати звіт, [PERSON] повідомила, що 15.01 буде його готувати, 16.01 перед початком наради при директорі позивач надала звіт, вирішили перенести нараду на 23.01, педраду на 30.01 так як директору необхідно ознайомитись зі звітом. Про те, що педагогічна рада переносилась на 23.01.2019 їй не відомо. Зазначила, що вона є головою представницького органу, вони розглядали звернення директора щодо некоректної поведінки позивача, вважає, що позивач некоректно ставиться до директора, особистого конфлікту між ними не має, позивач не дотримувалась професійної етики. Також, вона була свідком того, що позивач телефонувала директору та повідомила, що пішла на лікарняний за сімейними обставинами. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює викладачем, позивач проводила «зріз знань» на її уроках в різних класах, який не передбачений планами, та рішення про проведення зрізу знань не приймалось, за що і отримала догану. Вважає, що «зріз знань» це контрольний захід, як іспит, а відвідування це методична допомога викладачу. Позивач і раніше останні 2-3 роки відвідувала її уроки, було так, що вона сама запрошувала позивача допомогти, відвідати урок, але отримала зауваження, так як це не було погоджено з директором. Позивач за один день відвідача в неї три уроки поспіль, прийшла без попередження та була присутня на уроках, уходила за декілька хвилин до кінця уроку, щось писала, питань дітям не ставила, оцінки дітям не ставила. Позивач не ставила їй умов щодо зміни плану уроку, просила в неї план уроку, але вона самостійно змінювала план уроку щоб краще показати знання учнів. Оцінки за результатами уроку ставила вона самостійно, зауважень чи порад позивач їй не надавала. Вважає, що це було не просто відвідування, а саме «зріз знань», так як вона дуже нервувала, почала сумніватися в своїх знаннях, так як позивач приходила на три уроки, потім вона їй відмовила в відвідуванні її уроків. Присутність завуча на уроках шокувало її, та від цього знервувались діти. Щодо подання звіту про роботу школи за І семестр, то позивач подала його не вчасно. 14.01.2019 директор попросила звіт, позивач сказала, що надасть, надала 16.01, в зв`язку з чим було перенесено педагогічну раду. Щодо перенесення педради на 23.01 вона не пам`ятає. У позивача некоректне відношення до директора, вважає, що догани були оголошені їй за діло. Вислухавши учасників справи, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положеннями ч. 2\~ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до\~статті 139 КЗпП України\~працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 147 КЗпП України\~за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення, зокрема догана. Статтею 149 КЗпП України\~передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права:\~КЗпП\~України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. Дисциплінарним проступком визнаються діяння, що пов`язуються з невиконанням чи неналежним виконанням працівником своїх обов`язків без поважних причин. Тобто наявність поважних причин у такому разі свідчить про відсутність вини працівника. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач працює на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи КЗ «Мистецька школа Тернівського міської ради» (після зміни назви відповідно до рішення Тернівської міської ради № 765-47/VII від 27.06.2019 (а.с. 149)) з 05.08.2003 по теперішні час, що підтверджується відомостями з трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] , заповненої 04.10.1975. Згідно з наказом від 01.02.2019 № 2-к/тм «Про оголошення догани заступнику директора за навчально-виховної роботи [PERSON] » позивачу оголошена догана за порушення трудової дисципліни, а саме п. IV.2.1 посадових обов`язків від 05.09.2018. Зазначено, що позивачем в період з 30.11.2018-26.12.2018 проведено незапланований контрольний захід зріз знань. Програмою з предметів така форма контролю, як зріз знань, не передбачена, проведення даного заходу не було закріплене ані рішенням педагогічної ради, ані планом роботи школи на грудень 2018 року. Порушення безпосередніх обов`язків [PERSON] призвело до психологічної напруженості в роботі школи (а.с. 10, 70). 22.01.2019 позивачем було складено та надано директору звіт про відвідування уроків викладачів (а.с. 71). 28.01.2019 [PERSON] надала директору письмові пояснення, де зазначила, що з метою перевірки форм та методів викладання, надання методичної допомоги, перевірки знань учнів, забезпечення якісного викладання всіх дисциплін, що є прямим обов`язком заступника директора з навчально-виховної роботи (п. IV.7, IV.1.1, IV.1.5 її посадової інструкції) вона на протязі І семестру відвідувала уроки викладачів школи. Про «зріз знань» вона говорила на педраді 31.10.2018, і з цього приводу не було питань.(а.с. 72) Також з цього приводу 31.01.2019 були надані письмові пояснення викладачів, уроки яких відвідувала позивач, [PERSON] та [PERSON] , які повідомили, що позивач відвідувала їх уроки з метою зробити «зріз знань», та які надали пояснення з цього приводу в судовому засіданні. Відповідно до письмових пояснень викладача [PERSON] від 31.01.2019 (а.с. 75) зазначено, що з 18.12.2018-26.12.2016 були проведені «зрізи знань», на цих зрізах був присутній завуч, про її присутність завуч попередила її за 10-14 днів, уроки вона проводила у формі семестрового оцінювання (усного), як було заплановано за програмою. Завуч перебувала на уроках впродовж 15-20 хвилин. По закінченню уроків завуч зробив усні висновки щодо проведення уроків. Загалом уроки пройшли успішно, спокійно, усі діти були добре підготовлені, окрім 3-а класу, які показали поганий рівень підготовки до семестрового оцінювання. Згідно з посадової інструкцією заступника директора з навчально-виховної роботи [PERSON] , введеної в дію з 03.09.2018 Наказом № 37 від 31.08.2018, з якою позивач ознайомлена 05.09.2018, від підпису відмовилась, до посадових обов`язків позивача входить: п. IV.1.1 забезпечення якісного викладання всіх дисциплін та організація навчально-виховного процесу на рівні сучасних вимог на методик, п. IV.1.3 забезпечення успішного засвоєння учнями знань, умінь та навичок, розвиток їх творчих здібностей, п. IV.2.1 здійснення контролю за точним дотримуванням та виконанням нормативних та інструктивних документів, що регламентують організацію навчально-виховного процесу, п. IV.2.3 здійснення контролю за успішністю учнів, IV.2.4 здійснення контролю за правильністю виставлення педагогічними працівниками оцінок успішності учнів. Пунктом IV.7 зазначеної посадової інструкції встановлено, що з метою перевірки форм та методів викладання, надання методичної допомоги в організації навчально-виховного процесу відвідує уроки викладачів та інші планові учбові заходи, п. VІІ.3 встановлено, що позивач самостійно планує свою роботу на навчальний рік та навчальний семестр. (а.с. 12-14) Аналогічні обов`язки позивача встановлені у відповідних пунктах (п. IV.1.1, IV.1.5, IV.2.3, IV.2.6, IV.2.7, IV.7, VІІ.3 ) інструкції заступника директора з навчально-виховної роботи [PERSON] , введеної в дію з 10.01.2017 Наказом № 9 від 10.01.2017, з якою позивач ознайомлена 10.01.2017, пунктом IV.7 зазначеної інструкції встановлено мінімальне обмеження відвідування уроків не менше 2 разів та тиждень. Відповідно до посадової інструкції викладача [PERSON] (а.с. 17) в п. IV.12 закріплено, що викладач допускає на заняття представників дирекції школи з метою контролю й оцінювання своєї діяльності. З аналізу положень зазначених посадових інструкцій вбачається, що відвідування уроків представником дирекції школи є одним з засобів контролю діяльності викладача, успішності учнів, правильності їх оцінювання викладачем. В оскаржуваному наказі № 2-к/тм від 01.02.2019 зазначено, що позивачем було порушено п. IV.2.1 посадової інструкції здійснення контролю за точним дотримуванням та виконанням нормативних та інструктивних документів, що регламентують організацію навчально-виховного процесу, але не зазначено якій контроль позивачем не здійснено, а навпаки зазначено, що позивачем проведено незапланований контрольний захід «зріз знань». В судовому засіданні встановлено, що жодним нормативним документом, статутом школи, рішеннями педагогічної ради не передбачено проведення такого контрольного заходу як «зріз знань», зазначені обставини визнані сторонами по справі. В той же час, сторони по різному використовують та трактують поняття «зріз знань». Позивач вважає «зрізом знань» відвідування уроків викладачів з групових предметів, на яких вона була присутня з метою контролю роботи викладачів та успішність учнів, правильності оцінювання викладачами учнів, як передбачає її посадова інструкція, за результатами якого робила висновки про роботу викладача, успішність учнів, про що доповідала в своєму звіті, так як іншого способу контролю для групових занять не передбачено. Відповідач же вважає, що «зріз знань», який проводила позивач, є контрольним заходом, підсумковим висновком за результатами роботи за семестр, який позивач організувала і провела. З письмових пояснень викладача [PERSON] , пояснень в судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] , викладачів уроки яких відвідувала позивач, пояснень позивача, судом встановлено, що позивач як попереджала завчасно про свої відвідування, так і без попередження, здійснила відвідування уроків зазначених викладачів, форму проведення уроку при відвідуванні позивач не змінювала, не встановлювала яким чином повинен проходити урок, кожен викладач самостійно обирав тему уроку та форму проведення так званого «зрізу знань», позивач, також знайомилась з планом уроку, запланованим викладачем. Так викладач [PERSON] пояснила, що вона самостійно в ході уроку змінювала форму його проведення щоб показати кращі знання учнів, позивач від неї цього не вимагала, а викладач [PERSON] обрала форму тематичної атестації у виді усного опитування та вікторини, викладач [PERSON] провела урок у формі семестрового оцінювання. При проведенні уроку позивач не втручалась в роботу викладача, не запитувала дітей, не оцінювала дітей, опитування та оцінювання дітей здійснювали викладачі. Під поняттям контролю "контрольного заходу" розуміють виявлення, вимір і оцінку результатів навчально-пізнавальної діяльності учнів. Процедуру виявлення і виміру називають перевіркою. Таким чином, можливо зробити висновок, що [PERSON] відвідувала заняття викладачів, при цьому не організовувала та не здійснювала контрольний захід, тобто виявлення, виміру і оцінки результатів діяльності учнів, це робили самі викладачі у передбаченій планом та обраний ними формі, а позивач відповідно була присутня при цьому, та в подальшому робила висновки щодо роботи викладачів та успішності учнів, правильності оцінювання викладачами учнів. Тобто дії позивача не можна назвати організацією та проведенням нею незапланованого контрольного заходу, як зазначає в оскаржуваному наказі відповідач. Щодо посилання відповідача на наслідок виникнення психологічного напруження після відвідування уроків позивачем, так як присутність завуча на уроці, на думку відповідача це стрес та нервова напруженість для викладача та учнів, то суд зазначає, що викладач повинен постійно слідкувати за своєю манерою поведінки, мовою спілкування з дітьми, методами та прийомами які він використовує на уроці, а не тільки в разі присутності адміністрації школи, і такий самоконтроль викладача є його професійним обов`язком, а контроль викладача це професійний обов`язок адміністрації школи, та не може мати наслідком психологічне напруження. На підставі вищевикладеного суду приходить до висновку, що дії позивача з відвідувань уроків викладачів в період з 30.11.208-26.12.2018 повністю відповідали її посадовим обов`язкам, передбачених посадовою інструкцією (п. IV.1.1, IV.2.3, IV.2.4, IV.7). Порушень посадової інструкції позивачем судом не встановлено, доказів порушення позивачем п. IV.2.1 посадової інструкції здійснення контролю за точним дотримуванням та виконанням нормативних та інструктивних документів, що регламентують організацію навчально-виховного процесу, відповідачем не зазначено та не надано, судом не встановлено дисциплінарного проступку позивача, чи протиправної поведінки, а тому наказ № 2-к/тм від 01.02.2019 є незаконним та підлягає скасуванню. Наказом від 14.02.2019 № 7-к/тм позивачу оголошено догану за порушення р. IV.п.IV.1.4 посадової інструкції від 05.09.2018, а саме за неналежне виконання безпосередніх обов`язків з підготовки матеріалів до засідання педради, що потягнуло за собою дезорганізацію роботи школи та перенесення планового заходу, метою якого було розгляд важливих питань для школи. А саме позивачем не було вчасно надано звіт про роботу школи за І семестр, в результаті чого було перенесено педраду. (а.с. 79) З приводу зазначеного порушення позивачем були надані директору школи письмові пояснення від 16.01.2019, 28.01.2019. (а.с. 81,82) Згідно з посадовою інструкцією заступника директора з навчально-виховної роботи [PERSON] , введеної в дію з 03.09.2018 Наказом № 37 від 31.08.2018, з якою позивач ознайомлена 05.09.2018, від підпису відмовилась, до посадових обов`язків позивача входить: п. IV.1.4 забезпечення підготовки матеріалів до засідання педагогічної ради. Аналогічні обов`язки позивача встановлені у відповідному пункті IV.1.7 інструкції заступника директора з навчально-виховної роботи [PERSON] , введеної в дію з 10.01.2017 Наказом № 9 від 10.01.2017, з якою позивач ознайомлена 10.01.2017. Представником відповідача в судовому засіданні зазначено, що форма, строки та порядок подання звіту про роботу школи за семестр окремим наказом чи розпорядженням по школі не затвердженого, зазначені обставини визнані сторонами. Директор зазначила, що звіт повинен бути складений та поданий за її усним розпорядженням завчасно до проведення запланованої педради, та вона повинна з ним завчасно ознайомитись. В судовому засіданні встановлено, визнано сторонами, та підтверджено всіма свідками в судовому засіданні, що директор на п`ятихвилинці 14.01.2019 року надала розпорядження позивачу надати звіт про роботу школи за І семестр, звіт позивачем надано не було. Відповідно до письмових пояснень позивача від 16.01.2019, 28.01.2019 до 14.01.2019 розпоряджень директора щодо надання звіту не було, після розпорядження 14.01 надати звіт, звіт вона складала з 14.01-16.01.2019, та надала директору перед нарадою при директорі 16.01.2019, що також підтвердили свідки. Відповідно до протоколу наради при директорі № 2 від 16.01.2019 встановлено, що 16.01.2019 перед початком наради позивачем було надано звіт, директор доповіла, що так як станом на 14.01.2019 звіт не був готовий вона внесла зміни до плану роботи, та 16.01.2109 замість педради заплановано проведення наради по підготовці до педради, а педраду перенесено на 23.01.2019, але так як вона не мала можливості підготуватись до даної наради директор запропонувала перенести нараду на 23.01.2019, а педраду відповідно на 30.01.2019, таке рішення і було прийнято. (а.с. 37) Відповідно до п. V.7, V.6 Статуту школи робота педагогічної ради проводиться відповідно до потреб ТШЕВ. Обов`язковим є проведення засідань педагогічної ради на початок та кінець навчального року, а також після кожної навчальної чверті. Педагогічна рада заслуховує та обговорює доповіді, звіти керівника школи, його заступників, керівників відділень, відділів та окремих викладачів щодо стану навчально-виховної та методичної роботи школи. (а.с. 95) В судовому засіданні представник відповідача зазначила, що порушення позивача полягає в тому, що вона невчасно надала свій звіт про роботу школи за І семестр, що призвело до перенесення запланованого заходу педради, дезорганізація роботи школи виразилась саме в перенесенні педради на 30.01.2019, на якій окрім іншого планувалось обговорити зміни до ЗУ «Про позашкільну освіту», що необхідно було зробити до 20.01.2019. При цьому представник відповідача зазначила, що відповідно до Статуту звітувати про роботу школи може як директор, так і завуч, звіт позивачем було подано 16.01.2019 перед початком засідання, вона як директор не встигла з ним ознайомитись, тому не вважала, що позивач може доповідати по звіту без її ознайомлення зі звітом, причин не проведення педради для обговорення змін до ЗУ «Про позашкільну освіту» не було, але так як вирішили переносити педраду взагалі, то і питання по внесенню змін до ЗУ «Про позашкільну освіту» не обговорювали, що також підтвердили в судовому засіданні свідки. Відповідно до плану навчально-виховної роботи школи на 2018/2019 навчальний рік, затвердженого педрадою 19.09.2018, педагогічна рада за підсумками роботи школи за І семестр була запланована на 03.01.2019, в подальшому ручкою внесена дата 16.01.2019, відмітка виконано 30.01.2019. (а.с. 99-100) Як вбачається з плану роботи школи на січень 2019 року, затвердженого директором школи [PERSON] (без дати) (а.с. 34) педагогічна рада була запланована на 16.01.2019, перенесена на 23.01.2019. Згідно з планом роботи школи на січень 2019 року, затвердженого директором школи [PERSON] . 14.01.2019 (а.с. 35) на 16.01.2019 запланована нарада при директорі: підведення підсумків роботи школи за І семестр-перенесена на 23.01.2019, педагогічна рада була запланована на 23.01.2019- перенесена на 30.01.2019. Таким чином, судом встановлено, що ще 14.01.2019 директором школи було затверджено зміни до плану роботи школи на січень 2019 року, та педагогічна рада була запланована на 23.01.2019. Звіт про роботу школи за І семестр, після усного розпорядження директора 14.01.2019, позивачем було подано 16.01.2019, перед початком наради при директорі. Чіткі строки подання зазначеного звіту в школі не встановлені, звіт був поданий перед початком наради при директорі, що не заважало його вислухати та вирішити всі необхідні питання для підготовки до педради, запланованої на 23.01.2019, тобто подання звіту 16.01.2109 не можна вважати причиною перенесення педради з 23.01.2019 на 30.01.2019. Також в судовому засіданні не встановлено таких наслідків як дезорганізація роботи школи з причин подання звіту 16.01.2019, так як педагогічна рада переносилась 3 рази (з 03.01.2019 на 16.01.2019, з 16.01.2019 на 23.01.2019, з 23.01.2019 на 30.01.2019), та в результаті була проведена 30.01.2019 - після чергової навчальної четверті (закінчення І семестру), як встановлено Статутом школи. Також в судовому засіданні представником позивача не зазначено, не надано доказів, та не встановлено за яких причин не була проведена педрада з питання обговорення змін до ЗУ «Про позашкільну освіту», що необхідно було зробити до 20.01.2019, тобто в заплановану дату 16.01.2019, не подання звіту не могло слугувати причиною не проведення педради з цього питання. На підставі вищевикладеного суду приходить до висновку, що дії позивача повністю відповідали її посадовим обов`язкам, порушень посадової інструкції, зокрема р. IV.п.IV.1.4 , судом не встановлено, та не встановлено дисциплінарного проступку позивача, чи протиправної поведінки, а тому наказ № 7-к/тм від 14.02.2019 є незаконним та підлягає скасуванню. Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється\~ст. 237-1 КЗпП України, яка передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Підставою для відшкодування моральної шкоди, згідно зі\~ст. 237-1 КЗпП України\~є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з відповідними змінами) від 31.03.1995р. № 4 роз`яснено, що відповідно до\~ст. 237-1 КЗпП України\~за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Таким чином, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Позивач зазначає, що після оголошення їй догани 01.02.2019, перенесеного стресу, вона з 04.02.2019 по 11.02.2019 перебувала на лікарняному з діагнозом гіпертонічний криз, що підтверджується копією лікарняного, що призвело до необхідності прикладання додаткових зусиль для організації свого життя, відвідування лікарів, придбання ліків, крім того, незаконне притягнення її до відповідальності, та тиск з боку відповідача призвели до втрати впевненості в завтрашньому дні, побоювань втратити роботу, незаконного звільнення після оголошення доган, та втрати авторитету в колективі, в якому вона займає керівну посаду, а після виходу з лікарняного 14.02.2019 вона отримала ще одну догану. Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, характер та негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких позивач зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд прийшов до висновку, що відповідно до ступеню вини відповідача грошова сума у розмірі 1000 грн. є достатньою для відшкодування моральної шкоди, Згідно з ч. ч. 1-3\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial