Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

4.02.2014 р. до суду заявлено позов, в якому [PERSON] просить стягнути з [PERSON], [PERSON] солідарно на його користь в рахунок відшкодування 3584 грн. матеріальної шкоди, заподіяної вчиненим відповідачами відносно позивача злочином, передбаченим ч.2 ст. 125 КК України, та моральної шкоди в сумі 7000 грн. та понесені ним судові витрати. 28.04.2014 р. вимоги позову збільшив в частині стягнення моральної шкоди в сумі 15000 грн., також просив стягнути з відповідачів солідарно на його користь 3584 грн. матеріальної шкоди, заподіяної вчиненим відповідачами відносно позивача злочином, передбаченим ч.2 ст. 125 КК України, та понесені ним судові витрати. Свої вимоги обґрунтував тим, що вироком Гайсинського районного суду від 10.10.2012 р. (набрав чинності 26.10.2012 р.) [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, і призначено покарання у виді штрафу в сумі 850 грн., [PERSON] визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, і призначено покарання у виді штрафу в сумі 850 грн., за те, що 6.07.2010 р. з 20.00 по 21.00 год. поблизу ставу в с.Тимар Гайсинського району біля садиби по вул. Леніна-1 між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на грунті неприязних стосунків виникла бійка, під час якої [PERSON] двічі вдарив кулаком [PERSON] в обличчя, від чого той впав на землю, де [PERSON] та [PERSON] продовжували його бити по різних частинах тіла: [PERSON] вдарила потерпілого металевою частиною габель по правій руці, по гомілці лівої ноги, по правому передпліччі, по ліктю правої руки, [PERSON] в цей час бив ногами [PERSON] по голові, по обох передпліччях, в ділянку грудної клітки, в результаті чого заподіяли [PERSON] легкі тілесні ушкодження у виді саден в ділянці обличчя, лівого та правого передпліччя, лівої гомілки, саден та синців в ділянці грудної клітки, що не спричинили короткочасний розлад здоров'я, та легкі тілесні ушкодження у виді рани в ділянці правого передпліччя, струсу головного мозку, після травматичного невриту правого ліктьового нерва, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілого; [PERSON] та [PERSON] звільнено від покарання у зв'язку із актом амністії. У зв'язку з розглядом кримінальної справи № 1-204/33/2012 [PERSON] уклав угоду про надання правової допомоги з адвокатом [PERSON], сплатив їй гонорар в сумі 3000 грн., що вважає майновою шкодою, заподіяною йому відповідачами; після отриманих тілесних ушкоджень перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Гайсинської центральної районної лікарні (далі Гайсинська ЦРЛ) з 06.07.2010 р. по 16.07.2010 р., на його лікування за рахунок хворого витрачено 344 грн., крім того, під час бійки 6.07.2010 р. було пошкоджено його мопед, для його відновлення він купував фару передню, два покажчики поворотів, два зеркала, тахометр - на суму 240 грн.; таким чином позивач визначив розмір матеріальної шкоди на загальну суму 3584 грн. На обгрунтування розміру моральної шкоди в сумі 15 000 грн. зазначив, що під час нанесення йому відповідачами ударів по різних частинах тіла він відчував сильний фізичний біль, аж до втрати свідомості, страх за своє життя через нанесення ударів металевою частиною габель, приниження його людської гідності, після цієї події вимушений був лікуватися, неврит правого ліктьового нерва турбує його і дотепер та вимагає додаткових зусиль для організації свого життя, крім того, ним було втрачено золотий ланцюжок з підвісом в формі хрестика та мобільний телефон «Нокіа». В судовому засіданні позивач та адвокат [PERSON] збільшені вимоги позову підтримали повністю, просили їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, просила справу розглянути у її відсутність з участю її представника [PERSON] Відповідач [PERSON] та представник відповідачки [PERSON] [PERSON] проти задоволення заявлених вимог категорично заперечили, оскільки вважали, що [PERSON] та [PERSON] не заподіяли [PERSON] ані матеріальної, ані моральної шкоди. Адвокат [PERSON] проти позову заперечив, вказав, що вирок суду, на який посилається позивач, є необґрунтованим, виписка з історії хвороби [PERSON], де зазначено про його стаціонарне лікування з 6.07.2010 р. по 16.07.2010 р., видана 4.03.2011 р., накладна ФОП [PERSON] із зазначенням запчастин, придбаних [PERSON], не мітить дати її видачі, тому невідомо, чи до чи після вказаних у вироку суду від 10.10.2012 р. подій позивачем придбавалися вказані запчастини, заперечив також наявність підстав для відшкодування моральної шкоди. Ухвалою суду від 29.05.2014 р.провадження в справі в частині стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] витрат на правову допомогу адвоката в сумі 3000 грн. закрито. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши надані ними докази, суд визнає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких міркувань. Встановлено, що 10.10.2012 року вироком Гайсинського районного суду (набрав чинності 26.10.2012 р.) [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, і призначено покарання у виді штрафу в сумі 850 грн., [PERSON] визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, і призначено покарання у виді штрафу в сумі 850 грн., за те, що 6.07.2010 р. з 20.00 по 21.00 год. поблизу ставу в с.Тимар Гайсинського району біля садиби по вул. Леніна-1 під час бійки на грунті неприязних стосунків між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] засудженими було заподіяно потерпілому легкі тілесні ушкодження у виді саден в ділянці обличчя, лівого та правого передпліччя, лівої гомілки, саден та синців в ділянці грудної клітки, що не спричинили короткочасний розлад здоров'я, та легкі тілесні ушкодження у виді рани в ділянці правого передпліччя, струсу головного мозку, після травматичного невриту правого ліктьового нерва, що спричинили короткочасний розлад здоров`я [PERSON]; цим же вироком [PERSON] та [PERSON] звільнено від покарання у зв'язку із актом амністії, вимоги позову потерпілим в ході кримінального судочинства не заявлялись. [PERSON] через отримані ним злочинними діями відповідачів тілесні ушкодження знаходився на стаціонарному лікуванні в Гайсинській ЦРЛ з 6.07.2010 року по 16.07.2010 року, витрати на лікування за рахунок хворого складають 344 грн. 20 коп. Зазначені правовідносини регламентуються: - п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України, за якою моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях фізичної особи у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї; - ч.1 ст. 1166, ч.1 ст.1167 ЦК України, відповідно до яких майнова шкода та моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини; - ч.1 ст. 1195 цього ж Кодексу, за якою фізична особа, яка завдала шкоди ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому додаткові витрати, пов'язані, зокрема, із придбанням ліків. Оскільки, злочинними діями [PERSON] та [PERSON], які за вироком Гайсинського районного суду від 10.10.2012 р. кваліфіковано за ч.2 ст. 125 КК України, заподіяно [PERSON] моральної шкоди у виді фізичного болю та страждань, душевних страждань у зв'язку з приниженням його гідності, перенесеним ним страхом за своє життя, то, з огляду на глибину та тривалість перенесених [PERSON] фізичних страждань та душевних переживань внаслідок ушкодження його здоров'я злочинними діями відповідачів, у зв'язку із цим позбавленням можливості вести звичний спосіб життя, з урахуванням того, що позивачу були заподіяні легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я, а також, виходячи із засад розумності і справедливості, суд вважає, що з відповідачів солідарно на користь позивача підлягає стягненню 2000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, і такий її розмір забезпечить баланс між захистом порушених прав позивача та інтересів відповідачів (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України), які є пенсіонерами, [PERSON] - інвалідом 2-ої групи, [PERSON] - особою похилого віку (83 роки). Крім того, стягненню з відповідачів солідарно на користь позивача підлягають і документально підтверджені витрати на придбання ліків за рахунок хворого [PERSON] під час його стаціонарного лікування в Гайсинській ЦРЛ з 6.07.2010 р. по 16.07.2010 р. Витрати ж на відновлення пошкодженого мопеда в сумі 240 грн. стягненню з відповідачів на користь позивача не підлягають з огляду на те, що накладна ФОП [PERSON] про придбання [PERSON] запчастин на суму 240 грн. не містить дати цієї покупки, а інших належних доказів поряд із запереченнями відповідачів щодо технічного пошкодження мопеда позивача їх протиправними діями у справі немає, тому в задоволенні вимог про стягнення майнової шкоди в сумі 240 грн. необхідно відмовити. Заперечення відповідача [PERSON] та представника відповідача [PERSON], адвоката [PERSON] щодо позовних вимог та їх твердження про те, що [PERSON] та [PERSON] не заподіяли [PERSON] ані матеріальної, ані моральної шкоди, суд до уваги не бере, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час розгляду цієї справи. Висновки суду підтверджуються також такими доказами: - вироком Гайсинського районного суду від 10.10.2012 р., за яким [PERSON] та [PERSON] засуджено обох за скоєння відносно [PERSON] злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, до покарання у виді штрафу, звільнено від покарання у зв'язку із актом амністії (в к.с. № 1-204/33/2012 а.с. №); - випискою із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON],[INFO]нар., з якої видно, що він знаходився на стаціонарному лікуванні в Гайсинській ЦРЛ з 6.07.2010 р. по 16.07.2010 р. з приводу рваної рани правого ліктя, множинних забоїв тканин голови, тулуба, верхніх кінцівок, травматичного неврита ліктьового нерва (а.с.13). Відповідно до ст.88 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини позовних вимог стягненню з відповідачів солідарно на користь позивача підлягають витрати на правову допомогу адвоката в даній справі в сумі 63 грн.00 коп. Сплачений [PERSON] судовий збір за подання позову про стягнення моральної шкоди в сумі 47,50 грн. (пропорційно до задоволеної частини позовних вимог) на підставі ч.2 ст. 88 ЦПК України необхідно компенсувати за рахунок держави, оскільки відповідачі звільнені від сплати судового збору: [PERSON] як інвалід 2-ої групи згідно п.9 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", [PERSON] як дружина ветерана військової служби згідно п.8 ч.1 ст. 5 цього ж Закону.

Outcome: partial