Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

У червні 2020 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що 08.10.2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір страхування наземного транспорту № 1476/17-Тз/К/08, відповідно до якого Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати [PERSON] будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Hyundai Accent», д/н [NUMBER] . 22.02.2018 року в м. Київ, на вул. Симиренка, 22 в, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Hyundai Tucson», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Hyundai Accent», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . ДТП сталась в результаті порушення ПДР водієм транспортного засобу «Hyundai Tucson», д/н [NUMBER] , [PERSON] , що підтверджується постановою суду. Згідно з висновком №092/18 від 23.02.2018 pоку, наданого судовим експертом Коваль І.М. , вартість відновлювального ремонту, склала 28 586,48 грн. Відповідно до рахунку №ЕС000026284 від 23.02.2018 pоку, наданого ТОВ «Едем Авто» вартість відновлювального ремонту, склала 26 085,42 грн. У зв`язку з названою подією, відповідно до умов договору страхування, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» відшкодувало 24389,92 грн. (за рахунком СТО, за мінусом франшизи 1695,50 грн.). Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача як водія транспортного засобу «Hyundai Tucson», д/н [NUMBER] , не була застрахована, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» має право зворотної вимоги до відповідача, у зв`язку з чим товариство звернулось до суду за захистом своїх прав та законних інтересів та просило стягнути з [PERSON] на свою користь борг у сумі 24 389, 92 грн. та судові витрати у сумі 2102,00 грн. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22.06.2020 року було відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.40). В подальшому, до суду надійшло клопотання від відповідача, в якому він просив розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження (а.с. 42). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07.09.2020 року клопотання відповідача про призначення справи до розгляду в порядку загального позовного провадження залишено без задоволення. Розгляд цивільної справи продовжено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 54). В подальшому, до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] , в якому він вказує, що позивач у позовній заяві зазначає, що згідно висновку № 092/18 від 23.02.2018 року, наданого судовим експертом Коваль І.М., вартість відновлювального ремонту складає 28 586,48 грн. Проте, відповідно до рахунку № ЕС000026284 від 23.02.2018 року, наданого ТОВ «Едем-Авто», вартість відновлювального ремонту склала 26 085,42 грн. Також вказує, що про проведення експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, за результатами якого судовим експертом Коваль І.М. складений висновок № 092/18 від 23.02.2018 року, його ніхто не повідомляв та до проведення такого дослідження не залучав, а отже йому не відомо, при яких умовах та обставинах зазначене дослідження проводилось. Крім того, попередньо представником позивача [PERSON] був складений Акт огляду транспортного засобу від 22.02.2018 року, в якому зазначено що двері передні ліві підлягають ремонту і окрасці, а не заміні. Натомість у висновку зазначено, що двері передні ліві необхідно замінити, що потребує додаткових витрат. Відповідач вказує на те, що акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) складена представником позивача [PERSON] 22.02.2018 року, а 23.02.2018 року судовим експертом Коваль І.М. складений висновок № 092/18 за результатами проведення експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, а також ТОВ «Едем-Авто» 23.02.2016 року об 11 год. 25 хв. виставлений рахунок [PERSON] за кузовні роботи транспортного засобу. Звертає увагу на те, що у листі Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» до позивача, який доданий до позовної заяви, зазначено, що власником автомобіля HYUNDAI ACCENT, державний реєстраційний знак № [NUMBER] , є Т0В «ЄВРО-ТРАК-СЕРВІС», а не громадянин [PERSON] (а.с. 49-50). В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі (а.с. 46). Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав вказаних у відзиві. Зазначив, що до нього ніхто не звертався за відшкодуванням збитків в позасудовому порядку. Визначення розміру збитків було проведено за його відсутності. З огляду на отримані механічні пошкодження, відповідач вважав, що заміна дверей не була необхідною. Просив у позові відмовити в повному обсязі. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків. Судовим розглядом встановлено, що 22.02.2018 року в м. Київ, на вул. Симиренка, 22 в, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Hyundai Tucson», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Hyundai Accent», д/н [NUMBER] . під керуванням [PERSON] (а.с. 13, 14). Згідно з довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 3018058552976875, 22.02.2018 відбулось бокове зіткнення в результаті якого автомобіль HYNDAI TUCSON д.н.з. [NUMBER] отримав мехінчні пошкодження задньої центральної частини, автомобіль HYUNDAI ACCENT д.н.з. [NUMBER] отримав мехінчні пошкодження передньої лівої частини. Відповідно до постанови Святошинського районного суду міста Києва від 13.04.2018 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 340 грн. (а.с. 23). 08.10.2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір страхування наземного транспорту № 1476/17-Тз/К/08, згідно якого Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати [PERSON] будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Hyundai Accent», д/н [NUMBER] (а.с.6-11). Згідно з вказаним договором страховиком виступило Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування», Страхувальником _- [PERSON] , а вигодонабувачем - ПАТ «КБ «ГЛОБУС». 22.02.2018 [PERSON] звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» з заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу (а.с. 15). Згідно з висновком №092/18 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу від 23.02.2018 вартість відновлювального ремонту автомобіля Hyundai Accent, держ. № [NUMBER] , пошкодженого в результаті ДТП, що сталася 22.02.2018, складає 28586,48 грн. (а.с.16-17). Згідно зі страховим актом №006.00211018-1 за договором страхування №1476/17-Тз/К/08 від 08 жовтня 2017 року сума страхового відшкодування складає 24 389,92 грн. (24). Відповідно до розрахунку страхового відшкодування від 26.02.2018 сума страхового відшкодування складає 24 389,92 грн. (27). Відповідно до рахунку №ЕС000026284 від 23.02.2018 pоку, наданого ТОВ «Едем Авто» вартість відновлювального ремонту, склала 26 085,42 грн. (а.с .28). Відповідно до платіжного доручення №987954 від 22.03.2018 ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» перерахувало ТОВ «Едем-Авто» грошові кошти в розмірі 24389,92 грн з призначенням платежу: «страх.виплата [PERSON] , Акт №006.00211018-1 від 20.03.2018 зг.рах.№ ЕС000026284 від 23.02.2018» (а.с. 29). Згідно з довідкою №50-14/296 від 03.03.2018 ПАТ «КБ «ГЛОБУС» надано дозвіл на перерахування суми страхового відшкодування в сумі 24389,92 грн. в зв`язку з настанням страхового випадку 22.02.2018 року з автомобілем HYUNDAI ACCENT, державний реєстраційний № [NUMBER] , власником якого є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЄВРО-ТРАК-СЕРВІС», який є предметом застави за кредитним договором 50/ЮК-17МСБ від 12.06.2017 року, та застрахований в ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» згідно з Договором №463/17-Тз/Ц2 від 07.06.2017 року, на рахунок СТО для відновлення автомобіля (а.с. 30). Також, матеріалами справи підтверджується, що позивачем на адресу відповідача направлялась претензія на суму 24 389,92 грн. з вимогою добровільно відшкодувати, завдані ним збитки в дорожньо-транспортній пригоді від 22.02.2018 (а.с. 31). Звертаючись до суду з позовом до [PERSON] , Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» наголошує, що відповідно до умов договору страхування, відшкодувало 24389,92 грн, тому посилаючись на право зворотної вимоги до відповідача, просило стягнути на свою користь збитки в порядку регресу у розмірі 24 389, 92 грн. Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аналогічні положення містяться в ч.1 ст. 990 ЦК України. Згідно зі ст.512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється ч.1 ст.1191 ЦК України. Враховуючи викладене, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, є суброгацією. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30 січня 2019 року у справі №755/9320/15-ц. Таким чином, оскільки Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» виплатило [PERSON] страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту №1476/17-Тз/К/08 від 08.10.2017 року у розмірі 24 389, 92 грн., то позивач має право на стягнення з [PERSON] як особи, відповідальної за завдані збитки, страхове відшкодування в порядку суброгації. Відповідно до положень ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не погоджується з розміром шкоди, яку позивач просить з нього стягнути. Згідно з положеннями ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до вимог ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Правовий аналіз ст. 1194 ЦК України в системному зв`язку зі ст. 993 цього Кодексу та ст. 27 Закону «Про страхування» свідчить про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно з ст.1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно з ст.16 Закону України «Про страхування» передбачено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аварійні комісари - особи, які займаються визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитків, кваліфікаційні вимоги до яких встановлюються актами чинного законодавства України. Страховик та страхувальник мають право залучити за свій рахунок аварійного комісара до розслідування обставин страхового випадку. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п.3 ч.1ст.988 ЦК України, ч.2 ст.20 Закону України «Про страхування» передбачено, що, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно з п.24.3.2 договору добровільного страхування наземного транспорту від 08.10.2017, страховик має право протягом 2-х робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, провести огляд пошкодженого ТЗ та скласти акт огляду ТЗ. При наявності другого учасника ДТП чи іншої особи, винної у скоєнні збитків, повідомити їм про дату, місце та час проведення огляду. У випадку неявки вказаних осіб огляд проводиться без їх участі з відповідною відміткою про цей факт у акті огляду (а.с. 7). Судом встановлено, що відповідно до протоколу огляду транспортного засобу від 22 лютого 2018 року, огляд транспортного засобу «Hyundai Accent», д/н [NUMBER] , був проведений експертом Коваль І.М. лише за участю [PERSON] (а.с. 18). Відміток про повідомлення відповідача [PERSON] про проведення огляду транспортного засобу потерпілого вказаний вище протокол огляду транспортного засобу від 22 лютого 2018 року не містить, що свідчить про те, що відповідач не був присутній при складенні акту огляду пошкодженого транспортного засобу. Відповідно до п.27.10 договору добровільного страхування наземного транспорту, при пошкодженні транспортного засобу внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення ТЗ (кошторису збитків), в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні, з врахуванням умов, зазначених в п. 17.3 цього договору, а також вартість ремонтних робіт. Кошторис збитків складається страховиком виходячи з відновлення пошкодженого ТЗ на СТО на підставі рахунків з СТО (згідно з умовами п.27.11 договору). В окремих випадках, за згодою страховика та страхувальника (вигодонабувача), розмір збитків може визначатись на підставі автотоварознавчої експертизи або безпосередньо страховиком чи уповноваженою ним особою (аварійним комісаром). Вартість частин та деталей береться в розрахунок кошторису збитків за умови, що вони шляхом ремонту не можуть бути приведені в стан, придатний для подальшого використання, або витрати на такий ремонт перевищують витрати по їх заміні нові. З акту огляду транспортного засобу від 22.02.2018 вбачається, що у автомобіля «Hyundai Accent», д/н [NUMBER] , виявлено такі пошкодження: крило переднє ліве, стійка деформація на ребрі жорсткості - заміна та покраска, повторювач повороту переднього лівого крила, розбитий - заміна; передні ліві двері деформовані з пошкодженням лако-фарбового покриття в центральній нижній частині - ремонт та покраска; підкрилок переднього лівого колеса, деформація - ремонт (а.с. 51). Тобто, в автомобілі «Hyundai Accent», д/н [NUMBER] , заміні підлягали лише: крило переднє ліве. Разом з тим, з ремонтної калькуляції №092-18 від 23.02.2018 року вбачається, що замінені були також двері передні ліві (а.с. 19). Доказів того, що вказані деталі потребували заміні, позивачем суду не надано. Відповідно до п.27.23 договору добровільного страхування наземного транспорту, у випадку, коли за згодою страховика та страхувальника (вигодонабувача) страхове відшкодування сплачується іншим способом, ніж перерахування на СТО, сума податку на додану вартість відшкодовується в складі страхового відшкодування, виключно, за умови надання страхувальником документів, які підтверджують факт оплати за відновлювальний ремонт ТЗ (надання послуг та/або товарів), виконаний організацією, що є платником вказаного податку. Судом встановлено, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» виплатило ТОВ «Едем-Авто» грошові кошти в розмірі 24389,92 грн з призначенням платежу: «страх.виплата [PERSON] , Акт №006.00211018-1 від 20.03.2018 зг.рах.№ ЕС000026284 від 23.02.2018». При цьому, згідно з довідкою №50-14/296 від 03.03.2018 ПАТ «КБ «ГЛОБУС» надано дозвіл на перерахування суми страхового відшкодування в сумі 24389,92 грн. в зв`язку з настанням страхового випадку 22.02.2018 з автомобілем HYUNDAI ACCENT, державний реєстраційний № [NUMBER] , власником якого є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЄВРО-ТРАК-СЕРВІС», який є предметом застави за кредитним договором 50/ЮК-17МСБ від 12.06.2017 року, та застрахований в ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» згідно з Договором №463/17-Тз/Ц2 від 07.06.2017 року, на рахунок СТО для відновлення автомобіля. Тобто, у даному випадку не співпадають дані щодо власника автомобіля відносно якого вигодонабувач надав дозвіл на перерахування коштів, та реквізити договору відносно якого проводилось перерахування. Таким чином, суд дійшов висновку, що визначення розміру шкоди відбулось в порушення умов договору, за відсутності відповідача, докази на підтвердження факту оплати відновлювального ремонту автомобіля. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що сплата страхового відшкодування потерпілій особі з врахуванням ПДВ суперечить вимогам договору добровільного страхування наземного транспорту, а тому стягнення з відповідача коштів з врахування ПДВ, є необґрунтованим. Позивачем не доведено розмір суми, що підлягає стягненню з відповідача, а суд позбавлений можливості самостійно здійснити розрахунок страхового відшкодування та оцінку пошкоджень, завданих внаслідок ДТП, у зв`язку з чим, підстави для задоволення позову - відсутні.

Outcome: dismissed