Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

28.02.2019 року позивач [PERSON] звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів та стягнення неустойки за прострочення їх сплати. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Виноградівського районного суду від 13.06.2017 року з відповідача [PERSON] утримуються аліменти на користь позивача на утримання дітей: дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі по 800 гривень на кожну дитину щомісяця, починаючи із дати подачі позову 21.02.2017 року до досягнення дітьми повноліття. Враховуючи те, що ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік» значно зріс мінімальний розмір аліментів на утримання дітей від 6-ти до 18-ти років, витрати на утримання (навчання, виховання та лікування) дітей збільшилися, розмір аліментів призначений за рішенням суду не є достатнім для їх утримання. Відповідач жодних додаткових витрат на утримання дочок не здійснює, окрім цього має заборгованість по їх сплаті у розмірі 8\~688 грн. У звязку з наведеним позивач звернулася до суду із даним позовом та просить збільшити розмір аліментів на утримання дітей та встановити такі в розмірі по 2 000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, а також стягнути існуючу заборгованість по аліментах. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, а тому суд вирішив проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, про що постановив ухвалу, оскільки на проведенні розгляду наполягав позивач. В судове засідання позивачка не зявилась, однак надала письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала, обставини справи підтвердила. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. У відповідності до порядку, встановленого ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних міркувань. Суд встановив, що з 16.11.2002 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу у сторін народилось дві дитини: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося і рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області у справі №299/498/17 від 13.06.2017 року шлюб між сторонами розірвано, позивачу залишено взяте в шлюбі прізвище «Ісак» (а.с.17-18). На підставі вищевказаного рішення вирішено стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] в розмірі по 800 гривень на кожну дитину щомісяця, починаючи із дати подачі позову 21.02.2017 року до досягнення ними повноліття. На даний час витрати на утримання дітей збільшилися. Крім цього зросли ціни на товари та послуги невиробничого споживання у порівнянні з 2017 роком. Судом встановлено, що відповідач є молодим, працездатним чоловіком, не працевлаштований, має нерегулярний мінливий дохід, інших утриманців у нього немає. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України. За змістом ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто обов'язок утримувати дитину є рівним для обох батьків. За вимогами ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається судом за заявою платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, суд приходить до висновку, що звернення позивача із вимогою про зміну розміру аліментів на утримання дитини є підставним і таке підлягає задоволенню. Суд констатує, що розмір прожиткового мінімуму для дітей встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" та на час розгляду справи для дитини віком від шести до вісімнадцяти років становить 2027 грн. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача, як аліменти на дітей сторін, суд приймає до уваги встановлені у справі обставини,

Outcome: partial