Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, що стягнуті з відповідача на її користь рішенням Роменського міськрайонного суду від 13 листопада 2012 року. Свою заяву мотивує тим, що вказаним рішенням суду від 13.11.2012 року стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 500,00 грн. щомісячно. Частиною 2 ст. 182 СК України, зокрема передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв'язку з тим, що дитина проживає з нею і на даний час збільшилися витрати на купівлю підручників, канцтоварів, аліменти в розмірі 500,00 грн. не забезпечують право на рівень життя, достатній для фізичного, морального, культурного і соціального розвитку дитини. Прохає врахувати, що відповідач є працездатним, на його утриманні відсутні непрацездатні особи. Вважає, що розмір аліментів в сумі 1300,00 грн. буде справедливим по відношенню до неї, як матері дитини, самої дитини як власника аліментів та батька дитини. Провадження у справі відкрито 20 серпня 2017 року, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін. Відповідач [PERSON] 31 серпня 2018 року подав відзив на позовну заяву, в якому прохав відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки, на його думку позовні вимоги є завищеними, безпідставними і незаконними. На думку відповідача, позивачем не вказано на зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я, що відповідно до ст. 192 СК України є єдиною підставою для звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Відповідач щомісячно сплачує аліменти на утримання дочки у визначеному судом розмірі. Він не може сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі в сумі 1300,00 грн., оскільки на його утриманні перебуває малолітній син від повторного шлюбу [PERSON], [INFO], який є інвалідом з дитинства, перебуває на диспансерному обліку Роменської ЦРЛ з діагнозом: синдром дауна Q 90, лівосторонній гідроуретеронефроз І ст., потребує значних коштів для підтримуючого лікування. Крім того, на утриманні відповідача перебуває непрацездатна мати [PERSON], 1959 р.н., яка має незадовільний стан здоров'я, перебуває на диспансерному обліку в Національному інституті раку з діагнозом: кератоантома з малігнізацією по типу плоскоклітинної карциноми G-1 з інфільтративним ростом (злоякісне новоутворення), на її лікування потрібні кошти. Вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, на які вона посилається. Також прохає врахувати, що відповідачеві фізіологічно необхідно харчуватися, одягатися, утримувати житло та сплачувати житлово-комунальні послуги, а будь-яких доходів він не має. У судовому засідання позивача [PERSON] та представник позивача [PERSON] - кожна позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позові, і прохали їх задовольнити Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, в задоволенні позову прохав відмовити з підстав, викладених ним у відзиві на позовну заяву. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], позивач записана матір'ю, відповідач - батьком. ( а.с.11). Рішенням Роменського міськрайонного суду від 13 листопада 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 500,00 гривень.(а.с.3-4). З копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], вбачається, що його батьком є [PERSON], а матір'ю [PERSON] (а. с. 34). [PERSON], [INFO], є дитиною-інвалідом, що підтверджується індивідуальною програмою реабілітації інваліда № 99 від [INFO] (а.с.36). [PERSON], [INFO], яка є матір'ю [PERSON] (а.с.35), є пенсіонером за віком (а.с. 35). 29.01.2018 року Національним інститутом раку заведено медичну карту амбулаторного хворого № 3788 [PERSON], [INFO] (а.с.37), 30.01.2018 року видано направлення на гістологічне дослідження, операція - видалення пухлини, 02.02.2018 року встановлено діагноз кератоантома з малігнізацією по типу плоскоклітинної карциноми G-1 з інфільтративним ростом (а.с.38). Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків № 23646 від 30.08.2018 р., за період з 2 кварталу 2018 року по 2 квартал 2018 року інформація про доходи [PERSON] відсутня (а. с. 39). Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Так, згідно ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Враховуючи викладене, розмір аліментів, які позивач одержує на утримання дочки [PERSON] за рішенням суду на сьогоднішній день занадто малий для гармонійного розвитку дитини. Відповідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, встановлено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно ст. 7 Зaкoну України "Про Державний бюджет нa 2018 рік" прожитковий мінімум для дитини вікoм до 6 років: з 01 січня 2018 року -1492 гривні, з липня 2018 року -1559 гривень, з 1 грудня 2018 року - 1626 гривень; для дітей вікoм від 6 до 18 років, з 01 січня 2018 року - 1860 гривень, з 01 липня 2018 року - 1944 гривні, з 01 грудня 2018 року - 2027 гривень. Таким чином, на час подачі позову про збільшення розміру аліментів змінилися обставини, що впливають на визначений розмір аліментів, так як тверда грошова сума 500 грн., яка стягується як аліменти, значно менша встановленого ч.2 ст. 182 СК України мінімального розміру аліментів - 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи зі змісту ч.1 ст. 192 СК України вказана обставина є безумовною підставою для збільшення розміру аліментів. В той же час, вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, суд приймає до уваги, що на утриманні [PERSON] перебуває неповнолітній син [PERSON], [INFO], який є дитиною з інвалідністю. Відповідач [PERSON], хоча ніде не працює, але є працездатним, а тому має змогу влаштуватись на роботу та надавати допомогу свої малолітній донці. Обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Доводи відповідача стосовно того, що його мати тяжко хворіє і тому він несе додаткові витрати на її лікування, хоча і знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, в частині хвороби матері, але відповідачем не надано доказів того, що саме він несе витрати на її лікування. А тому суд приходить до висновку, що відповідач не довів зазначені ним обставини в цій частині, а тому при вирішенні збільшеного розміру аліментів на утримання доньки [PERSON], судом не приймаються. Згідно вимог ч.1 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді права керується верховенством права. Враховуючи викладене у сукупності, з метою забезпечення інтересів дитини та захисту її права на утримання батьками та на належний рівень забезпечення, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, змінивши розмір аліментів з 500,00 гривень щомісячно на 1000,00 гривень аліментів щомісячно на дитину, з дня набрання рішенням законної сили, що відповідатиме мінімально гарантованому розміру аліментів встановленому Законом. Згідно ч.2 ст. 432 ЦПК України після набрання рішенням законної сили, виконавчий лист у справі № 2/1815/1228/2012 про стягнення аліментів із [PERSON] на користь [PERSON] слід визнати таким, що не підлягає виконанню та відкликати його з відділу ДВС. Відповідно до ст.141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З відповідача, на підставі ст.141 ЦПК України в дохід держави слід стягнути 542, 70 грн. судового збору, а решту 162, 10 грн. судового збору - віднести за рахунок держави.

Outcome: partial