Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

20 грудня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, в якому просить стягувати з [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS], на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовано наступним. 27 серпня 2005 року сторони зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС Томашпільського РУЮ, актовий запис № 42. Від спільного проживання у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON], в свідоцтві про народження якої сторони записані батьками. Неповнолітня дитина в даний час проживає із позивачкою. Спільне життя сторін не склалося, тому 15 вересня 2016 року шлюб між ними було розірвано, тому вони проживають окремо. Відповідач матеріально забезпечений, офіційно не працює, однак має мінливий дохід, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, але ніякої участі у вихованні та утриманні дочки не приймає, допомоги не надає. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак направила на адресу суду заяву згідно якої справу просить розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, аліменти сплачувати згідний в розмірі 500 грн. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться -до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 15 вересня 2016 року шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 27 серпня 2005 року у Томашпільському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області актовий запис № 42-розірвано. (а.с.4-5) Від спільного проживання у сторін [INFO] народилася дитина [PERSON], в свідоцтві про народження якої сторони у справі записані батьками (а.с.6). Згідно довідки Томашпільської селищної ради, дитина [PERSON], [INFO] знаходиться на утриманні матері [PERSON] (а.с.8). Згідно свідоцтва про одруження позивачка [PERSON] 27 жовтня 2016 року зареєструвала шлюб з [PERSON] у Дарницькому районному у місті Києві відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2275. Прізвище позивачки після державної реєстрації шлюбу [PERSON]. (а.с. 7) Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст. 184 Сімейного кодексу України (коли розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі). Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2016 рік в Україні втановлюються Законом "Пpo Державний бюджeт на 2016 рік" за пoданням Міністерства фінансів. Так, станом на день подачі позову до суду прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1228 гривні, для дітей віком від 6 до 18 років становить 1531 гривень. Враховуючи, що відповідач [PERSON] зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття, однак ніде не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, ніяких додаткових доходів не має, що підтверджується відповідними довідками, що знаходяться в матеріалах справи, а також враховуючи інтереси малолітньої дитини, прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись з відповідача на користь позивачки на утримання їхньої неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та таким чином задовільнити позов частково. Відповідно до ч.1 ст.79, ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовну заяву [PERSON] пред'явлено до суду 20 грудня 2016 року, відповідно починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 81 ЦПК України не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом судовий збір у справах про стягнення аліментів. Згідно Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду,-у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за поданням до суду позовної заяви майнового характеру справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Отже, якщо станом на 1 січня 2016 року розмір мінімальної заробітної плати становив 1378,00 грн, тому ставка судового збору в даній справу становитиме 551,20 гривень. Таким чином з [PERSON] підлягає стягненню в доход держави 551,20 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial