Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

24.04.2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, в якому вказала, що 02.10.1999 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем, від якого є дитина - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем та перебуває на її утримання. Відповідач будь-якої матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість. В той же час, [PERSON] ніде не працює, доглядає ще двох дітей, які не досягли тримісячного віку, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Оскільки, [PERSON] не виконує своїх батьківських обов'язків, [PERSON] просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву, в якій справу просила розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що довідкою про направлення СМС-повідомлення, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надавав, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку: 02.10.1999 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER], актовий запис № 113 /а.с. 5/. З копії Свідоцтва про народження, серія [NUMBER], вбачається, що сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], актовий запис № 30 /а.с. 7/. Крім того, сторони мають ще одну дитину - [PERSON], [INFO], який на день пред'явлення позову досяг повноліття - копія Свідоцтва про народження, серія [NUMBER], актовий запис № 203 /а.с. 6/. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Отже, судом встановлено, що малолітня [PERSON] проживає разом із матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні, відповідач не виконує свого обов'язку щодо утримання доньки, хоча має можливість надавати такі кошти, оскільки стан його здоров'я задовільний, має мінливий заробіток, у зв'язку з чим розмір аліментів визначається в твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та часткове задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання малолітньої [PERSON], [INFO], у розмірі 500 грн., щомісячно, з послідуючою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial