Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

у червні 2020 року ТОВ «Теплопостачсервіс» звернулось до суду із вищевказаним позовом, у якому просило стягнути з [PERSON] : - суму заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення у розмірі 18 967,34 грн.; - суму заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого постачання гарячої води у розмірі 2 028,27 грн.; - суму інфляційних втрат на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення у розмірі 1 201,27 грн.; - суму 3-х відсотків річних на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення у розмірі 639,30 грн.; - суму інфляційних втрат на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 69,93 грн.; - суму 3-х відсотків річних на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 51,52 грн. та суму судового збору у розмірі 2 102,00 грн.. В обґрунтування позову ТОВ «Теплопостачсервіс» посилається на те, що є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: будинок [ADDRESS] , власником квартири № 25 у якому є [PERSON] , яка споживає вказані послуги, але не в повному обсязі виконує зобов`язання по сплаті за них, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, загальний розмір якої за період з листопада 2017 року по березень 2020 року складає 20 995,61 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С. від 15.06.2020 року відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на 10.11.2020 року (а.с. 15-16). 10.11.2020 року справа не розглядалась, розгляд відкладено на 25.03.2021 року (а.с. 36). Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) від сторін не надходило. У відзиві на позов [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову ТОВ «Теплопостачсервіс» в повному обсязі. При цьому зазначає, що у неї з позивачем відсутній договір про надання їй житлово-комунальних послуг. Жодного рахунку про сплату платежів за гаряче водопостачання або за опалення вона не отримувала, а про нарахування дізнається з додатку Приват24 та сплачує рахунки. Неодноразово зверталась до ТОВ «Теплопостачсервіс» із заявами, а потім з претензіями з приводу неотримання квитанцій, розшифрування нарахувань за спожиту теплову енергію, які заносила до канцелярії позивача, але жодного разу відповіді не отримала. З 07.09.2020 року вона нарешті уклала договір з ТОВ «Теплопостачсервіс», отримала квитанцію, сплатила всі нарахування та знову написала заяву про розшифрування нарахувань, яку занесла до канцелярії позивача та направила цінним листом з описом вкладення, але відповіді так і не отримала. До відзиву [PERSON] додала рахунок ТОВ «Теплопостачсервіс» за вересень 2020 року О/Р 32660, у якій зазначена сума до сплати в розмірі 6 920,14 грн. та квитанцію про сплату нею вказаної суми, а також копію її заяви до позивача, датовану 08.10.2020 року про розшифрування нарахувань за спожиту теплову енергію. З доказами про іі відправлення ( а.с.27-32). Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Відповідно до ст.ст. 274-279 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав та є споживачем послуг з центрального опалення та гарячої води, які постачає ТОВ «Теплопостачсервіс» ( а.с. 11). Відносини між учасниками правовідносин в сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема, в частині надання послуг з центрального опалення врегульовано нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та положеннями Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Згідно з ч. 6 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до п. 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила) у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загально будинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк (п. 18 Правил). Згідно із п. 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання, з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалювальної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством. Відповідно до п. 30 Правил, споживач зобов`язаний: 1) оплачувати послуги в установлені договором строки; 2) забезпечувати доступ до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем представника виконавця за наявності в нього відповідного посвідчення: для ліквідації аварій - цілодобово; для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного і профілактичного огляду, зняття контрольних показників квартирних засобів обліку - згідно з умовами договору; 3) дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; 4) забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу; 5) у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановлених законом та договором розмірі; 6) виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 162 ЖК УРСР передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 плата за надані послуги вносяться споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплої енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа. Згідно з правовою позицією, яка викладена в постановах Верховного Суду України від 11.11.2015 року у справі № 6-1192ц15 та № 6-1706ц15, відповідно до ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача. Підведення централізованого опалення до точки розподілу, свідчить про виконання послуг постачальником. При самовільному відключенні від центрального теплопостачання, споживач не звільняється від оплати центрального тепло постання в повному розмірі. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з довідки про нарахування та сплату коштів за централізоване опалення та гаряче водопостачання заборгованість [PERSON] за період з 01.10.2017 року по 20.04.2020 року становить 18 967,34 грн. за централізоване опалення та 2 028,27 грн. за гаряче водопостачання (а.с. 6). При дослідженні наданого позивачем розрахунку, суд прийшов до висновку про те, що зазначений розрахунок зроблено вірно та у повній відповідності до інших наявних у справі доказів, та стверджує порушення відповідачем обов`язків щодо оплати за спожиті послуги. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Заперечуючи проти позовних вимог ТОВ «Теплопостачсервіс», [PERSON] будь-яких доказів на спростування розрахунку позивача щодо наявної за нею заборгованості не надала. При цьому слід зазначити, що з заявою до позивача про розшифрування нарахувань за спожиту теплову енергію [PERSON] звернулась лише 08.10.2020 року, тобто у той час, коли дана справа вже перебувала у суді. Як вбачається із розрахунку позивача, то остання оплата [PERSON] за централізоване опалення та гаряче водопостачання у розмірі 10290,00 грн. була здійснена у грудні 2018 року та 480,00 грн. у травні 2019 року. До вказаних дат, починаючи з жовтня 2017 року відповідачем оплата здійснювалась лише тричі (грудень 2017 року - 407,64 грн., вересень 2018 року - 498,59 грн., жовтень 2018 року - 1094,36 грн.). Будь-яких квитанцій про сплату нею за спожиті послуги до та після указаних дат, [PERSON] не надала. Доказів того, що зверталась до позивача щодо звірки розрахунків також останньою не надано. Наданий відповідачем рахунок ТОВ «Теплопостачсервіс» О/Р 32660, у якому зазначена сума до сплати в розмірі 6 920,14 грн., розмір заборгованості, заявлений позивачем у даній справі за період з 01.10.2017 року по 20.04.2020 року не спростовує, оскільки вказаний рахунок містить дату - вересень 2020 року. При цьому заява [PERSON] до позивача про розшифрування нарахувань за спожиту теплову енергію за 2018, 2019, 2020 роки від 08.10.2020 року свідчить про те, що їй відомо про наявність заборгованості за вказаний період. Та обставина, що у вказаний період між сторонами не був укладений відповідний договір про надання їй житлово-комунальних послуг, не звільняє відповідача від обов`язку оплати за фактично спожиті послуги (постанови ВС від 26.09.2018 року №750/12850/16, від 06.11.2019 року №642/2858/16). Про те, що послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води їй не надавались та нею не споживались, [PERSON] не зазначає. Тому, на думку суду, позов ТОВ «Теплопостачсервіс» в частині стягнення з [PERSON] суми заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення у розмірі 18 967,34 грн. та суми заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого постачання гарячої води у розмірі 2 028,27 грн. підлягає задоволенню, так як фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем за період з 01.10.2017 року по 20.04.2020 року. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Правовідносини, у яких замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення сум інфляційних втрат на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення у розмірі 1 201,27 грн.; суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 69,93 грн.; та сум 3-х відсотків річних на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення у розмірі 1 201,27 грн.; на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 51,52 грн. за період прострочення сплати грошових коштів за житлово-комунальні послуги є обґрунтованими і в цій частині позов також підлягає задоволенню в повному обсязі в межах заявлених позовних вимог, оскільки судом безспірно встановлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачу як власнику квартири. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 2 102,00 грн. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 509, 525, 526, 549, 550, 551, 611, 625 ЦК України,

Outcome: approved