Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно у вигляді однокімнатної квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Також зазначив, що він є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] Оскільки ця квартира належала [PERSON] на підставі реєстраційного посвідчення, нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку із тим, що реєстраційне посвідчення не входить до переліку документів, які у відповідності з вимогами законодавства вважаються правовстановлюючими документами на об'єкти нерухомості і не може бути підтвердженням факту дійсності виникнення прав спадкодавця на вказану квартиру, а тому позивач позбавлений можливості оформити право власності в порядку спадкування після смерті матері. Просив суд визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS], у порядку спадкування після смерті матері [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі договору про надання правових послуг, надав заяву, якою підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив розглянути справу у його відсутність, позов задовольнити. В судове засідання представник відповідача, голова Житлово-будівельного кооперативу "Лазурний" не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позов визнав. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову у повному обсязі. Судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON], що підтверджується реєстраційним посвідченням, виданим Маріупольським міським бюро технічної інвентаризації 01.07.94р. за реєстровим №36353, на підставі довідки Житлово-будівельного кооперативу "Лазурний" від 20.06.1994 року (а.с. 9). Згідно технічного паспорту, вищезазначена квартира належить [PERSON] та її загальна площа становить 31,6 кв.м., а житлова площа становить 16,6 кв.м. (а.с. 6-7). Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] померла [INFO] (а.с. 5). Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 11.08.75р. Приморським відділом РАЦС м. Жданова, матір'ю [PERSON] є [PERSON] (а.с. 14). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріусу Першої маріупольської державної нотаріальної контори Фоміною А.В. від 26.02.2015 року №402/02-31 позивачу відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], після померлої [PERSON], у зв'язку тим, що реєстраційне посвідчення, надане спадкоємцем, не входить до переліку документів, які у відповідності з вимогами законодавства вважаються правовстановлюючими документами на об'єкти нерухомості і не може бути підтвердженням факту дійсності виникнення прав спадкодавця на вказану квартиру (а.с.8). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Як вбачається з довідки ЖБК "Лазурний" № 4 від 03.03.15р. [PERSON] повністю виплатила гроші за спірну квартиру станом на 01.05.90р., а тому набула право власності на квартиру [ADDRESS]. Згідно із положеннями п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи" № 9 від 18.09.1987 року член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Згідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" від 07.02.2014 року № 5 вбачається, що суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що на момент набуття права власності [PERSON] на спірну квартиру законодавством не була передбачена обов'язкова державна реєстрація її права на квартиру, а виникнення права власності на будинки, споруди та нерухоме майно не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України від 2003 року та Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 2004 року. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд приходить до висновку, що спадкодавцем [PERSON] за життя було набуто право власності на квартиру [ADDRESS], оскільки нею в повному обсязі було сплачено грошові кошти. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05. 2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За наведених обставин у інший спосіб, крім як за рішенням суду, [PERSON], який є спадкоємцем за законом, після смерті [PERSON] не може реалізувати своє право на прийняття спадщини, тому з метою захисту спадкових справ позивача, та з урахуванням визнання позову відповідачем, суд задовольняє позов в повному обсязі, а саме визнає право власності в порядку спадкування, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved