Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

ХМР звернулася до суду з позовом , в якому просить : - визнати відумерлою спадщиною квартиру [ADDRESS] , яка належала на праві приватної власності померлим [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та передати її до комунальної власності територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради. - визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 15.09.2016р., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Юдіною О.С. (реєстровий № 1893) за змістом якого [PERSON] продала, а [PERSON] прийняв у власність квартиру [ADDRESS] ; -витребувати квартиру [ADDRESS] з чужого незаконного володіння від добросовісного набувача [PERSON] на користь Харківської міської ради. В обгрунтування позову зазначено, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13.04.2016 у цивільній справі № \~ \~ \~ \~643/1711/16-ц задоволено заяву [PERSON] , заінтересована особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Васікова Л.Є. про встановлення факту її спільного проживання однією родиною з [PERSON] , з червня 2009 року по 31.12.2014, тобто по час відкриття спадщини, після смерті останнього. Однак, ухвалою апеляційного суду Харківської області від 07.09.2016 у справі № 643/1711/16-ц за апеляційною скаргою Харківської міської ради рішення Московського районного суду м. Харкова від 13.04.2016 р. по вказаній справі скасовано, заяву [PERSON] , зацікавлена особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Васікова Л.Є. про встановлення факту проживання однією родиною - залишено без розгляду. У липні 2007 помер [PERSON] , [INFO] померла [PERSON] , а [INFO] помер [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] . Оскільки [PERSON] на час смерті [PERSON] та [PERSON] мешкав разом з ними однією сім`єю більше 5 років, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї та прописку КП «Жилкомсервіс» від 02.12.2016, тому він є таким, що прийняв спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до інформації КП «Харківське міськБТІ» від 06.10.2016 № 7619 право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09.02.1999 року. Інші особи, крім власника, на час відкриття спадщини у вказаній квартирі зареєстровані не були, у зв`язку з чим, постійно зі спадкодавцем не проживали . Таким чином спадщина, яка відкрилась після смерті [PERSON] , 1957 р.н. та складається з квартири [ADDRESS] є відумерлою та мала бути передана територіальній громаді м. Харкова в особі Харківської міської ради. На підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 13.04.2016 по справі № 643/1711/16-ц приватним нотаріусом ХМНО Васіковою Л.Є. видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 07.06.2016 року,№ 1847, на квартиру [ADDRESS] , спадкоємцю [PERSON] - [PERSON] . На підставі вказаного свідоцтва про право на спадщину від 07.06.2016р. право власності на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Натальченко Л.В. Натальченко Л.B. відповідно до договору купівлі-продажу, який посвідчено 15.09.2016р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Юдіною О.С. (реєстровий № 1893) продала вказану квартиру [PERSON] , право власності на квартиру [ADDRESS] перейшло до [PERSON] . У подальшому [PERSON] уклав договори позики та іпотеки від 28.09.2016 \~ \~ \~ \~з [PERSON] , де у якості забезпечення виконання зобов`язання за вказаним договором позики [PERSON] передав [PERSON] в іпотеку квартиру [ADDRESS] . У 2016 році ХМР звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова із вимогами щодо визнання права власності на спірну квартиру в порядку відумерлої спадщини, визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину, договору купівлі-продажу та витребування майна із чужого незаконного володіння. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.12.2017 по справі № 641/22/17 у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі. Постановою Апеляційного суду Харківської області від 05.04.2018 апеляційну скаргу Харківської міської ради задоволено частково, рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.12.2017 в частині відмові в позові про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину скасовано, та в цій частині ухвалено нове рішення - яким визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на ім`я [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , в іншій частині рішення суду залишено без змін. Як зазначено у вищевказаних судових рішеннях, відмовляючи у задоволенні позову Харківській міській раді, суди виходили з того, що позивачем не доведено, що спірна квартира належить Харківській міській раді, відсутнє рішення про визнання спадщини відумерлою, а тому позивача не можна вважати заінтересованою особою, чиїх прав стосується оспорюваний правочин - договір купівлі-продажу, укладеного між Натальченко JI.B. та [PERSON] . Оскільки свідоцтво про право на спадщину скасовано, то за таких обставин, Харківська міська рада має всі підстави для звернення до суду із вимогою про визнання квартири [ADDRESS] відумерлою спадщиною. Незаконність набуття [PERSON] B [PERSON] права власності на спадкову квартиру вказує на невідповідність укладеного у подальшому з [PERSON] договору купівлі-продажу вимогам ч.1 ст.658 ЦК України, якою передбачено, що право продажу товару належить його власнику. При цьому, спірним договором купівлі-продажу порушуються інтереси Харківської міської ради, які випливають з встановленого ст.1277 ЦК України порядку визнання спадщини відумерлою. Так, наявність вказаного договору, дійсність якого не спростована в судовому порядку, позбавляє Харківську міську раду можливості виконати обов`язок: прийняти квартиру [ADDRESS] як відумерлу спадщину до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, після спливу одного року з часу відкриття спадщини, за визначених вказаною статтею 1277 ЦК України умов, та набути за територіальною громадою право власності на майно. Однак, з урахуванням того, що заперечення дійсності спірного правочину на підставах, встановлених законом, має значення для вирішення питання про визнання спадщини на відповідну квартиру відумерлою, Харківська міська рада в розумінні ч.3 ст.215 ЦК України є особою, заінтересованою у визнанні оспорюваного правочину судом недійсним. Також, наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру унеможливлює Харківську міську раду, у разі задоволення судом вимоги щодо визнання вказаної квартири відумерлою спадщиною, вільно володіти, користуватись та розпоряджатись, що зумовлює необхідність витребування вказаної квартири з чужого незаконного володіння в судовому порядку. У зв`язку з тим, що Постановою Апеляційного суду Харківської області від 05.04.2018 визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом № 1847, видане на ім`я [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , є всі підстави для визнання квартири [ADDRESS] відумерлою спадщиною, визнання недійсним договору її купівлі-продажу та витребування у добросовісного набувача [PERSON] на користь Харківської міської ради. \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 30 травня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду , відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. 26.06.2018 року до суду подано відзив представника відповідачів на позов, в якому представник просив відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що при укладанні договору купівлі- продажу спірної квартири від 15 вересня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] були дотримані всі вимоги законів, а представником позивача не обгрунтовано ,які саме вимоги не були дотримані при укладанні цього договору ,які б свідчили про його недійсність. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2016 року встановлено факт проживання [PERSON] однією родиною з [PERSON] , померлим [INFO] , з червня 2009 року по 31.12.2014 року за адресою: [ADDRESS] . Таким чином , позивач Харківська міська рада не є спадкоємцем [PERSON] , який помер [INFO] , тому не може користуватись правами померлого , як власника його майна - квартири [ADDRESS] . У відповідності з договором купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 15 вересня 2016 року продаж вчинено за 430 000 гривень, тому зазначений договір не можливо вважати безвідплатним.Щодо особи продавця [PERSON] , на час вчинення угоди купівлі-продажу, як вже зазначалось вище, перешкод для здійснення даної угоди не було та не має на цей час. Харківською міською радою відповідно до вимог ст.ст. 58-60 ЦПК України не надано доказів порушення її прав ,як власника спірного майна. Також слід зазначити, що позивач Харківська міська рада не є та ніколи не була власником спірного майна - квартири [ADDRESS] , відсутня вся сукупність підстав для витребування майна. Тому на позивача Харківську міську раду не розповсюджуються права власника щодо витребування майна у добросовісного набувача в порядку ст. 388 ЦК України. Ухвалою суду від 25 липня 2018 року підготовче судове засідання закінчено та справу призначено до судового розгляду. 09 жовтня 2018 року ухвалою суду в задоволенні клопотання представника відповідачів [PERSON] та [PERSON] [PERSON] про закриття провадження по цивільній справі за позовом Харківської міської ради до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Юдіна Олена Сергіївна та приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Васікова Лариса Євгеніївна , [PERSON] та Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна про визнання спадщини відумерлою , визнання недійсним договору купівлі- продажу та витребування майна із чужого незаконного володіння відмовлено. Ухвалою суду від 09 жовтня 2018 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. 04 квітня 2019 року ухвалою суду в задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] [PERSON] про закриття провадження в частині вимог про визнання відумерлою спадщини квартири [ADDRESS] та передання її до комунальної власності територіальній громаді м. Харкова в особі Харківської міської ради по цивільній справі за позовом Харківської міської ради до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Юдіна Олена Сергіївна та приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Васікова Лариса Євгеніївна , [PERSON] та Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна про визнання спадщини відумерлою , передання її до комунальної власності територіальній громаді м. Харкова в особі Харківської міської ради , визнання недійсним договору купівлі- продажу та витребування майна із чужого незаконного володіння відмовлено. \~ \~ \~ \~ У судовому засіданні представник позивача Харківської міської ради Безродний О.В. позов підтримав, просив задовольнити, в подальшому в судове засідання не з,явився, надав заяву про розгляду справи за його відсутності. \~ \~ \~ \~ Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на доводи зазначені у відзиві на позовну заяву, в подальшому в судове засідання не з,явився, надав заяву про розгляду справи за його відсутності. Третя особа ПН ХМНО Юдіна О.С. в судове засідання не з,явилася, надала до суд заяву про розгляд справи за її відсутності. Інші учасники процесу в судове засідання не з,явилися. \~ \~ \~ \~ Суд, вислухавши вступне слово учасників процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13.04.2016 у цивільній справі № \~ \~ \~ \~643/1711/16-ц задоволено заяву [PERSON] , заінтересована особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Васікова Л.Є. про встановлення факту її спільного проживання однією родиною з [PERSON] , з червня 2009 року по 31.12.2014, тобто по час відкриття спадщини, після смерті останнього. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 07.09.2016 у справі № 643/1711/16-ц за апеляційною скаргою Харківської міської ради рішення Московського районного суду м. Харкова від 13.04.2016 р. скасовано, заяву [PERSON] B., зацікавлена особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Васікова Л.Є. про встановлення факту проживання однією родиною - залишено без розгляду. Відповідно до договору купівлі- продажу від 15.09.2016 року [PERSON] продала , а [PERSON] придбав належну їй квартиру [ADDRESS] . Згідно договору позики від 28.09.2016 року [PERSON] передала у власність [PERSON] грошові кошти у розмірі 500 000 грн. , строком до 28.09.2018 року. 28.09.2016 року в забезпечення виконання договору позики від 28.09.2016 року , між [PERSON] та [PERSON] укладено договір іпотеки , відповідно до якого [PERSON] передав [PERSON] квартиру [ADDRESS] Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.12.2017 року позовні вимоги Харківської міської ради до [PERSON] , [PERSON] , треті особи -\~ ПН ХМНО Юдіна [PERSON] ., ПН ХМНО [PERSON] , [PERSON] , про визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину та\~ договору купівлі-продажу, визнання права власності та витребування майна із чужого незаконного володіння залишені без задоволення. Постановою Апеляційного суду Харківської області від 05.04.2018 апеляційну скаргу Харківської міської ради задоволено частково, рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.12.2017 в частині відмові в позові про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину скасовано, та в цій частині ухвалено нове рішення . Позовні вимоги ХМР задоволені частково. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на ім`я [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , в іншій частині рішення суду залишено без змін. З копії спадкової справи наданої на запит суду ПН ХМНО Васіковою Л.Є. вбачається , що відповідно до довідки КП «ХМ «БТІ» від 10.05.2016 року квартира [ADDRESS] на приватної спільної сумісної власності належала : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на житло за № [NUMBER] від 09.02.1999 року. Згідно довідки КП «Жилкомсервіс» дільниця №21 в квартирі [ADDRESS] станом на 01.10.2014 року були зареєстровані: [PERSON] , 1930 р.н., [PERSON] , 1932 р.н., [PERSON] , 1957 р.н. [INFO] помер [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] . [INFO] року після смерті [PERSON] , [INFO] ,який постійно проживав за адресою: [ADDRESS] ,який помер [INFO] з заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] ,як спадкоємець четвертої черги, оскільки проживала разом з померлим однією сім,єю на момент його смерті . [INFO] року [PERSON] до нотаріуса подана заява про відмову від спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 25 [INFO] 2015 року після смерті [PERSON] , [INFO] ,який постійно проживав за адресою: [ADDRESS] ,який помер [INFO] з заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] ,як спадкоємець четвертої черги, оскільки проживала разом з померлим однією сім,єю на момент його смерті . 12 лютого 2016 року ПН ХМНО Васіковою Л.Є. [PERSON] Л [PERSON] В. повідомлено, що для оформлення спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , їй необхідно ,як спадкоємиці четвертої черги спадкування надати рішення суду про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім,єю не менше,як п,ять років до часу відкриття спадщини. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2016 року встановлено факт проживання [PERSON] однією родиною з [PERSON] , померлим [INFO] , з червня 2009 року по 31.12.2014 року за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформації [PERSON] після смерті [PERSON] ,який помер [INFO] , заяв про прийняття або про відмову від спадщини не надходило , спадкова справа не заводилась , свідоцтво про право на спадщину не видавалось. 02 червня 2016 року після смерті [PERSON] , [INFO] ,який постійно проживав за адресою: [ADDRESS] ,який помер [INFO] з заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] ,як спадкоємець цілої частки спадкового майна, оскільки встановила факт спільного проживання з [PERSON] . 07 червня 2016 року ПН ХМНО Васіковою Л.Є. на ім,я Натальченко Л.В. видане свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на квартиру [ADDRESS] . Про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] надано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №93296132. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.12.2017 року позовні вимоги Харківської міської ради до [PERSON] , [PERSON] , треті особи - ПН [NUMBER] [PERSON] ., ПН ХМНО [PERSON] , [PERSON] , про визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину та договору купівлі-продажу, визнання права власності та витребування майна із чужого незаконного володіння залишені без задоволення. Постановою Апеляційного суду Харківської області від 05.04.2018 апеляційну скаргу Харківської міської ради задоволено частково, рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.12.2017 в частині відмові в позові про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину скасовано, та в цій частині ухвалено нове рішення . Позовні вимоги ХМР задоволені частково. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на ім`я [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , в іншій частині рішення суду залишено без змін. Згідно з ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлені ці обставини. Отже, судом встановлено недійсність свідоцтва про права на спадщину за законом , на підставі якого перейшло право власності на спірну квартиру до [PERSON] ,тому цей факт не підлягає доказуванню. Умова щодо предмету спірного договору купівлі-продажу стосовно квартири [ADDRESS] не додержана належним чином, оскільки не відповідає дійсності фактична приналежність предмету договору в момент його укладення продавцю, а саме: вищевказана квартира при передачі її від імені [PERSON] (продавця) [PERSON] (покупцю), на праві власності [PERSON] не належала. Оскільки право власності на спірну квартиру [PERSON] набула на підставі недійсного свідоцтва про право на спадщину за законом , то на момент укладання договору купівлі- продажу від 15.09.2016 року , всупереч вимог ст. 658 ЦК України вона не мала необхідного обсягу повноважень власника на розпорядження квартирою, адже відповідно до приписів частини першої вказаної статті право продажу товару належить його власнику. Враховуючи все вищевикладене, та приймаючи до уваги, що свідоцтво про право на спадщину за законом визнано судом недійсним, наступний договір купівлі-продажу вказаного нерухомого майна укладений 15.09.2016 року між [PERSON] та [PERSON] , не відповідає вимогам закону і суперечить інтересам держави та суспільства, що є підставою для визнання його також недійсним. З урахуванням вище встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що спірна квартира були відчужені особою, яка не мала права на їх відчуження, без відома та згоди дійсного власника майна, а саме Харківської міської ради . В свою чергу, у відповідності до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває права власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребувано у нього. Як передбачено вимогами ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року № 5, відповідно до положень ч. 1 ст. 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в ч. 1 ст. 388 ЦК України. Таким чином, у відповідності до вимог ст.ст. 330, 388 ЦК України право власності на майно, яке було відчужено поза волею власника не набувається добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути у нього витребуване. Право власності дійсного власника в такому випадку презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна. Крім того, на наявність права власності на майно не впливає також і та обставина, що воно було предметом відчуження, укладених іншими особами, оскільки дійсний власник не був стороною цих угод, а ст. 346 ЦК України не передбачає припинення права власності дійсного власника в зв`язку з реєстрацією договорів купівлі-продажу за іншими особами під час його неодноразового перепродажу, що відбувалося без участі та поза межами волі дійсного власника. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення свого позову, знайшли підтвердження в судовому засіданні, а тому спірна квартира підлягає витребуванню у [PERSON] на користь Харківської міської ради. Згідно зі ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Статтею 338 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Відповідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Частиною 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Аналізуючи наведені обставини, досліджені докази, суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо задоволення заяви Харківської міської ради про визнання спадщини відумерлою та передачу у комунальну власність територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради квартири [ADDRESS] . Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved