Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати їх такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] та зняти їх з реєстрації за даною адресою. В обгрунтування своїх вимог позивач [PERSON] зазначила, що вона є власником ? частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS], яку вона успадкувала після смерті своєї матері [PERSON]. В належній їй частині будинку колишнім власником були зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON], які не проживають в будинку з літа 2015 року, з цього часу вони будинком не користуються, ніяких витрат по утриманню будинку не несуть. Позивач вважає, що відповідачі втратили право користування житловим будинком, добровільно не знялися з реєстраційного обліку, чим порушують її права власника будинку, тому вона вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивач подала до суду заяву, в якій позов підтримала і просила розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому порядку, у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України, клопотання про відкладення розгляду справи від них до суду не надходили, тому, згідно ст. 224 ЦПК України, суд вважає необхідним винести заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу [PERSON] належить на праві власності ? частина житлового будинку за адресою: [ADDRESS] яку вона успадкувала після смерті матері [PERSON] (а.с.6-7). У відповідності до довідки Красноградської міської ради у вищевказаному будинку колишньою власницею були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с.8) Згідно ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідачі не проживають в будинку позивача з літа 2015 року, витрат по утриманню будинку та сплати комунальних послуг не несуть, ніякої домовленості щодо подальшого користування житлом вони з позивачем не укладали, і подальша реєстрація відповідачів порушує права позивача, як власника будинку. В судове засідання відповідачі не з'явилися, іншого не довели, тому суд вважає, що вони втратили право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ст.7 Закону України від 11.12.2003 р. «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про позбавлення власника права власності на житлове приміщення або права користування такої особи житловим приміщенням. Таким чином вимоги позивача про зобов'язання Красноградського районного сектора ГУ ДМС в Харківській області зняти відповідача з реєстраційного обліку суд вважає передчасними, оскільки за вимогами ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року N 1382-IV зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органами реєстрації, зокрема, на підставі остаточного рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням, а тому в даному випадку вирішення цього питання взагалі не потребує судового втручання і в цій частині позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: partial