Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

ФОП [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди в регресному порядку в розмірі 32 179, 50 гривень. В обґрунтування позову зазначає, що між ПАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №503372 від 30.11.2020, предметом якого були майнові інтереси [PERSON] , пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом MAZDA СХ-3, реєстраційний номер [NUMBER] . 08.03.2021 в м. Харкові по вулиці Харківських Дивізій, 21/1, водій [PERSON] керуючи автомобілем Daewoo Nexia, реєстраційний номер [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем MAZDA СХ-3, реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався попереду. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 13.1 ПДР України. Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.05.2021 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Згідно ремонтної калькуляції №2106233 від 15.03.2021 вартість відновлювального ремонту автомобіля MAZDA СХ-3, реєстраційний номер [NUMBER] , склала - 32 264, 04 гривні. Згідно наданого рахунку №76 від 12.03.2021 вартість робіт склала - 32 179, 50 гривень. На підставі страхового акту № 2106233-1 від 17.03.2021 ПАТ «СК «ВУСО» виплатило суму страхового відшкодування витрат на ремонт автомобіля у розмірі 32 179, 50 гривень, шляхом перерахування коштів ФОП [PERSON] . Відшкодувавши матеріальну шкоду, ПАТ «СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування. 05.07.2021 між ПАТ «СК «ВУСО» та ФОП [PERSON] укладено договір №05/07/2021 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у поряду регресу збитків завданих первісному кредитору по договору страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого відшкодування за договором страхування №5039372 від 30.11.2020. З метою досудового врегулювання спору, 20.07.2021 відповідачеві було направлено повідомлення та вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, проте відповідач не погасив заборгованість в добровільному порядку. Позивач просить суд сягнути з відповідача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 32 179, 50 гривень, суму сплаченого судового збору у розмірі 908 гривень, витрати на правову допомогу у розмірі 12 401, 80 гривня. Ухвалою суду відкрито провадження по даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. Оскільки відповідач з поясненнями чи запереченнями (відзивом на позов) щодо позовних вимог до суду не звертався, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. 30.11.2020 між ПАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №503372 від 30.11.2020, поліс - №201348029, предметом якого були майнові інтереси [PERSON] , пов`язані з володінням, забезпеченим транспортним засобом є MAZDA СХ-3, реєстраційний номер [NUMBER] . (а.с. 12, 27) 08.03.2021 в м. Харкові по вулиці Харківських Дивізій, 21/1, водій [PERSON] керуючи автомобілем Daewoo Nexia, реєстраційний номер [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, недотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем MAZDA СХ-3, реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався попереду. У зв`язку дорожньо-транспортною пригодою транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 13.1 ПДР України. Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.05.2021 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. (а.с. 18) Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У відповідності до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Актом виїзду на місце пригоди від 08.03.2021, складеного співробітником ПАТ «СК «ВУСО», зафіксовано умови за яких сталася дорожньо-транспортна пригода, пошкодження, які отримав автомобіль. (а.с 26) 10.03.2021 оцінювачем ПАТ «СК «ВУСО» складено Акт (протокол) огляду ТЗ - ЗАЯВА на виплату по події №2106233. Згідно даного акту, [PERSON] просить вважати підписання Акту (протокол) огляду ТЗ належним поданням заяви на виплату страхового відшкодування. (а.с. 19) Згідно складеної 15.03.2021 ремонтної калькуляції, відновлювальний ремонт автомобіля MAZDA СХ-3, реєстраційний номер [NUMBER] , складає 32 264, 04 гривні. (а.с. 23-25) Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. Згідно рахунку на оплату №76 від 12.03.2021 складеного ФОП [PERSON] вартість ремонту автомобіля реєстраційний номер [NUMBER] , № кузова [NUMBER] , склала 32 179, 50 гривень. (а.с. 29) ПАТ «СК «ВУСО» складено страховий акт № 2106233-1 від 17.03.2021 та відшкодовано ФОП [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 32 179, 50 гривень. (а.с. 30) Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор і ін.). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, що передбачено ч. 1 ст. 1191 ЦК України. Відповідно до п. 38.1.1 «г» ст. 38.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого танспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Враховуючи вищезазначене, ПАТ «СК «ВУСО» набув право зворотної вимоги (регресу) до [PERSON] у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно договору про відступлення права вимоги №05/07/2021 від 05.07.2021 відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у поряду регресу збитків завданих первісному кредитору по договору страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. (а.с. 8-10) Відповідно до Додатку №1 до Договору №05/07/2021 ФОП [PERSON] отримав право вимоги за договором страхування №5039372. (а.с. 11) Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позов слід задовольнити. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. В підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 401, 80 гривня позивачем до суду надано наступні докази: копію договору про надання правової (правничої) допомоги №1818 від 25.05.2021; копію додаткової угоди №2 Акт приймання-передачі правової (правничої) допомоги від 06.08.2021, в якому здійснено опис виконаних робіт адвокатом; копію квитанції до прибуткового касового ордеру №2 від 06.08.2021 згідно додаткової угоди №2 від 06.08.2021 та договору про надання правової (правничої) допомоги №1818 від 25.05.2021 на суму 12 401, 80 гривня. Згідно п. 3 додаткової угоди №2 Акт приймання-передачі правової (правничої) допомоги від 06.08.2021 кошти в розмірі 12 401, 80 гривня оплачені в готівковій формі Адвокатському об`єднанню «АДВОКАТУС». Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи вищезазначене, відсутність клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, наявність доказів надання адвокатом відповідних послуг та здійснення позивачем їх оплати, суд доходить висновку про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved