Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

14 травня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Також позивачка просить стягнути аліменти на її утримання з посиланням на вимоги ст.84 СК України, мотивовано тим, що відповідач є батьком малолітніх дітей. Подружжя проживає окремо, позивачка має скрутне фінансове становище, втім відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та на утримання позивача, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною. В ході судового розгляду позивач подала позов про збільшення позовних вимог та просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1500 гривень щомісячно, заборгованість зі сплати аліментів з урахуванням індексу інфляції починаючи з 14 квітня 2014 року в сумі 3033,50 гривень та додаткові витрати на утримання та лікування дитини в сумі 6667,48 гривень, а також. Позивач в судовому засідання просила стягнути з відповідача 5000 гривень в якості аліментів на утримання малолітньої дочки до її повноліття, збільшити розмір аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1500 гривень щомісячно, стягнути заборгованість зі сплати аліментів з урахуванням індексу інфляції починаючи з 14 квітня 2014 року в сумі 3033,50 гривень та додаткові витрати на утримання та лікування дитини в сумі 6667,48 гривень. Відповідач та його представник позов не визнали, просили зменшити розмір аліментів на утримання малолітньої дочки до 500 гривень, а в решті позову просили відмовити. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 23 серпня 2011 року по 24 листопада 2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.7). Від даного шлюбу подружжя має двоє дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] в свідоцтві про народження яких батьком записаний позивач (а.с.8-9). Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних Конституційних обов'язків (ч.2 ст.51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно ст.181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного кодексу України вказує на обов'язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 Сімейного кодексу України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наявність порушення відповідачем своїх обов'язків, як батька, утримувати свою неповнолітню дитину, яка потребує матеріальної допомоги, що є підставою для задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] до її повноліття та стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років. Суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині збільшення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], так як позивачем не надано підтверджуючись доказів покращення матеріального стану відповідача. При цьому суд зазначає, що останній заборгованості по сплаті аліментів немає. Суд також відмовляє в задоволенні позовних вимог про стягнення додаткові витрати на утримання сина [PERSON], [INFO], оскільки позивачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами наявності особливих обставин, які згідно ст.185 Сімейного кодексу України зумовлюють виникнення у батьків обов'язку брати в них участі. На переконання суду, витрати, які пов'язані з відвідуванням дитини дитячого садочку та спортивної секції, а також передплата журналів «Мамине соничко», «Світлячок» та «Колобок» не розцінюється судом як таке, що необхідне через особливі обставини, на що посилалася позивач, а саме для розвитку здібностей дитини. Окрім того, понесення позивачем витрат на ліки та необхідність їх застосування з обґрунтуванням суми витрат не підтверджена позивачем належними, допустимими та достатніми доказами чим позивачем не виконано вимоги ч.ч. 1, 2 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків звільнення таких осіб від доказування.

Outcome: partial