Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Як зазначила позивачка, 06 березня 1996 року, помер [PERSON], а 15 січня 2000 року померла його дружина, [PERSON], в м. Донецьк, Донецької області. [PERSON] була виділена земельна ділянка (пай), розташована за межами населених пунктів, на території Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області та перебувала в КСП Спілка селян «Нива», розміром 6,59 умовних кадастрових гектара, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).[PERSON] не отримав сертифікат на право на земельну частку (пай), у звязку з його смертю, про що органи державної реєстрації не знали та занесли його до книги державної реєстрації сертифікатів на право на земельні частки паї. Крім цього, загальними зборами працівників КСП Спілка селян «Нива», [PERSON], 07 грудня 1996 року отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), серія ДН № 0064264, яка розташована за межами населених пунктів, на території Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області та перебувала в КСП Спілка селян «Нива», розміром 6,59 умовних кадастрових гектара, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Після смерті [PERSON] та [PERSON], сертифікат [PERSON] був втрачений, а сертифікат [PERSON], померлий взагалі не отримував, але спадщина у вигляді вказаних земельних ділянок залишилась та померлі не встигли за життя виділити в натурі земельні ділянки і отримати правовстановлюючі документи, на землю. Ще за їх життя позивачка здійснювала за ними догляд та проживала з ними спільно, однією сімєю, більше пяти років та вела з ними спільне господарство. Позивачка довгий час не знала про земельні частки паї, котрі належать подружжю [PERSON], до тих пір поки її не визвали до сільської ради та не повідомили, що будуть визнавати спадщину відумерлою, оскільки до теперішнього часу ніхто не звертався з метою прийняття спадщини, після смерті [PERSON] та [PERSON]. З метою успадкування права на земельну частку пай, позивачка звернулася до нотаріальної контори, але отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів. Окрім нотаріуса позивачка зверталась до відділу Держгеокадастру у Великоновосілківському районі, для отримання дублікатів сертифікатів, де їй повідомили, що дійсно померлим [PERSON] - [PERSON] та [PERSON], були видані сертифікати на право на земельні частки (паї), про що свідчать записи в книзі видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай), але зазначили, що дублікати сертифікатів на земельну частку (пай) на померлих осіб, посадові особи відділу Держгеокадастру у Великоновосілківському районі не видають та рекомендували позивачці звернутись до суду. Відповідно до статті 114 Цивільно-процесуального кодексу України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна, тобто саме до Великоновосілківського районного суду. Враховуючи вищевикладене, позивачка змушена була звернутися до суду з вказаним позовом про визнання права власності на земельні ділянки, в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивачка не зявилася, але разом з позовом до суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності в якій вказала, що на позовних вимогах наполягає.\~ В судове засідання представник відповідача, Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, не зявився, але надав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить розглянути позов за його відсутності. Дослідивши матеріали справи судом фактично встановлено наступне: Відповідно до довідок Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області № 817 та № 818 від 23.06.2016 року, померлі [PERSON] та [PERSON], проживали з [PERSON] спільно, однією сімєю, більше пяти років за адресою: с. Старомлинівка вул.. Каніщева 43а Великоновосілківського району Донецької області та вели з нею спільне господарство, але померли у м. Донецьк Донецької області а тому, відповідно до ст. 1268 ЦК України, [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину (а.с. 12-13). Відповідно до приписів, що містить ст. 1258 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. Районні державні адміністрації можуть бути залучені в якості третіх осіб у випадках, якщо спірні земельні ділянки сільськогосподарського призначення знаходяться за межами населених пунктів. Сільські, селищні ради можуть бути залучені в якості третіх осіб у спорах щодо земельних ділянок, які знаходяться на території відповідної ради. Отже, ст. 41 Конституції України передбачено непорушність права приватної власності. Ч. 5 ст. 1268 ЦК України, встановлюється, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що [PERSON], у відповідності з діючим законодавством, прийняла спадщину після померлих [PERSON] та [PERSON], однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона позбавлена можливості, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на землю Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що доводи позивачки знайшли своє повне підтвердження, в звязку з чим суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved