Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Харківський міський центр зайнятості в особі заступника директора Піженка С. звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь вартість матеріального забезпечення на випадок безробіття в сумі 17244 грн. 36 коп., та розмір сплаченого судового збору 1762 грн. 00 коп. Позов мотивований тим, що 05.07.2016 [PERSON] звернувся за сприянням у працевлаштуванні до Харківського міського центру зайнятості, де був зареєстрований як такий що шукає роботу з відкриттям персональної картки № [NUMBER]. Відповідно до поданої заяви [PERSON] зазначив та підписав власним підписом, що не працює як найманий працівник, в тому числі за договором підряду, цивільно - правового характеру, за сумісництвом, не зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, та наказом директора від 05.07.2016 № НТ160705 [PERSON] надано статус безробітного з 05.07.2016 року та відповідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності» йому була призначена виплата допомоги по безробіттю з 12.07.2016 по 06.07.2017 року, у розмірі встановленому законодавством. В подальшому встановлено, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, яка підтверджує факт підприємницької діяльності Відповідача, та в якій міститься інформація щодо припинення підприємницької діяльності за власним рішенням 13.07.2018 року, та яка вказувала на той факт, що в період перебування в центрі зайнятості та отримання допомоги по безробіттю, [PERSON] був зареєстрований як фізична особа підприємець з 03.09.2004 року, у зв'язку із чим необґрунтовано отримував допомогу по безробіттю. Відповідно до ухвали суду від 07.09.2018 відкрито провадження у справі та справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження . Відповідач [PERSON] 03.10.2018 надав відзив на позовну заяву відповідно до положень ст. 178 ЦПК України, відповідно до якого зазначив, що будучи зареєстрованим як суб'єкт підприємницької діяльності фактично підприємницьку діяльність не здійснював, доходу не отримував, через те, що ним була припинена подача звітності як суб'єкта господарювання вважав підприємницьку діяльність припиненою. Зазначив, що працівником центру зайнятості не перевірені відомості, надані ним під час прийняття заява про постановлення на облік у Міському центрі зайнятості, де перебував на обліку до 06.07.2018. 13.08.2018 вилучено запис щодо реєстрації його як фізичної особи- підприємця з ЄДРПОУ. У зв'язку із чим просить відмовити у задоволенні позову. 17.10.2018 позивачем надано відповідь на відзив, в якому зазначено, що [PERSON] 05.07.2016 зазначив та підписав власним підписом заяву, яка містить повідомлення про те, що він що не працює як найманий працівник, в тому числі за договором підряду, цивільно - правового характеру, за сумісництвом, не зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, на підставі якої йому була призначена допомога по безробіттю з 12.07.2016 по 06.07.2017 у розмірі, встановленому законодавством. Під час реєстрації в службі занятості та в подальшому [PERSON] було роз'яснено чинне законодавство України про зайнятість населення, надані консультації з питань працевлаштування та порядку реєстрації в службі зайнятості. На підставі виявленого факту реєстрації [PERSON] як фізичної особи- підприємця, на виконання п. 5 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітних затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 р.№ 60/62, розслідування здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду перебування на обліку як безробітної, був складений акт розслідування від 20.06.2018 рої за № 45- ФОП. В ході проведення розслідування страхового випадку було з'ясовано, що в заяві про отримання статусу безробітного від 05.07.2016 року Відповідач зазначив, що незареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, тощо. Таким чином, на день реєстрації та в період перебування на обліку в статусі безробітного, Відповідач приховав дані про свою реєстрацію як фізичної особи - підприємця. В такому разі підприємець не може бути зареєстрований як безробітний, оскільки відноситься законодавством до категорії зайнятого населення. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Суд, вислухавши сторони у справі, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 05.07.2016 [PERSON] звернувся до Харківського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні, де був зареєстрований як такий що шукає роботу з відкриттям персональної картки № [NUMBER]. Згідно особистої заяви [PERSON] від 05.07.2016 йому надано статус безробітного з призначенням допомоги по безробіттю в період з 12.07.2016 по 06.07.2017 у розмірі, встановленому законодавством, що передбачено Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». У наведеній заяві від 05.07.2016 Відповідач зазначив та підписав власним підписом, що не працює як найманий працівник, в тому числі за договором підряду, цивільно - правового характеру, за сумісництвом, не зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності (а.с. 20). Згідно із наказом від 05.07.2016 № НТ160705 [PERSON] надано статус безробітного з 05.07.2016 та відповідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності» та призначена виплата допомоги по безробіттю як застрахованій особі з 12.07.2016 по 06.07.2017, у розмірі встановленому законодавством. 07.07.2017 працевлаштований за направленням центру зайнятості.( а.с.21). Під час реєстрації в службі зайнятості та подальших відвідувань Харківського міського центру зайнятості [PERSON] було роз'яснено чинне законодавство України про зайнятість, надані консультації з питань працевлаштування та порядку реєстрації в служб зайнятості, що підтверджується журналом відвідувань центру зайнятості, наданих послуг, рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню ( а.с.12-20). Відповідно до частини 2 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані і установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, яка підтверджує факт підприємницької діяльності Відповідача, та в якій міститься інформація щодо припинення підприємницької діяльності за власним рішенням 13.07.2018 року, та вказує на той факт, що в період перебування в центрі зайнятості та отримання допомоги по безробіттю, Відповідач був зареєстрований як фізична особа підприємець з 03.09.2004 року ( а.с. 22-23) На підставі виявленого факту на виконання п. 5 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітних, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 р.№ 60/62, Постанова правління Пенсійного Фонду України 13.02.2009 р. № 7-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 березня 2009 р. за № 232/16248, (далі - Порядок) розслідування здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду перебування на обліку як безробітної, був складений акт розслідування від 20.06.2018 за № 45- ФОП.( а.с.24). В ході проведення розслідування страхового випадку було з'ясовано, що в заяві про отримання статусу безробітного від 05.07.2016 року Відповідач зазначив, що незареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, тощо. Таким чином, на день реєстрації та в період перебування на обліку в статусі безробітного, Відповідач приховав дані про свою реєстрацію як фізичної особи - підприємця. Згідно із ст.1 Закону України «Про зайнятість населення» зайнятість - це діяльність громадян, пов'язана із задоволенням особистих та суспільних потреб і така, що як правило, приносить їм дохід у грошовій або іншій формі. До зайнятого населення належать громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю та ін. У відповідності ст. 42 Господарського Кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Згідно з ч. З ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця. Дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем є датою державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою- підприємцем. Таким чином, підприємець не може бути зареєстрований як безробітний, оскільки відноситься законодавством до категорії зайнятого населення. Частиною 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно зі ст. 39 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що спори, які виникають із правовідносин за цим законом, вирішуються в судовому порядку. На підставі наведеного, директором Харківського міського центру зайнятості Піженко\~С.В. прийнятий наказ № 582 від 20.06.2018 про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю за період з 12.07.2016 по 06.07.2017 у сумі 17244 грн. 36 коп., яка підьтверджується довідкою про заборгованість ( а.с. 25-26). Згідно п.7 Порядку №60/62 наказ Харківського міського центру зайнятості № 582 від 20.06.2018 разом з листом-претензією №ХМЦЗ-02-6519 від 21.06.2018 з вимогою в добровільному порядку сплатити суму боргу в розмірі 17244 грн. 36 коп., направлені Відповідачу (а.с.27). На час розгляду позовної заяви сума коштів, виплачених як матеріальне забезпечення на випадок безробіття Відповідачем на рахунок Харківського міського центру зайнятості не повернута. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Посилання відповідача на той факт, що ним не здійснювалась підприємницька діяльність та не надавалася відповідна звітність не є безумовною підставою для відмови у позові, оскільки згідно із чинним законодавством підприємці віднесені до категорії зайнятого населення, без розмежування щодо осіб, які лише зареєстровані як суб'єкти підприємницької діяльності та фактично таку діяльність не ведуть, та осіб, які зареєстровані та займаються відповідною підприємницькою діяльністю. За таких обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги Харківського міського центру зайнятості заявлені обґрунтовано та підлягають задоволенню з урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved