Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

[PERSON] заявив позов до Михайлівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом, вказав, що [INFO] у селі Михайлівка Ямпільського району Вінницької області помер його батько - [PERSON]. Після смерті батька залишилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай). Зазначив, що є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом і має право на успадкування майна померлого батька. Вважаючи свої права невизнаними, позивач просить встановити факт прийняття ним спадщини, що відкрилася протягом шести місяців після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO] у селі Михайлівка Ямпільського району Вінницької області, та визнати за ним право власності на спадкове майно - земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом. Представник відповідача Михайлівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений у порядку, встановленому ст. 74 ЦПК України судовою повісткою, надісланою рекомендованим повідомленням, про що суду повернуто розписку про вручення її уповноваженій особі. Судом ухвалено про розгляд справи без участі належно повідомленого представника відповідача. Із показань свідків [PERSON] та [PERSON] встановлено, що вони є сусідами позивача. Пояснили, що позивач є сином [PERSON], на день смерті батька позивач постійно проживав з ним і до сьогоднішнього дня проживає в будинку батька, обробляє город, розпоряджається майном померлого. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених письмових доказів, що є у справі судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у селі Михайлівка Ямпільського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 22.05.2002 року. Із Свідоцтва про народження, виданого 29.10.2013 року встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] Із Сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого 12.09.1997 року встановлено, що [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Маяк», розміром 1.88га. Із довідки, виданої виконавчим Михайлівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області вих.№423 від 04.07.2013 року встановлено, що відповідно до записів у погосподарських книгах [PERSON] до дня смерті був зареєстрований та проживав по [ADDRESS]. Із довідки, виданої відділом Держемагенства в Ямпільському районі Вінницької області вих.№214 від 17.02.2014року встановлено, що розмір земельної частки (паю) по Михайлівській сільській раді Ямпільського району Вінницької області становить 1,88 га. з урахуванням коефіцієнта індексації к-2,456, станом на 21.05.2002 року становить 23949 гривень 94 копійки. Із повідомлення Ямпільської державної нотаріальної контори вих..№449/01-16 від 15.04.2014 року встановлено, що заяви про прийняття чи на відмову від спадщини після померлого 21.05.2002 року [PERSON] до нотаріальної контори не подавалися, спадкової справи не заведено. Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.15 ЦК України позивач має право на захист судом невизнаних прав щодо спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] Дослідивши докази, що є у справі та беручи до уваги доводи позивача, суд вважає встановленим, що позивач прийняв спадщину, що відкрилась протягом шести місяців після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], так як вступив в управління та володіння спадковим майном, що підтверджено дослідженими доказами. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (ред.1963 року), що діяв на момент відкриття спадщини [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом і має право на успадкування майна свого батька [PERSON] Відповідно до ст.549 ЦК УРСР (ред.1963 року), що діяв на момент відкриття спадщини [PERSON] вважається спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті батька, оскільки як слідує із досліджених письмових доказів, вступив в управління та володіння спадком майном і не заявив про свою відмову від спадщини протягом строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька. Оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позову і має підстави для задоволення вимог в частині встановлення факту прийняття спадщини, оскільки встановлення факту прийняття спадщини має для позивача юридичне значення, а саме - необхідність реалізації його спадкових прав, що виникли внаслідок смерті батька [PERSON] та звернення до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини. Оскільки у встановлений законом строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, і в нього на даний час відсутні письмові докази, які підтверджують факт прийняття ним у вказаний строку спадщини після смерті батька, що унеможливлює прийняття нотаріусом у нього відповідної заяви, тому встановлення цього факту та захист права позивача можливе шляхом встановлення факту прийняття спадщини виключно у судовому порядку. Доводи позивача в цій частині позовних вимог знайшли своє підтвердження показаннями допитаних свідків, письмовими доказами, які не суперечать між собою щодо фактичних обставин справи і підтверджують доводи позивача. В задоволенні іншої частини позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], суд має підстави відмовити, оскільки вказана позовна вимога заявлена передчасно. Суду не надано доказів про наявність спору щодо вказаного майна. Відсутня відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. Відсутність же доказів відмови нотаріуса у вчинення нотаріальної дії перешкоджає вирішенню питання про визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку відповідно до вимог п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30 травня 2008 року, згідно з яким за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Виходячи із викладеного, суд має підстави для часткового задоволення позовних вимог. Спірні правовідносини врегульовані ст.ст.524, 529, 549 ЦК УРСР (ред.1963 року).

Outcome: partial