Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 31.07.1999 року; рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04.03.2014 року шлюб між ними було розірвано; в шлюбі сторони мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. [PERSON] 03.07.2014 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей - у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача (батька) щомісячно, починаючи із дати винесення судом рішення про розірвання щлюбу і до повноліття дітей, посилаючись на те, що сторони проживають окремо, діти знаходяться на її утриманні, відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей у достатньому розмірі, тому вона (позивачка) вимушена була звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити у повному обсязі; відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився повторно; про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, будь-яких клопотань від нього не надходило. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України судом визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, 191 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову; аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв»язку з ухиленням останнього від їх сплати; суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували в зареєстрованому з 31.07.1999 року; рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04.03.2014 року шлюб між ними було розірвано; в шлюбі сторони мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], які проживають разом з матір'ю - позивачкою [PERSON] (а.с.3-6). Як стверджує позивачка, сторони на даний час проживають окремо; відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей; при цьому, відповідач є працездатною особою та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей; відрахувань з його заробітку на користь інших осіб за виконавчими листами (аліментів тощо) не відбувається, інших утриманців він не має. Будь-яких заперечень по суті справи відповідачем судові не надано. Відповідно до ст.189 СК України договір про сплату аліментів на дітей в нотаріальному порядку сторони не укладали. Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує пояснення позивачки, стан здоров"я та матеріальне становище дітей; оскільки способом виконання батьками обов'язку утримувати дитину є домовленість між ними, а будь-яких заперечення від відповідача відсутні, тому суд вважає за можливе та необхідне встановити розмір аліментів у частці від доходу батька (відповідача) - ? частину з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 03.07.2014 року і до повноліття дітей, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно Закону - на кожну дитину. Згідно ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) батька, матері на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. За встановлених обставин, суд вважає, що вимоги позивачки [PERSON] в частині стягнення аліментів за минулий час - з 04.03.2014 року по 02.07.2014 року не доведені в судовому засіданні належними доказами, тому в задоволенні позову в цій частині вимог має бути відмовлено.

Outcome: partial