Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

18 жовтня 2018 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: визнати дії відповідача щодо обмеження права позивача копіювати документи Національного архівного фонду власними технічними засобами розміром не більше А4 та з товщиною корінця не більше 4 см незаконними; зобов'язати відповідача забезпечити реалізацію законного права позивача самостійного виготовлення копій документів Національного архівного фонду України власними технічними засобами без обмеження за форматом, розміром або іншими ознаками, не передбаченими Законом. Вимоги обгрунтовані тим, що позивач звернувся до відповідача, подавши відповідні замовлення, та просив надати можливість копіювати документи національного архівного фонду України. Проте в цьому було відмовлено так як документи на декілька сантиметрів більші ніж формат А4 або справи трохи товстіші ніж 4 см. Як зазначає позивач, відмова відповідача з посиланням на підзаконний нормативний акт суперечить положенням Закону України «Про Національний архівний фонд та архівні установи». 10.01.2019 року до суду надійшов відзив на позовні вимоги в яких представник зазначає, що відповідач діяв виключно в межах діючого законодавства, яке регулює діяльність архівних установ і які видані уповноваженими органами. 23.01.2019 року позивач подав відповідь на відзив в якій наполягав що Закон має вищу юридичну силу, а тому відповідач не мав права відмовляти позивачу в можливості зробити копії документів. 14.02.2019 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив в якому відповідач наполягав що виконання ним підзаконного нормативного акту відповідає положенням статті 19 Конституції України. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заявлені вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, вислухавши сторони, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Стаття 34 Конституції України визначає, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя. Згідно з положеннями статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов'язки громадянина. Стаття 20 Закону України «Про Національний архівний фонд та архівні установи» визначає права користувачів документами Національного архівного фонду, що належать державі, територіальним громадам: 1) користуватися в читальному залі архівної установи копіями документів з фондів користування, а у разі їх відсутності - оригіналами, якщо доступ до них не обмежено на підставах, визначених законом, а також відповідно до закону користуватися документами обмеженого доступу; 2) отримувати від архівних установ довідки про відомості, що містяться в документах, доступ до яких не обмежено на підставах, визначених законом; 3) за письмовою згодою архівних установ отримувати документи або їх копії в тимчасове користування поза архівними установами; 4) користуватися довідковим апаратом до документів, а за згодою архівних установ - і обліковими документами; 5) виготовляти, у тому числі за допомогою технічних засобів, або отримувати від архівних установ копії документів і витяги з них, якщо це не загрожує стану документів та не порушує авторські та суміжні права, а також вимагати, щоб ці копії або витяги були засвідчені архівною установою; 6) публікувати, оголошувати, цитувати та іншим чином відтворювати зміст архівних документів з посиланням на місце їх зберігання і з дотриманням умов, передбачених законодавством. В той же час, дії посадових осіб архівних установ, що перешкоджають реалізації законних прав користувачів документами Національного архівного фонду, можуть бути оскаржені в порядку підлеглості або у судовому порядку. Стаття 19 зазначеного Закону визначає, що Порядок користування документами Національного архівного фонду, що належать державі, територіальним громадам, визначається Міністерством юстиції України з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про доступ до архівів репресивних органів комуністичного тоталітарного режиму 1917 - 1991 років". Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] звертався до Державного архіву Київської області та у замовленні від 29.08.2018 року на копіювання документів технічними засобами користувача мав намір виготовити копії документів безконтактним безпечним архівним сканером СZUR ЕТ16, а саме: справи №53577 кількістю аркушів 233, №53574 кількість аркушів 221 та №53572 кількість аркушів 186. Проте як вбачається із резолюції на замовленні, було відмовлено в наданні дозволу на копіювання документів на тій підставі, що замовлені справи великого формату (більш А4 та відповідно до п.6 р.V «Порядку користування документами Національного архівного фонду, що належать державі, територіальним громадам» та було зазначено про можливість запропонувати [PERSON] здійснити копіювання документів технічними засобами державного архіву на підставі договору. 13.09.2018 року [PERSON] звертався до Державного архіву Київської області та у замовленні на копіювання документів технічними засобами мав намір виготовити копії документів безконтактним безпечним архівним сканером СZUR ЕТ16, а саме: справи №2276 кількістю аркушів 207, №2039 кількість аркушів 339, №1872 кількістю аркушів 60, №390 кількістю аркушів 44, №85 кількістю аркушів 314 та №86 кількість аркушів 287. У виготовленні копій було відмовлено з тих же причин - всі замовлені документи більше формату А4. 26.09.2018 року [PERSON] звертався до Державного архіву Київської області та у замовленні на копіювання документів технічними засобами користувача мав намір виготовити копії документів безконтактним безпечним архівним сканером СZUR ЕТ16, а саме: справи №53598 кількістю аркушів 152, №53590 кількість аркушів 143 та №53588. Згідно із резолюцією вбачається, що було надано можливість зробити копії лише з тих документів, які за форматом не більше А4. Також 01.10.2018 року [PERSON] звертався до Державного архіву Київської області та у замовленні на копіювання документів технічними засобами користувача мав намір виготовити копії документів безконтактним безпечним архівним сканером СZUR ЕТ16, а саме: справи №718 кількістю аркушів 110 та №180 кількість аркушів 37. У виготовленні копій було відмовлено з тих же причин - всі замовлені документи більше формату А4. В той же час при зверненні з такими замовленнями [PERSON] зазначав, що він зобов'язується дотримуватися вимог Порядку користування документами Національного архівного фонду, що належать державі, територіальним громадам, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 19.11.2013 року №2438/5 в частині що не суперечить Закону України «Про Національний архівний фонд та архівні установи», Конституції України, міжнародним зобов'язанням України. Наказом Міністерства юстиції України 19.11.2013 N2438/5 затверджено Порядок користування документами Національного архівного фонду, що належать державі, територіальним громадам. Вказаним порядком передбачено, що копіювання документів НАФ здійснюється технічними засобами архіву або користувача. Замовлення на копіювання документів за темою дослідження оформлюється користувачем на бланку згідно з формами, наведеними у додатках 5, 6 до цього Порядку, і передається працівникові читального залу. Копіювання документів НАФ може здійснюватися на підставі договору, укладеного між архівом та користувачем. Копії документів НАФ виготовляються архівом відповідно до технічних можливостей архіву. Копіювання документів НАФ технічними засобами користувача здійснюється у читальному залі у спеціально відведеному для цього місці, обладнаному столом, або за наявності в окремій кімнаті у присутності працівника архіву. Самостійне виготовлення користувачем копій документів НАФ є безоплатним. Копіювання технічними засобами користувачів здійснюється безконтактними мобільними копіювальними технічними засобами (телефони, фотоапарати, планшетні комп'ютери) без штативів, зйомних об'єктивів, освітлювального обладнання, спалаху, звукових сигналів. Не дозволяються використання контактних технічних засобів (ручного, планшетного, протяжного сканерів, копірів тощо), фіксуючих та притискних засобів, підручних засобів та докладання фізичних зусиль. Забороняється копіювати власними технічними засобами документи великих форматів (більше А4) та справи з товщиною корінця понад 4 см (крім справ, що містять архівну інформацію репресивних органів), а також берестяні грамоти, документи на пергаменті, рукописи, стародруки, документи із згасаючим чи слабоконтрастним текстом, документи, виконані аквареллю, гуашшю, олівцем, вугіллям, залізогаловим чорнилом, а також архівні фонди (нефондові комплекси), колекції у повному обсязі. Отже, як вбачається, положення Порядку обмежують права позивача, які визначені статтею 20 Закону України «Про Національний архівний фонд та архівні установи» щодо можливості позивачу копіювати документи власними технічними засобами. В судовому засіданні представник відповідача не надала доказів, що копіювання документів технічними засобами позивача загрожує стану документів чи вони є об'єктами авторських та суміжних прав. Отже, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача в частині зобов'язання Державного архіву Київської області забезпечити реалізацію права [PERSON] самостійного виготовлення копій документів Національного архівного фонду України власними технічними засобами без обмеження за форматом, розміром або іншими ознаками згідно із замовленнями [PERSON] від 29.08.2018 року, 13.09.2018 року, 26.09.2018 року та 01.10.2018 року. Суд вважає за доцільне зазначити саме вказані замовлення так як у відповідності до положень ЦПК України суд захищає порушені права особи та не передбачено захист таких прав на майбутнє. Що ж стосується позовних вимог в частині визнання дій відповідача щодо обмеження права позивача копіювати документи Національного архівного фонду власними технічними засобами розміром не більше А4 та з товщиною корінця не більше 4 см незаконними, суд не вбачає підстав для їх задоволення так як у відповідності до положень ч.2 ст.19 Конституції України працівники відповідача діяли в спосіб визначений підзаконним нормативним актом. Крім того з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у відповідності до положень статті 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial