Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

12 березня 2014 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом з подальшим уточненням позовних вимог , в якому просив усунути перешкоди у користуванні належним йому на праві власності житловим будинком [ADDRESS] та вселити його у цей будинок, зобов'язати відповідачку надати йому комплект ключів від квартири. Ухвалою суду від 21 серпня 2014 року скасовано заочне рішення по справі. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, посилаючись на порушення його прав. Позивач зазначив, що на теперішній час проживає у родичів , крім спірного будинку іншого житла не має, визнає, що цей будинок є спільно нажитим майном подружжя разом з відповідачкою, є інвалідом другої групи. З грудня 2013 року , коли дружина через неприязнені відносини перешкоджає його доступу до будинку, неодноразово робив спроби для вселення до будинку, робив такі спроби і після винесення заочного рішення у справі, однак не зміг вселитися до свого постійного місця проживання, дружина відмовляється надати ключі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, неодноразово повідомлялася судом належним чином , проте про поважність причин неможливості неявки в судове засідання суд не повідомила. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність відповідача та його представника в порядку повторного заочного розгляду , оскільки у справі достатно даних про права та взаємини сторін. Вислухавши пояснення позивача, вивчив доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. З 12 червня 1989 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі сторони придбали 11100 часток житлового будинку [ADDRESS]. Зазначене домовлодіння зареєстровано на праві власнгості за позивачем на підставі Свідоцтва про право особистої власності, виданого виконкомом Центральної райради народних депутатів 30.09.1991 року. Як пояснив позивач , він не має ключів від дверей до будинку, оскільки відповідачка, скориставшись тим, що він вийшов з будинку без свого комплекту ключів, з грудня 2013 року не допускає його до житлового приміщення будинку . Листом Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області від 03 лютого 2014 року за заявою [PERSON] щодо вжиття заходів до [PERSON] , яка не допускає його до будинку, рекомендовано звернутися до суду у приватному порядку. Як слідує із пояснень позивача, і таке підтверджується матеріалами справи, останній неодноразово робив спроби для вселення до спірного будинку , однак із-за неприязнених стосунків та неправильної поведінки обох сторін вони не змогли дійти згоди. Таким чином, судом встановлено, що позивач як співвласник 11100 частин житлового будинку має право на користування домоволодінням та вселення до житлового будинку. Відповідно до положень ст..ст. 317,321 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст . 383 цього Кодексу, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. За статтею 391 цього Кодексу, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 9, 150 ЖК України, наведених статей ЦК України, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню , оскільки [PERSON] не надано ключей від дверей і вільного доступу у користуванні приміщеннями будинку. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. У відповідності до ст. 84 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1000 грн. витрат на правову допомогу, сплата яких підтверджується Угодою № 003232 від 24.04.2014 року , розмір витрат за два судових засідання відповідає допустимому розміру , встановленому ЗУ "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу при розгляді справ у судах".

Outcome: partial