Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

25.11.2013 ПАТ «УкрСиббанк» звернулось з позовом, в якому просило стягнути солідарно заборгованість за договором про надання споживчого кредиту в сумі 106632,84 грн. з боржника [PERSON] і поручителів [PERSON] та [PERSON], а також звернути стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру [ADDRESS], що належить майновим поручителям [PERSON],[PERSON] і [PERSON], та стягнути судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01 липня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11366259000, за умовами якого, банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 17000,00 дол. США, а [PERSON] зобов'язалась повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 30.06.2015 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 15,00% річних. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань відповідача [PERSON] за кредитним договором 01 липня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON], між позивачем та відповідачем [PERSON] були укладені два договори поруки № 31708Р156 та № 31708Р157 (відповідно). Згідно з п. 1.3. вказаних договорів поруки поручителі відповідають за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж обсязі, що і позичальник - за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафу, пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язань - в повному обсязі. Окрім двох договорів поруки, з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між Банком та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладений договір іпотеки № 31708Z118 від 01 липня 2008 року. Відповідно до п. 1.1. Договору іпотеки іпотекодавці передали в іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 43,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] і в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. 23 січня 2014 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись із зустрічним позовом до ПАТ «УкрСиббанк», в якому просили визнати недійсним договір про надання споживчого кредиту № 1136659000 від 01 липня 2008 року укладений між АКІБ «УкрСиббанк» (ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON]; визнати недійсним договір поруки № 31708Р156 від 01 липня 2008 року укладений між АКІБ «УкрСиббанк» (ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON]; визнати недійсним договір поруки № 31708Р157 від 01 липня 2008 року укладений між АКІБ «УкрСиббанк» (ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON], а також визнати недійсним договір іпотеки № 31708Z118 від 01 липня 2008 року укладений між АКІБ «УкрСиббанк» (ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про передачу в іпотеку двокімнатної квартири, загальною площею 43,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивували тим, що згідно з договором про надання споживчого кредиту № 1136659000 від 01 липня 2008 року банк надав, а [PERSON] отримала кредит в доларах США, що є порушенням законодавства, оскільки отримання кредиту у іноземній валюті потребує від фізичної особи індивідуальної ліцензії, чого не було при отриманні коштів за договором. Також стверджували, що в кредитному договорі відсутні такі істотні його умови як визначення типу відсоткової ставки за кредит, що свідчить про недосягнення позичальником і банком згоди щодо всіх істотних умов, а отже і про не укладення кредитного договору. Вважали, що вищезазначене є підставою недійсності кредитного договору, а недійсність основного зобов'язання тягне за собою недійсність правочинів щодо його забезпечення, якими є укладені договори поруки та договір іпотеки. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 березня 2014 року позов ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та звернення стягнення на предмет іпотеки - задоволено частково. Стягнуто в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON], [PERSON] суму боргу за договором про надання споживчого кредиту № 11366259000 від 01.07.2008 року в розмірі 12065 дол. США 78 цент, що за курсом НБУ станом на 08.11.2013 року становило 96441 грн. 84 коп. Звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 43,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Новозаводською районною у місті Чернігові радою 18.02.2008 року згідно з розпорядженням вищезгаданої ради № 124 від 14.02.2008 року зареєстрованого в КП «Чернігівське МБТІ» Чернігівської обласної ради 10.06.2008 року, номер запису 15586 в книзі 205, для задоволення вимог ПАТ «УкрСиббанк», що виникли на підставі Договору про надання споживчого кредиту № 11366259000 від 01.07.2008 року в розмірі 12065 дол. США 78 цент, що за курсом НБУ станом на 08.11.2013 року становило 96 441 грн. 84 коп. Встановлено спосіб реалізації нерухомого майна, що належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві приватної власності, а саме, шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки, у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» та встановлено початкову ціну, визначену на підставі оцінки майна здійсненої суб'єктом оціночної діяльності проведеної відповідно до законодавства. Стягнуто в дольовому порядку з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір в сумі 964 грн. 42 коп. по 160 грн. 74 коп. з кожного. В решті позовних вимог відмовлено. В задоволені зустрічного позову [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання договорів недійсними - відмовлено в повному обсязі. В апеляційній скарзі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] просять скасувати рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 06.03.2014 року в частині задоволеного позову ПАТ «УкрСибБанк» та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ «УкрСибБанк», а зустрічний позов [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] задовольнити. Апелянти посилаються на порушення судом норм матеріального права, зокрема: ч.1 ст.99 Конституції України, ч.1 п.1 ст.3, п «в» ч.4 ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», п.3.3 ст.3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч.1 ст.524 та ч.1 ст.533 ЦК України. На думку апелянтів, в кредитному договорі відсутні такі істотні умови, як визначення типу відсоткової ставки за кредит, що свідчить про недосягнення позичальником і банком згоди щодо всіх істотних умов, а отже не укладення кредитного договору (п.1 ст.638 та ч.1 ст.1054 ЦК України). Апелянти в судове засідання не з'явилися. Про час розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення 29.04.2014 р. поштових відправлень (а.с.229-234). Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що повторне клопотання апелянта [PERSON] від 05.05.2014 р. про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає на підставі ст.ст. 169,304 ЦПК України. Позивач - відповідач належним чином був повідомлений про час розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення 30.04.2014 р. поштового відправлення (а.с.228), проте свого представника до суду не направив. Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що повторне клопотання представника ПАТ «УкрСибБанк» від 22.04.2014 р. про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає на підставі ст.ст. 169, 304 ЦПК України. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. По справі встановлено, що 01 липня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11366259000, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 17000,00 доларів США, а остання зобов'язалась повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 30.06.2015 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 15,00% річних. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань відповідача [PERSON] за кредитним договором 01 липня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON], між позивачем та відповідачем [PERSON] були укладені два договори поруки № 31708Р156 та № 31708Р157 (відповідно). В забезпечення виконання взятих зобов'язань, що випливають з кредитного договору, 01.07.2008 року в рахунок забезпечення виконання кредитних зобов'язань [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 11366259000 від 01 липня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладено договір іпотеки № 31708Z118 відповідно до п. 1.1. якого іпотекодавці передали в іпотеку наступне нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 43,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Свої зобов'язання за договором банк виконав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] зобов'язання по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів належним чином не виконує, в результаті чого станом на 08.11.2013 утворилась заборгованість, яка відповідно до довідки розрахунку заборгованості станом на 08.11.2013 року з врахуванням квитанцій, що були надані [PERSON] в судовому засіданні, склала 12 065,78 доларів США, що становить 96 441,78 грн. Розрахунок проведений по курсу НБУ станом на 08.11.2013 року, який становив 7,993000000 грн. Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «УкрСибБанк», суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки [PERSON] порушила зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, тобто істотно порушила умови укладеного кредитного договору, тому необхідно стягнути дану суму солідарно з неї та поручителів [PERSON] і [PERSON], а також, в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 11366259000 від 01.07.2008 року в розмірі 12065,78 доларів США, що становить 96441,78 грн., звернути стягнення на предмет Договору іпотеки. Колегія суддів апеляційного суду не може погодитись із рішенням суду в частині звернення стягнення в цілому на предмет іпотеки, а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 43,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається із матеріалів справи, зазначена спірна двокімнатна квартира, загальною площею 43,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить майновим поручителям [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (який одночасно є і поручителем) на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Новозаводською районною у місті Чернігові радою 18.02.2008 року згідно з розпорядженням вищезгаданої ради № 124 від 14.02.2008 року зареєстрованого в КП «Чернігівське МБТІ» Чернігівської обласної ради 10.06.2008 року, номер запису 15586 в книзі 205, що підтверджується Договором іпотеки №31708Z118 від 01.07.2008 року (а.с.18), поясненнями сторін по справі. З позовної заяви ПАТ «УкрСибБанк» вбачається, що позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить лише відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Питання про звернення стягнення на частку у квартирі, що належить [PERSON] позивач не ставив, тому звернувши стягнення на цю частку, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, порушивши вимоги ч.1 ст.11 ЦПК України. З огляду на це, рішення суду підлягає зміни, а саме, слід звернути стягнення на 3/4 квартири, що належить на праві власності в рівних долях майновим поручителям [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Доводи апеляційної скарги в частині незгоди із стягненням суми та зверненням стягнення на предмет іпотеки колегія суддів до уваги не приймає з огляду на наступне. Відповідно до ст.ст. 1048 - 1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1, 2 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Як зазначено вище, судом встановлено порушення зобов'язання [PERSON] по поверненню кредиту і дана обставина відповідачами не спростована. Не спростована і сума заборгованості, розмір якої встановлений судом першої інстнції. Стаття 7 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов іпотечного договору. Згідно ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до аб.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст.38 цього закону. Оскільки зобов'язання по поверненню кредитних коштів, які були забезпечені іпотекою, не були виконані, позивач ПАТ «УкрСиббанк» скористався своїм правом задоволення своїх вимог за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Зазначені вимоги є законними і ґрунтуються на вимогах закону і відповідачі-позивачі не зазначили будь-яких підстав на спростування висновків суду першої інстанції з цього приводу. Щодо відмови у задоволенні зустрічного позову, то в зазначеній частині рішення суду є законним, обґрунтованим і підстави для його скасування відсутні. Банківською ліцензією № 75 від 24.12.2001 року, дозволом № 75-2 від 19.11.2002 року та додатком до дозволу № 75-2 від 19.11.2002 року АКІБ «УкрСиббанк» надане право здійснювати банківські операції, визначені ч.1 та п.п.5-11 ч.2 ст.47 Закону України „Про банки і банківську діяльність", зокрема, банк має право здійснювати операції з валютними цінностями, вести рахунки клієнтів (резидентів та нерезидентів) в іноземній валюти, вести кореспондентські рахунки банків (резидентів і нерезидентів) в іноземній валюті, залучати та розміщувати іноземну валюту на валютному ринку України. Згідно з ч.ч.1,2,4 ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України „Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19.02.1993р. № 15-93, Національний банк України видає індивідуальні та генеральні ліцензії на здійснення валютних операцій, які підпадають під режим ліцензування згідно з цим декретом; генеральні ліцензії видаються комерційним банкам та іншим фінансовим установам України, національному оператору поштового зв'язку на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії, на весь період дії режиму валютного регулювання; індивідуальні ліцензії видають резидентам і нерезидентам та здійснення разовою валютної операції не період, необхідний для здійснення такої операції. Відповідно до ч.2 ст.6 згаданого Декрету, уповноважені банки та інші фінансові установи, що одержали ліцензію Національного банку України, від свого імені купують і продають іноземну валюту на міжбанківському валютному ринку України за дорученням і за рахунок резидентів і нерезидентів, мають право від свого імені і за свій рахунок купувати іноземну валюту готівкою у фізичних осіб - резидентів і нерезидентів, а також продавати її фізичним особам - резидентам. Таким чином, АКІБ «УкрСиббанк» має право здійснювати торгівлю іноземною валютою виключно у випадках і в порядку, передбачених Положенням про порядок та умови торгівлі іноземною валютою, затвердженим постановою Правління НБУ від 10.08.2005 року № 281. Матеріалами справи підтверджено волевиявлення сторін договору на надання - отримання кредиту в іноземній валюті - доларах США, а також факт отримання відповідачем кредитних коштів в доларах США. Наданими сторонами до суду першої інстанції документами підтверджується, що відповідач [PERSON] була ознайомлена з Умовами кредитування, і свідчить про те, що вона з ними погодилась, оскільки кредитний договір нею був укладений і одразу не оспорений. Таким чином, апеляційним судом не встановлено жодних обставин та порушень закону, внаслідок яких кредитний договір може бути визнаний недійсним. Розглядаючи справу відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, тобто в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що інші доводи викладені в апеляційній скарзі обґрунтованості судових висновків не спростовують, тому підстави для її задоволення в повному обсязі відсутні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. В зв'язку з тим, що апеляційна скарга відповідачів задовольняється частково (на 1/4), з ПАТ «УкрСиббанк» на користь кожного з апелянтів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] необхідно стягнути по 5,08 грн. судового збору за апеляційний розгляд (121,8 : 4 = 30,45 грн. (1/4); 30,45 : 6 = 5,08 грн.). Крім того, апелянтам слід повернути судовий збір в розмірі по 21,13 грн. кожному, що був надміру сплачений при подачі апеляційної скарги (96441,84 грн. х 0,5% : 100% +121,8 грн. = 604,01 грн. - судовий збір за розгляд справи в апеляційній інстанції. Сплачено 121,8 х 6 = 730,8 грн.; 730,8 - 604,01 = 126,79 грн. - підлягає поверненню; 126,79 грн. : 6 осіб = 21,13 грн.).

Outcome: partial