Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

06 березня 2018 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, що стягуються на неповнолітніх дітей з 200 гривень на 1000 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 24 грудня 2008 року Любомльським районним судом Волинської області було ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], аліментів в розмірі 200 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 12 листопада 2008 року і до досягнення ними повноліття. Однак на теперішній час є підстави для збільшення розміру аліментів, оскільки така сума аліментів не є достатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Ухвалою судді Любомльського районного суду Волинської області від 10.04.2018 року було постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У поданому до суду відзиві, прийнятому судом, відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 500 гривень на кожну дитину. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 24 грудня 2008 року ухвалено стягувати з [PERSON], [INFO], в користь [PERSON], [INFO], на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], аліментів в розмірі 200 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 12 листопада 2008 року і до досягнення ними повноліття. Ухвалюючи вищевказане рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей, суд виходив із заявлених позовних вимог. Свідоцтвом про шлюб серії І-ЕГ №046837 доводиться та обставина, що під час реєстраціїя шлюбу було вирішено присвоїти дружині - [PERSON] прізвище «Свинцицька». Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Ч. 3 ст. 181 СК України (в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017 року) передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017 року) при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1ст. 184 СК України (в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017 року)). Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови ПВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2ст. 182 СК України (в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017 року)). Згідно Закону України від 07.12.2017 року №2246-VІІІ «Про державний бюджет на 2018 рік», розмір прожиткового мінімуму для дітей у віці від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 грн., з 1 липня 2018 року - 1944 грн., з 1 грудня 2018 року - 2027 грн. Відповідно до вимог ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищенаведені норми, а також ті обставини, що на даний час змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку порівняно з 2008 роком, крім того зросли потреби у забезпеченні дитини, рівний обов'язок батька і матері утримувати своїх дітей, те, що відповідач є працездатною особою віком 41 рік, суд, вважає, що визначений позивачем розмір аліментів на одну дитину у 1000 грн., є обєктивним і справедливим та водночас забезпечить виконання вимог ст.182 СК України щодо гармонійного розвитку дитини на необхідному та достатньому рівні. Суд звертає увагу, що розмір аліментів, які погоджується сплачувати відповідач (500 грн. на дитину) не відповідає вимогам ст.182 СК України, так як є меншим від встановленого законодавцем мінімального розміру на рівні не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який на даний час становить 930 грн. Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів у новому розміру від дня подання позову до суду, то така вимога не ґрунтується на вимогах закону, оскільки, відповідно до ст.191 СК України, від дня пред'явлення позову присуджуються лише аліменти на дитину, а аліменти у збільшеному розмірі повинні стягуватися від дня набрання рішенням законної сили, про що також надано розяснення в абз.1, 4 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial