Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON], на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за картковим рахунком за кредитом в сумі 6983,92 грн., а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 600,00 грн. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24 листопада 2010 року між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір № 24765 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою. Згідно договору, банк відкрив клієнту кредитну лінію з лімітом кредиту в 4300,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26 % річних та процентів за перевищення витратного ліміту (овертрафт) у розмірі 38%. Строк дії кредитної лінії встановлюється на період дії банківської платіжної картки та на період, що необхідний для завершення розрахунків згідно з договором. Для проведення операцій банк відкрив клієнту кредитний рахунок [NUMBER] та рахунок для обліку процентів [NUMBER]. При перевипуску БПК кредитна лінія відновлюється . Банк свої зобов'язання перед відповідачем виконав повністю. Позичальник не виконав належно умови Договору, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 02.10.2017 року становить 6983.92 грн., із них залишок кредиту - 4078,02 грн., розмір від прострочених сум заборгованості-314,73 грн, розмір інфляційних втрат -2591,17 грн. Останнє зарахування сум коштів на картрахунок та погашення відсотків і кредиту відбув 26.08.2014 р. у сумі 144,14грн. Представник позивача подав до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу без участі представника позивача. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте надав суду довідку видану в.о. керуючого ТВБВ №10001/0132 [PERSON] на підтвердження того, що борг ним погашено і станом на 14.11.2017 року у нього відсутня заборгованість перед позивачем. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі,фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що 24 листопада 2010 року між публічним акціонерним товариством "державний ощадний банк Цкраїни" та [PERSON] було укладено договір №24765 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково- касового обслуговування за дебетово- кредитною схемою, згідно з яким [PERSON] було видано платіжну картку та встановлено кредитну лінію з лімітом кредиту 4300,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26 % річних. Строк дії кредитної лінії встановлюється на період дії банківської платіжної картки та на період, що необхідний для завершення розрахунків (а.с.4-6). Згідно пункту 7.2 договору, за користування кредитом клієнт зобов'язався сплачувати банку відповідну плату (проценти) в порядку та розмірах, визначених в цьому договорі та додатку №1 до нього. Згідно ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст.527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор-прийняти виконання зобов'язання. Згідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст.625 ч.1 Цивільного кодексу України, позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Із наданих позивачем розрахунку заборгованості станом на 02.10.2017 року заборгованість [PERSON] перед банком становила 6983,92 грн., із яких залишок кредину - 4078,02 грн., розмір від прострочених сум заборгованості - 314,73 грн. розмір інфляційних витрат -2591,17 грн. (а.с.10-11) Із наданоївідповідачем копії квитанції вбачається, що [PERSON] 13.11.2017 року сплатив 4110,00 грн. в погашення кредиту. Із наданої відповідачем довідки Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" ТВБВ 10001/0132 філії - Вінницьке обласне управління АТ "Ощадбанк" № 86 від 14.11.2017 року вбачається, що станом на 14.11.2017 року сума використаного ліміту становить 0,000 грн., прострочена заборгованість відсутня. Відповідно до ст. 60 ЦПК кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на викладене суд суд приходить до висновку, що на момент розгляду справи у відповідача відсутня заборгованість перед позивачем по зазначеномсу вище кредитному договору а тому в позові необхідно відмовити.

Outcome: dismissed