Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач не бере участі в утриманні їхнього спільного сина [PERSON], [INFO], тому вона просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1500 гривень щомісячно з дня звернення з позовом до суду до досягнення сином повноліття, а також по 200 грн. щомісячно на оплату витрат на заняття іноземною мовою сином, по 175 грн. щомісячно - витрати на харчування в школі, 500 грн. судових витрат. В судове засідання позивачка та її представник не з'явилися та не повідомили причин своєї неявки, хоча про дату, час та місце розгляду справи були належно повідомлені та не заявили клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідач в судове засідання не з'явився та не повідомив причини своєї неявки, хоча про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, відзиву на позов у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07.08.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції, актовий запис 158, що стверджується копією свідоцтва про шлюб 1-СГ № 102321, яка знаходиться в матеріалах справи. У шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцва про народження 1-СГ № 219526, яка знаходиться в матеріалах справи. Судом також встановлено, що сторони проживають окремо, позивачка проживає за адресою: [INFO] разом з сином, що стверджується актом про фактичне проживання ОСББ "Наш дім" від 07.02.2018 року, який знаходиться в матеріалах справи. Відповідач не бере участі в утриманні сина, тому позивачка просить позов задовольнити та стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1500 гривень щомісячно з дня звернення з позовом до суду до досягнення сином повноліття, а також по 200 грн. щомісячно на оплату витрат на заняття іноземною мовою сином, по 175 грн. щомісячно - витрати на харчування в школі, 500 грн. судових витрат. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.ч. 1, 2, ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991р. та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище дитини - син перебуває на утриманні матері; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів - працездатний, інших утриманців не має. Суд дійшов до висновку, що розумним і справедливим буде розмір аліментів на утримання сина [PERSON] 1500,00 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Що стосується додаткових витрат на заняття іноземною мовою сином та на оплату його харчування в школі, то згідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч.ч.1-5 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Згідно ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Для визначення додаткових витрат на заняття іноземною мовою сином та на оплату його харчування в школі, позивачкою подано ксерокопію квитанції № 0.0.957889160.1 від 08.02.2018 року та ксерокопію квитанції до прибуткового касового ордера від 07.02.2018 року без номера без підпису головного бухгалтера та без печатки, які знаходяться в матеріалах справи /а.с.10/ та які не відповідають вимогам посьмових доказів за змістом ст. 95 ЦПК України. Крім того, позивачкою не надано суду належних та достатніх доказів того, що вона нестиме щомісячні витрати на оплату занять іноземною мовою сином та витрати на харчування в школі в майбутньому, тому у їх задоволенні необхідно відмовити. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial