Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Бердичівський міський центр зайнятості звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів в розмірі 8979.43 грн.. В поданій до суду заяві посилався на те, що відповідачка в період з 12.03.2008 року по 29.01.2009 року була зареєстрована в Бердичівському міському центрі зайнятості як безробітна. 19.03.2008 року їй було надано статус безробітної з призначенням допомоги по безробіттю в період з 19.03.2008 року по 05.12.2008 року в сумі 8979.43 грн.. 27.05.2016 року позивачем було отримано повідомлення Бердичівського об'єднаного управління ПФ України в Житомирській області, про те, що відповідачка, перебуваючи на обліку в Бердичівському центрі зайнятості та отримуючи допомогу по безробіттю, одночасно працювала в ОСБЖБ "Радуга" м. Бердичів, вул. Раскової, 43. Таким чином, [PERSON] набула статусу безробітного шляхом надання недостовірної інформації щодо свого безробіття. За період реєстрації у службі зайнятості відповідачка отримала допомогу по безробіттю в сумі 8979,43 грн.. З цих підстав позивач просив суд стягнути з відповідачки на користь Бердичівського міського центру зайнятості кошти в сумі 8979.43 грн.. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином відповідно до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України, причину неявки суду не повідомила. Заяви про розгляд справи в її відсутності суду не надала. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. За письмовою згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] в період з 12.03.2008 року по 29.01.2009 року була зареєстрована в Бердичівському міському центрі зайнятості як безробітна, і на підставі заяви відповідачки від 19 березня 2008 року їй було надано статус безробітної з призначенням допомоги по безробіттю(а.с. 6, 7). Згідно повідомлення Бердичівського об'єднаного управління ПФ України в Житомирській області № 3638/03 від 19.04.2016 року [PERSON] перебуваючи на обліку в Бердичівському міському центрі зайнятості з 19.03.2008 року по 05.12.2008 року отримувала допомогу по безробіттю та одночасно працювала в ОСБЖБ "Райдуга"(а.с. 9). Даний факт знайшов своє підтвердження під час проведення перевірки, відображеної в акті розслідувань страхових випадків та обгрунтованості матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про зайнятість населення" № 767 від 18.08.2016 року(а.с. 3). Встановлено, що за період реєстрації в службі зайнятості відповідачкою отримано допомогу по безробіттю в загальній сумі 8979,43 грн., що підтверджується реєстром переплати допомоги по безробіттю по особі [PERSON]С.(а.с.5). Відповідно до норм ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Верховний Суд України в постанові від 17 лютого 2015 року по справі № 21-20а-15 прийшов до висновку про те, що норми припинення виплати допомоги по безробіттю та зняття безробітних з обліку пов'язують із укладенням ними цивільно-правового договору, предметом якого є надання послуг за винагороду. Отже, укладення застрахованою особою, яка має статус безробітної, такого договору є обставиною, що впливає на умови виплати їй допомоги по безробіттю, тому неповідомлення цією особою центру зайнятості про виникнення такої обставини свідчить про невиконання нею своїх обов'язків та відповідно до частини третьої статті 36 Закону N 1533-III є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення. Оскільки відповідачка не повідомила центру зайнятості про наявність укладеного цивільно-правового договору, це свідчить про невиконання нею своїх обов'язків та відповідно до частини третьої статті 36 Закону № 1533-III є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення. Тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідачки [PERSON] на користь Бердичівського міського центру зайнятості суми виплаченої допомоги в розмірі 8979.43 грн. Також з відповідачки відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 1600 грн..

Outcome: approved