Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

21.08.2013 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до ВАТ «НАСК «Оранта» про стягнення страхового відшкодування та штрафних санкцій. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач послалася на те, що 25.06.2012 року її автомобіль «Nissan Tiida» д.н.з.[NUMBER] зазнав технічних пошкоджень внаслідок протиправних дій водія [PERSON], який керував автомобілем «ЗАЗ TF 699» д.н.з. [NUMBER] і якого постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 31.07.2012 року визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.. На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля «ЗАЗ TF 699» д.н.з. [NUMBER] була застрахована у ВАТ «НАСК «Оранта» за полісом обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АА №6155417. Відповідно [PERSON] звернулася до ВАТ «НАСК «Оранта» з повідомленням про страховий випадок, з приводу чого отримала відповідь, що найближчим часом буде здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 49 490, 00 грн., однак станом на 12.08.2013 року страхове відшкодування не виплачено. Посилаючись на те, що ВАТ «НАСК «Оранта» не виплатило їй страхове відшкодування у строки визначені Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просить стягнути з останнього у примусовому порядку на її ж користь страхове відшкодування, у розмірі 49 490, 00 грн., ,а також пеню за час прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 5 393,13 грн. та три відсотки річних у розмірі 850,14 грн., що розраховані позивачем на час пред»явлення позову. У судовому засіданні представник позивача відсутній, подав суду клопотання, про розгляд справи за його відсутності, повідомивши суд, що заявлений позов підтримує у повному обсязі. Відповідач не забезпечив явку у судове засідання йог представника, останнім направлено на адресу сулу заперечення та клопотання про розгляд справи за його відсутності. З огляду на викладене, врахувавши думку представника позивача, суд ухвалив, розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити рішення на підставі наявних у справі даних. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення, заявлених до ВАТ «НАСК «Оранта» позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.06.2012 року на 36 км.+17м автодороги Київ-Одеса мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Nissan Tiida» д.н.з.[NUMBER] та «ЗАЗ TF 699» д.н.з. [NUMBER], внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON], що керував автомобілем «ЗАЗ TF 699» д.н.з. [NUMBER], якого постановою судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 31.07.2012 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що знаходиться в причинному зв»язку з пошкодженням автомобіля «Nissan Tiida» д.н.з.[NUMBER], належного позивачу на праві власності. (а.с.6. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За правилами ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Звертаючись в суд, з позовом про стягнення з ВАТ «НАСК «Оранта» страхового відшкодування позивач стверджує, що обов»язкова цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля «ЗАЗ TF 699» д.н.з. [NUMBER], на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ВАТ «НАСК «Оранта» відповідно до полісу №АА 6155417. Представником ВАТ «НАСК «Оранта» визнано заявлені позовні вимоги в частині сплати 49 490, 00 грн. страхового відшкодування, а у задоволенні позовних вимог у частині стягнення штрафних санкцій, якими за заявленими позовними вимогами є відсотки та пеня з підстав порушення відповідачем виконання зобов»язання щодо виплати страхового відшкодування просила відмовити. За правилами ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов"язана у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов"язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Пунктом 2. ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов»язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові. Відповідно до п. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відтак, зазначені позивачем вимоги про стягнення з ВАТ «НАСК «Оранта» страхового відшкодування у розмірі 49 490, 00 грн. підлягають задоволенню. Що ж стосується заявлених позовних вимог у частині стягнення з відповідача штрафних санкцій з підстав порушення останнім строкі виплати страхового відшкодування, то вони не підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а ч. 2 ст. 625 цього Кодексу визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу із врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проте, до правовідносин які склалися між сторонами у справі, а саме потерпілим від протиправних дій страхувальника відповідача у справі не можуть бути застосовані правові наслідки, що передбачені ст.ст. 526,625 ЦК України, оскільки між цими сторонами відсутні договірні правовідносини, а відтак і невиконання зхобов»язань за договором обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За правилами ст. 5 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядок та умови здійснення страхового відшкодування при настанні страхових випадків за договорами (полісами) обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються саме цим законом. Відповідно до п. 21 рекомендацій, що містяться у постанові №4 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов2язання, тільки на вимогу страхувальника зобов»язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції ха весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 626, частина друга статті 625 ЦК). Крім того, у порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України судовий збір за розгляд справи судом на користь держави необхідно стягнути з ВАТ «НАСК «Оранта». На підставі викладеного,

Outcome: partial