Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

У червні 2020 року представник позивача адвокат Єлманова В.А. звернулася до суду з даним позовом. Позов мотивує тим, що 09 вересня 2015 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Представник позивача зазначає, що фактично впродовж існування шлюбу повноцінних сімейних відносин між сторонами не існувало, через те, що дружина фактично проживала разом з батьками, як до так і після народження сина, а позивач у більшості, внаслідок працевлаштування перебував у столиці. Сімейних відносин між сторонами не існує через постійні сварки, непорозуміння та відсутність взаємного кохання. Фактичні шлюбні відносини між сторонами відсутні, вони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Тому, звернулася в інтересах позивача до суду з даним позовом. Відповідно до ч. 2 ст. 19 та п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження, яке включає в себе загальне та спрощене провадження. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, з викликом сторін. Позивач та його представник в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. На адресу суду від представника позивача Єлманової В.А. надійшла заява, в якій остання просила суд розглядати справу за відсутності сторони позивача та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі. Зазначила, що позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 вересня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1978, що підтверджено Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] виданим повторно 03 лютого 2016 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено Свідоцтвом про його народження Серія [NUMBER] виданим 12 травня 2016 року. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. (ст. ст. 21, 24 СК України). Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім`я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам малолітньої дитини, а тому позовну заяву необхідно задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 840 грн. 80 коп. сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved