Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Як указано в позовній заяві, 06 вересня 2008 року між ТОВ «ПростоФінанс» (правонаступником якого, відповідно до укладеного 15 травня 2012 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ПростоФінанс» договору купівлі-продажу кредитного портфелю, є позивач, який набув права вимоги за кредитним договором) та відповідачем було укладено кредитний договір №02015254032. Згідно з умовами цього кредитного договору банк надав відповідачу кредит у розмірі 83690 грн. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобовязався повернути кредит, сплачувати нараховані відсотки за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені умовами договору платежі у розмірі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором та додатком №1 до нього. Відповідач належним чином умови кредитного договору не виконує і станом на 10 листопада 2015 року має прострочену заборгованість, яка становить 131321,49 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 66417,40 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 52559,52 грн., заборгованості за комісією у розмірі 12344,57грн. Позивач, посилаючись на набуття права вимоги до боржника за договором про відступлення права вимоги від 15.05.2012 р., просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості, суму сплаченого судового збору. У судове засідання представник позивача не зявився, до суду надіслав заяву, в якій просить провести судове засідання без його участі та задовольнити позов повністю. У судове засідання, належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, відповідач не зявився, про причину неявки суду не повідомив. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази в справі, зокрема надані позивачем: платіжне доручення, копії кредитного договору, додатку №1 до кредитного договору, заяви-анкети позичальника, паспорту, договору купівлі-продажу кредитного портфелю, вимоги про досудове врегулювання спору, розрахунку заборгованості, реєстраційних документів юридичної особи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 06 вересня 2008 року між ТОВ «ПростоФінанс» (правонаступником якого, відповідно до укладеного 15 травня 2012 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ПростоФінанс» договору купівлі-продажу кредитного портфелю, є позивач, який набув права вимоги за кредитним договором) та відповідачем було укладено кредитний договір №02015254032. Згідно з умовами цього кредитного договору банк надав відповідачу кредит у розмірі 83690 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 10,99% річних від непогашеної суми кредиту, зі сплатою разової комісії за надання кредиту у розмірі 1,5% початкової суми кредиту, зі сплатою щомісячної комісії у розмірі 0,25% від початкової суми кредиту. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобовязався повернути кредит, сплачувати нараховані відсотки за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені умовами договору платежі у розмірі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором та додатком №1 до нього. Відповідач належним чином умови кредитного договору не виконує і має прострочену заборгованість, яка відповідно до наданого розрахунку станом на 10 листопада 2015 року становить 131321,49 грн. і складається із заборгованості за кредитом у розмірі 66417,40 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 52559,52 грн., заборгованості за комісією у розмірі 12344,57грн. Таким чином, сума заборгованості та сплачена позивачем сума судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. На підставі викладеного,

Outcome: approved