Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги, обґрунтовує тим, перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 11.08.2012 року по 14.07.2014 року. В шлюбі у них народилася одна дитина: син [PERSON] , [INFO] , які в даний час знаходяться на утриманні матері. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.07.2014 року постановлено стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 700 грн., щомісячно, починаючи з 24.06.2014 року і до досягнення дитиною повноліття та стягувати з [PERSON] аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років, а саме до [INFO] , починаючи з 24.06.2014 року. Зазначає, що в даний час відповідач має сплачувати більший розмір аліментів, оскільки, дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні та розвитку. Крім того, відповідно до змін у законодавстві був збільшений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути менший, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить суд, збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на утримання сина з 700 грн. на 6000 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На адресу суду відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 червня 2021 року розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. До початку судового засідання позивач подала суду заяву, про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлялася про день, час та місце розгляду справи, в тому числі через розміщення судового оголошення на веб-потралі судової влади України. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із матеріалів справи вбачається, що у спільному подружньому житті у сторін народилась одна дитина: син [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 липня 2014 року, яке набрало законної сили, постановлено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи з 24.06.2014 року і до досягнення дитиною повноліття; стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] , аліменти на утримання останньої в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років, а саме до [INFO] , починаючи з 24.06.2014 року. я (а.с. 10-11). Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Суд вважає доведеним, що у зв`язку з збільшенням потреб та розвитку дитини, підвищенням рівня прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, матеріальний стан позивача погіршився, розмір аліментів, що стягуються з відповідача, не відповідає звичайним потребам неповнолітніх дітей віком від 6 до 18 років, а тому позовні вимоги позивача [PERSON] щодо збільшення розміру аліментів є обґрунтованими. Суд також вважає, що відповідач має реальну можливість сплачувати аліменти на користь позивача у збільшеному розмірі, оскільки є працездатним, здоровим, та інших доказів на погіршення матеріального стану відповідачем не надано. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, а також визначений Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов в частині збільшення розміру аліментів, слід задовольнити та збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] з 700 грн. до 1500 грн. щомісячно, але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд не бере до уваги доводи позивача в обґрунтування розміру аліментів в розмірі 6000 грн., оскільки, позивач в позовній заяві належним чином не довела наявність саме таких щомісячних витрат у [PERSON] на утримання сина. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, збільшити розмір аліментів на утримання дитини [PERSON] , встановлений рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.07.2014 року, стягувати аліменти в розмірі 1500 грн. на сина, щомісячно до досягнення ним повноліття. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 908 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial