Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

13.11.2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] і просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти в її користь на утримання малолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 12 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. З позовної заяви поданої позивачем, [PERSON] вбачається, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який був зареєстрований 27.11.2008 року в Бовшівській сільській раді, проте сімейне життя у них не склалося, разом як сім`я не проживають вже більше двох місяців і в даний час нею поданий позов до суду про розірвання шлюбу. Від цього шлюбу народилася одна дитина: дочка, [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач зобов`язаний утримувати дочку до повноліття, однак коштів не надає, а відтак вона змушена звернутися з позовом до суду. Відповідач працездатний, працює офіційно в країні Італія в приватному підприємстві «Міда Елетра», і отримує заробітну плату в розмірі 1500 євро, що у співвідношенні по курсу до гривні становить 46\~500 грн., а тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 12\~500 грн., що становитиме ј частки його заробітку, щомісячно. Вона самостійно не може утримувати дитину, оскільки витрачає чималу суму коштів, а саме 8000 грн. на придбання одягу, продуктів харчування, засобів гігієни та кошти, які йдуть на розвиток дитини. Самостійно утримувати дитину вона не в змозі, а тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі щомісячно в розмірі по 12500 грн. Позивач, [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з викладених у позовній заяві підстав і просить позов задоволити, оскільки відповідач зобовязаний утримувати дитину до її повноліття. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала та просила позов задоволити. Зазначивши, що відповідач є працездатний, довготривалий час працював офіційно в Італії, зараз перебуває на соціальному забезпеченні та отримує соціальну допомогу з країни Італії щомісячно, окрім того в Україні по місцю свого проживання також працює, а відтак повинен сплачувати аліменти в достатньому розмірі для повного забезпечення дитини, що буде сприяти благополуччю та загальному розвитку дитини. Відповідач, [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, підтримавши свої заперечення, які ним викладені у відзиві. Просив позов задоволити частково та стягувати з нього 1500 грн. аліментів на утримання їхньої дитини щомісячно. Відповідач у відзиві на позов зазначив, що позовні вимоги визнає частково. Заперечує щодо доводів позивача про те, що вони разом не проживають, оскільки до 09.11.2018 року вони разом проживали на території Італійської республіки, де і народилася їхня дочка. Однак 09.11.2018р. дружина без будь-якого попередження забравши всі їхні заощадження в сумі 5000 євро, разом із дочкою повернулися на Україну. Проте, що дружина подала на розірвання шлюбу йому нічого не відомо, він дізнався із позову про стягнення аліментів про цей факт. На даний час він повернувся додому, так як 25.01.2019р. в нього закінчується дозвіл на перебування на території Італійської республіки, а відповідно і дозвіл на роботу. Зараз він не працює, заощаджень не має, а суми які витрачаються позивачем на утримання їхньої дочки на суму 8000 грн. є голослівними, оскільки нічим не підкріплені. [PERSON] просить стягнути суму аліментів, розмір яких значно перевищує витрати зазначені нею на дитину, окрім того обов`язок по утриманню дитини лежить на обох батьках. А відтак враховуючи його теперішній майновий стан, беручи до уваги розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно, а в разі покращення його матеріального стану позивачка може звернутися до суду про збільшення розміру аліментів. Представник відповідача підтримав заперечення відповідача по справі, просив позов задоволити частково в розмірі 1500 грн., оскільки відповідач не працює на даний час, окрім того обовязок по утриманні дитини лежить на двох батьках. Зазаначаючи, що закладаючи таку суму аліментів позивачка не навела підстав для такої суми та не подала належних доказів, які саме витрати щомісячно несе на дитину. Дочка сторін є здоровою дитиною, відповідач допомагає дитині, оскільки періодично не рідше двох разів на три місяці відправляє передачі, що не зможе заперечити позивач. Відповідач погоджується на сплату аліментів в розмірі 1500 грн., оскільки це більше від мінімального гарантованого розміру аліментів та додавши утримання на дитину тієїж суми і від матері, сума утримання дитини буде повністю відповідати її віку та потребам. А в разі покращення матеріального стану відповідача, розмір аліментів може бути збільшено. Статтею ч.1 ст. 5 ЦПК України,\~визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України,\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що вбачається із копії свідоцтва про шлюб (а.с.6), в шлюбі народилася дитина - дочка, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією витягу з реєстру актів про народження в якому зазначено, що відповідач, [PERSON] є батьком (а.с.7). За ч.2\~ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3\~ст. 51 Конституції України). Відповідно до\~ст. 182 ч.1 п.2 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. За ч.2\~ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3\~ст. 51 Конституції України). Згідно ст. 182 ч.2 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік»\~прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривень. За приписами абз. 3 ч. 2\~ст. 182 Сімейного кодексу,\~мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У визначений судом строк відповідачем подано відзив на позов та докази, які обґрунтовують його заперечення на поданий позов. Так, із копії паспорта для виїзду за кордон видно, що відповідач [PERSON] повернувся на Україну 01.12.2018р. (а.с.38), з копії посвідки якого стверджується, що у відповідача по справі закінчився дозвіл на перебування на території Італійської республіки 25.01.2019р. (а.с.39-40, 46). На теперішній час відповідач працює в ФО-П [PERSON] на посаді підсобного працівника в магазині, з посадовим окладом 3\~750 грн. на місяць (а.с.50). З копій документів, які були надані суду, як позивачем, так і відповідачем, з яких видно, що відповідач [PERSON] працював офіційно найманим працівником в ТОВ «Міда Елеттра», і у період 2015-2016рр. та отримав дохід за 2015р. в розмірі 9\~746,00 євро, за 2016р. в розмірі 21\~966,00 євро, за період роботи 2017р. дохід складає 8\~688,71 грн. (а.с.43-45). Суд враховує, те що сім`я проживала в Італійській республіці, де кошти зароблені відповідачем йшли на сплату комірного, оренду квартири та утримання сім`ї. На даний час відповідач працездатний та працює підсобним працівником, із посадовим окладом 3\~750,00 грн. в місяць та погодився на стягнення з нього аліментів в розмірі 1500 грн., що становить половину від отримуваного ним доходу. Заперечення на відзив відповідача, позивачем не було надано. Судом витребовувалися докази, згідно ухвали суду від 21.05.2019 року з ТОВ «МІДА ЕЛЕТТРА СРЛ» (вул. ЕПІТАФФІО ДЛЯ БАРРАКАНО СНЧ, Комуна Джуліяно-ін-Кампанія, м. Неаполь, індекс 80014) а саме інформацію з місця праці відповідача [PERSON] - з якого часу [PERSON] працевлаштований на даному підприємстві, і який розмір заробітної плати йому нараховується щомісячно. 21.11.2019 року на адресу суду надійшли документи із країни Італії на виконання ухвали суду від 21.05.2019р. Із копії листа муніципальної поліції Джульяно ін кампанья вбачається, що [PERSON] працює в компанії "Міда [PERSON] " [PERSON] .Л. в [PERSON] , виконує невеликі кладочні роботи. Був найнятий на роботу 29.04.2019 року згідно договору на визначений термін до 30.09.2019 року, який не було продовжено. [PERSON] не працює в компанії з 30.09.2019 року, щодо зарплати, то щомісячно становить близько 1100 євро (а.с.153). Відповідач отримує соціальне забезпечення в країні Італія, що підтверджується копіями витягу, запиту на допомогу по безробіттю та довідкою (а.с.91, 177-179). Згідно ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховує те, що дитина проживає разом з матір`ю, і так чи інакше, обов`язок по утриманню дитини переважно лежить на позивачці. Безумовно, утримання дитини лежить на плечах обох батьків, однак воно не зводиться лише до суми стягуваних аліментів із платника. Це поняття є набагато ширшим, як у матеріальному аспекті (крім сплати аліментів) так і в моральному аспекті (виховання дітей, навчання їхнє дозвілля і т.д.). Враховуючи, що відповідач є працездатним, працює, інших утриманців не має, отримує соціальне забезпечення по безробіттю в країні Італія. В зв`язку з цим суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення і з відповідача слід стягувати щомісячно аліменти на утримання однієї дитини - дочки, [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, адже обов`язок по утриманню дитини є рівним обов`язком як для батька, так і для матері. Позивач звільнена від сплати судового збору, згідно\~ст.5 ч.1 п.3, Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року\~за\~№3674-VІ. У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір. На підставі вищенаведеного, ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial