Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

05 жовтня 2018 року представник позивача за довіреністю Гаренко Н.В. звернулась до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач з метою отримання банківських послуг підписала заяву № б/н від 17.07.2014 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 5300,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг (далі - Умови) та Тарифами Банку складає між сторонами Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Договору передбачено, що при його підписанні [PERSON] дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни за рішенням та з ініціативи банку. Окрім того, заявою відповідача [PERSON] підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування АТ "ПРИВАТБАНК", відповідно до яких вона може лише приєднатися до запропонованого договору в цілому та не може запропонувати свої умови договору. За змістом п. 2.1.1.5.5 Договору відповідач зобов'язувався погашати заборгованість за Кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Також сторонами у відповідності до п. 2.1.1.12.1 погоджено, що зобов'язання Клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговим зобов'язанням. Позивач свої зобов'язання за Договором про надання банківських послуг виконав повністю, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Натомість, відповідач порушила свої боргові зобов'язання, у зв'язку з чим, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, станом на 20.09.2018 року має перед Банком заборгованість в розмірі 25 681,47 грн. З цих підстав, Банк просить стягнути із відповідача на його користь заборгованість у вищезазначеному розмірі та сплачені судові витрати. Представник позивача Гаренко Н.В. у судове засідання не з'явилася, у поданій до суду позовній заяві зазначала, що у разі неявки в судове засідання відповідача позивач не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку та винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON], будучи повідомленою про дату, час і місце розгляду справи за місцем її проживання та через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади, повторно у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов та заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 17.07.2014 року з метою отримання банківських послуг [PERSON] підписала Заяву № б/н та отримала кредит у розмірі 5300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком договір, що підтверджується її підписом у заяві. Відповідно до змісту п. 1.1.3.2.4 Умов Банк має право на зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Умов не менше ніж за 7 днів до введення змін. Відповідно до п. 1.1.6.2 у тих випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливе, Банк повідомляє Клієнтів про внесені зміни шляхом використання нижченаведених каналів зв'язку: офіційний сайт Банку: www.privatbank.ua, розміщення інформації у відділеннях Банку, підписання необхідних документів безпосередньо у відділенні Банку. Згідно з п. 1.1.6.4 зміни, внесені в Умови та правила діють з моменту їх публікації на сайті, але не пізніше підтвердження змін діями Клієнта з використання послуг банку. Відповідно до положення пунктів 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6, 2.1.1.5.7 «Умов та правил надання банківських послуг», позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів у межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, а у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. При непогашенні суми простроченого кредиту згідно із п. 2.1.1.12.6.1 «Умов та правил надання банківських послуг» на суму від 100 грн. клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Згідно з п. 1.1.3.2.2 Умов банк має право призупинити або припинити права клієнта використовувати платіжну картку, в разі порушення клієнтом умов використання платіжної картки, що не припиняє зобов'язань клієнта і Банку, які виникли до або під час призупинення або припинення зазначеного права. Відповідно до змісту пунктів 2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6 Умов банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором. Пункт 1.1.7.42 Умов даний Договір діє без обмежень строком. За змістом п. 2.1.1.12.3 Умов погашення кредиту - поповнення картрахунку Клієнта, здійснюється шляхом внесення коштів у готівковому чи безготівковому порядку і зарахування їх Банком на картрахунок клієнта, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі Договору. У відповідності до наданого позивачем розрахунку заборгованості за Договором від 17.07.2014 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем станом на 20.09.2018 року у зв'язку із порушенням зобов'язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості становить 25681,47 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 816,39 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом - 10849,72 грн., пеня - 12316,24 грн., а також штраф (фіксована частина) - 500,00 грн. та штраф (процентна складова) - 1199,12 грн. При пред'явленні позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 1762,00 грн (а.с.1 - платіжне доручення). Судом встановлено, що належних та достовірних доказів погашення заборгованості за кредитним Договором та його припинення відповідач не надав та не спростував доказів, наданих позивачем. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково, так як судом встановлено, що має місце порушення відповідачем умов Договору, що є підставою для стягнення із нього заборгованості у розмірі 23 982,35 грн., яка складається із тіла кредиту у розмірі 816,39 грн., відсотків за користування кредитом - 10849,72 грн. та пені - 12316,24 грн. Позивач при пред'явленні позову сплатив судовий збір у розмірі 1762 грн. Оскільки суд частково задовольняє позовні вимоги, то понесені позивачем судові витрати на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1645 грн. 42 коп. Щодо вирішення позовних вимог в частині стягнення штрафів з відповідача на користь позивача, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже, відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. Відтак позовна вимога в частині стягнення штрафу (фіксованої частини) та штрафу (процентної складової) задоволенню не підлягає, оскільки фіксована частина штрафу розраховується у відповідності до суми позову, що не має відношення до кредитних правовідносин. На підставі викладеного,

Outcome: partial