Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи це тим, що у фойє кафе-бару "Україна" між відповідачем та [PERSON] виникла суперечка. В результаті якої відповідачем [PERSON] було завдано легких тілесних ушкоджень. У зв'язку з заподіянням тілесних ушкоджень [PERSON], перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Петрівської центральної районної лікарні з 28.12.2014 року по 05.01.2015 року, сума видатків на лікування [PERSON] склала 1058,81 гривень. Нормами ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину, а тому позивач змушений звернутись до суду з позовом про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого. Представник прокуратури Петрівського району в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву, в якій прохав суд слухати справу без його участі, позов підтримав повністю. Відповідач в судове засідання також не з'явився, однак надав до суду заяву, в якій прохав суд слухати справу без його участі, з позовом згоден. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 28.01.2015 року кримінальне провадження відносно [PERSON] за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, закрито у зв'язку з відмовою [PERSON] від підтримання обвинувачення та примирення його з обвинуваченим (а.с.3). Згідно ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 30.03.2015 року вищевказану ухвалу скасовано та постановлено нову ухвалу, якою у зв'язку з примиренням потерпілого [PERSON] з підозрюваним [PERSON], на підставі ст. 46 КК України, [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 125 КК України, а кримінальне провадження відносно [PERSON] закрито (а.с.4). У відповідності до вказаних ухвал кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, відповідач вчинив 28.12.2014 року перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння у кафе-барі "Україна", який знаходиться в смт. Петрово Кіровоградської області, на підгрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час суперечки з потерпілим [PERSON] спричинив останньому тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких, що викликали короткочасний розлад здоров'я на термін від 6 до 21 доби. У зв'язку з отриманням тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділені Петрівської центральної районної лікарні з 28.12.2014 року по 05.01.2015 року, що підтверджується інформацією вказаного закладу охорони здоров'я від 25.02.2015 року № 378, вартість лікування [PERSON] склала 1058,81 грн. (а.с.5). Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" № 11 від 07.07.1995 року, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Згідно абз.2 п.2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Абзацом 1,3 п.3 Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора; у такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. У відповідності до ч.3 ст.1206 ЦК України якщо лікування проводилось закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст.88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що кримінальне провадження відносно [PERSON] закрито за нереабілітуючими обставинами, суд вважає за необхідне позов задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved