Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

4 лютого 2014 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 6,24 га, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Грейгівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що оригінал Державного акту серії МК № 030677, виданий їй 5 липня 2004 року про право власності на зазначену ділянку, був втрачений, а без нього вона не може передати земельну ділянку в оренду, так як орган Державної реєстраційної служби відмовляється проводити реєстраційні дії без наявності оригіналу правовстановлюючого документу. Посилаючись на положення ст. 392 ЦК України, яка вказує, що власник майна може звернутися до суду з позовом про визнання права власності у разі втрати документу, що засвідчує право власності, просила її позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала та просила задовольнити, вказуючи також, що в даний час, хоча й існує порядок реєстрації права власності на земельну ділянку за пред'явлення завіреної копії Державного акту, однак для забезпечення захисту можливого порушеного права позивачки, яке може відбутися шляхом реєстрації права власності на ділянку іншою особою за пред'явлення втраченого оригіналу Державного акту, все ж потрібно прийняти судове рішення, яким визнати за нею право власності на земельну ділянку. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про його час та місце був повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати без його участі. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності представника відповідача, заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. На підставі розпорядження Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області від 14 травня 2004 року № 203-р позивачці було передану у приватну власність землю загальною площею 6,24 га в межах території Грейгівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. Виділена їй земля складалася з двох ділянок: - ділянка [NUMBER] мала площу 3,94 га, кадастровий номер 4823380700:07:000:0248; - ділянка [NUMBER] мала площу 2,3 га, кадастровий номер 4823380700:07:000:0249. 5 липня 2004 року, на підтвердження права власності на землю Жовтневою районною державною адміністрацією Миколаївської області їй був виданий Державний акт серії МК № 030667. В той же час, за невідомих обставин оригінал Державного акту нею був втрачений. Про це вона дала оголошення у газеті "Вісник Прибужжя" від 16 січня 2014 року (а.с. 29). Однак, пред'являючи позов до Держземагенства в Жовтневому районі Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в зв'язку з втратою правовстановлюючого документу, позивачка вказала, що її права порушує Державна реєстраційна служба Жовтневого районного управління юстиції Миколаївської області, відмовляючись реєструвати договір оренди земельної ділянки без пред'явлення оригіналу Державного акту. В судовому засіданні представник позивачки також зазначила, що позивачці не має різниці до кого пред'являти позов, оскільки на підставі ст. 392 ЦК України у особи виникає безумовне право визнання власності на ділянку в зв'язку з втратою документу, що засвідчує право власності не неї. Однак, положення ЦПК України вказують, що суди розглядають справи в порядку позовного провадження за наявності позивача та відповідача, до якого пред'явлено претензію, але можливість звернення з позовом до будь-якого відповідача, цей Кодекс не передбачає. За змістом вимог ст. 392 ЦПК України право на позов з підстав втрати правовстановлюючого документа виникає у особи, яка фактично володіє спірним майном у тому разі, коли таке право не оспорюється іншими особами, тобто за відсутності обставин, які свідчать про наявність у них права вимоги щодо спірного майна та за відсутності можливості отримання дублікату правовстановлюючого документа. Але позивачкою не представлено доказів та аргументів того, що відповідач - Держземагенство у Жовтневому районі Миколаївської області не визнає або ж оспорює її право власності на землю. Тобто пред'явлений нею позов до цього відповідача безпідставний. Також, право на подання такого позову у особи виникає, якщо відсутні інші, окрім судового, шляхи для відновлення порушеного права. В той же час, Постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17 жовтня 2013 року був затверджений "Порядок затвердження державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно". Дана постанова була опублікована 11 грудня 2013 році в "Урядовому кур'єрі" (№229) і набрала законної сили 12 лютого 2014 року. Цим порядком в п. 48 передбачено процедуру реєстрації права власності на земельну ділянку при пред'явленні завіреної копії Державного акту. Оскільки у позивачки відсутні проблеми в отримані копії Державного акту в Держземагенстві, тому у неї і відсутні підстави вказувати на те, що вона не може зареєструвати своє право власності в державному органі. Доказів того, що вона зверталася і їй відмовили в реєстрації вона не представила. Не заслуговують на увагу і посилання на те, що позов був поданий до того як зазначений вище Порядок реєстрації вступив в дію, оскільки, як вже було зазначено вище, він був затверджений ще 17 жовтня та опублікований 11 грудня минулого року. Тобто на час подання позову було достовірно відомо, що з 12 лютого 2014 року набере чинності нормативний акт, який врегулює її проблемне питання. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed