Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

21.02.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом про стягнення з відповідача аліменти на її користь та на її утримання. Посилалась на те, що вона з 25.05.2016 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. [INFO] у них народився син, [PERSON], який проживає разом з нею. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, не працює, немає засобів для існування, а відповідач матеріально її не утримує. Просила стягнути з відповідача на її користь та на її утримання на час перебування у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення дитиною трирічного віку по 1000 грн. щомісячно, а також витрати понесені нею у зв»язку з отриманням правничої допомоги. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали. Позивач пояснила, що відповідач має можливість надавати їй матеріальну допомогу у розмірі 1000 грн., так як має неофіційний підробіток та його місячний дохід становить біля 12 000 грн. на місяць. Відповідач позовні вимоги визнав частково. Не заперечував тієї обставини, що він зобов»язаний утримувати дружину в період її відпустки по догляду за дитиною, але він не спроможний надавати таку допомогу у розмірі 1000 грн. щомісячно, так як він сплачує аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 900 грн. щомісячно, має невеликий заробіток, у розмірі мінімальної заробітної плати, та у разі стягнення з нього на утримання дружини 1000 грн., він залишиться без засобів для існування. Також просив не стягувати з нього кошти на правничу допомогу, мотивував це тим, що справа про стягнення з нього аліментів не є складною, що він частково визнає позовні вимоги, що позивач мала змогу отримати безоплатну правову допомогу. Відповідач визнав позовні вимоги у розмірі 364 грн. Заслухавши позивача та її представника, відповідача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази суд дійшов до наступних висновків. Установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який юридично оформлений в Октябрському районному у м. Полтаві ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області25.05.2016 року. Сторони мають сина, [PERSON] [INFO]. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. На утримання дитини з відповідача за рішенням Київського районного суду м. Полтави від 22.03.2018 року стягнуті аліменти у розмірі 900 грн. щомісячно. Ч. 2 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 4 ст.84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів, які відповідач повинен сплачувати на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку, суд враховує матеріальний стан відповідача, що підтверджується довідкою про заробітну плату, згідно якої відповідач отримує мінімальну заробітну плату , рішення суду відповідно до якого відповідач сплачує аліменти на утримання сина у розмірі 900 грн. щомісячно, що дає підстави дійти до висновку про неможливість надавати матеріальну допомогу дружині до досягнення дитиною трирічного віку у визначеному позивачем розмірі. Позивач не надала суду жодного доказу, всупереч вимогам ст.. 81 ЦПК України, які б підтверджували матеріальний стан позивача , щомісячний дохід у розмірі 12000 грн., та його спроможність сплачувати аліменти на її утримання у визначеному розмірі, 1000 грн. щомісячно. П. 2 ч. 2 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що з заробітної плати боржника може бути утримано, у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю особи, у зв'язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків заробітної плати боржника. Відповідач працює, має стабільний дохід, а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача та на її утримання аліменти у частці від заробітку , в такому розмірі, щоб з урахуванням стягнутих з нього аліментів на утримання дитини, у розмірі 900 грн. щомісячно, щомісячні відрахування із заробітної плати на виплату аліментів не перевищували 50% заробітної плати відповідача, а саме 1/6 частини заробітку ( доходу) відповідача. Частиною 4 статті 137 ЦПК України запроваджено принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання, відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Неспівмірність витрат на правничу допомогу із передбаченими законом критеріями є підставою для подання стороною-опонентом клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами. Відповідач просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу зазначав, що вказані витрати не є співмірними із складністю справи. Суд погоджується з запереченнями, щодо розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, та враховуючи , що справа не є складною, часткове визнання відповідачем позовних вимог, дійшов до висновку про стягнення вказаних витрат у розмірі 800 грн. Підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору.

Outcome: partial