Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 73 970,00 гривень, а також моральної шкоди в сумі 50 000,00 гривень, спричинених відповідачем внаслідок залиття належного позивачу нежитлового приміщення, в обґрунтування зазначила, що вона є власницею нежитлового приміщення під номером 6ц у будинку 15/1 масиву «Радужний» житлового масиву «Ульянівка» в с. Лиманка Овідіопольського району Одеської області (цокольний поверх). У вказаному нежитловому приміщенні було тричі зафіксовано факт затоплення 24.09.2016 року, 30.09.2016 року та 03.10.2016 року, про що складено відповідні [PERSON]. Внаслідок затоплення нежитлового приміщення 6ц було пошкоджено натяжну та гіпсокартонну стелю і ламінат. Актом від 26 вересня 2016 року сантехніком [PERSON] та головним інженером [PERSON] було встановлено факт залиття нежитлового приміщення 6ц, джерело якого квартира № 72 (власник відповідач [PERSON]Л.). Мати відповідача - [PERSON], діючи від імені та в інтересах доньки, неодноразово вступала з позивачем у переговори та зобовязалась відшкодувати ремонтні роботи у приміщенні №6ц з 13 жовтня 2016 року, про що написала відповідну розписку у присутності головного інженера [PERSON] та головного бухгалтера [PERSON] Проте на момент предявлення позову, ні відповідач, ні її мати не здійснювали ніяких дій щодо відшкодування матеріальної шкоди позивачу, що і стало\~ підставою для звернення до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття нежитлового приміщення. Відповідно до кошторисів від 26 вересня 2016 року,внаслідок залиття приміщення № 6ц позивачу була спричинена матеріальна шкодау розмірі 73\~970,00 гривень.Також позивач вказує, що в результаті винної поведінки відповідача та її небажання добровільно відшкодувати завдану шкоду протягом тривалого часу, позивач зазнала моральних страждань, адже вимушена була прикладати багато зусиль, витрачати багато часу та витрачати власні кошти для поновлення того становища, яке існувало до порушення її прав відповідачем. Тому просить стягнути моральну шкоду в розмірі 50\~000,00\~грн. Представник позивача [PERSON] позов підтримала та просила задовольнити його у повному обсязі Представник відповідача [PERSON] заперечувала проти задоволення позову, та просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що [PERSON] є власником нежитлового приміщення під номером 6ц у будинку 15/1 масиву «Радужний» житлового масиву «Ульянівка» в с. Лиманка Овідіопольського району Одеської області (цокольний поверх) на підставі Свідоцтва про право власності №44358385 від 29.09.2015 р. [PERSON] є власником квартири № 72, яка розташована над квартирою позивача, у багатоквартирному будинку 15/1 масиву «Радужний» житлового масиву «Ульянівка» в с. Лиманка Овідіопольського району Одеської області, що підтверджується Інформаційною довідкою №731661175 від 17.11.2016 р. [PERSON] про підтоплення, складеного 24 вересня 2016 року сантехніком [PERSON], вбачається, що вказаний акт складено за результатами обстеження цокольного приміщення, адреса приміщення не зазначена. [PERSON] про підтоплення, складеного 26 вересня 2016 року комісією у складі: головного інженера [PERSON] та сантехніка [PERSON], вбачається, що вказаний акт складено за результатами обстеження цокольного приміщення за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт.Таїрово, с.Лиманка, буд. 15/1, приміщення №6ц, встановлено факт підтоплення вищевказаного приміщення, спричинено матеріальну шкоду. [PERSON] перевірки системи водопостачання, складеного 26 вересня 2016 року комісією у складі: головного інженера [PERSON] та сантехніка [PERSON], вбачається, що вказаний акт складено за результатами перевірки системи водопостачання у квартирі, розташованої за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, [ADDRESS], виявлено, що система водопостачання холодної води - має протікання, система водопостачання горячої води працює налагоджено. [PERSON] про підтоплення, складеного 30 вересня 2016 року комісією у складі: головного інженера [PERSON] та сантехніка [PERSON], вбачається, що вказаний акт складено за результатами обстеження цокольного приміщення за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт.Таїрово, с.Лиманка, буд. 15/1, приміщення №6ц, встановлено факт підтоплення вищевказаного приміщення, спричинено матеріальну шкоду. [PERSON] про підтоплення, складеного 03 жовтня 2016 року комісією у складі: головного інженера [PERSON] та сантехніка [PERSON], вбачається, що вказаний акт складено за результатами обстеження цокольного приміщення за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт.Таїрово, с.Лиманка, буд. 15/1, приміщення №6ц, встановлено факт підтоплення вищевказаного приміщення, спричинено матеріальну шкоду, зазначено, що згідно висновку комісії ОК "Дім на Левітана" причина підтоплення приміщення №6ц- протікання у трійнику системи каналізаційного зливу квартири №72, до суду вказаний висновок не було надано. [PERSON] кошторисів від 26 вересня 2016 року, внаслідок залиття приміщення №6ц договірна ціна ремонтних робіт складає 73 970,00 гривень. Відповідно до частин 1, 2 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. [PERSON] зі ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. При вирішенні спору про відшкодування шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. За правилами ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року N 76, що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року за N 927/11207 передбачено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт. З Додатку до даних Правил вбачається, що в [PERSON] про залиття має бути зазначено причини, встановлені при обстеженні, а також хто заподіяв шкоду, висновки і рекомендації комісії. За змістом Додатку з [PERSON] мають бути ознайомлені мешканці квартири, винні в залитті. Відповідно до листа Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 року № 12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття» факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка, відповідно до укладеної угоди, є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка, відповідно до укладеної угоди, обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка, відповідно до укладеної угоди, надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов'язковою. В акті повинні бути відображені: дата складання акту (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. З наданих позивачкою [PERSON] вбачається, що їх зміст не відповідає вимогам, викладеним у Правилах, а саме власник квартири № 72, зазначений як винна особа в залитті, з даними [PERSON] ознайомлена не була, при їх складанні також присутня не була, і на чому ґрунтувалися висновки комісії про причини залиття та винних у цьому осіб, не зазначено. Відповідно до ч.ч.1, 2,3,4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. [PERSON] з ч.ч.1, 2,3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд також звертає увагу, що в [PERSON] про підтоплення, складеного 24 вересня 2016 року сантехніком [PERSON] вказано лише, що вода потрапила на натяжний потолок з гіпсокартону та на ламінат, але в акті не вказано чи потребують заміни у зв"язку з підтопленням - натяжний потолок з гіпсокартону та ламінат. Зазначена обставина не дає змоги суду прийняти кошториси від 26 вересня 2016 року, в якості належного та допустимого доказу на підтвердження позовних вимог. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" розглядаючи спори про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Як вбачається з наданих позивачкою актів, вони не відповідають вище приведеним нормам, складені формально та з порушенням встановленого порядку у відсутність винної особи , та не визначають дійсну конкретну причину залиття приміщення. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. [PERSON] з .ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За змістом ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до абз.2,4 п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин , а також правильно витлумачив ці норми. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позивачем не доведена вина відповідача у залитті приміщення, власником якого є позивач, також не підтверджено належними доказами розмір заподіяних позивачу матеріальних збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 1167 ЦК України. У постанові Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року / зі змінами, внесеними постановами Пленуму від 25.05.2001 року та 27.02.2009 року / зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Враховуючи викладене вище, висновки суду про недоведеність вини відповідача у залитті квартири позивача та завдання їй матеріальної шкоди таким залиттям, суд також не знаходить підстав для задоволення вимог позивачки щодо стягнення з відповідача моральної шкоди.

Outcome: dismissed