Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

[PERSON] (надалі по тексту також - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] (надалі по тексту також - відповідач) аліменти на його користь у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення ним 23 років або припинення навчання. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що він навчається на ІІІ курсі денної форми навчання у Бердичівському професійному будівельному ліцеї. На даний час повністю перебуває на утриманні матері, працювати та самостійно себе утримувати не має можливості. Єдиним його доходом є стипендія. Крім того, вказує, що його мати на сьогоднішній день має статус багатодітної сім`ї, перебуває у відпустці по догляду за дитиною трирічного віку та не має можливості працювати і отримувати заробітну плату. Звертає увагу, що він потребує допомоги від батька, який добровільно відмовляється надавати допомогу на його утримання на період навчання. З огляду на викладене, позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою від 1.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторони не з`явились, позивач до суду спрямувала заяву про розгляд справи за його відсутності; проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем свого проживання ; причини неявки суду не повідомив, відзив на позову заяву від відповідача не надходив. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою позивача провести заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. [PERSON] народився [INFO] у м.Бердичеві. Згідно свідоцтва про народження його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). 18 січня 2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.9). Відповідно до довідки виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області №1043 від 21.01.2020 [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що відповідає місцю реєстрації матері позивача (а.с.4, 12). Згідно довідки Бердичівського професійного будівельного ліцею № 39 від 5.02.2021 позивач є студентом третього курсу денної форми навчання, на неповному державному забезпеченні. Навчання закінчує 30.06.2021 (а.с.10). За період з серпня 2020 по січень 2021 розмір стипендії склав 2650 грн, що підтверджується довідкою Бердичівського професійного будівельного ліцею № 10 від 5.02.2021 (а.с.13). Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків позивач за 2 і 3 квартал 2020 отримав стипендію у розмірі по 1470 грн відповідно ( а.с. 14). Мати позивача перебуває у декретній відпустці з 22.06.2020 по 28.04.2023 , що підтверджується довідкою № 12 від 11.02.2021, виданої КНП "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського" Житомирської обласної ради (а.с. 16) та має статус багатодітної сім`ї відповідно до посвідчення [NUMBER] , виданого 21.10.2020 зі строком дії до 30.12.2033 ( а.с. 17). Відповідно до положень статті 6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Статтею 199 СК України установлено, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом статей 191, 200 СК України, аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Так, пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Правовідносини батьків щодо утримання повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 та 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. У відповідності з ч.1 ст.77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Отже, при розгляді справ даної категорії позивач повинен довести продовження навчання, потреби в матеріальній допомозі та її розмір, а відповідач неможливість надання такої допомоги або можливість надання у меншому розмірі, ніж вимагає позивач. Звертаючись з позовом [PERSON] зазначив, що потребує матеріальної допомоги батька в розмірі 3000 грн щомісячно, посилаючись, зокрема, на витрати, пов`язані з навчанням, харчуванням. Наявність витрат на харчування, одяг, канцелярію, інші засоби, необхідні для повноцінного життя суд не ставить під сумнів, оскільки вони покликані забезпечити нормальну життєдіяльність і щоденні фізіологічні потреби позивача. Дослідивши надані [PERSON] докази, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження потреби в матеріальній допомозі саме у заявленому розмірі. Разом з тим судом встановлено, що позивач навчається на денній формі навчання і знаходиться на неповному державному забезпеченні, отримує стипендію. Виходячи із загальновідомих потреб у купівлі продуктів харчування, одягу, засобів догляду, ліків, канцтоварів, необхідність витрачання коштів на проїзд, зважаючи на неможливість позивача працювати, у зв`язку із навчанням на денному відділенні, очевидно що він потребує допомоги від батьків. За таких обставин, виходячи із засад справедливості, для повного дотримання інтересів дитини, враховуючи матеріальний стан останньої, яка навчається, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 1 березня 2021 року та до закінчення навчання - до 30 червня 2021 року, але не довше, ніж до досягнення ним 23 (двадцяти трьох) років. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки рішення ухвалено на користь позивача, який звільнений від сплати судового збору, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір.

Outcome: partial