Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

13.02.2014 року позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, вказавши, що 30.10.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. За час спільного проживання сімейні відносини не склались, постійно виникали непорозуміння , що негативно впливало на неї та дитину. Неодноразові спроби примиритися результатів не дали, внаслідок чого шлюбні відносини між ними фактично припинені, а з 21 червня 2013 року вони проживають окремо. Рішенням Любашівського районного суду від 06 вересня 2013 року їм був встановлений режим окремого проживання. Посилаючись на те, що примирення між нею та відповідачем неможливе ні за яких умов, просила суд розірвати їх шлюб, відновити її дошлюбне прізвище [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково і пояснив , що дійсно в сім»ї склались ненормальні стосунки . В даний час він з позивачкою спільно не проживає. Можливості досягти примирення він не вбачає. Тому не заперечує проти розірвання шлюбу. Посилаючись на те , що він є інвалідом другої групи , просив суд відмовити у позові в частині стягнення з нього судового збору на користь позивачки. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30.10.2012 року, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Любашівського районного управління юстиції Одеської області (актовий запис № 66). Як пояснили в судовому засіданні сторони, в сім'ї склались ненормальні стосунки. Через різні характери та погляди на життя почали виникати непорозуміння. Неодноразові спроби примиритись результатів не дали. Сторони спільно не проживають з 21 червня 2013 року. Рішенням Любашівського районного суду від 06 вересня 2013 року їм був встановлений режим окремого проживання. Однак наміру проживати разом в подальшому вони не мають. В судовому засіданні сторони просили суд розірвати їх шлюб. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу . В силу статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вимога позивачки про стягнення з відповідача на її користь судового збору не підлягає задоволенню , оскільки згідно з Законом України "Про судовий збір" інваліди другої групи звільняються від сплати судового збору. Відповідач в судовому засіданні надав довідку до акта огляду МСЕК , з якої видно , що йому безстроково встановлена друга група інвалідності. На підставі викладеного,

Outcome: partial