Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свій позов обґрунтовує тим, що з 02.09.2006 року по 11.12.2018 року перебувала у шлюбних відносинах з відповідачем. Від спільного подружнього життя у сторін народилось дві доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на сьогоднішній день проживають разом з матірю. Вказує, що добровільно утримувати спільних дітей відповідач відмовляється. З врахуванням вище викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей, в твердій грошовій сумі, в розмірі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду\~від 11\~січня 2019\~року відкрито\~спрощене позовне\~провадження у\~справі. В судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримав, надав пояснення, аналогічні до викладених у ній. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково,пояснив суду, що не працює, має проблеми зі здоровям, часто болить спина, надав суду відповідні виписки з лікарні, зазначив, що згідний сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн. на двох дітей. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав пояснення відповідача. Крім того, зазначив, що [PERSON] має проблеми зі здоровям, а тому не має можливості сплачувати аліменти в сумі по 1500 грн. на кожну дитину. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 грудня 2018 року шлюб між сторонами розірвано. Від спільного подружнього життя у сторін народилось дві доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 3-4). Судом також встановлено, що сторони проживають окремо, неповнолітні діти проживають разом з матірю позивачкою [PERSON] та перебувають на частковому її утриманні. Відповідно д ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обовязків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними. Однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула\~чинності для\~України 27\~вересня 1991\~року,\~держава визнає\~право кожної\~дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Із пояснень сторін в судовому засіданні, матеріалів справи, судом встановлено, що відповідач не працює. Надані суду докази, щодо незадовільного стану здоровя відповідача суд оцінює критично, і не бере їх до уваги, оскільки вони містять інформацію щодо перебування відповідача на лікуванні у 2013, 2014 роках, а не на час розгляду справи судом. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітніх дітей, а також визначений\~Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік»\~прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який з 1 січня 2019 року для\~дітей віком від 6 до 18 років становить - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня 2218 гривень. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 1200 грн. на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Доводи представника позивача щодо наявності витрат у [PERSON] на утримання дітей в розмірі по 1500 грн. в місяць на одну дитину, не підтверджені належними і допустимими доказами. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають до часткового задоволення. Згідно положень ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 768,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial