Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. в місяць до досягнення дитиною повноліття; рішення просить звернути до негайного виконання. В позовній заяві зазначила, що з відповідачем одружилися 18 січня 2008 р., шлюб зареєстрували у виконкомі Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1. За час шлюбу в сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні та вихованні. З часу народження дочки відповідач не піклується про її виховання та не надавав позивачці достатньо матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідач на протязі останніх семи років перебуває на роботі в Чехії, рідко приїжджає додому. Прибувши додому, коштів позивачці для ведення господарства та на сімейні потреби не давав, мотивуючи тим, що він складає кошти на будівництво житлового будинку, який вони будували в смт. Гвіздець Коломийського району, із-за чого виникали суперечки. Всі кошти позивачки ішли на харчування та на утримання сім'ї. За час їх шлюбу відповідач зовсім ніколи не цікавився сім'єю, він не усвідомлює, що дитині потрібна матеріальна допомога, а не слова. На протязі двох років сторони спільно не проживають, за цей час відповідач не навідувався до сім'ї та не надавав позивачці матеріальної допомоги на утримання дочки. Позов [PERSON] до позивачки про розірвання шлюбу в даний час перебуває на розгляді в Городенківському районному суді, оскільки він проживає з іншою жінкою. Заробітна плата відповідача в Чехії більше 1000 доларів США в місяць, а тому він має реальну можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання дочки. Позивачка вважає, що відповідач повинен сплачувати їй аліменти на дочку в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. в місяць. Така сума для відповідача є незначною, а для позивачки є досить вагомою для утримання дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, свої позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився. 24.07.2017 року до суду від відповідача поступило заперечення на позовну заяву про стягнення аліментів на дитину. Відповідач зазначив, що не погоджується з розміром аліментів, зазначених в позові та обгрунтуванням обставин, що стали підставою для звернення до суду. Вказав, що сім'єю він з позивачкою проживав недовго, на даний час шлюб розірвано. Згідно рішення Городенківського районного суду після розірвання шлюбу неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] залишено проживати з матір'ю. Відповідач, як батько, систематично відвідує дочку, купляє необхідні для неї речі, продукти харчування, солодощі тощо (чеки не зберігав). Тобто, він не ухилявся від виконання свого батьківського обов'язку, добровільно приймає участь в матеріальному забезпеченні дитини і надалі не відмовляється фінансово допомагати їй, але не в такому розмірі, як зазначає позивачка. Також, має намір відкрити окремий банківських рахунок на ім'я дитини, з метою внесення коштів для дочки. Він заперечує посилання позивачки на те, що він постійно працює за межами України та приховує дійсний розмір своїх доходів. Фактично він працює в м. Івано-Франківську та отримує заробіток в сумі 3200 грн., в підтвердження надав довідку № 8 від 20.07.2017 року. Інших доходів не отримує. Крім дочки в шлюбі з позивачкою, відповідач має на утриманні неповнолітню дитину від першого шлюбу, в з забезпеченні якої також приймає участь. Так як обов'язок утримувати дитину законодавством покладається на обох батьків, звертає увагу суду на те, що в позові позивачка нічого не вказує про своє матеріальне становище. Відповідач визнає позов частково, згідний сплачувати 800 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], а при збільшенні розміру його доходу, бажає самостійно купляти дочці необхідні речі, подарунки. Одночасно просить про розгляд справи у його відсутності, оскільки не має можливості особисто відвідувати судові засідання. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом; розмір аліментів на одну дитину, за жодних обставин, не може бути меншим, ніж зазначений у частині 2 статті 182 СК України. Копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 18 січня 2008 р. Чернятинською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, стверджено, що шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровано 18 січня 2008 року в Чернятинській сільській раді Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1. Від шлюбу в сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], актовий запис № 3 від 14 січня 2010 р., що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 14 січня 2010 р. Чернятинською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону - батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Також обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України. Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Цей обов'язок виникає з моменту народження дітей і зберігається до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що неповнолітня дочка сторін [PERSON] зареєстрована та проживає разом з позивачкою в [ADDRESS] Городенківського району, що стверджено довідкою № 76, виданою 19.05.2017р. виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 1 статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частина 2 ст. 182 СК визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів на утримання спільної дитини сторін, суд враховує їх матеріальне становище, наявність у відповідача дитини від першого шлюбу. Суд також виходить із встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, який з 1 травня по 30 листопада становить 1777 гривень, з 01 грудня -1860 гривень. Позивачка не довела, що за своїм матеріальним становищем відповідач здатний сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі на утримання неповнолітньої дитини. Даних про те, що відповідач працює в Чехії і отримує щомісячно дохід в розмірі біля 1000 доларів США суду не надано. Натомість, Довідкою № 8, виданою 20.07.2017 року ФОП [PERSON] доводиться, що [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], працює у даної фізичної особи підприємця повний робочий день торговим агентом з окладом 3200,00 грн. на місяць. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи обставини, визначені ст. 182 СК України, суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 грн. щомісячно. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулася до суду з позовом 19.05.2017 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст.88 ЦПК України. Оскільки при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 640 грн. На підставі ст.ст. 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial