Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

03 жовтня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON] про визнання недостовірною інформацію висвітлену відповідачем в інтерв`ю телеканалу «1+1» 19 грудня 2018 року, та про стягнення моральної шкоди в розмірі 50000 грн, завданої такими діями. В обґрунтування позову зазначено, що позивач працювала у Комунальній організації (установа, заклад) «Шосткинський навчально-виховний комплекс: загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №6 - дошкільний навчальний заклад ім. Героя Радянського Союзу Колодко М.О. Шосткинської міської ради Сумської області» (далі Комунальний заклад ШНВК ЗОШ І-ІІІ ступенів №6-ДНЗ Сумської області) на посаді вчителя математики. Наказом директора Комунального закладу ШНВК ЗОШ І-ІІІ ступенів №6-ДНЗ Сумської області від 21 грудня 2018 року за №94 позивача було звільнено з роботи. Однак, звільненню передувала ситуація, яка була розголошена шляхом певних репортажів по телебаченню. Відповідач [PERSON] також працює у Комунальному закладі ШНВК ЗОШ І-ІІІ ступенів №6-ДНЗ Сумської області на посаді кочегара, та крім того є сусідом позивача по селу Клишки Шосткинського району Сумської області. Надаючи інтерв`ю телеканалу «1+1» 19 грудня 2018 року, (програма ТСН Новини від 19.12.2018 року 19 година 30 хвилин) допустив такі висловлювання щодо позивача: «моей жене разрубала голову сапкой на меже, вся улица собрала подписи чтобы ее отправили в больницу психиатричискую...»(російська мова), чим негативно охарактеризував позивача на всю країну. Позивач вважає, що такі вислови відповідача як: «моей жене разрубала голову сапкой на меже, вся улица собрала подписи чтобы ее отправили в больницу психиатричискую...» (російська мова) - є недостовірною інформацією, адже не підкріплені жодним доказом і паплюжать честь та гідність позивача, що завдає їй моральних переживань та страждань. Крім того, вона є вчителем з більш аніж сорокарічним стажем, її знають колишні учні та їх батьки, як в місті Шостка тік і за межами міста та навіть за межами країни, а озвучена відповідачем інформація, яка не є правдивою, була доведена до відома багатьох тисяч громадян, що сформувало хибну думку про неї. Такими діями було заподіяно позивачу моральну шкоду, адже вона морально страждає із-за того, що відносно її репутації діями відповідача формується негативне ставлення громадськості. Тому вважає, що з відповідача підлягає до стягнення моральна шкода в розмірі 50000 грн, яка буде відповідним відшкодуванням моральних страждань і втримає відповідача в подальшому від неправомірних дій щодо неї, її особистості та репутації. 06 липня 2020 року від відповідача [PERSON] до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву зазначив, що, з огляду на відеосюжет телеканалу «1+1» від 19 грудня 2018 року перед його інтерв`ю журналіст сказала: - «..про нелегкий характер вчительки (якої саме вчительки, ім`я чи прізвище не сказано) скаже її сусід..», тому на питання журналіста: - «..як би ви охарактеризували..» дану вчительку я дав інтерв`ю саме такого змісту, як: - «Моей жене разрубала голову сапкой, за то что на межу стала. Собрали подписи, вся улица собрала, чтобы ее отправили, проверили на психиатрическую ....(російська мова) (мав на увазі «експертизу»), - таких законов нема». [PERSON] перекрутила сказані слова і не правильно процитувала в позовній заяві... «отправили в больницу». Те, що саме малося на увазі слово «експертизу» підтверджується записом наданого інтерв`ю, де на задньому фоні жінка, яка давала інтерв`ю зазначила «..психиатрическую експертизу», що чітко прослуховується. Даний факт дійсно був, це є правдивою інформацією, оскільки влітку 2018 року мешканцями [ADDRESS] , було складено колективне звернення до правоохоронних органів про проведення психіатричної експертизи щодо стану [PERSON] , оскільки багато років [PERSON] постійно свариться із сусідами, намагається провокувати сварки, неадекватно себе поводить. Звернення було прийнято до розгляду дільничним с.Клишки [PERSON] . Подібне колективне звернення також було складене сусідами позивача від 02 червня 2020 року, про те що [PERSON] веде себе неадекватно, постійно погрожує судовими засіданнями, кидається битися, виказує в бік сусідів ненормативну лексику та інше. До того ж, 16 липня 2018 року відповідач особисто звертався із заявою до начальника Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області, про проведення профілактичної бесіди із [PERSON] щодо її агресивного поводження та погроз на його адресу та адресу його сім`ї. Щодо факту зазначеної фрази: «.. Моей жене разрубала голову сапкой, за то что на межу стала..», зазначив, що такий факт є достовірним, це підтверджується копією постанови про припинення кримінальної справи №04190633 від 07 червня 2005 року, що міститься в матеріалах справи де чітко зазначено, що 13.06.2018 слідчим СВ Шосткинського МРВ УМВС України було встановлено, що «.. [PERSON] нанесла [PERSON] удари сапкою по голові, в зв`язку з чим, згідно судово-медичної експертизи тілесні пошкодження [PERSON] були кваліфіковані як легкі тілесні пошкодження..». Факт нанесення [PERSON] ударів [PERSON] , був підтверджений свідками. (а.с.34, 35) В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, в його обґрунтування послалася на обставини зазначені в позовній заяві. Додатково зазначила, що 19 грудня 2018 року [PERSON] давав інтерв`ю телеканалу «1+1», де повідомив недостовірну інформацію щодо неї. Так, 13 червня 2004 року на городі відбулася сварка між нею і дружиною відповідача, яка продовжилася бійкою. В руці позивач тримала сапу, але не пам`ятає щоб цією сапою вдарила дружину відповідача. Крім того, відносно неї не було порушено кримінальну справу за цим фактом. Навпаки, тілесних ушкоджень було завдано їй, у зв`язку з чим вона зверталася до лікарні і до поліції із заявою про порушення кримінальної справи, яка в подальшому була закрита. Щодо повідомлення відповідачем у вищезазначеному інтерв`ю інформації: «…вся улица собрала подписи чтобы ее отправили в больницу психиатрическую..», зазначила, що відсутні такі законні підстави на збирання таких підписів, підписи були зібрані лише родичами відповідача [PERSON] (самим відповідачем, його дружиною, їх дочкою, братом та матір`ю). Щодо моральної шкоди зазначила, що таке стало відомо на всю Україну, було соромно виходити на вулицю, внаслідок чого отримала моральні страждання. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав. Окрім того, що зазначено у відзиві на позовну заяву, в обґрунтування своєї позиції пояснив, що йому не відомо хто викликав телебачення. 19.12.2018 перебував у магазині, що знаходиться біля школи в якій він працює, почув від людей, що приїхали журналісти з телеканалу «1+1». Підійшовши до журналістів висловив свою думку добровільно на камеру. Так, 13.06.2004 був конфлікт між [PERSON] та його дружиною, під час якого [PERSON] вдарила його дружину сапою по голові. Щодо збору підписів пояснив, що таке було, оскільки позивач постійно робить зауваження, чим перешкоджає нормальному проживанню у селі, але крім підписів родичів також були підписи сусідів по селу. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із повідомлення начальника Шосткинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області від 29.12.2018 за №К-282/19622 вбачається, що при розгляді звернення [PERSON] від 26.12.2018 було встановлено, що на її адресу [PERSON] не висловлювався нецензурною лайкою на її адресу, а висловив свою думку з приводу ситуації яка склалася. (а.с.5) Постановою дізнавача Шосткинського МВ УМВС України в Сумській області про порушення кримінальної справи і прийняття її до свого провадження від 23 липня 2004 року, постановлено порушити кримінальну справу за фактом спричинення гр. [PERSON] тілесних ушкоджень за ознаками ст.122 ч.1 КК України. (а.с.7) Постановою слідчого СВ Шосткинського МРВ УМВС України в Сумській області про припинення кримінальної справи №04190633 від 07 червня 2005 року, матеріали в кримінальній справі №04190633 відносно [PERSON] , [PERSON] у здійсненні ним злочину передбаченого ч.1 ст.122 КК України провадженням припинити, у зв`язку з недоведеністю їх вини та відсутністю в їх діях даного складу злочину. (а.с.8, 9) В судовому засіданні був досліджений відеозапис на оптичному диску CD-R 700 MB, на якому є висловлювання відповідача телеканалу «1+1» від 19 грудня 2018 року програма «ТСН» 3 хвилина 35 секунда «моей жене разрубала голову сапкой за то что на межу стала, собрали подписи, вся улица собрала, что б её отправить и проверить в это, у психиатрическую, таких законом нема». (а.с.10) Так, [PERSON] звертався 16 липня 2018 року із заявою до Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області для проведення профілактичної бесіди з гр. [PERSON] з приводу словесних образ та погроз на адресу його сім`ї. (а.с.36) З висновку ДОП Шосткинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області від 19.07.2018, за зверненням [PERSON] , вбачається, що під час розгляду звернення [PERSON] щодо проведення профілактичної бесіди з [PERSON] , встановлені ознаки цивільно-правових відносин, та роз`яснено право на звернення до суду з приводу захисту честі та гідності. (а.с.37) Крім того, із відповіді заступника начальника Шосткинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області на звернення [PERSON] від 06.07.2020 за фактом того, що дільничий офіцер поліції [PERSON] у 2018 році, приїхавши в с. Клишки Шоскинського району не прийняв міри щодо сусідки [PERSON] , повідомлено, що наказом Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області від 07.07.2020 №131 призначене службове розслідування за даним фактом, про результат якого буде повідомлено додатково. (а.с.119) Із Висновку експерта №616 від 10.09.2004, вбачається, що оглядом експерта 14.06.2004 ушкодження, що нанесені [PERSON] кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасні розлади здоров`я на строк більше 6 днів, але менше 21 дня. (а.с.120,121) З Акта судово-медичного дослідження №368 від 13.06.2004, вбачається, що оглядом експерта 14.06.2004 ушкодження, що нанесені [PERSON] кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасні розлади здоров`я на строк більше 6 днів, але менше 21 дня. Характер ушкоджень свідчить про те, що утворилися вони від дії тупих предметів, якими могли бути руки, ноги людини чи тупа частина "сапи" зазначених в описовій частині постанови. Конкретизувати від чого утворилася рана на голові (від тупої чи гострої частини «сапи») буде можливо після того, як буде надана меддокументація із описом характеру рани до її первинної хірургічної обробки. (а.с.122, 123) Відповідно до ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Статтею 32 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Частиною 2 статті 302 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено обов`язок особи, яка поширює інформацію, переконатися в її достовірності. Згідно із ст.297 ЦК України передбачено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду із позовом про захист її гідності та честі. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року №1 роз`яснено, що чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Під гідністю розуміється визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативна інформація поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (порушення норм моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Згідно з положеннями ст. 277 ЦК України, а також роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України у постанові «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року №1, де у п. 18 зазначено, що обов`язок довести, що інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, необхідно визначити характер такої інформації та з`ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості (п.19 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України). Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України «Про інформацію» від 2 жовтня 1992 року за №2657-ХІІ оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, астири). Таким чином, відповідно до ст. 277 ЦК України предметом судового захисту не є оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Інформація, яку позивач просить визнати недостовірною, становить висловлювання відповідача - «Моей жене разрубала голову сапкой, за то что на межу стала, вся улица собрала подписи чтобы ее отправили в больницу психиатричискую.» (російська мова), але фактично відповідачем була поширена інформація - «моей жене разрубала голову сапкой за то что на межу стала, собрали подписи, вся улица собрала, что б её отправить и проверить в это, у психиатрическую, таких законом нема» (російська мова), що частково є відмінною від тієї, що просить визнати недостовірною позивач. Судом встановлено, що оспорювана позивачем інформація була поширена відповідачем [PERSON] в інтерв`ю телеканалу «1+1» 19 грудня 2018 року у програмі «ТСН» на 3 хвилині 35 секунді. Крім того, із відеосюжету вбачається що він стосується вчителя математики Ніни Кобизької. Отже, позивачем, як того вимагають наведені вище норми матеріального права, доведено факт поширення відповідачем оспорюваної інформації, повідомлення іншим особам, крім того, відповідачем в судовому засіданні було підтверджено факт поширення інформації про те, що [PERSON] «..розрубала голову дружині..» відповідача. Вказана інформація, а саме «Моей жене разрубала голову сапкой, за то что на межу стала» (російська мова), містить чіткі твердження про факти, які можуть бути перевірені на предмет їх достовірності, а тому така інформація за своїми стилістичними ознаками не може вважатись оціночними судженнями. Зазначена інформація, поширена відповідачем [PERSON] , є негативною та такою, що не відповідає дійсності і принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача, оскільки нею стверджується про порушення позивачем норм чинного законодавства, зокрема дій, що мають ознаки кримінального правопорушення, що не знайшло підтвердження у судовому засіданні, а тому позов в цій частині підлягає до задоволення. Щодо позовних вимог про висловлювання відповідачем фрази «собрали подписи, вся улица собрала, что б её отправить и проверить в это, у психиатрическую, таких законом нема» (російська мова), суд зазначає наступне. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). В позовній заяві позивачем викладено позовну вимогу у вигляді фрази «..вся улица собрала подписи чтобы ее отправили в больницу психиатрическую..». Як вбачається з відповіді заступника начальника Шосткинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області наданої [PERSON] , дійсно працівниками цього Відділу розглянуто її звернення від 06 липня 2020 року за фактом того, що дільничний офіцер поліції [PERSON] у 2018 році, приїхавши в с. Клишки Шосткинського району не прийняв міри щодо сусідки [PERSON] . Встановлено, що у 2018 році до [PERSON] приїзжав ДОП СП Шосткинського ВП Федоренко О.І. з якої справи невідомо. Коли останній вийшов від [PERSON] , то [PERSON] та інші мешканці с. Клишки Шосткинського району звернулись до нього з питанням що вони можуть зробити у зв`язку з неадекватною поведінкою [PERSON] по відношенню до всіх. З її слів, поліцейський порадив написати колективне звернення на направлення зазначеної громадянки на примусове проведення психіатричної експертизи, що і було зроблено та підписано відповідачем та деякими мешканцями с. Клишки Шосткинського району. (а.с. 119) Крім того, з відповіді начальника Шосткинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області наданої [PERSON] , вбачається, що дійсно працівниками цього Відділу розглянуто її звернення від 24 вересня 2020 року №Х-232. За вищезазначеним фактом було проведено службове розслідування в ході проведення якого було встановлено, що [PERSON] допущено порушення вимог п. 6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, а саме, що у 2018 році дільничний офіцер поліції [PERSON] не прийняв міри до [PERSON] за колективним зверненням мешканців с. Клишки Шосткинського району, щодо неадекватної поведінки громадянки [PERSON] , що призвело до не реєстрації даного повідомлення. (а.с. 117, 118) Оскільки даний факт знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, томуу, в цій частині позовних вимог суд вважає за можливе відмовити. Відповідно до ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Пунктом 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27 лютого 2009 року роз`яснено, що способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди. У відповідності до положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. У силу ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як слідує із роз`яснень, викладених у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» від 31.03.1995 р. №4 (із наступними змінами) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У відповідності до роз`яснень п. 5 та п. 9 цієї ж постанови Пленуму Верховного Суду України при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Беручи до уваги раніше наведені документальні докази, висновки суду про винність відповідача у розповсюдженні неправдивої інформації про позивача, а саме «Моей жене разрубала голову сапкой, за то что на межу стала» (російська мова), суд вважає, що діями відповідача заподіяно моральну шкоду позивачу внаслідок поширення недостовірної інформації , що ганьбить честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] , внаслідок чого вона перенесла моральні страждання. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує в сукупності негативні наслідки, які настали для позивача, характер та обсяг її страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнала позивач, ступінь вини відповідача та його матеріальний стан, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, вважає за можливе позовні вимоги у частині стягнення моральної шкоди задовольнити частково та для відшкодування завданої позивачу моральної шкоди стягнути із відповідача на користь позивача 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), згідно із Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року за №3674-VI, тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 783 гривні 76 копійок судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial