Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В позовній заяві позивач зазначає, що від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання спільних дітей. З часу припинення фактичних шлюбних відносин, відповідач добровільно і свідомо матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, уникає свого батьківського обов`язку по утриманню дитини, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по утриманню дитини, що стало підставою для звернення позивача з позовом про стягнення аліментів до суду. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 5000,00 грн., щомісячно до повноліття дитини. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02.07.2020р. відкрито провадження по вищевказаній цивільній справі та визначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від позивача до суду надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги позивач підтримала та просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] не скористався своїм право на подачу відзиву на позовну заяву. В судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки разом з копією ухвали про відкриття провадження по справі та позовною заявою з додатками за адресою зареєстрованого місця проживання. Причини неявки відповідач суду не повідомив. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Сторони перебували в зареєстровану шлюбі з 18 червня 2005 року, відповідно до копії свідоцтва про шлюб, який розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 19 листопада 2018 року (а.с.7,13). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с.14). Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1959 року, підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікованою Україною 27.02.1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей00, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної й однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Слід зазначити, що жодна сторона не надали суду докази, що підтверджують їх матеріальне становище, стан здоров`я, наявність у сторін рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених не вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. В матеріалах справи, наявна довідка від 11.06.2021р., в якій зазначено, що [PERSON] є ученицею 8-Б класу загальноосвітнього навчального закладу І-ІІІ ступенів - середня загальноосвітня школа №243 Подільського району м. Києва (а.с.15). Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З викладених обставин в позовній заяві позивача встановлено судом, що донька сторін проживає разом з матір`ю. Відповідач є працездатним, а тому суд вважає, що він спроможний сплачувати позивачу аліменти на утримання дітей. Доказів того, що за станом здоров`я та за матеріальним становищем відповідач не може сплачувати аліменти на утримання дітей, суду не надано. Також, відповідачем не надано доказів про наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків або інших обставин, що мають істотне значення і можуть вплинути на визначення розміру аліментів. Відповідно до роз`яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Враховуючи встановлений статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років та для дітей віком від 6 до 18 років, а також аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, в світлі наведених правових норм, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 3500,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно матеріалів справи, позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 29 червня 2021 року. Оскільки суд частково задовольняє позовні вимоги, то відповідно до ст.141 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908,00грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial