Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

20.08.2021 року представник позивача [PERSON] засобами поштового зв`язку звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, яким просить стягнути з Управління культури і туризму Білоцерківської міської ради по цивільній справі № 357/7678/20 судові витрати на професійну правову (правничу) допомогу у розмірі 3 000 грн. Заява обґрунтована тим, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.08.2021 року задоволено позов [PERSON] до: 1) Управління культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області; 2) Комунального закладу Білоцерківської міської ради «Білоцерківська музична школа № 3»\~ про стягнення заборгованості по заробітній платі. У зв`язку з розгляду вказаної справи позивач поніс витрати на професійну правову (правничу) допомогу на загальну суму 3 000 грн., які підлягають стягненню на користь позивача. В судове засідання сторони провадження про ухвалення додаткового рішення не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином. У прохальній частині заяви представник позивача зазначив про розгляд справи без участі позивача та представника позивача. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 16.08.2021 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області частково задоволено позов [PERSON] до: 1) Управління культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області; 2) Комунального закладу Білоцерківської міської ради «Білоцерківська музична школа № 3»\~ про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволено частково. Вирішено стягнути з Управління культури і туризму Білоцерківської міської ради Київської області на користь [PERSON] заробітну плату в розмірі 14 697,78 грн. з відрахуванням\~ усіх обов`язкових платежів. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною третьою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що у позовній заяві представником позивача до закінчення розгляду справи заявлено про судові витрати, які сторона очікує понести. У рішенні від 16.08.2021 року питання про судові витрати на професійну правничу допомогу судом не вирішувалось. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат подана до суду засобами поштового зв`язку 20.06.2021 року, що вбачається з поштового конверту АТ "Укрпошта" з номером відправлення 0911311469587, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду від 16.08.2021 року. На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано: 1) оригінал договору про надання правничої (правової) допомоги № 2 від 01.03.2021 року, укладеним між [PERSON] та адвокатом Куксою Г.А.; 2) оригінал акта про виконання договору № 2 про надання правничої (правової) допомоги № 2 від 01.03.2021 року, складеного 17.08.2021 року; 3) оригінал розписки про отримання грошової винагороди за виконання правничої допомоги згідно з договором № 2 про надання правничої (правової) допомоги № 2 від 01.03.2021 року, кладеної 17.08.2021 року; 4) копія ордеру серії АІ № 1120248 від 03.06.2021 року про надання [PERSON] правничої (правової) допомоги [PERSON] 5) копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Куксі Г.А. серії КС № 9331/10 від 31.07.2020 року При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно з положеннями ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання, зокрема, про те як розподілити між сторонами судові витрати. В силу вимог ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Відповідно до висновку зазначеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» v. Ukraine» («Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України) від 23.01.2014 року в § 268 зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.09.2020 року у справі № 379/1418/18. Отже, суд розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази, подані позивачем, є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з відповідача-1, адже вони є доведені документально, обґрунтовані та відповідають критерію розумної необхідності таких витрат. З наданих доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу вбачається, що вказані послуги надавалися клієнту [PERSON] адвокатом Куксою Г.А. у справі № 357/7678/20 та полягають у тому, що адвокат здійснив ознайомлення з матеріалами справи, вивчив, проаналізував законодавство та судову практику, а також брав участь у судовому засіданні 03.06.2021 року, отримав винагороду в розмірі 3 000 грн. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на часткове задоволення позову по даній справі, суд дійшов висновку, що судові витрати на професійну правничу (правову) допомогу підлягають стягненню з відповідача-1 пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем до відповідача-1 заявлено позовні вимоги на загальну суму 16 171,47 грн., задоволено судом до стягнення суму в розмірі 14 697,18 грн., тобто 90,88% від заявленої суми. Таким чином, сума витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача-1 на користь позивача становить 2 726,40 грн. (3 000 х 90,88%).

Outcome: partial