Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Харківська міська рада звернулась до суду з позовом в обґрунтування якого зазначила, що відповідно до п. 1 ст. 29 Статуту територіальної громади м. Харкова, затвердженого рішенням Харківської міської ради № 121/07 від 04.07.2007, є представницьким органом територіальної громади, що здійснює від її імені та в її інтересах функції та повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України і законами України а також приймає від її імені рішення. Житловий будинок по вул. Владислава Зубенка у м. Харкові є обєктом комунальної власності територіальної громади м. Харкова та знаходиться на балансі КП «Жилкомсервіс». В квартирі № 140 (колишня № 65) вказаного будинку без належних документів мешкає [PERSON], який оселився в ній на підставі договору найму жилого приміщення строком до 30.04.2009, який не було пролонговано. Таким чином, на теперішній час [PERSON] займає вказану житлову квартиру самовільно, приписи про її звільнення ігнорує, отже позивач, посилаючись на вимоги ст.ст. 57, 58, 116 ЖК України, ст. 321, 387 ЦК України, просить виселити останнього з самоправно зайнятої квартири [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. В суді представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, дав пояснення відповідно до викладених в позові обставин та просив його задовольнити. Відповідач проти позову заперечував посилаючись на те, що в 2002 році працевлаштувався до «ПАТ «Промбуд-2» (далі Підприємство) в звязку з чим йому було надана кімната № 140 у гуртожитку № 9 по вул. Тимурівців, 33 в м. Харкові для проживання. В наступному між ним та Підприємством укладено договір найму жилого приміщення, відкрито особовий рахунок для сплати комунальних платежів. [PERSON] уклав споживчі договори про надання послуг з централізованого опалення та водопостачання, електропостачання, які оплачує. Іншого, ніж спірне, житла [PERSON] не має, право власності на будь-яку нерухомість за ним не зареєстроване. Третя особа до суду не зявилась, причини неявки не повідомила, про дату й час слухання справи сповіщалась належним чином, отже її неявка не є перешкодою для розгляду справи. Суд, заслухавши сторони, дослідивши надані докази, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини: сторонами не заперечується, що за адресою спірного житлового приміщення [PERSON] оселився та фактично проживає з 2002 року. Вказане житлове приміщення (на той час кімната № 65 у гуртожитку по вул. Тимурівців, 33 в м. Харкові, було надане відповідачу в звязку з працевлаштуванням до ВАТ «Промбуд-2» (а.с. 31). В 2003 році [PERSON] звільнився з ВАТ «Промбуд-2», проте продовжував проживати у наданій йому кімнаті, а 29.04.2008 з ним було укладено договір найму жилої площі кімнати № 65 по вул. Тимурівців, 33 в м. Харкові строком до 30.04.2009 , яку відповідач зобовязався самостійно звільнити після закінчення строку договору (а.с. 8). Ні на момент вселення, ні на момент укладення договору найму жилої площі ні в наступному реєстрація місця проживання [PERSON] за вказаною адресою здійснена не була. Не має такої реєстрації [PERSON] й на теперішній час, разом з тим з останнім, як з особою, що проживає за спірною адресою, укладено договори про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, про користування електричною енергією, які [PERSON] сплачує (а.с. 7, 29, 30, 32-34, 37-38). Крім того, на протязі проживання за спірною адресою, в тому числі в останнє у жовтні 2016 року, [PERSON] здійснював як оплату комунальних послуг, так і плату за проживання (а.с. 32-34, 37, 38). Вказані вище обставини спростовують факт самовільного зайняття жилої площі відповідачем, на чому наполягає позивач та вказують на зворотне. 22.04.2008 [PERSON] було попереджено про необхідність виселення з займаної кімнати, разом з тим вже 29.04.2008, як зазначено вище, між ДП «Промжитлосервіс-2» та [PERSON] укладено договір найму жилої площі кімнати № 65 по вул. Тимурівців, 33 в м. Харкові (на теперішній час квартира [ADDRESS]) строком до 30.04.2009, що в чергове підтверджує факт правомірного та узгодженого з Підприємством проживання відповідача на спірній житловій площі (а.с. 8, 9). Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 822 ЦК України не пізніше ніж за три місяці до спливу строку договору найму житла наймодавець може запропонувати наймачеві укласти договір на таких самих або інших умовах чи попередити наймача про відмову від укладення договору на новий строк. Якщо наймодавець не попередив наймача, а наймач не звільнив помешкання, договір вважається укладеним на таких самих умовах і на такий самий строк. З погляду на вищевикладені положення закону можна дійти висновку, що договір найму жилої площі від 29.04.2008 щорічно пролонгувався і є таким, що діє й на тепер. За таких умов позовні вимоги є передчасними і не можуть бути задоволені, а посилання позивача на ч. 3 ст. 116 ЖК України, як на підставу для виселення відповідача безпідставним через викладені вище обставини вселення та наступного проживання останнього у спірній квартирі.

Outcome: dismissed