Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

27.12.2013 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Арендне підприємство «Шахта «Жданівська» про стягнення єдино разової виплати у відшкодування моральної шкоди, в розмірі 250 000,00 грн. В обґрунтування позову позивачка посилається на наступні обставини: так, [INFO], помер її чоловік [PERSON]. Відповідно до висновку Обласної медико- соціальної комісії, який міститься в довідці серія [NUMBER] з 24 січня 2011 року встановлений причинний зв'язок смерті чоловіка з професійним захворюванням хронічним обструктивним пиловим бронхітом. Вони з чоловіком одружились 4 травня 1970 року. З 1974 року [PERSON] став працювати на підприємствах вугільної промисловості. У відповідача він працював з вересня 1994 року по травень 2005 року і був звільнений внаслідок виявленої у нього невідповідності виконуваній роботі внаслідок стану здоров'я, профзахворювання - хронічний бронхіт. Висновком МСЕК від 31 травня 2005 року у її чоловіка було первинно безстроково встановлено 40% втрати працездатності через професійне захворювання хронічний бронхіт і визнано інвалідом третьої групи. Смерть чоловіка [PERSON] спричинила їй моральні страждання, які полягають в душевних стражданнях, котрі вона понесла та несе у зв'язку із втратою близької її людини, з якими вона невзмозі впоратись до цих пір, що призвело до порушення нормальних життєвих зв'язків, та потребує від неї додаткових зусиль для організації свого життя У судовому засіданні позивачка повністю підтримала свої позовні вимоги, пославшись на вищевказані обставини, та пояснивши що вона тяжко хворіє проживає в своєму будинку і вся робота після смерті чоловіка по будинку і господарству покладена тільки на її руки, вона дуже тяжко переживала дивлячись на тяжкі муки чоловіка, якого дуже мучив тяжкий кашель який супроводжувався кровохарканням, та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Арендне підприємство «Шахта «Жданівська» в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала повністю посилаючись на те, що позивачка не має право на отримання моральної шкоди в зв'язку зі смертю її чоловіка так як останнім, за час його життя була отримана сума з фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві у відшкодування моральної шкоди в зв'язку з профзахворюванням. Позивачка не надала доказів вини відповідача про наявність причинно - наслідного зв'язку смерті її чоловіка з виконанням ним трудових обов'язків у відповідача, так як він раніше працював і на інших підприємствах вугільної промисловості. Суд, заслухав пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, трудової книжки ( а.с. ) [PERSON] знаходився в трудових відносинах з відповідачем Публічним акціонерним товариством «Арендне підприємство «Шахта «Жданівська» в період з вересня 1994 року по травень 2005 року, більше 7 років ( а.с. ). Де працював у якості майстра вибухівника підземного та роздатчіком вибухових матеріалів. З санітарно гігієнічної характеристики умов праці померлого [PERSON] ( а.с.. ) він працював на шахті «Жданівська» більше семі років, майстром вибувником та роздатчіком вибухівних матеріалів. Перед працевлаштуванням проходив профогляд, та був визнаний годним до роботи Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 27.10.2010 року, виданого виконкомом Зуївської селищної Ради м. Харцизька Донецької області, [PERSON] помер. Висновком консультативної комісії Донецького обласного Бюро СМЕ про встановлення причини смерті № 189 від 18.11.2010 року, та довідкою про причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням від 28.02.2011 року, встановлений причинний зв'язок смерті [PERSON] з професійним захворюванням хронічним обструктивним пиловим бронхітом. Згідно свідоцтва про одруження від 04.05.1970 року, виданого Консульством СССР в Брно- Чехословакії, [PERSON] вступила у шлюб з [PERSON]. Згідно з актом Зуївської посилкової ради ( а.с. ), вони постійно проживали у шлюбі, сумісно однією сім'єю по час смерті [PERSON] Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, заподіяної йому в наслідок порушення його прав. Ухвалюючи рішення суд приходить до висновку, що між позивачкою та Публічним акціонерним товариством «Арендне підприємство «Шахта «Жданівська» мають місце цивільні правовідносини які виникли з 18.11.2010 року. Відповідно до п. 2 ст.1168 ЦK України та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику по справах про відшкодування морального (немайнового) збитку" зі змінами внесеними постановою Пленуму № 4 від 25.15.2001 р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Заподіяний моральний збиток відшкодовується тій фізичній особі , права якої були безпосередньо порушені неправомірними діями інших осіб. Моральна шкода заподіяна смертю фізичної особи, відшкодовується його чоловіку (дружині) батькам (усиновителям), дітям (усиновленим), а так само особі, що проживають із ним однією родиною. На підставі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, що заподіяла його при наявності вини. При цьому моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи яка її завдала, якщо шкода заподіяна смертю фізичної особи. Вина підприємства встановлена висновком МСЕК від 31.05.2005 року про результати визначення ступеня втрати працездатності та довідкою Обласної МСЕК серії [NUMBER] про причинний зв'язок смерті із професійним захворюванням ( а.с. ). Вказані обставини свідчать що смерть [PERSON] відбулась з вини відповідача Публічного акціонерного товариства «Арендне підприємство «Шахта «Жданівська», який і повинен відшкодувати позивачці завдану моральну шкоду. Таким чином суд приходить до висновку про те, що права [PERSON] були безпосередньо порушені противоправними діями та, бездіяльністю відповідача,що призвело до втрати чоловіка позивачкою, яка залишилась без підтримки близької людини, до душевних страждань, котрі вона несла та несе на даний час, що безперечно потребує від неї значних додаткових зусиль для організації свого життя, та свідчіть про завдання позивачкі моральної шкоди, яка і підлягає стягненню з відповідача. Заперечення представника відповідача в суді, на які вона посилається як на підстави для відмови в задоволенні позову не ґрунтуються на законі. Так вина відповідача, в причиненні шкоди здоров'ю чоловіку позивачки встановлена висновком МСЕК від 31.05.2005 року, а відповідно висновку Обласної медико- соціальної комісії- довідка серія [NUMBER] з 24.01.2011 року встановлений причинний зв'язок смерті [PERSON] з встановленим висновком МСЕК профзахворюванням - хронічним обструктивним пиловим бронхітом. А факт отримання чоловіком позивачки, за час його життя, моральної шкоди за спричинене ушкоджене здоров'я відповідачем не може бути визнано як підстава для звільнення відповідача від обов'язку відшкодування заподіяної моральної шкоди позивачки. Разом з тим, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом в залежності від характеру правопорушення, ступеня та глибини фізичних і моральних страждань. Відповідно до п. З ч. 1 ст. 268 ЦК України позовна давність на вимоги про відшкодування шкоди, завданої смертю не поширюється. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд виходить з засад розумності і справедливості. Тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial