Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

У червні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивували тим, що 19 лютого 2019 року [PERSON] було прийнято до КС «Істок». 06 серпня 2020 року позивач та відповідач уклали договір про споживчий кредит № ДК2-831, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі - 45 000 гривень під 0,001% річних, строком на 12 місяців з обов`язком повернення до 06 серпня 2021 року. Вказує, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором, через що станом на 27 квітня 2021 року за ним рахується заборгованість у розмірі 71\~401,75 грн., з яких заборгованість за основною сумою кредиту у розмірі 30\~746,03 грн., заборгованість за платою у розмірі 9\~182,21 грн., заборгованість по відсотках 0,33 грн., компенсація, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України та п. 4.7.3 кредитного договору 26\~473,19 грн., штраф 5000 грн. Враховуючи викладене просили суд стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит №ДК2-831 від 06 серпня 2020 року у розмірі 71\~401,75 грн. та судові витрати. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.07.2021 року відкрито провадження. У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача на адресу суду направив клопотання про розгляд справи у його відсутність, просив суд задовольнити позов. У судове засідання відповідач не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] 19.02.2019 року звернувся до Кредитної Спілки «Істок» із заявою про прийняття його до членів кредитної спілки та, відповідно до витягу з протоколу засідання правління Кредитної спілки «Істок» № 36 від 19 лютого 2019 року, [PERSON] було прийнято до членів КС «ІСТОК». Того ж дня, відповідач сплатив на рахунок позивача обов`язковий пайовий та вступний внесок. 06 серпня 2020 року [PERSON] надав до КС «Істок» заявку на отримання кредиту члена кредитної спілки «Істок», у зв`язку із чим на засіданні кредитного комітету Кредитної Спілки «Істок» прийнято рішення щодо надання кредиту, згідно поданої заяви. 06 серпня 2020 року між КС «Істок» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № ДК2-831, за умовами якого кредитор КС «Істок» надав позичальнику грошові кошти в сумі 45 000 грн. строком на 12 календарних місяців, тобто до 06 серпня 2021 року, який не може бути меншим, ніж строк повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Кредит надавався позичальнику за цільовим призначенням споживчий кредит на погашення боргу на умовах його забезпеченості, строковості, повернення та платності. У відповідності до п.2.5 цього договору, плата за надання кредиту становить 60,41 грн. щоденно. У відповідності до п. 3.2. договору, процентна ставка за користування кредитом за даним договором становить 0,001 % річних. У відповідності до видаткового касового ордеру від 06 серпня 2020 року, КС «Істок» видало [PERSON] грошові кошти на суму 45\~000 грн. Позивач посилається на те, що відповідач належним чином обов`язків з повернення кредитних коштів не здійснив, через що станом на 27 квітня 2021 року за [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 71\~401,75 грн., яка\~\~включає в себе: заборгованість за основною сумою кредиту 30 746,00 грн., заборгованість за платою 9\~182,21 грн., заборгованість по відсотках - 0,33 грн., інфляційні нарахування - 1556,27 грн., 100% річних, згідно ст..\~625\~ЦК України та п. 4.7.3 договору про споживчий кредит 26\~473,19 грн., штраф - 5000 грн. 22.01.2021 року КС «Істок» направила на адресу відповідача вимогу № 28, відповідно до якої відповідачеві було повідомлено про наявність заборгованості та вказано про необхідність погашення заборгованості по договору про споживчий кредит протягом 30 календарних днів. Відповідно до змісту заявки на отримання кредиту члена КС «Істок» Заєць В.І., завіреної належним чином працівниками спілки, місцем роботи заявника зазначена військова частина [NUMBER] , звання солдат к/с, посада старший водій, дата закінчення контракту 28.09.2021 року, розмір доходу 10700 грн. Згідно зі статтею 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, оскільки відповідач порушив свої зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит № ДК2-831 від 06 вересня 2020 року та станом 27.04.2021 року має заборгованість за основною сумою кредиту у розмірі 30\~746,03 грн., то позовні вимоги у частині стягнення основної суми боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом з тим, Закон України\~«Про соціальний\~і правовий\~захист військовослужбовців\~і членів\~їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. Так, в статті 1, 2 даного Закону закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. В частині 15 статті 14\~Закону України\~«Про соціальний\~і правовий\~захист військовослужбовців\~і членів\~їх сімей» визначено, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Вищевказаний пункт Закону є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення. Вказані висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 522/12270/15-ц та від 11 грудня 2019 року у справі № 521/7927/16-ц. Відповідно до ст.1\~Закону України\~« Про\~оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Головним управлінням оборонного та мобілізаційного планування Генерального штабу Збройних Сил України надано інформацію (лист-відповідь від 01 жовтня 2015 року за вихідним № 822/2/8417) про наступне: відповідно до ст.1\~Закону України\~«Про оборону\~України» з моменту оголошення Указу Президента\~України «Про\~часткову мобілізацію»\~від 17\~березня 2014\~року №\~303/2014 в Україні настав особливий період, скасування особливого періоду буде здійснено окремим Указом Президента України «Про демобілізацію» після стабілізації обстановки на сході України; на даний час в Україні діє особливий період. Національним банком України дано роз`яснення стосовно перегляду умов кредитних договорів позичальників-військовослужбовців, а саме роз`яснено, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації», який набрав чинності з 08 червня 2014 року, внесено доповнення до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до яких, не підлягають нарахуванню штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами й організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду. Національний банк 14 лютого 2020 року надіслав банкам додаткове роз`яснення щодо виконання ними вимог законодавства України, а саме не нараховування процентів, штрафів та пені за кредитами для професійних військових та контрактників із початку особливого періоду (із 18 березня 2014 року), а для мобілізованих військових із дати їх мобілізації. В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року, тобто з 18 березня 2014 року, та триває по теперішній час. Отже, як на час укладення вказаного кредитного договору, так і на час звернення представника КС «Істок» із цим позовом, [PERSON] мав статус військовослужбовця Збройних Сил України, тому на [PERSON] розповсюджуються пільги, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», який набрав чинності з 08 червня 2014 року, через що підстави для стягнення з відповідача на користь КС «Істок» відсотків, штрафних санкцій, пені та інших плат за невиконання зобов`язань за користування кредитом з початку і до закінчення особливого періоду, який діє і по теперішній час, відсутні. Відповідно до ч.1 ст.11\~Закону України\~«Про кредитні\~спілки» члени кредитної спілки мають право, зокрема, одержувати від кредитної спілки кредити та користуватися іншими послугами, які надаються членам кредитної спілки відповідно до її статуту. Так, згідно п. 2 ст.21 Закону України «Про кредитні спілки», кредитна спілка має право самостійно встановлювати: розмір плати (процентів), яка розподіляється на пайові членські внески та нараховується на внески (вклади), що знаходяться на депозитних рахунках членів кредитної спілки; розмір плати (процентів) за користування кредитами, наданими кредитною спілкою; ціни (тарифи) на послуги, що надаються кредитною спілкою; види кредитів, що надаються кредитною спілкою, умови надання та строки повернення кредитів; способи забезпечення кредитних зобов`язань, вимоги щодо забезпечення погашення кредитів. Крім того, відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України\~\~від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 16 листопада 2016 року № 6-1746цс16, у постановах Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 521/12726/16-ц, від 10 січня 2019 року у справі № 327/353/16. З огляду на викладене, визначена позивачем «плата за надання кредиту» фактично є різновидом відсотків за користування кредитом, які не можуть бути нараховані на підставі п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», через що суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача плати за надання кредиту за договором № ДК2-831 від 06 серпня 2020 року у розмірі 9\~182,21 грн. З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливо стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за основною сумою кредиту у розмірі 30\~746,03 грн. Відповідно до статті 141\~Цивільного процесуального\~кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial