Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

23 жовтня 2013 року позивач звернулася у суд з позовом до відповідача, яким просила розірвати договір довічного утримання між нею - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], укладений 23 червня 2009 року , посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1486, повернути сторони в первісний стан. Посилалась на те, що відповідно до умов укладеного договору відповідач взяв на себе зобов'язання довічно утримувати її, та нині покійного чоловіка [PERSON], забезпечувати їх: житлом, шляхом збереження права безоплатного довічного проживання ; відчужуваній квартирі;щоденним триразовим калорійним харчуванням; наданням побутових послуг (як то прання білизни, одягу, тощо); забезпечувати належними лікувальними засобами. Вартість перелічених видів забезпечення була сторонами договору визначена у розмірі однієї мінімальної пенсії за віком щомісячно. Натомість, вона передала відповідачу у власність 1 / 2 частину належної їй на праві приватної власності квартири загальною площею 17 кв.м., розташованої за адресою : [ADDRESS] . Теж саме , виконав і її покійний чоловік. Він також передав у власність відповідачу 1 / 2 частину квартири. Впродовж дії договору з моменту укладання відповідач жодного разу так і не виконав ні одного з пунктів договору. Жодного разу відповідач не поцікавився станом її та чоловіка здоров'я, не забезпечував харчуванням, медикаментами, іншими потребами обумовленими договором. Взагалі , відмовився від будь- якої участі в житті її та чоловіка, як сторона по договору довічного утримання (догляду) і як син . Більш того, знаючи дату коли вона отримує пенсію вимагав від неї та чоловіка коштів на його утримання, як обов'язку батьків. Їх відмова в добровільному відданні коштів призводила до великих скандалів із вживанням ненормативної лексики, образи які говорив син як на неї, так і на батька. 16 вересня 2013 року її чоловік, [PERSON] потрапив до неврологічного відділення комунального закладу Центральної міської лікарні міста Кіровограда в тяжкому стані, був виписаний 25.09.2013 року . За дні проведені чоловіком в лікарні відповідач з'явився тільки один раз і то, не відвідав батька , а просто зайшов у приміщення лікарні. Перемови з лікуючим лікарем вела її онука [PERSON], оскільки вона хворіє тяжко на ноги і рідко виходить з дому, ??††?????????????????†????†????????†??????????????????†????? ?????????????????????????????†?????????????????????????????????????† ?????†???????????????????????????????†???????????????????†???????? ??†???????????????????????????????????????????†????†?????????????? ????????†?????????????†????????????†???????????????????????????? ‰†????????†????†??????????†????????????†???????‰?????????? ????????????????????????????????????????????†??????????†???????????? †??????????????????????????‰????????????????‰????????????????????? ??????????????‰????????????????†??????????†??????????????????????? ???????????????????????????????????????????????????????????????????????? ????????????????????????????????????????? В судовому засіданні позивач, її представник вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, повідомлявся належно. Заяв на відкладення розгляду справи з поважних причин чи заперечень на позов не подав( а.с. 35-36). Свідок [PERSON] в суді пояснила, що відповідач який є сином позивачки та померлого її чоловіка належно не виконував свої обов»язки по договору , доглядом займалась їх онука. Тотожні свідчення надала і свідок [PERSON]. Заслухавши пояснення представника позивача , свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22 червня 2009 року між [PERSON], [PERSON] ( відчужувачі) , з однієї сторони та [PERSON] ( набувач), з другої сторони, було укладено договір довічного утримання ( догляду) , посвідчений 23.06.2009 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі за № 1486. Пунктом 1 Договору передбачено, що відчужувачі передають, а набувач отримує у власність [ADDRESS], яка належить відчужувачам на праві приватної власності, згідно договору купівлі-продажу , посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] 24.09.2001 року по реєстру№3063 та зареєстрованого 06.11.2001 року Обласним комунальним підприємством «КО ОБТІ « в книзі № 47, запис №11881, реєстраційний номер 26927335 ( а.с.4-6) . Відповідно до п.9 Договору , матеріальне забезпечення (харчування, лікувальні засоби, догляд, необхідна допомога та побутові послуги) визначені сторонами у розмірі однієї мінімальної пенсії за віком, щомісячно. У п.8 Договору , сторони визначили, що утримання (догляд) визначається сторонами у вигляді : - забезпечення відчужувачів житлом шляхом збереження права безоплатного довічного проживання у відчужуваній квартирі ; - забезпечення щоденним триразовим калорійним харчуванням ; - надання необхідних побутових послуг ;- забезпечення належними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептів. Договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувачів ( п.14). Так, власником відчужуваної квартири після укладення договору став відповідач - [PERSON] , що підтверджено Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( а.с. 40). Відчужувач [PERSON] помер [INFO] ( а.с. 10). Позивач вказувала, що відповідач після укладання договору жодного разу так і не виконав ні один з його пунктів, не цікавився станом здоров"я ні її , ні вже покійного чоловіка , не забезпечував відповідним харчуванням та медикаментами , взагалі відмовився від будь-якої участі у їх житті. Більш того, вимагав у них їх пенсію. За ними доглядала їх онука- [PERSON] Після смерті [PERSON] відповідач також не виконує взяті на себе зобов"язання , та як зЙясувалось і не мав наміру їх виконувати , а вона як літня людина , яка потребує сторонньої допомоги , після смерті свого чоловіка вимушена звернутись в суд за захистом свого порушеного права. З встановлених обставин справи вбачається, що спірні правовідносини врегульовано ст. ст. 744, 749, 751, 755 ЦК України. За змістом статті 744 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно із статтею 749 ЦК України обов'язки набувача за договором довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. Якщо обов'язки набувача не були конкретно визначені або у разі виникнення потреби забезпечити відчужувача іншими видами матеріального забезпечення та догляду спір має вирішуватися відповідно до засад справедливості та розумності. Положеннями статті 751 ЦК України встановлено, що матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці. Така оцінка підлягає індексації у порядку, встановленому законом. В силу частити 1 статті 755 ЦК України, - договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини; на вимогу набувача. Відповідно до приписів статті 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню. З врахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку , що відповідач належним чином не виконував обов'язків , визначених у п.п. 8,9 Договору , а саме: не забезпечував відчужувачів, щоденним триразовим калорійним харчуванням ; не надавав необхідних побутових послуг ; не забезпечував належними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептів , оскільки фактично догляд за позивачкою та її вже покійним чоловіком здійснювала саме онука [PERSON], а відтак є всі правові підстави для розірвання договору довічного утримання , укладеного 23 червня 2009 року між [PERSON] та [PERSON]. При цьому, суд вважає необхідним відмовити позивачу у задоволенні вимог про розірвання договору між [PERSON] та [PERSON], а також повернення сторін в первісний стан, оскільки згідно пункту 14 - Договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувачів, а [PERSON] помер [INFO] та згідно приписів статті 756 ЦК України , у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане. Судові витрати вважати по фактично понесеним стороною позивача. На підставі вищевикладеного ,

Outcome: partial