Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

У червні [PERSON] звернувся до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 липня 2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мукачеву реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, про що складено відповідний актовий запис за № 372. Позовні вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося внаслідок різних характерів та поглядів на життя, між ними часто виникають непорозуміння та сварки в присутності дитини [PERSON], що негативно впливає на її психологічний стан та розвиток. Він зустрічається з іншою жінкою, з якою в майбутньому бажає створити сімю. Все це призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, вони не проживають разом більше одного року, а тому просить не надавати строк на примирення, оскільки подальше збереженню шлюбу є неможливим. У судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. У судове засідання відповідач не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд констатує наступне. Судом встановлено, що між сторонами по справі зареєстровано шлюб 29 липня 2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мукачеву реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, про що складено відповідний актовий запис за № 372, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ № 115277 від 03.07.2014 року (а.с. 3). За час шлюбу у сторін 27 лютого 2009 року народилася донька [PERSON] (а.с.7). Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Вимоги ч. 2 ст. 112 СК України передбачають, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частина 4 ст. 174 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймає визнання відповідачем позову. Судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, примирення та збереження їх сімї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами справи. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов слід задовольнити та шлюб між сторонами розірвати. Судові витрати підлягають розподілу згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved