Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, служба у справах дітей Адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. У своєму позові позивач посилається на те, що вона є матір'ю [PERSON], який [INFO] загинув. З 2004 року по 2007 рік її син перебував у фактично шлюбних відносинах з [PERSON], від шлюбу у них [INFO] народилась дитина [PERSON]. Після припинення сімейно-шлюбних відносин її син [PERSON] взяв на себе обов'язки по вихованню та утримання дитини, відповідачка рідко цікавиться життям сина. Після смерті [PERSON], дитина [PERSON] залишився проживати з нею, тому як відповідачка життям дитини не цікавиться. Тому, просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно її малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що є підставою для внесення відповідних відомостей в актовий запис № 434 від 18 січня 2006 року про народження дитини; призначити її опікуном малолітнього онука [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилались на обставини викладені в позові, просили суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно її малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що є підставою для внесення відповідних відомостей в актовий запис № 434 від 18 січня 2006 року про народження дитини; призначити [PERSON] опікуном малолітнього онука [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. У судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, служби у справах дітей Адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради Максимів О.Ю. не заперечувала щодо задоволення позовних вимог позивача та вважає, що є підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно її малолітньої дитини [PERSON], [INFO], а також не заперечувала про призначення позивача опікуном над малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], та стягнення аліментів з відповідача на користь позивача. Не заперечують, що відповідач не піклується про стан здоров'я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток, самоусунулась від виконання обов'язків по вихованню та утриманню дитини, не цікавляться її долею. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, її представника, представника третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є мамою малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, яке видане Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області 18 січня 2006 року, актовий запис № 434, де зазначено, що батьками малолітньої дитини є відповідач та [PERSON]. Судом встановлено, що батько малолітньої дитини [PERSON], який є сином позивача, [INFO] помер, що вбачається зі свідоцтва про смерть, актовий запис № 671. Як встановлено в судовому засіданні малолітня дитина [PERSON], [INFO], з часу смерті батька та на даний час проживає із позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що вбачається з матеріалів справи. Як вбачається з характеристики учня НВК № 7 [PERSON], що після смерті його батька, було відвідано родину учня (мами і сина), та встановлено, що санітарно-побутові умови не пристосовані для навчання учня, з вересня 2015 року дитина знаходиться повністю на утриманні бабусі та проживає з нею, бабуся контролює навчання онука і займається його вихованням. Згідно до характеристики, яка видана за місцем мешкання, [PERSON] зловживає спиртними напоями, вихованням дитини не займається, а також в квартирі відповідача [ADDRESS] припинена подача газу та електроенергії, комунальні послуги не сплачуються. Відповідно до вимог ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Статтею 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до вимог ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради від 13 січня 2017 року, комісією встановлено, що з часу народження дитини [PERSON], його вихованням та матеріальним утриманням його мати не займалася. Після смерті батька, малолітня дитина залишилась мешкати разом з бабусею, так як [PERSON] відсторонилась від участі у вихованні та утриманні дитини, проявляє повну зневагу до своїх обов'язків, зловживає спиртними напоями. В квартирі, які вона мешкає антисанітарія, бруд, тривалий час відключені комунальні послуги. Увесь час вихованням онука займалась заявниці, яка піклувалась хлопчиком та матеріально утримувала. Враховуючи інтереси дитини, комісія вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], у відношенні до дитини [PERSON], [INFO], а також доцільним призначити [PERSON] опікуном малолітнього [PERSON]. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] повністю самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків, не займається вихованням своєї малолітньої дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає, а тому вимоги позивача про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON], [INFO], підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.234 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно до ст. 244 Сімейного Кодексу України, опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Не можуть бути опікунами, піклувальниками дитини особи, зазначені в статті 212 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є бабусею дитини [PERSON], [INFO], та відповідно до висновку від 13 січня 2017 року орган опіки та піклування Адміністрації Заводського району вважає доцільним передати малолітню дитину під опіку позивача. Відповідно до ст. 166 Сімейного Кодексу України, визначено, що особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дитини [PERSON], 2005 року народження, встановлення опіки та стягнення аліментів, підлягають задоволенню, але позовні вимоги про внесення відомостей в актовий запис про народження дитини не підлягають задоволенню, оскільки є передчасними. Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, сплачена позивачем сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а також щодо вимог про стягнення аліментів на користь держави.

Outcome: partial