Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила стягувати з відповідача аліменти на її користь в розмірі ј частки заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до часу закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є студенткою 4 курсу ВСП «Донецький коледж Луганського НАУ», денної форми навчання, держбюджетної основи, терміном до червня 2020 року. Витрати пов`язані з оплатою гуртожитку, проїздом до місця навчання, харчуванням, забезпечення одягом та предметами повсякденного вжитку несе її мати. Відповідач [PERSON] , батько позивача, працює в АТ «ДТЕК Донецькі Електромережі», участі в утриманні на період її навчання не приймає, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання позивача не надає, але зобов`язаний надавати матеріальну допомогу, оскільки має таку можливість. На підставі наведеного, позивач просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на її утримання в розмірі ј частки заробітку (доходу) до досягнення нею 23 річного віку, за умови продовження навчання (а.с. 1-2). Ухвалою Мар`їнського районного суду Донецької області від 24.01.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження. Позивач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, до судового засідання не з`явилась, розгляд справи просила проводити за її відсутності, на задоволенні позову наполягала (а.с. 78). Втім, під час судового розгляду, 30.03.2020 року, пояснила, що навчається на 4 курсі «Донецький коледж Луганського НАУ», з денною формою навчання, на держбюджеті, терміном навчання до червня 2020 року, отримує стипендію у розмірі 980 гривень на місяць. Заявлений розмір аліментів обгрунтувала відсутністю у відповідача інших дітей, його можливістю надавати їй матеріальну допомогу у зв`язку необхідністю витрат на їжу, прибання підручників, канцелярських виробів, засобів гігієни, проїзду до місця навчання, оплатою витрат гуртожитку, зазначивши, між тим, що її матір є інвалідом 3 групи, отримує пенсію в сумі 2000 гривень на місяць (а.с. 74-76). Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Мірошникова-Заглинська О.А. про час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, до судового засідання не з`явилися, надали до суду заяву, в якій просили розглядати справу без їх участі, в задоволенні позову просили відмовити (а.с. 79). Під час судового розгляду, 30.03.2020 року, представник відповідача у задоволенні позову просила відмовити, посилаючись на його безпідставність та недоведеність позивачем потреби у матеріальній допомозі з боку батька [PERSON] (а.с. 69-71). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. З паспорту громадянина України, свідоцтва про зміну імені від 18.08.2018 року серії [NUMBER] вбачається, що позивач [PERSON] , народилась [INFO] , потім, 13.08.2018 року змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Батьками позивача [PERSON] , є її мати [PERSON] та батько, відповідач [PERSON] , шлюб між якими розірваний за рішенням Волноваського районного суду Донецької області 10.07.2015 року. Відповідно до рішення вказаного суду від 20.07.2015 року, відповідач сплачував аліменти на утримання позивача в розмірі 1/4 частки його заробітку до її повноліття. Місце проживання позивача зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6, 7, 8, 11, 14, 15, 16, 17). З довідки про навчання № 22 від 20.01.2020 року, довідки № 14 від 22.01.2020 року, слідує, що [PERSON] є студентом 4-го курсу, денної форми навчання ВСП «Донецький коледж Луганського НАУ», за спеціальністю «Ветеринарна медицина», держбюджетної основи, з терміном навчання з 01.09.2016 року по червень 2020 року, отримує стипендію, розмір якої за жовтень-грудень 2019 року склав 1242,64 грн. - за відповідний місяць. Витрати за користування гуртожитком склали 220 гривень на місяць, у період з 2018 по 2019 рік (а.с. 9-10, 52-53). З довідки про доходи від 16.01.2020 року за № 74-74/28 та довідки від 16.01.2020 року відповідача [PERSON] слідує, що він працює на посаді старшого майстра виробничої дільниці Волноваського району електричних мереж в АТ «ДТЕК Донецькі Електромережі», розмір його заробітної плати за січень - грудень 2019 року складає 205210,61 гривень (а.с.12, 13). З відомостей інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України від 28.01.2020 року за № 134 вбачається, що у матері позивача [PERSON] за період з 01.01.2019 року по 30.09.2019 року відсутні доходи (а.с. 24), і згідно довідки МСЕК 12ААБ № 070035, довідки 22033 виданої Волноваським ОУПФ України, мати позивача є інвалідом 3 групи до травня 2019 року, отримала пенсію по інвалідності в розмірі 2000 гривень щомісячно за липень-грудень 2019 року (а.с. 50, 51). Зі свідоцтва про народження відповідача, копії паспорту [PERSON] , довідки Волноваського ОУПФ України № 2/591 від 07.02.2020 року, свідоцтва про смерть [PERSON] слідує, що батько відповідача [PERSON] помер [INFO] , а мати відповідача [PERSON] отримує пенсію за віком, розмір якої за лютий 2020 року склав 2061,13 гривень (а.с. 37-40). Відповідно до положень ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтями 182, 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявності у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до положень ч. 1 ст. 80, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Положення ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обставини надання матеріальної допомоги позивачу на час навчання її матір`ю, відповідачем не оспорювались. Водночас, суд враховує, що позивач, [PERSON] , є повнолітньою, навчається за рахунок державного бюджету, отримує державну стипендію, продовжує навчання, форма навчання є денною, що виключає можливість власного працевлаштування. У зв`язку із цим, на думку суду, позивач потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, проїзд до місця навчання, їжу, одяг, придбання підручників, та елементарних засобів гігієни, тому, суд вважає доведеною обставину щодо потреби позивача в матеріальній допомозі з боку батька. Враховуючи стан здоров`я, матеріальне становище батька, інші наявні у матеріалах справи докази суд приходить до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачу на час її навчання, відтак позов з урахуванням всіх фактичних обставин справи може бути задоволений частково, шляхом стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , на час її навчання в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 23.01.2020 року і до часу закінчення нею навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. З метою забезпечення інтересів повнолітньої дитини, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України,суд вважає за необхідне, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд приходить до наступного висновку. Так, положеннями ч. 6. ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, тому з відповідача [PERSON] в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial