Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

31 травня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства «Золота нива -1» про розірвання договору оренди та стягнення орендної плати та штрафних санкцій. У позові вказав, що оскільки відповідачем не виконуються належним чином обов`язки, передбачені договором оренди землі, позивач просить розірвати вказаний договір та сплатити заборгованість з виплати орендної плати та штрафних санкцій. У відзиві, наданому суду, відповідач заперечує проти позову [PERSON] до ПП «Золота нива 1» про розірвання договору оренди та стягнення орендної плати та штрафних санкцій, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.(а.с.40-50). В судовому засіданні позивач [PERSON] відмовився від позовних вимог в частині стягнення орендної плати у розмірі 23266,76 гривень та пені за 2018 рік, 2019 рік, позовні вимоги про розірвання договору оренди землі від 10.12.2007 року, укладеного між [PERSON] та ПП "Золота нива 1", кадастровий номер 6322886000:03:000:0028, кадастровий номер 6322886000:03:000:0175 , пені за 2020 рік у розмірі 163,92 грн., 3 % річних у загальному розмірі - 899 грн 64 коп.; інфляційні збитки у загальному розмірі - 2136 грн. 04 коп. - підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні просила суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, зазначила додатково, що після відкриття провадження у справі підприємством відповідача було сплачено позивачу орендну плату за червень 2018 та 2020 роки. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши наявні докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] (Орендодавець) та ПП «Золота нива 1» (Орендар) на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ХР №139396 було укладено договір оренди землі від 10.12.2007 р. (далі - Договір-1), зареєстрований у Міськрайонному управлінні Держкомзему у місті Ізюмі і Ізюмському районі Харківської області 28.10.2011 р., за умовами п.п.1, 2, 8, 9 якого [PERSON] передала, а ПП «Золота нива 1» прийняло в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 6322886000:03:000:0175 площею 5,9486 га (ділянка № [NUMBER] в контурі № 34 ), яка розташована на території Куньєвської сільської ради Ізюмського району Харківської області, строком на 7 (сім) років, з орендною платою у розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки.(а.с.17-19). Між [PERSON] та ПП «Золота нива 1» було укладено додаткову угоду до Договору-1, якою було внесено зміни в п.9 Договору-1 та продовжено дію Договору-1 на 7 (сім) років з моменту закінчення його строку дії, передбаченого п.8 Договору-1.(а.с.21). Державну реєстрацію права оренди та змін до права оренди на підставі цієї додаткової ;тоди було проведено 26.06.2015 р., про що Реєстраційною службою Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області було видано ПП «Золота нива 1» витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права індексний номер 39973615 від 02.07.2015 р., в якому зазначено, що строк дії права оренди земельної ділянки - 14 років (з 28.10.2011 р.) Строк дії Договору-1 - до 28.10.2025 р. Також між [PERSON] та ПП «Золота нива 1» на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ХР №139407 було укладено договір оренди землі від 10.12.2007 р. (далі - Договір-2), зареєстрований у Міськрайонному управлінні Держкомзему у місті Ізюмі і Ізюмському районі Харківської області , за умовами п.п.1, 2, 8, 9 якого [PERSON] передала, а ПП «Золота нива 1» прийняло в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 6322886000:03:000:0028 площею 4,0610 га (ділянка № [NUMBER] в контурі № 24 ), яка розташована на території Куньєвської сільської ради Ізюмського району Харківської області, строком на 7 (сім) років, з орендною платою у розмірі 1,5% від грошової оцінки земельної ділянки (а.с.11-13). 03.11.2011 р. між [PERSON] та ПП «Золота нива 1» було укладено додаткову угоду до Договору-2, якою було внесено зміни в п.9 Договору-2 (підвищено розмір орендної плати до 3% від грошової оцінки земельної ділянки та внесено інші зміни) та продовжено дію Договору-2 на 7 (сім) років з моменту закінчення його строку дії, передбаченого п.8 Договору-2.(а.с.14). Державну реєстрацію права оренди та змін до права оренди на підставі цієї додаткової угоди було проведено 11.09.2014 р., про що Реєстраційною службою Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області було видано ПП «Золота нива 1» витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права індексний номер 26906666 від 17.09.2014 р., в якому зазначено, що строк дії права оренди земельної ділянки - 14 років (з 16.07.2012 р.) Строк дії Договору-2 - до 16.07.2026 р. 22 грудня 2016 року [PERSON] успадкував земельні ділянки розташовані на території Куньєвської сільської ради, під кадастровими номерами 6322886000:03;000:0028 загальною площею - 4,0610 га, у тому числі ріллі - 4,0610 га, контур № 24 , ділянка № [NUMBER] та 6322886000:03;000:0175, , загальною площею - 5,9486 га, у тому числі ріллі - 5,9486 га, контур № 34 , ділянка № [NUMBER] . (а.с.24-28). 31 жовтня 2019 року [PERSON] звернувся до відповідача з вимогою сплатити заборгованість з орендної плати за 2015-2019 рік включно, надавши йому копії витягів про реєстрацію права власності на успадковані земельні ділянки та банківські реквізити для зарахування орендної плати.(а.с.29). Вище вказаний лист [PERSON] надіслано на адресу директора ПП «Золота нива1» на адресу: Харківська область Ізюмський район с. Крамарівка вул.. Харківська будинок 1Б за номером накладної 6430904104228 від 31.10.2019 року.(а.с.29 зворотній бік). Відповідно до роздруківки з сайту Укрпошти відправлення за номером накладної 6430904104228 від 31.10.2019 року вручено адресату 21.11.2019 року.(а.с.131). Відповідно до п.5 договорів оренди, грошова оцінка земельної ділянки ( кадастровий номер 6322886000:03:000:0028, розміром 4,0610 га) з урахуванням коефіцієнта індексації 2,551 в 2007 році складає - 49108,08 грн., а грошова оцінка іншої земельної ділянки ( кадастровий номер 6322886000:03:000:0175, розміром - 5,9486 га) з урахуванням коефіцієнта індексації 2,551 в 2007 році складає-72068,61 грн. Відповідно до п. 9, зазначених договорів оренди, ( змінених на підставі додаткових угод) орендна плата встановлюється 3% від грошової оцінки земельної ділянки. Відповідно до п. 10, зазначених договорів оренди, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням коефіцієнтів індексації. Відповідно до п. 11., договорів оренди, орендна плата вноситься не пізніше 01.12 поточного року. Відповідно до п.14 договорів оренди, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожен день прострочки. Відповідно до пп.2 п 38 Договорів оренди, дія договорів припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України «Про оренду землі»). Згідно зі статтею 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Відповідно до статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями24і25цьогоЗаконута умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року в справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18) зазначено,що враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 року в справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку в справі № 910/16306/13, Велика Палата Верховного Суду не вбачає. Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зроблено висновок, що частинами першою і другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо). Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) зазначив, що устатті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права),які вони мають виконувати. Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Згідно зі статтями13,15,21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Отже, оскільки законодавець визначає однією із істотних умов договору оренди землі орендну плату, то основний інтерес особи, яка передає майно в оренду, полягає в отриманні орендної плати за таким договором. Порушення цього інтересу має наслідком завдання шкоди, через що сторона (орендодавець) значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору оренди земельної ділянки. Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Матеріали справи містять наступні копії платіжних доручень №5500 від 16.06.2021 року від платника ПП «Золота нива 1» на користь [PERSON] у сумі 5744,77 гривень, №5501 від 16.06.2021 року від платника ПП «Золота нива 1» на користь [PERSON] у сумі 3914,53 гривень, №5502 від 16.06.2021 року від платника ПП «Золота нива 1» на користь [PERSON] у сумі 5744,77 гривень, №5503 від 16.06.2021 року від платника ПП «Золота нива 1» на користь [PERSON] у сумі 3914,53 гривень, №5504 від 16.06.2021 року від платника ПП «Золота нива 1» на користь [PERSON] у сумі 5744,77 гривень, №5505 від 16.06.2021 року від платника ПП «Золота нива 1» на користь [PERSON] у сумі 3914,53 гривень.(а.с.68-73). Таким чином, судом встановлено, що відповідач сплатив заборгованість з орендної плати за договорами оренди вже після відкриття провадження у справі, що є неналежним виконання ним обов`язку щодо сплати орендної плати у строки передбачені умовами договору оренди. Відповідно до п.38 Договору-1 та Договору-2, дія договору припиняється шляхом його розірвання за: -взаємною згодою сторін; -рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Отже, у даному випадку є підстави для розірвання Договору-1 та Договору-2, передбачені ч.І ст.32 Закону України «Про оренду землі» та п.38 цих договорів, оскільки вбачається неналежне виконання відповідачем обов`язку щодо сплати орендної плати у строки передбачені умовами договору оренди. У постанові від 21.02.2019 р. по справі №383/458/17 Верховний Суд зазначив, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої п.«д» ст.141 Земельного кодексу України, застосуванню також підлягають положення ч.2 ст.651 Цивільного кодексу України, згідно з якою необхідна наявність істотного порушення стороною договору. Вказаний правовий висновок висловлено Верховним Судом України у постанові від 11.10.2017 р. по справі №6-1449цс17. У ст.31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. У п.39 Договору-1 та Договору-2 зазначено, що розірвання договору оренди землі допускається за взаємною згодою сторін в письмовій формі. Враховуючи викладене, позивачем доведено факт порушення його прав відповідачем, а саме: факт неналежного виконання відповідачем обов`язку щодо сплати орендної плати у строки передбачені умовами договору оренди. У п.14 Договору-1 та Договору-2 сторони погодили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожний день прострочення. Ч.З ст.549 Цивільного кодексу України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовну вимогу у частині стягнення пені тільки за 2020 рік, що полягає у наступному: заборгованість з орендної плати - 9006,49 грн.: дата початку - 01.12.20 року, дата закінчення - 01.06.2021, кількість днів - 182, розрахункова ставка (%) - 0,01, таким чином пеня складає -163,92 гривень. За змістом частини 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 06.06.2012 року у справі № 6-49цс12, від 24.10. 2011 року у справі № 6-38цс11, від 01.10.2014 року у справі № 6-113цс14). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17.10.2011 року у справі № 6-42цс11) та нараховуються незалежно від вини боржника (постанова Верховного Суду України від 24.10.2011 року у справі № 6-38цс11). Заходи відповідальності за порушення грошового зобов`язання та неустойка є різними правовими інститутами, обмеження можливості одночасного застосування яких законом не встановлена (постанови Верховного Суду України від 6.06.2012 року у справі № 6-49цс12, від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13). Враховуючи, що відповідачем порушені строки внесення орендної плати за 2018- 2020 роки, які встановлені договором оренди, тобто, боржник прострочив виконання грошового зобов`язання, позивач має право на отримання від відповідача трьох процентів річних від простроченої суми та інфляційних втрат. Таким чином, з відповідача на користь позивача за прострочення внесення орендної плати за 2018-2020 роки підлягає стягненню 3 % річних у загальному розмірі - 899 грн 64 коп. Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці, тобто мала місце дефляція. Тобто, з відповідача на користь позивача за прострочення внесення орендної плати за 2018-2020 роки підлягає стягненню інфляційні збитки у загальному розмірі 2136 грн 04 коп. Установивши, що відповідач неналежно виконував свої зобов`язання за договором оренди від 10 грудня 2007 року, не здійснював виплату орендної плати у грошовій формі з урахуванням її індексації, що свідчить про систематичність порушення ним умов договору, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача частково. Судові витрати вирішуються судом в порядку ч.8 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial