Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати щомісячно з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини усіх видів заробітку відповідача до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. В обґрунтовуючи позовні вимоги посилалась на те, що 14 вересня 2002 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Сімейні відносини з відповідачем не склалися і шлюб було розірвано 18.11.2009 року. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка на даний момент навчається на 1 курсі будівельного факультету Харківського національного університету ім. Бекетова денної форми навчання на бюджетній основі. Донька проживає разом з позивачем та їй необхідні кошти на харчування, одяг, проїзд до місця навчання, канцелярські принади та інше, а позивачка самостійно утримувати доньку не в змозі. У зв`язку з чим була вимушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 02.04.2021 року позовну заяву залишено безе руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 13.04.2021 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. 02 липня 2021 року, відповідач [PERSON] , частково не погоджуючись із заявленими позовними вимогами, подав відзив на позов, в якому вказував, що позов підлягає лише частковому задоволенню виходячи з наступного. Так, відповідач [PERSON] зазначив, що його донька [PERSON] є студенткою 1 курсу будівельного факультету Харківського національного університету міського господарства імені О.М. Бекетова денної форми навчання, термін навчання з 14.09.2020 по 30.06.2021, бюджетна основа. А відтак, його донька [PERSON] навчається за рахунок Державного бюджету України, а не на підставі укладеного контракту, тому не несе будь-яких витрат, пов`язаних безпосередньо з навчанням. Крім того, може отримувати стипендію у розмірі не менше 1300 грн. на місяць та вважає, що розмір розумної потреби його доньки [PERSON] у матеріальній допомозі з зв`язку з продовженням навчання може становити 1100-1200 грн. на місяць. 10.06.2013 року між відповідачем [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу відповідач має сина [PERSON] , [INFO] . Його дружина - [PERSON] не працює, жодних доходів не має. Натомість він працює в ТОВ «ХОРОС» і єдиним його видом доходу є заробітна плата, середній розмір якої становить 22000 грн. З урахуванням викладеного просить суд задовольнити частково позовні вимоги [PERSON] , а саме в частині стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/8 частини усіх видів його доходу до досягнення донькою 23 років за умови, що вона буде продовжувати навчання. 26.07.2021 року через канцелярію суду від позивачки [PERSON] надійшла відповідь на відзив, згідно якої вони просить повністю задовольнити позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа - [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі ј частки від усіх доходів відповідача. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити, надала відповідні пояснення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, проте подав до суду відзив, відповідно до якого просить суд задовольнити частково позовні вимоги [PERSON] , а саме в частині стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/8 частини усіх видів його доходу до досягнення донькою 23 років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони у справі, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2002 року, який був розірваний 18 листопада 2009 року, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу Серії [NUMBER] , виданого 18 листопада 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області. Мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 13 березня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Красноармійського міського управління юстиції в Донецькій області. Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб повнолітня [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та мешкає разом із матір`ю - позивачкою у справі [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Як убачається зі змісту довідки від 04.03.2021 року, виданої Харківським національним університетом міського господарства ім. О.М. Бекетова, [PERSON] , є студентом 1 курсу Будівельного факультету Харківського національного університету міського господарства ім. О.М. Бекетова денної форми навчання: термін навчання 14.09.2020 року по 30.06.2021 року, бюджетна основа навчання наказом № 730-03 від 05.09.2020 року зарахована на 1 курс. Положеннями ч. 1, 3 ст. 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (ч. 3 ст. 182 СК України). Аналіз ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Стягнення аліментів на утримання дочки чи сина, які продовжують навчання, є одним із способів захисту інтересів останніх, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, а частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Так, неповнолітня [PERSON] не досягла 23 років, продовжує навчання, не працює, не заміжня, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Навчання на денній формі позбавляє доньку позивачки - [PERSON] можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги. Згідно довідки про доходи від 12.07.2021 року виданою Національним університетом міського господарства імені О.М. Бекетова, загальна сума доходу [PERSON] , яка є студенткою 1 курсу Національного університету міського господарства імені О.М. Бекетова, за період з вересня 2020 року по червень 2021 року склав 00 грн. 00 коп. Відповідно до довідки від 13.07.2021 року, виданою Департаментом будівництва та шляхового господарства ХМР КП «Харківська дирекція будівництва, ремонту та реконструкції», позивачка [PERSON] з 17.02.2021 року і по теперішній час займає посаду інженера 2 категорії кошторисного відділу та її дохід за період з 17.02.2021 року по 30.06.2021 року склав 61 681,49 грн. Щодо матеріального стану відповідача, як платника аліментів, з матеріалів справи вбачається, що останній працює в ТОВ «ХОРОС» та, за твердженням відповідача у відзиві на позовну заяву отримує в середньому заробітну плату у розмірі 22000 грн. 10 червня 2013 року відповідач [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 10 червня 2013 року виконкомом Красноторської селищної ради м. Краматорська Донецької області. Згідно копії паспорту відповідача [PERSON] , а саме сторінки 7, відповідач [PERSON] має дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Але, наявність у відповідача неповнолітньої дитини та дружини, не звільняє його від обов`язку надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці, яка продовжує навчання, та потребує такої допомоги. Обов`язок утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує, що відповідач визнав позовні вимоги позивачки частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання у розмірі 1/8 частки усіх видів його заробітку, що відповідач має можливість надавати допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання, оскільки є фізично здоровим, працевлаштованим, жодних доказів, які б свідчили про неможливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання і потребує такої допомоги відповідачем не надано, тому суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі 1/8 частки усіх видів заробітку платника аліментів щомісячно, починаючи з 30 березня 2021 року і до досягнення [PERSON] 23-х років, за умови продовження нею навчання. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що ⅛ частка від його заробітку складає приблизно 2 750 грн.. У додаткових письмових поясненнях до позову, позивачка зазначила що витрати на навчання ( проїзд в обидві сторони, інтернет послуги, поповнення мобільного рахунку, канцелярія (зошити, ватмани, інше) ксерокопії, роздрукування, комп`ютер у кредит та харчування) становлять приблизно 2079, 33 грн. Усі інші витрати на повнолітню дитину, які позивачка вказала у своїх поясненнях (витрати на одяг, взуття, аксесуари, засоби гігієни, лікування, комунальні послуги у квартирі та інші витрати) не пов`язані безпосередньо з навчання, а тому задоволенню не підлягають. Зазначене відповідає правовій позиції Верховного суду, яка викладена у його Постанові від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18, відповідно до якої - "Застосовуючи положення статті 199 СК України, апеляційний суд мав врахувати вартість навчання, вартість підручників, проїзд до навчального закладу, проживання за місцем знаходження." Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до положень ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial