Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Кам»янець-Подільська районна державна адміністрація, Устянська сільська рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відшкодування моральної шкоди. В суді уточнивши позовні вимоги зазначає, що згідно договору дарування від 15.05.2012 року вона та відповідач є співвласниками житлового будинку з госопдарсько- побутовими будівлями за адресою [ADDRESS] Протягом декількох років кожен з них користується своєю частиною домоволодіння. У зв»язку з тим, що не могли досягнути згоди щодо поділу земельної ділянки на підставі рішення Кам»янець-Подільського міськрайонного суду від 20.05.2016 р були встановлені межові знаки. Відповідач на межі з її земельною ділянкою самовільно встановив вбиральню, металевий гараж та огорожу і не бажає їх забирати. Враховуючи, шо з відповідачем тривалий час виникають конфліктні ситуації з приводу користування будинком та земельною ділянкою, розміщення металевого гаражу на частині її земельної ділянки, вбиральні та огорожі на межі з її земльеною ділнкою порушує її права, поглиблює конфліктні ситуації. Під час розгляду справи відповідач забрав вбиральню та огорожу, але відмовляється забрати гараж. У зв'язку з порушенням її прав була змушена нервуватися протягом тривалого часу, пристосовувати свої умови життя, змінювати їх, звертались до різних органів за захистом своїх прав, у зв'язку з цим понесла моральну шкоду. Просить зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні своїм майном шляхом перенесення самочинно побудованого гаражу в будинковолодінні по [ADDRESS] на відстань не менше 4 м до частини житлового будинку що належить [PERSON] та стягнути моральну шкоду в сумі 50 000 грн. В суді позивач позов підтримала, просить задовольнити. В суді представник відповідача позов не визнала, заперечила проти його задоволення, мотивуючи відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог. Просить відмовити в задоволенні позову. Треті особи в судове засідання не з'явились, причини неявки не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлені своєчасно належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності 3 особи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали цивільної справи в повному обсязі, суд встановив наступне. Судом встановлено, що згідно договору дарування від 15 травня 2012 року [PERSON] подарував матері [PERSON] 12/25 частин домоволодіння по [ADDRESS], яка складається з кімнати площею 13,4 кв. м., кухні площею 14,7 кв. м., веранди площею 6,3 кв. м., а також в спільному користуванні - коридор площею 7,4 кв. м., веранда площею 8,7 кв. м., 3,9 кв. м. та всі господарські будівлі. Між сторонами існує тривалий спір щодо спільного користування будинком та присадибною земельною ділянкою. Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 30 травня 2016 року встановлений порядок користування земельною ділянкою між співвласниками зазначеного домоволодіння, а саме: [PERSON] відповідно до ідеальної частки (12/25) виділено в користування земельну ділянку площею 0,1284 га (обмежена точками 2,3,4,5.6,7,2-1); [PERSON] у відповідності до ідеальної частки (13/25) виділено в користування земельну ділянку площею 0,1392 га (обмежена точками 20-1, 8,9,10, 11-2). За заявою [PERSON] 08.07.2016 року встановлені межові знаки, що розподіляють земельні ділянки в натурі, що підтверджується актом комісії від 08.07.2016 р. Відповідач на своїй земельній ділянці встановив дворову вбиральню та металевий гараж на відстані близько 4 м. від належній позивачу частини житлового будинку, що суперечить санітарним та будівельним нормам згідно ДБН-360-92, що підтверджується листом Кам'янець-Подільської райдержадміністрації № К-101/01-17 від 30.12.2016 р., № К-518/01-17 від 27.-07.2017 р. Частина залізної конструкції (гаража), яка належить [PERSON], частково розташована на земельній ділянці [PERSON] на відстань близько 1 метра. Також на відстані понад 1 м. від вікна частини житлового будинку [PERSON] [PERSON] складені будівельні матеріали, що суперечить будівельним та санітарним нормам. Дана обставина підтверджується листом Устянської сільської ради № 174/06-04 від 26.06.2017 р. Відповідач дані обставини не заперечив. Зазначені дворова вбиральня та гараж в технічному паспорті [PERSON] не позначені. Відповідач під час розгляду справи в суді переніс будівельні матеріали та дворову вбиральню від будинку [PERSON] в зв'язку з чим нею були зменшені позовні вимоги. Відповідно до державних будівельних норм ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" нормативна відстань від входів та інших отворів гаража до вікон сусідніх житлових будинків становить 10 м. Для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни повинна становити не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів із покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок. Крім того, необхідно дотримуватись нормативних відстаней між будинками або господарськими будівлями (гаражами) на суміжних ділянках. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що між сторонами існує тривалий спір щодо спільного користування будинком та земельною ділянкою. 08.07.2016 року за заявою [PERSON] були встановлені межові знаки по лінії розподілу земельних ділянок згідно рішення суду. Відповідач ніяких зауважень при встановленні межових знаків не висловлював, з межою погодився. Під час огляду земельної ділянки виявив, що відповідач встановив металевий гараж, який частково приблизно на 1 м. знаходився на земельній ділянці [PERSON]. Відповідно до частини 2 статті 95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється в тому числі шляхом: відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; застосування інших, передбачених законом способів. Пункт «г» частини 1 статті 96 ЗК України передбачає, що землекористувачі зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Відповідно до ст. 103 Земельного кодексу України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них. Згідно з ч.ч.2, 3 ст.158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду (стаття 212 ЗК України). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач не надав суду жодних доказів в спростування наявних в справі письмових доказів, що підтверджують порушення відповідачем прав позивача на безперешкодне користування своєю земельною ділянкою. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги щодо зобов'язання [PERSON] усунути перешкоди в користуванні земельної ділянки та зобовязання його перемістити існуючу будівлю гаража підлягають задоволенню. Позивач, заявляючи вимогу про відшкодування моральної шкоди зазначає, що відповідач створює конфліктні ситуації, що унеможливлюють вільне користування нею своєю власністю. Для вирішення конфліктних ситуацій змушена звертатись до органів місцевого самоврядування, поліції та в суд, що негативно впливає на стан її здоров'я, змушена витрачати багато часу для захисту свого порушеного права. Стресові ситуації призвели до моральних страждань позивача, втрату нею нормальних життєвих зв'язків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя, оскільки спір з відповідачем триває з 2012 року. Виходячи з положень ч. 1 ст. 23 ЦК України, ст. 1167 ЦК України, розяснень пунктів 3, 5, 9, 10 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4, суд вважає, що неправомірними діями відповідача позивачу заподіяна моральна шкода, яку виходячи із характера порушення прав позивача, тяжкості та істотності вимушених змін у житті, виходячи з принципу розумності і справедливості, враховуючи характер спірних правовідносин, ступінь вини відповідача суд вважає, що в відшкодування моральної шкоди слді стягнути 500 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідач ан користь позивача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial