Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Центральна база забезпечення пально-мастильними матеріалами\~ Національної гвардії України звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що відповідачі по справі - колишній військовослужбовець та його дружина, які також діють в інтересах своїх малолітніх дочок. Позивач є балансоутримувачем двох житлових будинків, які розташовані на території військової частини [NUMBER] ( [ADDRESS] ). Згідно розпорядженню голови Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської ради № 22 р від 10.01.2006 року квартири вищевказаних будинків включені до числа службової житлової площі військової частини [NUMBER] ВВ МВС України (відповідно до ч.3 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну гвардію України» Національна гвардія України є правонаступником Внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України). 21.11.2011 р. виконавчим комітетом Запорізької міської ради видано ордер № 17 серії «С» на ім`я [PERSON] на сім`ю із трьох осіб на право зайняття службового житлового приміщення площею 38,9 кв.м., яке складається із трьох кімнат у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що капітан [PERSON] відповідно до виданого ордеру на службове житлове приміщення від 21.11.2011 серії С, проживав зі своєю родиною за адресою: [ADDRESS] в службовій квартирі на підставі п.2.1 Інструкції з організації забезпечення, надання військовослужбовцям Національної гвардії України\~ та членам їх сімей житлових приміщень затвердженої наказом МВС №278 від 28.07.2007 р. - «військовослужбовцям та членам їх сімей, які проживають разом з ними, за відсутності в них за місцем проходження служби житла надаються службові житлові приміщення. Службове житлове приміщення надається на час виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби». Відповідно до п. 1.4 даної Інструкції [PERSON] та членів його сім`ї було зареєстровано за адресою [ADDRESS] - місце проходження ним військової служби за контрактом. Реєстрація місця проживання [PERSON] і [PERSON] здійснена Шевченківським РВ у місті Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області 06.11.2009 року. З 21.11.2011 року та по 01.09.2014 року військовослужбовець [PERSON] зі своєю родиною проживав в квартирі [ADDRESS] . Відповідно до довідок житлово-побутової комісії ЦБЗ ПММ НГУ, з 01.09.2014 року\~ та по теперішній час [PERSON] зі своєю родиною у вказаній квартирі не проживає. Фактичне місце проживання військовослужбовця та членів його сім`ї не відомо. Однак, відповідачі на даний час прописані (зареєстровані) за вищевказаною адресою, а тому їх реєстрація у службовій квартирі чинить перешкоди в користуванні та розпорядженні нею, а саме в наданні даної житлової площі іншим військовослужбовцям та членам їхніх сімей. Також підставою для зняття з місця реєстрації [PERSON] є припинення трудових відносин (контракту). На підставі викладеного позивач просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні квартирою [ADDRESS] шляхом визнання відповідачів, такими що втратили право користування\~ вказаною квартирою. Представник позивача в судовому засіданні\~ позов підтримала з підстав наведених в ньому, просила позов задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, спірне питання просив вирішити на розсуд суду. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] своєчасно повідомлені про день, час та місце слухання справи, за останнім відомим місцем своєї реєстрації та шляхом надання оголошення у пресі, до суду повторно не з`явились, про причину неявки\~ суд не повідомили, заперечень не надали. Згідно ст. 169 ч.4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача, суд у судовому засіданні ухвалив провести заочний розгляд цієї справи за відсутністю відповідачів на підставі наявних у ній даних та доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що\~ заявлений\~ позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що\~ відповідачці по справі зареєстровані\~ та мешкали у житловому приміщенні за адресою:\~ [ADDRESS] , на підставі ордеру\~ на службове житлове приміщення, виданого виконавчим комітетом\~ Запорізької міської ради (а.с.15). Будинок, в якому знаходиться вказане приміщення, перебуває на балансі Центральної бази забезпечення пально-мастильними матеріалами\~ Національної гвардії України, що підтверджується розпорядженням голови Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської ради № 22 р від 10.01.2006 року (а.с.20), довідкою № 33 від 10.12.2015 р. виданою ЦБЗ ПММ НГУ (а.с.16). Як вбачається з копії наказу командувача Національної гвардії України №99 о/с від 26.09.2014 р. (а.с.21) капітана [PERSON] було позбавлено військового звання в дисциплінарному порядку згідно з пунктом 77 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та відповідно до ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби у запас Збройних Сил України. Відповідачі по справі з\~ вересня 2014 року у спірному житлі не мешкають, що підтверджується актами житлово-побутової комісії ЦБЗ ПММ НГУ від 08.09.2014 р. № 285, від 01.10.2014 р. № 327, від 27.11.2015 р. № 515 (а.с.17-19). Згідно ст. 317 ЦК України , власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.71 ЖК України особа, яка без поважних причин не проживає у жилому приміщенні понад шість місяців, втрачає право користування жилим приміщенням. Ст.72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На підставі вищевикладеного суд вважає, що вимоги позивача правомірні, оскільки відповідачі у спірному житлі фактично не мешкають з вересня 2014 р., домовленостей між сторонами щодо збереження права користування житловим будинком не було, тому суд вважає за доцільне визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved