Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Сихівського районного суду м.Львова, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], з 500 гривень щомісяця до 1500 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини і до досягнення нею 23-річного віку та на час навчання. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що шлюб між нею та відповідачем розірвано рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 20.06.2012, мають спільну доньку [PERSON], [INFO], яка проживає на даний час із нею. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 22.12.2011 вирішено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що на даний час неповнолітня донька потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, так як збільшуються потреби у навчанні, лікуванні, одязі, розвитку та ін. Крім цього, зазначає, що вона самостійно виховує ще одну спільну з відповідачем доньку, [PERSON], [INFO], сплачує рахунки по квартирній платі, а також несе безліч інших видатків. Дитина [PERSON] відвідує приватні уроки з англійської мови та математики, за які слід теж сплачувати кошти. Враховуючи те, що на даний час вона не має змоги самостійно повністю забезпечити та задовольнити усі потреби неповнолітньої доньки, а також те, що у добровільному порядку дійти згоди з відповідачем щодо вирішення питання збільшення розміру аліментів на утримання доньки [PERSON] вони не можуть, вимушена звернутися до суду із вказаним позовом. Ухвалою судді від 23.07.2018 відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом сторін), так як згідно з вимогами ч.6 ст.19 ЦПК України поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст.274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Згідно з ч.4 ст.19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. 22.08.2018 відповідачем подано відзив на позов за змістом якого, він просить позов задовольнити частково та стягувати з нього на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. з наступних підстав. З позивачем він двічі перебував у зареєстрованому шлюбі, від яких у них є дві дочки. На утримання старшої доньки він сплачував аліменти до досягнення нею 23 років, так як вона навчалася, на даний час остання працює, матеріально забезпечена і давно втратила статус дитини. На меншу доньку він регулярно сплачує аліменти у розмірі 500 грн. згідно рішення Сихівського районного суду м.Львова. Крім цього, в міру своєї можливості, так як він ніде не працює, допомагає обом дочкам ще додатково. А тому, вказує, що на даний час має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а не до досягнення нею 23 років та на час навчання, як просить позивач. Крім цього, у нього є батьки, які є пенсіонерами і він теж їм допомагає матеріально, також сплачує кошти за комунальні послуги. 03.09.2018 [PERSON] подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої просить суд стягувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1000 грн., щомісячно, до досягнення нею 23 років. Позивач в судовому засіданні вимоги заяви, згідно уточнень, підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просить такі задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов заперечили частково, покликаючись на доводи викладені у відзиві на позовну заяву. Просять суд врахувати все вищевикладне у такому при ухваленні рішення по справі. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як встановлено, судом сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 20 червня 2012 року на підставі рішення Сихівського районного суду м.Львова. Із ксерокопії свідоцтва про народження вбачається, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], а відтак зобов'язані утримувати її до досягнення нею повноліття. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 22 грудня 2011 року, яке набрало законної сили, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено, а саме вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, щомісячно, починаючи з 01 грудня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно із довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописки № 1165 від 10.05.2018, виданої ЛКП «Під Зуброю», дитина [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], разом з матір'ю [PERSON] Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Положеннями ст.180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991 «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини». Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» внесено зміни до ч.2 ст.182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років становить 930 гривень. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Як встановлено з поданих відповідачем матеріалів, останній не заперечує щодо зміни розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. З огляду на вищевикладене, у зв'язку із збільшенням прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а також враховуючи, що утримання неповнолітньої доньки потребує від позивача додаткових зусиль та матеріальних витрат, та визначений рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 22.12.2011 розмір аліментів, з урахуванням зростання вартості споживчих товарів і послуг, інфляції тощо, не є достатнім розміром для задоволення потреб дитини, суд дійшов висновку, що є підстави для збільшення розміру аліментів. Змінюючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує стан здоров'я дитини та її матеріальне становище, матеріальне становище відповідача, який є особою працездатного віку, а тому, враховуючи, що обов'язок брати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття покладено на кожного з батьків, суд приходить до висновку про визначення розміру аліментів, які повинні стягуватись з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. до досягнення нею повноліття, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не суперечитиме принципам розумності, рівності та справедливості. Разом з тим, згідно з роз'ясненнями, викладеними в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти виплачуються від дня набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 704,80 грн. Крім цього, суд вважає, що у зв'язку із зміною розміру аліментів необхідно припинити стягнення на підставі рішення Сихівського районного суду м.Львова від 22 грудня 2011 року у цивільній справі № 2-2678/11р. На підставі ст.ст. 180, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 та

Outcome: partial