overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про розірвання шлюбу. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що 12.01.2013 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач повідомила, що спільне життя у них не склалося, шлюбні відносини припинилися, примирення неможливе, однак, оскільки відповідач не бажає розірвати шлюб добровільно, просить розірвати шлюб в судовому порядку. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 30.06.2020 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Позивач подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити позов, справу розглянути без її участі. Відповідач подав заяву, в якій визнав позов в повному обсязі, просив розглянути за його відсутності. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про розірвання шлюбу. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що 17.11.2019 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Позивач повідомила, що спільне життя у них не склалося, шлюбні відносини припинилися, примирення неможливе, однак, оскільки відповідач заперечує проти розірвання шлюбу, просить розірвати шлюб в судовому порядку. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 26.06.2020 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов. Представник відповідача в судовому засіданні визнав позов в повному обсязі. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки представник відповідача визнав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про розірвання шлюбу. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що 19.10.2002 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Позивач повідомила, що спільне життя у них не склалося, шлюбні відносини припинилися, примирення неможливе, тому просить розірвати шлюб в судовому порядку. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 22.06.2020 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Позивач подала заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги, просила задовольнити позов та розглянути справу за її відсутності. Відповідач подав заяву, в якій визнав позов в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про розірвання шлюбу. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що 21.02.2004 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від даного шлюбу сторони мають синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач повідомила, що спільне життя у них не склалося, шлюбні відносини припинилися, примирення неможливе, просить розірвати шлюб в судовому порядку. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 23.06.2020 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Позивач подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити позов. Відповідач подав заяву, у якій визнав позов в повному обсязі, справу просив розглянути без його участі. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про розірвання шлюбу. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що 22.11.2003 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач повідомила, що спільне життя у них не склалося, шлюбні відносини припинилися, примирення неможливе, просить розірвати шлюб в судовому порядку. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 18.06.2020 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Позивач подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити позов. Відповідач подав заяву, у якій визнав позов в повному обсязі, справу просив розглянути без його участі. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про розірвання шлюбу. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що 27.11.2010 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач повідомила, що спільне життя у них не склалося, шлюбні відносини припинилися, примирення неможливе, просить розірвати шлюб в судовому порядку. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 07.07.2020 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Позивач подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити позов. Відповідач подав заяву, у якій визнав позов в повному обсязі, справу просив розглянути без його участі. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до суду з позовом до комунального підприємства «Київпастранс» (надалі за текстом - відповідач), третя особа: [PERSON] , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що 17.12.2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі за текстом - ДТП) за участю трамваю «ТАТРА Т-3 №5939», який належить філії КП «Київпастранс» - Подільському трамвайному ремонтно-експлуатаційному депо, автомобіля Nissan X-Trail, д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , та автомобіля Nissan Leaf, д.н.з. [NUMBER] , що належить позивачу. Внаслідок зазначеної ДПТ транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Подільського районного суду м. Києва водія трамваю [PERSON] визнано виною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] працювала водієм трамваю у філії комунального підприємства «Київпастранс» Подільське трамвайне ремонтно-експлуатаційне депо та керувала трамваєм, який належить відповідачу, про що зазначено у додатках до схеми ДТП, що складалася співробітниками поліції, тому саме відповідач повинен відшкодувати завдану шкоду. З висновку експертного автотоварознавчого дослідження звіт про оцінку КТЗ № 1806/19-54 від 06.02.2019 року вбачається, що внаслідок пошкодження технічного стану автомобілю вартість матеріального збитку, заподіяного позивачу в результаті аварійних пошкоджень становить 33063,32 грн. Також вона додатково понесла витрати на проведення експертного дослідження матеріальних збитків у розмірі 514,80 грн., витрати на професійну правову допомогу у складанні позовної заяви та представництва інтересів у суді у розмірі 8040 грн. та судові витрати у розмірі 840,80 грн. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 15.06.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначено судове засідання. Відповідач на призначені судові засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток, причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Відповідач правом на участь в судових засіданнях не скористався, за таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з спільною заявою про розірвання шлюбу. Посилаються на те, що спільне життя у них не склалось. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважають неможливим. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22 червня 2020 року відкрито провадження у справі. У судове засідання заявники не з`явились, подали через канцелярію суду заяви, в яких просять розглядати справу у їх відсутність, вимоги спільної заяви підтримують (а.с. 26, 27). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Частиною 1 ст. 109 СК України встановлено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 червня 2014 року (а.с. 14). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 15). 11 червня 2020 року сторони уклали договір про участь у вихованні та утриманні дитини (а.с. 16-17). Зі спільної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. При укладенні шлюбу [PERSON] прізвище не змінювала. За таких обставин, вирішення питання про зміну прізвища заявника не вбачається за необхідне. З огляду на наведене, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з спільною заявою про розірвання шлюбу. Посилаються на те, що спільне життя у них не склалось. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважають неможливим. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22 червня 2020 року відкрито провадження у справі. У судове засідання заявники не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись. Заінтересована особа у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 21). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 вересня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 12). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). 04 червня 2020 року сторони уклали договір про виховання та утримання дитини (а.с. 14). Зі спільної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Частиною 1 ст. 109 СК України встановлено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. При укладенні шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище. Заявником не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення спільної заяви про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища заявника на дошлюбне не вбачається за необхідне. З огляду на наведене, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] , яка діє в інтересах малолітньої [PERSON] , звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на її корить у відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 40 000 грн. 00 коп. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.10.2019 року близько 16:30 год. на регульованому перехресті вул. В.Інтернаціоналістів та просп. Л.Українки у м. Кременчуці сталась дорожньо-транспортна пригода, під час якої [PERSON] , керуючи автомобілем ГАЗ 33076, д.н.з. [NUMBER] , здійснив наїзд на її малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Внаслідок наїзду малолітня [PERSON] отримала тілесні ушкодження. Відповідач добровільно відмовляється від відшкодування завданої шкоди. Позивач просила суд стягнути з відповідача у відшкодування завданої моральної школи 100\~000 грн. 00 коп. Ухвалою судді від 10.06.2020 року відкрито провадження по справі. Ухвалою суду від 24.09.2020 року здійснено виклик відповідача через оголошення на веб-сайті судової влади України. Представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, місце і час судового засідання був повідомлений належним чином через оголошення на веб-сайті судової влади України та поштою. Причини неявки суду не відомі. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: partial