Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

27 січня 2017 року до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від апеляційного суду Дніпропетровської області надійшли матеріали позовної заяви [PERSON] до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна», [PERSON], [PERSON], третя особа Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування шкоди. Позивач просить стягнути солідарно з ПрАТ«СК «Україна» (код ЄДРПОУ 30636550. м.Київ. вул.Ревуцькою, б.42-Г), [PERSON], 02.12.1961,р.н. (м.Дніпро, вул.Новоколхозна,31) та [PERSON] (м.Дніпро, вул.Новоколхозна, 31) на його користь матеріальну шкоду в розмірі 16419грн.36коп., стягнути солідарно з [PERSON], 02.12.1961р.н. (м.Дніпро. вул.Новоколхозна, 31) та [PERSON] (м.Дніпро, вул.Новоколхозна, 31) на його користь моральну шкоду в розмірі 10000грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 09 січня 2015р. близько 18год.30хв. [PERSON] в м.Дніпропетровську (сьогоді - м.Дніпро) на вул.40 років Комсомолу, біля буд.№75, керуючи автомобілем [NUMBER] VIN-код JМВХNСW5W87003548, не витримав безпечний інтервал руху під час об'їзду та здійснив зіткнення з автомобілем «Шкода Октавія» державний номер [NUMBER], який рухався поряд з ним, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. В цей же день, відносно водія [PERSON] працівниками ДАІ був складений протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення та направлений до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська для розгляду. 02 березня 2015 р. Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] та виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, визнавши винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. В результаті даної ДТП, яка сталася з вини водія [PERSON], автомобіль позивача «Шкода Октавія» державний номер [NUMBER] зазнав механічні пошкодження. Для встановлення розміру матеріальної шкоди, якої зазнав автомобіль позивача, 20 квітня 2015 року було проведено експертне дослідження автотоварозпавцем [PERSON] по визначенню вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу (КТЗ), результати якого було викладені у відповідному висновку №2797 від 20 квітня 2015р. Дослідженням було встановлено, що вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Шкода Октавія» державний номер [NUMBER], пошкодженого внаслідок ДТП, становить 15819грн.36коп. Право власності на автомобіль «Міцубісі Аутлендер», державний номер [NUMBER] належить [PERSON], однак, безпосередньо під час скоєння ДТП за кермом цього автомобіля знаходився [PERSON], якому цей автомобіль, на підставі власного волевиявлення, був переданий його власником [PERSON] Таким чином, зазначені особи повинні солідарно відшкодувати заподіяну позивачу внаслідок ДТП майнову матеріальну шкоду. Майнова шкода, що була спричинена позивачу внаслідок ДТП скоєного з вини [PERSON], згідно висновку експерта-автотоварознавця [PERSON], №2797 від 20 квітня 2015р., складається з наступного: вартості ремонту автомобіля «Шкода Октавія» - 15819грн.36коп.; витрат, які позивач зробив для відновлення свого порушеного права - 600грн. вартість послуг експерта-автотоварознавця [PERSON], по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ, що підтверджується відповідною квитанцією від 10 квітня 2015р., а всього разом 16419грн.36коп. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля [NUMBER] VIN-код JМВХNСW5W87003548 була застрахована відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01 липня 2004р. На виконання вимог цього Закону, між власником автомобіля [PERSON] та ПрАТ «СК «Україна» 23 жовтня 2014р. був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Таким чином, ПрАТ «СК «Україна» повинно відшкодувати позивачу майнову шкоду в розмірі 16419грн.36коп. З метою отримання відшкодування, позивач 20 квітня 2015р. звершися з письмовою заявою на ім'я директора департаменту ВЗ ПрАТ «СК «Україна», додавши всі необхідні документи, що стосуються події ДТП. Однак, станом на день складання цього позову, позивач не отримав відшкодування, а ні від ПрАТ «СК «Україна», а ні від водія [PERSON] Автомобіль позивача досі не відремонтований. Окрім відшкодування майнової (матеріальної) шкоди чинне законодавство України містить ряд правових норм, що регламентують відшкодування потерпілій особі моральної (не майнової) шкоди. Моральна шкода, яку спричинили позивачу [PERSON] та [PERSON], внаслідок вчинення 09 січня 2015р. дорожньо-транспортної пригоди, полягає в наступному: душевні страждання, яких зазнав позивач під час ДТП, у зв'язку з первинною протиправною поведінкою [PERSON], внаслідок якої він вчинив ДТП та пошкодив власність позивача автомобіль. Тобто фактично, внаслідок його протиправних дій, вартість власності позивача значно знизилась, що є порушенням його права власності; душевні страждання які позивач зазнає до сьогоднішнього дня у звязку з вторинною протиправною поведінкою [PERSON], а саме: його небажанням в добровільному порядку відшкодувати вартість ремонту автомобіля позивача, що віднімає у позивача багато часу на збір різних документів (необхідних для отримання страхового відшкодування), пошук адвоката, консультування з ним щодо ситуації, яка склалася навколо даної ДТП, а також понесення додаткових витрат, пов'язаних із цими діями; приниження репутації позивача, як водія серед родичів, близьких за знайомих; потрапляння в ДТП викликало дуже неприємний осадок в душі, побоювання керувати автомобілем та неприємні хвилювання під час подальшого управління автомобілем на протязі кількох місяців, оскільки навіть у звичайній дорожній ситуації, як показує практика, додержання правил дорожнього руху з боку позивача не є запорукою безаварійного користування власним транспортним засобом; втрата спокою та сну, що продовжувалось протягом кількох місяців та зробило позивача неуважним та розсіяним. Моральну шкоду позивач оцінює в 10000грн. Таким чином, відповідач-2 та відповідач-3 зобов'язані відшкодувати позивачу моральну шкоду у розмірі 10000грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримує у повному обсязі посилаючись на обставини викладені у позові, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі у судові засідання двічі підряд не з'явилися. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали. За таких обставин, у порядку передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення. Третя особа у судове засідання не з'явилась. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 02.03.2015р. у справі №204/724/15-п (3/200/501/15) встановлено, що згідно з протоколом, 09 січня 2015 року близько\~18:30\~\~години, [PERSON], в м.Дніпропетровську на вул.40 років Комсомолу, біля будинку № 75, керуючи автомобілем марки Міцубісі Аутлендер, державний номер [NUMBER], не витримав безпечний інтервал руху під час об'їзду, здійснив зіткнення з автомобілем марки Шкода, державний номер [NUMBER], який рухався поряд із ним, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. В судове засідання правопорушник не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про час там місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Розглянувши матеріали справи вважає, що вина [PERSON] у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доведена та підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення; поясненнями [PERSON], поясненнями [PERSON], схемою місця ДТП з фотододатками (а.с.72). Згідно із зазначеною постановою [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, яка набрала законної сили 12.03.2015р. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Право власності на автомобіль «Міцубісі Аутлендер», державний номер [NUMBER] належить [PERSON], однак, безпосередньо під час скоєння ДТП за кермом цього автомобіля знаходився [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована згідно з полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №А1/4143626 страховик ПрАТ «СК «Україна» (а.с.64). ДТП спричинена на момент дії полюса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно із висновком №2797 від 20.04.2015р. експертного дослідження авто товарознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ автомобіля «SKODA Octavia», державний реєстраційний номер [NUMBER], VIN-код TMBCA41Z3BB152375 пошкодженого в результаті ДТП складає 15819грн.36коп. (а.с.65-71). Крім того, позивач зазначає, що ним було здійснено витрати на оплату послуг експерта-автотоварознавця [PERSON] по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ у розмірі 600грн., однак, доказів на підтвердження цього позивачем долучено не було тобто у матеріалах справи відсутні докази оплати послуг експерта-автотоварознавця, виходячи із чого суд не може стягнути вищевказані витрати на користь позивача. Таким чином, майнова шкода, що спричинена [PERSON] внаслідок ДТП скоєного з вини [PERSON], становить 16419грн.36коп., з яких: вартості ремонту автомобіля «Шкода Октавія» у розмірі 15819грн.36коп. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Частиною 2. ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Законом України "Про обов'язкове\~\~ страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~(далі Закон) врегульовано відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Зазначений\~закон\~спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до пунктів 1.4, 1.6, 1.7\~ст.1 Закону\~особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які експлуатують забезпечений транспортний засіб на законних підставах; власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах; забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Статтею 6 Закону передбачено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За загальним правилом та з огляду на положення ст.1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Проте, всупереч закону, відповідач-1 не здійснив виплату страхового відшкодування. За змістом\~ст.23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав і така шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов'язана з розміром цього відшкодування.\~\~ Відповідно до п.3 ч.2\~ст.23 ЦК України\~моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.\~\~ Згідно із вимогами\~ст.1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.\~\~ Як роз'яснює Пленум Верховного Суду України в п.5 своєї\~Постанови №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами) при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди суд обов'язково повинен з'ясувати: наявність такої шкоди, чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.\~\~ Судом встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, який він пережив під час дорожньо-транспортної пригоди; моральних та психічних переживаннях, пов'язаних з пошкодженням належного йому майна, вишукуванням додаткового часу і додаткових психічних та фізичних зусиль для підготовки та подачі до суду необхідних документів з метою відшкодування завданої шкоди.\~\~ Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, розмір заподіяної шкоди майну, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню частково та з відповідача-2 та відповідача-3 необхідно солідарно стягнути на користь позивача моральну шкоду в сумі 2000грн. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Частиною 2 ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що позивачем частково були доведені обставини, які викладені у позовній заяві, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд виходить із положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial