Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

26.05.2017 р. позивачка звернулась у суд з указаним позовом, який обгрунтовано таким. [PERSON] і [PERSON] перебували в шлюбі з 19.11.1996 р. по 19.05.2016 р.. Від шлюбу народжено сина [PERSON], [INFO], який навчається на денній формі в Львівському торговельно-економічному університеті і не має самостійного доходу. Позивачка 12.08.2016 р. уклала договір з вузом про надання освітніх послуг, за яким вартість навчання сина протягом чотирьох років становить: 1-й - 9520 грн.; 2-й - 10190 грн.; 3-й - 11080 грн.; 4-й - 12020 грн.. Позивачка оплатила перший рік навчання сина. Натомість з відповідачем не досягнуто домовленості про добровільне надання коштів на утримання дитини. Відповідач працевлаштований, обіймає посаду директора школи, не хворіє і не має утриманців. Позивачка позов підтримала і додатково пояснила в суді, що працює медичною сестрою, її заробіток є значно меншим від заробітку відповідача. Крім витрат на оплату навчання, син потребує витрат на проживання за місцем навчання ( на їжу, одяг, оплату житла, доїзд і т.п.). Ці витрати становлять не менше 3000 грн. на місяць. Відповідач позов визнав частково і цю позицію обгрунтував так. Він періодично допомагає сину: надає гроші, приймає в гості його друзів за місцем проживання, а тому не ухиляється від обов'язку утримувати повнолітнього сина, який навчається стаціонарно. Просить узяти до уваги те, що бажає надавати сину кошти в фіксованій сумі з огляду на реорганізацію освітніх установ і можливу втрату роботи в майбутньому. Відповідач також погоджується брати участь у витратах на оплату навчання сина. Просить узяти до уваги, що внаслідок розподілу спільного майна подружжя, позичив гроші в сумі 80 тис. грн. для компенсації відповідачці половини вартості автомобіля, а тому тимчасово має фінансові труднощі. Третя особа на стороні позивачки [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про таке. [PERSON] подав суду письмову заяву, за якою підтримує позов [PERSON], просить розглянути справу без його участі і надав довіреність на представлення його інтересів матері [PERSON]. Оцінивши позиції сторін, їх доводи, подані в справу докази, суд дійшов такого висновку. Обставини, зазначені позивачкою в позовній заяві щодо укладення і розірвання шлюбу, народження сина і його стаціонарного платного навчання, розміру цієї оплати не оспорюються відповідачем і підтверджені актами цивільного стану, рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 03.02.2016 р. і апеляційного суду Закарпатської області від 19.05.2016 р., договором про надання освітніх послуг № 19/цс від 12.08.2016 р. між Львівським торгово-економічним університетом і [PERSON], квитанцією про оплату [PERSON] навчання сина за перший навчальний рік. Також не оспорюється те, що син сторін [PERSON] проживає фактично з мамою. Статтею 199 СК України передбачено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; - право на утримання припиняється у разі припинення навчання; - право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтю 200 СК УКраїни передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З обставин справи видно, що батьки повнолітнього сина [PERSON] не дійшли згоди щодо конкретної участі в утриманні сина під час його стаціонарного навчання. Зокрема, суд відхиляє доводи відповідача щодо виконання ним обов'язку, передбаченого вказаною нормою закону, оскільки ці пояснення не достовірні і не підтверджені належними доказами, поясненнями особи в інтересах якої заявлено позов. Отже, суд визнає, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який навчається до припинення навчання. Визначаючи розмір аліментів, суд зважає на таке. Згідно довідки про доходи позивачки її нарахований середньомісячний заробіток за 2016 р. становив: 4058 грн.76 коп.. Згідно довідки про доходи відповідача його нарахований середньомісячний заробіток за період грудень 2016 р. - травень 2017 р. становить 10007, 92 грн.. Отже, дохід відповідача майже у 2,5 разів перевищує дохід позивачки. Покликання відповідача, що він має тимчасові фінансові труднощі по причині необхідності повернути позику в сумі 80 тис. грн. у зв'язку з компенсацією позивачці половину вартості автомобіля, суд не бере до уваги, бо таке відноситься до поділу спільного майна подружжя, а тому не може впливати на звільнення від аліментного обов'язку. Окрім цього, відповідач фактично використовує залишений у його власності легковий автомобіль для своїх потреб, що визнав у суді. Суд вважає, що доводи відповідача про присудження аліментів у визначеній твердій грошовій сумі заслуговують на увагу з огляду на дію ст. 200 СК України та такого обгрунтування. Позивачка згідно з ст. 199 СК України також має обов'язок утримувати сина. Натомість вартість одного року навчання [PERSON] становить у межах суми 11 тис. грн.. Ці витрати з розрахунку на один місяць, а також витрати, які може понести [PERSON] у межах розумної співмірності на їжу, одяг, побутове обслуговування, оплату житла, доїзд, інші витрати, пов'язані з денною формою навчання (підручники, інформаційні послуги, тощо) в сукупності в середньому становлять суму 4-5 тис. грн. щомісячно. Сторони в судовому засіданні визнали саме таку середню суму на утримання сина в період його навчання, що необхідна щомісячно . Таким чином, суд установлює щомісячний розмір аліментів для відповідача в сумі три тис. грн. Така сума є посильною для сплати з урахуванням його доходу.Інших утриманців у відповідача не має. Судові витрати у виді судового збору згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України, закону "Про судовий збір", в сумі 640 грн. слід стягнути з відповідача із стягненням у користь держави.

Outcome: partial