Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

[PERSON] (надалі-Позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (надалі-Відповідач) про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі. Позовні вимоги мотивує тим, що 09 жовтня 2004 року уклала шлюб з Відповідачем. Від спільного подружнього життя народилось троє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , батьком яких є Відповідач. Діти знаходяться на утриманні Позивачки, допомоги на їх утримання Відповідач не надає і в добровільному порядку надавати відмовляється. Позивачка просить стягнути з Відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень на одну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду із письмовою заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав частково та просив призначити мінімальний розмір аліментів на кожну дитину. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, Суд дійшов висновку про задоволення позову частково з наступних підстав: Так, Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 09 жовтня 2004 року. Згідно копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] ; серії [NUMBER] ; серії [NUMBER] вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є Сторони у справі. Як вбачається із довідки Ратнівської селищної ради Волинської області №36 від 12.01.2021, діти сторін знаходяться на утриманні матері [PERSON] . У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України (надалі-СК України), батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч.3 ст. 181 СК України). Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Беручи до уваги положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р., частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини, що кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи принцип рівності прав та обов`язків батьків по відношенню до їх дитини, частка у матеріальному утриманні дитини для кожного з них не може бути меншою половини від прожиткового мінімуму. З матеріалів справи встановлено, що матеріальне становище Відповідача задовільне, він є особою молодого працездатного віку, матеріально забезпеченим та фізично здоровим, не є платником аліментів на інших дітей, непрацездатних членів сім`ї та інших осіб, яких він зобов`язаний утримувати. Разом з тим, Позивачка не надала Суду доказів на підтвердження наявності у Відповідача доходів, які б забезпечували його спроможність сплачувати аліменти у розмірі, зазначеному нею у позовній заяві. Враховуючи також вік неповнолітніх дітей, їх стан здоров`я, матеріальне становище та обставини викладені вище, Суд дійшов висновку, що з Відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей на користь Позивачки в розмірі по 1300 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття, задовольнивши позов частково. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти слід стягувати, починаючи з дня пред`явлення позову. Частиною 2 ст. 184 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У зв`язку з тим, що Позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" з Відповідача на користь Держави слід стягнути судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial