Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

[PERSON], звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2002 року. Згідно рішення суду від 17.05.2011 року, шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. Оскільки батьки позивачки проживають у Російській Федерації, їй щоб навідати їх з дитиною, треба дозвіл відповідача, але відповідач згоди своєї не дає. Тому просила надати тимчасовий виїзд за кордон на час достатній для поїздки в Росію на весняних канікулах неповнолітньої дитини без дозволу батька. У судове засідання позивачка надала заяву в якій наполягала на позовних вимогах, а справу просила слухати за її відсутністю, про що надала письмову заяву. Відповідач у судове засідання надав телефонограму в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, а справу просив слухати за його відсутністю. Відповідно до положень ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з положеннями ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що згідно заочного рішення Красногвардійського районного суду АР Крим від 17.05.2011 року, шлюб між сторонами розірвано, заочне рішення набрало законної сили 21.06.2011 року. (а.с.9) Як вбачається з копії свідоцтва про народження, сторони по справі є батьками неповнолітнього [PERSON] [INFO].(а.с.10) Згідно свідоцтва про шлюб, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], 26.11.2011 року, після реєстрації якого, прізвище останньої змінено на - [PERSON]. (а.с.11) Як вбачається з довідки Красногвардійського районного центру соціальних служб для сімей, дітей та молоді, [PERSON], працює у Красногвардійському ЦСССДМ на посаді спеціаліста по соціальній роботі з 05.08.2013 року (а.с.9) Згідно вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно вимог ч.ч.1 та 2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч.1 п.2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення паспорта громадянам України, які не досягли 16-річного віку, провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або їх законних представників у разі потреби в самостійному виїзді таких осіб за кордон. У відповідності до ч.2 п.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, суд вважає доцільним надати тимчасовий дозвіл на виїзд за кордон неповнолітнього [PERSON]. Суд виключно в інтересах дитини, вважає доцільним надати дозвіл на виїзд за кордон неповнолітнього [PERSON] тривалістю 15 днів з початку весінніх канікул у школі. На підставі п. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в України громадян України", Постанови Кабінету Міністрів України № 57 від 27 січня 1995 року про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України, ст.ст. 141, 150-153, 155 Сімейного кодексу України, ст. 313 ЦК України,

Outcome: partial