Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

3 січня 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментівна утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] в зв'язку з навчанням. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з 1989 року по 2008 року перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого має двоє дітей: [PERSON], [INFO], який є повнолітнім та має власний дохід, і [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати з нею та знаходиться на її утриманні. [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання факультету фінансів Тернопільського національного економічного університету, навчається на умовах контракту (договір №134580 від 02 серпня про надання освітньої послуги з навчання), загальна вартість освітньої послуги за період навчання становить 44 000 грн., а річна плата за навчання становить 11 000 грн., плата за гуртожиток 3200 грн. Крім того, він потребує додаткових витрат на придбання одягу, їжі, підручників, зошитів та інших навчальних матеріалів. В зв'язку з тим, що син навчається на денній формі навчання, він не має ніякого джерела доходів та потребує матеріальної допомоги. Відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, має можливість та зобов'язаний утримувати свого повнолітнього сина [PERSON] Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, починаючи від дня досягнення його повноліття, а саме: до 06 січня 2017 року і до закінчення ним навчання. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст..191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг іх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання; потреба у зв?язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що сторони є батьками повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.01.1999 року, виданим Шепетівським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області. Згідно довідки про склад сім'ї від 13 грудня 2016 року, виданої відділом реєстрації місця проживання Шепетівської міської ради, [PERSON] проживає разом зі своїм сином [PERSON]. Згідно довідки Тернопільського національного економічного Університету №794 від 05.12.2016 року [PERSON] навчається на першому курсі денної форми навчання факультету фінансів Тернопільського національного економічного університету бакалаврського рівня вищої освіти за спеціальністю «Фінанси, банківська справа та страхування», термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року. Згідно п.п.4.2, 4.3 договору про навчання №134580 від 02.08.2016 року, укладеному між Тернопільським національним економічним університетом та [PERSON], вартість загальної освітньої послуги навчання [PERSON] становить 44 000 грн.; плата вноситься щороку по 11 000 грн. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить вимогам закону та не порушує прав та інтересів інших осіб. Таким чином суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] в зв?язку з навчанням в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісяця. Враховуючи відсутність доказів ухилення відповідача від сплати аліментів та наявність рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 30.06.2016 року про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] з дня набранням рішенням суду законної сили до [INFO], суд вважає, що стягнення аліментів слід здійснювати починаючи з 06.01.2017 року до 30.06.2020 року. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial