Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до Фермерського господарства «Альтаир» с. Хворостянівка Старобільського району Луганської області про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі. В подальшому позивачі звернулися до суду з уточненим позовом до Фермерського господарства «Альтаир» с. Хворостянівка Старобільського району Луганської області про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі, в якому доповнили позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на їх користь 2654 грн. 06 коп. в якості компенсації збитків від інфляції. В обґрунтування свого позову позивачі посилаються на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом [NUMBER] виданого приватним нотаріусом Старобільського нотаріального округу Вербецькою Т.М. 27 листопада 2013 року та свідоцтва про право на спадщину за законом [NUMBER] виданого приватним нотаріусом Старобільського нотаріального округу Вербецькою Т.М. 27 листопада 2013 року, їм на праві часткової власності належить земельна ділянка рілля № 637 у розмірі 20,2004 га, кадастровий номер [NUMBER], яка належала на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого Старобільською районною державною адміністрацією Луганської області 01 серпня 2006 року, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, [PERSON], яка померла [INFO]. Вищевказану земельну ділянку [PERSON], згідно договору оренди землі зареєстрованого 06 червня 2007 року у ДП «Луганського регіонального центру державного земельного кадастру», передала в оренду строком на 15 років відповідачу. Згідно п. 2.2.4 Договору оренди землі - при переході права власності на землю від Орендодавця до іншої особи Договір зберігає чинність для нового власника при зміні Орендаря Договір оренди не зберігає чинність. Згідно ст. 792 ЦК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Відповідно до п. 2.3.3 Орендар сплачує орендну плату протягом дії Договору кожного року до 20 числа останнього у звітному році місяця. Згідно п. 2.3.2 Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Згідно п. 2.3.1 Договору, за користування вказаною в Договорі земельною ділянкою Орендар сплачує Орендодавцю щороку орендну плату в натуральній формі, в кількості 2000 кг зернових (озима пшениця, ячмінь, овес, просо) на суму не менше 1021,96 грн. та 200 кг соняшника. Розмір орендної плати визначається у виді грошової або натуральної формах, виходячи з можливостей Орендаря, а відробіткової - за домовленістю сторін. В 2014 році нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації 3,2, відповідно до витягу з технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку Відділу Дежземагенства у Старобільському районі Луганської області № 06-02-21/2527 від 19.11.2014 року становила 128195,14 грн., таким чином, розмір орендної плати за умовами договору оренди землі в 2014 році склав 6753,32 грн. Однак, відповідач порушив свої зобов'язання щодо своєчасності розрахунку за користування земельною ділянкою в 2014 році та відповідно порушив вимоги п. 2.3.3 Договору оренди землі. Станом на січень 2015 року відповідачем, в рахунок погашення заборгованості за користування в 2014 році належною позивачам земельною ділянкою, орендна плата не сплачувалась, ніяких послуг в рахунок орендної плати або зернових за 2014 рік, вони від відповідача не отримали. На неодноразові їхні звернення до відповідача про здійснення повного розрахунку за договором оренди, останній відповів відмовою. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином, належними сторонами, у передбачений законом чи договором спосіб та термін, за відповідною ціною і інше. Вказані умови є істотними для зобов'язальних правовідносин, а отже повинні виконуватися безумовно, у точній відповідальності до умов договору. Згідно ст. 96 ЗК України, встановлено обов'язок землекористувачів, у тому числі орендарів, своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею. Ця норма кореспондується відповідно зі статтею 24 Закону України «Про оренду землі», яка передбачає, що орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Зазначені принципи земельного законодавства відображені і в Договорі оренди землі, а саме в п. 3.1.2 - Орендодавець має право вимагати від Орендаря своєчасно та повного внесення орендної плати та п. 3.2.3 - Орендар зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату. На момент пред'явлення позову зобов'язання відповідача в частині та повноти проведення розрахунків є не виконаним. Заборгованість по орендній платі за використання земельної ділянки складає 6753,32 грн. Згідно ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін, договір оренди землі може бути достроково розірвано за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст. ст. 24, 25 Закону України «Про оренду землі» та умовами договору, а також на підставах визначених Земельним кодексом України. Позивачі вважають, що не виплата відповідачем орендної плати за користування земельною ділянкою в 2014 році, є порушенням обов'язків орендаря, передбачених договором оренди землі, та у відповідності до ст. 32 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 610, 611 ЦК України є підставою для розірвання договору оренди землі складений між [PERSON] та ФГ «Альтаир», зареєстрований 06 червня 2007 року у ДП «Луганського регіонального центру державного земельного кадастру». Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції весь час прострочення. Відповідні індекси розраховуються Державним комітетом статистики України (раніше - Міністерство статистики України), починаючи з серпня 1991 року щомісячно і публікуються, зокрема, у газеті «Урядовий кур'єр». Опубліковані друкованими засобами масової інформації з посиланням на Державний комітет статистики України ці показники відповідно до ст. ст. 19, 21, 22 Закону України «Про інформацію» є офіційними. Розраховується за формулою: [Індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період [Збитки від інфляції] = [Сума боргу] ? [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу] Індекси інфляції за період прострочення ("УК" - газета "Урядовий кур'єр") МісяцьІндекс інфляціїДжерело інформації Грудня 2014103,00%"УК" № 5 від 14.01.2015 р. Січень 2015103,10%"УК" № 24 від 10.02.2015 р. Лютого 2015105,30%"УК" № 44 від 11.03.2015 р. Березня 2015110,80%"УК" № 65 від 09.04.2015 р. Квітень 2015114,00%"УК" № 84 від 14.05.2015 р. Травня 2015102,20%"УК" № 102 від 10.06.2015 р. Червень 2015100,40%"УК" № 122 від 09.07.2015 р. Липень 201599,00%"УК" № 144 від 08.08.2015 р. Розрахунок збитків від інфляції Для визначення індексу за будь-який період необхідно помісячні індекси, складові відповідний період, перемножити між собою (Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ. Лист Верховного суду України № 62-97 від 03.04.1997 року). Місяці простроченняІндекси інфляції, які перемножуютьсяПідсумковий індекс інфляціїСума боргуСума боргу з урахуванням інфляціїЗбитки від інфляції Січень 2015 - липень 2015103,10% ? 105,30 ?% 110,80% ? 114,00 ?% 102,20% ? 100,40 ?% 99,00%139300%6 753,329 407,382 654,06 Разом 2 654,06 Таким чином, відповідач повинен їм, на цей час сплатити 6753,32 грн. заборгованості по орендній платі та 2654,06 грн., в якості компенсації збитків від інфляції, разом 9407,38 грн. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON], [PERSON] - [PERSON] підтримав в повному обсязі позовні вимоги позивачів та просив суд розірвати договір оренди землі, укладений між [PERSON] та Фермерським господарством «Альтаир» с. Хворостянівка Старобільського району Луганської області та зареєстрований 06 червня 2007 року у ДП «Луганського регіонального центру державного земельного кадастру»; стягнути з Фермерського господарства «Альтаир» с. Хворостянівка Старобільського району Луганської області на користь позивачів заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 6753 грн. 32 коп. та 2654 грн. 06 коп., в якості компенсації збитків від інфляції, разом 9407 грн. 38 коп.; зобов'язати Фермерське господарство «Альтаир» с. Хворостянівка Старобільського району Луганської області негайно передати позивачам земельну ділянку № 637, загальною площею 20,2004 га, що розташована на території Хворостянівської сільської ради Старобільського району Луганської області, кадастровий номер [NUMBER], в стані придатному для цільового використання. В судовому засіданні представник відповідача Фермерського господарства «Альтаир» Попович О.Л. позовні вимоги позивачів не визнала в повному обсязі, вважала їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Між Фермерським господарством «Альтаир» та [PERSON] укладено договір оренди землі терміном 15 років на земельну ділянку № 637 площею 20,2004 га, який належним чином пройшов державну реєстрацію у ДП «Луганський регіональному центрі державного земельного кадастру», про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис за № 289 від 06 червня 2007 року у Старобільському реєстраційному офісі. Згідно ст. 18 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 року (далі Закон) договір набирає чинності після його державної реєстрації. Згідно статті 17 Закону передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем за актом прийому-передачі земельної ділянки. Тому використання земельної ділянки № 637 здійснюється згідно з дотриманням умов законодавства України. Згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Умови договору оренди землі регулюють норми п. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі». Істотними умовами згідно Закону є: Об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки) - розділ 1 Договору № 289 від 06.06.2007 року. Строк дії договору - п. п. 2.2.1 п. 2.1 розділу 2 Договору. Орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату - пп. 2.3. розділу 2 Договору. Умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду - п. п. 2.1 розділу 2 Договору. Умови збереження стану об'єкта оренди - п. п. 2.5 розділу 2 Договору. Умови і строки передачі земельної ділянки орендарю - п. п. 2.4 розділу 2 Договору. Умови повернення земельної ділянки орендодавцеві - п. п. 2.6. розділу 2 Договору. Існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки - п. п. 2.7 розділу 2 Договору. Визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини - п. п. 2.8. розділу 2 Договору. Відповідальність сторін - розділ 5 Договору. Умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Всі істотні умови ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» присутні в договорі оренди землі № 289 від 06.06.2007 року, укладеному між Фермерським господарством «Альтаир» та [PERSON] тому підстав для визнання договору недійсним немає. Адже в законі сказано, що лише відсутність однієї з істотних умов, передбачених ч. 1 ст. 15 Закону, є підставою для визнання договору недійсним. В даному випадку таких підстав немає. Земельну ділянку № 637 після смерті [PERSON] успадкували її доньки [PERSON] та [PERSON], що дійсно підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом № 1048 та № 1046. В п. п. 2.2.4 п. 2.1. розділу 2 договору оренди № 289 чітко сказано, що при переході права власності на землю від орендодавця до іншої особи Договір зберігає чинність для нового власника. Даний факт підтверджується ст. 32 Закону України «Про оренду землі»: «перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору». Ще раз це підтверджує ст. 148-1 Земельного Кодексу України в якій сказано, що «до особи, яка набула права власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов'язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди...». Згідно діючого договору оренди землі № 289 від 06.06.2007 року, п. 4.7. розділу 4, розірвання договору в односторонньому порядку не допускається. Отже, [PERSON] та [PERSON], які успадкували земельну ділянку, не мають право в односторонньому порядку розірвати договір, а повністю приймають на себе всі умови договору до кінця строку його дії. Щодо вимоги позивачів розірвати договір оренди землі на підставі ст.32 Закону України «Про оренду землі» за рішенням суду на підставі невиконання сторонами обов'язків, передбачених умовами договору, то представник відповідача вказує на те, що Фермерське господарство «Альтаир» виконує всі зобов'язання по договорам. Так, між Фермерським господарством «Альтаир» та [PERSON] було укладено договір оренди землі № 289 від 06.06.2007 року, який належним чином зареєстрований у Старобільському реєстраційному офісі, що повністю відповідає нормам чинного законодавства України та підтверджує законність використання земельної ділянки. Між сторонами договору було досягнуто згоди по умовах договору, який діяв з 2007 року і жодних питань з боку [PERSON] не виникало. До [PERSON] та [PERSON], як спадкоємців земельної ділянки № 637 площею 20,2004 га, перейшли всі права та обов'язки діючого договору № 289 до кінця терміну його дії. В 2012 та 2013 році [PERSON] та [PERSON] отримали орендну плату за користування земельною ділянкою № 637, яку вони успадкували, замість померлої [PERSON] Тому жодних підстав для розірвання договору оренди землі № 289 від 06.06.2007 року, не виникало. Орендна плата за земельні ділянки, які знаходяться в користуванні Фермерського господарства «Альтаир» за 2014 рік виплачувалась господарством починаючи з серпня 2014 року та виплачується до теперішнього часу у зв'язку з тим, що Старобільський район перебуває в зоні АТО та деякі орендодавці не мали можливості отримати належні їм суми вчасно, а саме до 20 грудня 2014 року. Щодо початку виплати орендної плати з серпня 2014 року Фермерське господарство «Альтаир» повідомило громаду Хворостянівської та Малохатської сільських рад шляхом надання оголошення на сільських радах, магазинах та прохідній насіннєвого заводу і конторі. Орендодавців, які станом на 20.12.2014 року орендну плату не отримали, бухгалтерія повідомила засобами телефонного зв'язку про необхідність отримати належні їм суми орендної плати в касі бухгалтерії. Крім того, в залі судового засідання Старобільського районного суду, яке відбулося 13 листопада 2014 року (суддя Олійник С.В.) представник Фермерського господарства «Альтаир» повідомив представника позивачів, а саме [PERSON] про нараховані та належні до виплати суми орендної плати за 2014 рік, які необхідно отримати [PERSON] та [PERSON] В залі судового засідання Старобільського районного суду, яке відбулося 04 березня 2015 року (суддя Форощук О.В.) представник Фермерського господарства «Альтаир» повідомив представника позивачів, а саме [PERSON] про нараховані та належні до виплати суми орендної плати за 2014 рік, які необхідно отримати [PERSON] та [PERSON] та запропонував виплатити орендну плату в приміщенні суду. Представник позивачів [PERSON] та [PERSON] відмовився отримувати орендну плату, а позивачі до теперішнього часу не з'явилися до каси бухгалтерії Фермерського господарства «Альтаир» та не отримали належні їм кошти мотивуючи це тим, що вони не бажають отримувати орендну плату. Так, за 2014 рік по вищезазначеному договору нараховано 6777,02 грн. орендної плати. Сума податку на доходи фізичних осіб становить 1016,56 грн., тобто до виплати підлягає сума 5760,46 грн. Відповідно до п. 168.1.1 ст. 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. З вимогами п. 2.3.3 договору оренди щодо отримання орендної плати до 20 грудня 2014 року позивачі ознайомлені та згодні. Про те, що триває виплата орендної плати у Фермерського господарства «Альтаир» за 2014 рів з серпня 2014 року, були повідомлені, але до теперішнього часу не звернулися до бухгалтерії господарства для отримання належних їм сум орендної плати та не надали ніяких письмових заяв щодо отримання орендної плати за іншою адресою з поважних причин або за станом здоров'я. Орендодавцям, які за станом здоров'я не змогли звернутися до бухгалтерії господарства та отримати орендну плату, орендна плата виплачувалась за довіреністю або за адресою проживання хворої людини. Між тим, Фермерським господарством «Альтаир» орендна плата за земельні ділянки за 2014 рік нарахована в повному обсязі з урахуванням всіх необхідних коефіцієнтів, до бюджету сплачено прибутковий податок з нарахованої орендної плати за земельні ділянки за 2014 рік в повному обсязі в строк до 25 листопада 2014 року. Несплачена сума орендної плати [PERSON] та [PERSON] депонована та буде виплачена по вимозі орендодавців. Фермерське господарство «Альтаир» жодного разу не відмовилось виплачувати орендну плату своїм орендодавцям. Розглянувши позовні вимоги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти. 06 червня 2007 року між СФГ «Альтаїр» та громадянкою [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки земельної ділянки площею 20,2004 га (а.с. 7-8), яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 01 серпня 2006 року (а.с. 6). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Старобільскої нотаріального округу від 27 листопада 2013 року, реєстр № 1048, вказана земельні ділянка в рівних частках належить [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). У відповідності до ст. 32 Закону України «Про оренду землі», перехід права власності на земельну ділянку не є підставою для зміни або розірвання договору оренди. Згідно заявлених позовних вимог орендна плата за 2014 рік позивачами не отримана. Вказана обставина відповідачем не заперечується. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Таким чином, згідно вказаних норм діючого законодавства, обов'язок щодо доказування правомірності своїх дій щодо виконання договору оренди земельної ділянки, а саме своєчасної сплати орендної плати, покладено на відповідача. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до п. 2.3 Договору оренди, орендна плата сплачується у натуральній формі до 20 числа останнього у звітному році місяця. Згідно пояснень представника відповідача, позивачі були повідомлені про можливість отримання орендної плати шляхом розміщення оголошення на будівлях Хворостянівської та Малохатської сільських рад та за місцем розташування підрозділів відповідача. Але жодних доказів, на підтвердження такого розміщення, суду надано не було. При цьому суд приймає до уваги, що позивачі мешкають на території с. Шульгинка Старобільського району, яке не відноситься до території Хворостянівської та Малохатської сільських рад. Також представник відповідача пояснила суду, що відповідач неодноразово намагався сплатити позивачам орендну плату, у тому числі направляли поштові перекази на ім'я позивачів, які повернулись як не отримані. Але жодних доказів на підтвердження цього, суду надано не було. У відповідності до ч. 1 ст. 537 ЦК України, боржник має право виконати свій обов'язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку. Таким чином, у випадку дійсного ухилення позивачами від приймання орендної плати, відповідач мав можливість виконати свій обов'язок по договору оренди шляхом внесення грошових коштів на депозит нотаріуса (нотаріальної контори) Старобільського районного нотаріального округу. У зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено тієї обставини, що умови договору оренди не виконані внаслідок відмови позивачів від отримання орендної плати. У відповідності до п. 4 Договору, договір може бути розірвано вимогу однієї із сторін у випадку не виконання Сторонами обов'язків передбачених Договором. Згідно ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін, договір оренди землі може бути достроково розірвано за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст. 24, 25 Закону України «Про оренду землі» та умовами договору, а також на підставах визначених Земельним кодексом України. Таким чином, суд вважає обґрунтованими вимоги щодо розірвання договору оренди земельної ділянки. Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції весь час прострочення. Наведений в уточненій позовній заяві розрахунок відповідає діючому законодавству, вимогам Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладених у листі Верховного суду України № 62-97 від 03.04.1997 року, а тому приймається судом в якості підстави стягнення грошової суми. На підставі викладеного та

Outcome: approved