Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району, про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що з 29.03.1997 року по 13.07.2006 року вона із відповідачем перебувала у шлюбі. Від шлюбу мають двох доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які після розлучення залишились проживати разом із нею. Починаючи з 2005 року відповідач участі у вихованні дітей не приймає, не цікавиться їх розвитком та життям, їхнім станом здоров'я, лікуванням, ухиляється від спілкування з ними. Не приймає участі у духовному, культурному розвитку дітей та організації їх відпочинку, чинить перешкоди щодо надання нотаріально посвідченої згоди на тимчасовий виїзд дітей за кордон, ухилявся від сплати аліментів встановлених за рішенням суду. Діти повістю знаходяться на її утриманні та виховуються тільки нею. На думку позивачки, [PERSON] самоусунувся від здійснення батьківських обов'язків щодо їхніх спільних доньок, тому враховуючи його нехтування та невиконання своїх батьківських обов'язків, а також обставини, що склались у сім'ї, ставлення дітей до батька, є законні підстави для позбавлення його батьківських прав. Позивач просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо їх неповнолітніх дітей. В ході розгляду справи, [PERSON] був поданий зустрічний позов до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та участі в їхньому вихованні, який ухвалою суду від 30.07.2014 року прийнятий до провадження та об'єднаний в одне провадження з первісним позовом. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] мотивував тим, що з часу розірвання шлюбу і дотепер [PERSON] чинить йому перепони у спілкуванні з дітьми, забороняє з ними спілкуватися впливаючи на психіку дітей. Таким чином, метою його звернення до суду є не тільки захист права на участь у вихованні дітей, але й захист прав неповнолітніх дітей. Окрім того, в позові [PERSON] зазначає, що його діти бажають спілкуватися з ним, протиправна поведінка [PERSON] до нього і до дітей фактично змусила його зменшити розмір спілкування з ними. Він любить доньок і не бажає травмувати їхню психіку та погіршувати взаємовідносини із відповідачем. [PERSON] просив суд зобов'язати [PERSON] не перешкоджати йому брати участь у вільному спілкуванні з його доньками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Визначити наступні способи його участі у вихованні доньок, а саме: систематичне і необмежене побачення і спілкування в будь-який час і день за місцем навчання доньок, за його місцем проживання, або за іншим місцем їхнього перебування без присутності матері; спільний відпочинок, за згодою доньок, під час їхніх канікул за місцем навчання; необмежене спілкування доньок особисто з ним засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою; відвідування доньок за місцем їхнього проживання два рази на місяць (перша і третя субота кожного місяця) в період із 18.00 годин до 21.00 години в присутності їх матері, а також в дні народження доньок та в загальнодержавні свята - Новий рік і Різдво. Зобов'язати [PERSON] один раз на тиждень, в телефонному спілкуванні надавати йому об'єктивну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дітей, про стан їх здоров'я, а у разі знаходження дітей на стаціонарному лікуванні, про місцезнаходження лікарняному закладу. Стягнути з відповідача на його користь суму сплачених судових витрат. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві, наполягали на їх задоволенні, проти зустрічних позовних вимог [PERSON] заперечували у повному обсязі, зазначили, що обставини які викладені в ньому не відповідають дійсності, просили суд в задоволенні їх відмовити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнали, зазначили, що позов є таким, що поданий з недопустими доказами, безпідставний, просили суд в задоволенні його відмовити, зустрічну позовну заяву підтримали, та просили її задовольнити. Представник третьої особи, органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району, [PERSON] зазначив, що він підтримує висновок, що був прийнятий за результатами засідання комісії з питань захисту прав дитини про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Прокурор прокуратури Орджонікідзевського району м. Запоріжжя Коробова Н.В. первісні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, проти зустрічних заперечувала, вважала за доцільне в позові [PERSON] відмовити. Дослідивши матеріали цивільної справи, надані письмові докази, заслухавши пояснення учасників процесу, оцінивши та проаналізувавши покази свідків, суд, дійшов до наступного висновку. Так, судом встановлено, що 29.03.1997 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадського стану Орджонікідзевського району м. Запоріжжя. Подружжя має двох дітей, а саме [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтвердилось свідоцтвами про їх народження. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, 13.07.2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до довідки МКП "Основаніє" № 1192 від 25.06.2013 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, 12.09.2009 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], та після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] змінено на [PERSON]. Відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08.02.2011 року, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 900 гривень, на обох дітей щомісячно, починаючи з 04.08.2010 року і до досягнення ними повноліття. Як вбачається із розрахунку заборгованості боржника по аліментам, долученого [PERSON] до позову, складеного державним виконавцем та затвердженого заступником начальника Орджонікідзевського ВДВС Запорізького міського управління юстиції в Запорізькій області від 16.09.2013 року, заборгованість [PERSON] по аліментам, станом на 01.09.2013 року - становить 1 410,00 грн. Згідно листа ЗОШ № 85 за № 206 від 04.10.2010 року, [PERSON] є ученицею 7 класу, її сестра [PERSON] ученицею 5 класу. Мати [PERSON] протягом навчальних років, починаючи з 2007 року - 2008 року до теперішнього часу регулярно робить благодійні внески до шкільного фонду "Родина" та на потреби класу, нею були оплачені платні послуги з англійської мови з жовтня 2009 року по травень 2010 року, на весняних канікулах 2008-2009 років [PERSON] разом з класом побувала на екскурсії в Криму, в 2009-2010 роках вона відвідала м. Умань. Батько протягом навчання обох дітей за зазначений період жодного разу школу не відвідував. Згідно довідки ЗОШ № 85 за № 176 від 14.06.2013 року, [PERSON] виховує дітей [PERSON] та [PERSON] Батько в вихованні дитини участь не бере (під час навчання дітей в закладі батьківські збори не відвідував та з класним керівником не спілкувався). Згідно довідки ПК " Металургів" № 70/70 від 0.10.2010 року, [PERSON] та [PERSON] займаються в народній циркової студії ПК "Металургів" ВАТ "Запоріжсталь" з лютого 2008 року по цей час. Зайняття платні. Як вбачається із довідки ЗДМШ № 3 за № 129 від 29.09.2010 року, [PERSON] також і навчається у дитячій музичній школі № 3 з 01.09.2010 року (фах фотерпіано), внесена оплата за навчання. Згідно висновку від 28.09.2010 року, [PERSON] знаходиться на обліку в медичному центрі "Взгляд" з 2008 року, потребує проходження профілактичних курсів лікування. Як вбачається із виписного епікризу від 04.03.2013 року, [PERSON] знаходилась на лікуванні у неврологічному диспансері Запорізької обласної дитячої клінічної лікарні з 18.02.2013 року по березень 2013 року, клінічний діагноз "епілепсія". Відповідно до довідки КЗ "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4" від 11.06.2014 року, [PERSON] наглядається за місцем мешкання в дитячій поліклініки КУ "ЦУЛ № 4", перебуває на обліках у епілептолога та невропатолога. Лікуванням дитини займається мати [PERSON] Відповідно до довідки КУ "ЦУЛ № 4 від 10.07.2013 року, [PERSON] перебуває на диспансерному обліку. В поліклініку з дитиною зверталася мама, котра і займається лікуванням та обстеженням доньки. Як вбачається із листа від 23.05.2013 року, позивач [PERSON] зверталася до відповідача з питання оформлення, надання згоди на тимчасовий виїзд доньки [PERSON] до Польщі з 09.07.2013 року по 24.07.2013 року та надання нотаріально посвідченої згоди на тимчасовий виїзд доньки [PERSON] до Росії протягом вересня-листопада 2013 року. Також, у цьому листі нагадувалося про заборгованість по аліментам, у зв'язку з тим, що гроші потрібні на лікування та утримання дітей. Згідно листа від 04.06.2013 року, [PERSON] запрошувала [PERSON] до приватного нотаріуса з питання оформлення нотаріально посвідченої згоди на тимчасовий виїзд [PERSON] до Польщі, з метою її оздоровлення. Згідно листа [PERSON] від 11.07.2014 року, позивач прохала надати відповідачу згоду на тимчасовий виїзд [PERSON] до дитячо римо-католицького табору у Польщі з 09.08.2014 року до 28.08.2014 року. Даний лист був отриманий [PERSON] 15.07.2014 року, що підтверджується поштовим повідомленням, та ним надано відповідь, з якої вбачається, що за умови подання позову про позбавлення його батьківських прав щодо дітей, надати [PERSON] бажаний їй документ не є можливим, у разі укладання мирової угоди, враховуючи інтереси дітей, він не заперечує проти надання дозволу на тимчасовий виїзд дітей для їх лікування та відпочинку за кордоном. Згідно акту обстеження умов проживання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] від 17.06.2014 року, за адресою [ADDRESS], затвердженого начальником відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, для виховання, розвитку дітей створені всі умови. За результатами бесіди матері та неповнолітній [PERSON] роз'яснено правові наслідки позбавлення батьківських прав батька. [PERSON] згодна з необхідністю позбавлення батька [PERSON] батьківських прав, вважає, що родинний зв'язок з ними втрачено та вона не відчуває потреби в спілкуванні з ним. Як вбачається із квитанцій долучених до зустрічного позову, відповідачем, в період з жовтня 2006 року по липень 2010 року здійснювалось перерахування аліментів на користь [PERSON], на утримання неповнолітніх дітей, загальною сумою 20 998,00 грн. (квитанція від 27.10.2006 року на суму 327 грн., квитанція від 14.11.2006 року на суму 180 грн., квитанція від 04.12.2006 року на суму 200 грн., квитанція від 21.12.2006 року на суму 100 грн., квитанція від 11.01.2007 року на суму 100 грн., квитанція від 29.01.2007 року на суму 200 грн., квитанція від 06.03.2007 року на суму 520 грн., квитанція від 10.05.2007 року на суму 300 грн., квитанція від 25.06.2007 року на суму 400 грн., квитанція від 25.07.2007 року на суму 600 грн., квитанція від 03.09.2007 року на суму 1 000 грн., квитанція від 04.10.2007 року на суму 427 грн., заява на переказ готівки від 02.11.2007 року на суму 627 грн., квитанція від 04.12.2007 року на суму 527 грн., квитанція від 11.01.2008 року на суму 527 грн., квитанція від 04.02.2008 року на суму 504 грн., квитанція від 04.03.2008 року на суму 530 грн., квитанція від 04.04.2008 року на суму 700 грн., квитанція від 07.08.2008 року на суму 611 грн., квитанція від 13.08.2008 року на суму 180 грн., квитанція від 04.06.2008 року на суму 1 588 грн., квитанція від 04.07.2008 року на суму 650 грн., квитанція від 26.09.2008 року на суму 380 грн., квитанція від 06.10.2008 року на суму 300 грн., квитанція від 10.10.2008 року на суму 500 грн., квитанція від 01.11.2008 року на суму 400 грн., квитанція від 10.12.2008 року на суму 700 грн., квитанція від 23.01.2009 року на суму 100 грн., квитанція від 06.02.2009 року на суму 700 грн., квитанція від квітня 2009 року на суму 650 грн., квитанція від 22.05.2009 року на суму 555 грн., квитанція від 13.07.2009 року на суму 700 грн., квитанція від 08.08.2009 року на суму 600 грн., квитанція від 29.09.2009 року на суму 700 грн., квитанція від 07.12.2009 року на суму 700 грн., квитанція від 05.02.2010 року на суму 400 грн., квитанція від 23.03.2010 року на суму 900 грн., квитанція від 13.05.2010 року на суму 800 грн., квитанція від 31.05.2010 року на суму 200 грн., квитанція від 06.07.2010 року на суму 1 000 грн.). Згідно розрахунку заборгованості боржника по аліментам від 01.10.2013 року, заборгованість у [PERSON] по аліментам станом на 01.10.2013 року - відсутня. Згідно розрахунку заборгованості боржника по аліментам від 10.06.2014 року, заборгованість у [PERSON] по аліментам станом на 10.06.2014 року - відсутня. Згідно довідки КУ "Шоста міська клінічна лікарня", [PERSON] працює на посаді фельдшера лаборанта з 04.01.2010 року. Згідно довідки КУ "Обласний клінічний наркологічний диспансер" від 10.06.2014 року, та довідки КУ "Обласна клінічна психіатрична лікарня" від 12.06.2014 року, [PERSON] на обліку в даних установах не перебуває. Як вбачається із довідки КУ "Шоста клінічна лікарня" від 17.09.2014 року, [PERSON] обстежений лікарем офтальмологом, встановлений діагноз: "міопія висого ступеня, астигматизм обох очей природжений". Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, [PERSON] має доньку [PERSON], [INFO]. Як вбачається із дослідженого висновку районної адміністрації по Орджонікідзевському району Запорізької міської ради від 27.06.2014 року № 01-10/1499, за результатами засідання комісія з питань захисту прав дитини дійшла висновку про наявність підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до його дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], передбачених п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, тому вважає за доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до його дітей. Суд вважає даний висновок, переконливим доказом ухилення відповідача [PERSON] від виконання батьківських обов'язків по вихованню дітей. Крім того, в судовому засіданні були заслухані покази свідків. Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що [PERSON] пішов із сім'ї, доньками не цікавиться. Перепон у спілкуванні його з дітьми ніяких ніколи не було. Дівчата спілкуються з бабусею, матір'ю відповідача. Свідок [PERSON] зазначила, що [PERSON] любить дітей, не відмовляється від їх виховання. Саме його колишня дружина, тобто [PERSON] не дозволяє йому зустрічатися з дітьми. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її син [PERSON] любив та любить своїх доньок. [PERSON] заборонила йому зустрічатися з дітьми, та з 2009 року він з ними не спілкується. Матеріальну допомогу на дітей здійснював, грошами, харчами, речами. Свідок [PERSON] зазначила, що [PERSON] любить дітей, шкодує, що не може з ними зустрітися. У 2013 році їй подзвонила [PERSON] та дала їй зрозуміти те, що [PERSON] не спілкувався з дітьми. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що сім'ю [PERSON] знає з 1995 року, як прихожан церкви. У 1997 році подружжя повінчалося. Потім, [PERSON] покинув жінку та дітей, говорив йому, що закохався в іншу жінку. Про дітей не турбується. Він не чув, щоб [PERSON] забороняла йому спілкуватися з дітьми. Навпаки інші діти від церкви їздили до Польщі, а він такий дозвіл своїм дівчатам не дав. Діти люблять батька. Також, свідок пояснив, що зі слів [PERSON] йому відомо, що [PERSON] не сплачує аліменти, через що цій сім'ї дуже важко. Свідок [PERSON] пояснила, що їз сім'єю [PERSON] познайомилась у 1997 році, в храмі. З літа 2005 року [PERSON] не бачила. Діти хворіли, [PERSON] шукала гроші на їх лікування. Олексій створив нову сім'ю, з дівчатками не спілкується з 2005 року, зі слів [PERSON] він не сплачує аліменти. Діти не бажають розмовляти на тему батька. Також, судом в якості свідка у присутності педагога було допитано неповнолітню [PERSON], яка пояснила, що проживає разом із мамою, батько в їхньому житті участі не приймає, покинув сім'ю коли їй виповнилось 5 років. Десь до 7 років вони проводили час разом, обіцяв подарувати їй велосипед, однак так і не подарував. Сестрі у 2011 році подарував тільки листівку. Після того, як їй виповнилось 9 років, з нею батько не спілкується, не пустив її за кордон, коли їздили інші дівчата, навіть не вітається при зустрічі на вулиці. Вона спілкується лише з бабусею. Неповнолітня [PERSON] зазначила, що вона та її сестра не бажають, щоб батько керував їхнім життям, вони разом із сестрою бажають, щоб його було позбавлено батьківських прав. Допитаний в судовому засіданні за правилами допиту свідка - [PERSON] зазначив, що [PERSON] чинить йому перепони у спілкуванні із дітьми. Він, як батько намагався та бажав спілкуватися із своїми доньками та приймати участь у їх вихованні. У відповідності з ч.3 ст. 51 Конституції України, сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та попрашайництва; 6) засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно ст. 12 Закону України „Про охорону дитинства", на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобовязані виховувати дітей, піклуватися про їх здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 16 своєї постанови №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавленні та поновлення батьківських прав" (з наступними доповненнями та змінами), ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішньго світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З встановлених судом обставин, виходячи виключно із інтересів дітей, враховуючи особисту думку неповнолітньої [PERSON], висновок районної адміністрації по Орджонікідзевському району Запорізької міської ради від 27.06.2014 року № 01-10/1499, покази свідків, суд вважає необхідним позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], оскільки під час розгляду справи встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, тобто фактично самоусунувшись від виконання своїх батьківських обов'язків. На думку суду, в даному випадку позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно доньок є виключно крайнім заходом, однак цей захід є таким, що відповідає інтересам неповнолітніх дітей і в певній мірі не суперечить моральним засадам суспільства. Враховуючи вищенаведене, зважаючи на винятковість випадку даної справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів наданих сторонами у справі, суд приходить до висновку про доведеність заявлених позивачем [PERSON] позовних вимог, та необхідність їх задоволення у повному обсязі. Щодо позовних вимог викладених в зустрічному позові [PERSON] до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та участі в їхньому вихованні, то в задоволенні даного позову суд вважає слід відмовити повністю, за наступними обставинами. Згідно ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.1 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач за зустрічним позовом не надав суду доказів тих фактів, що відповідачка перешкоджає позивачу у спілкуванні із дітьми та брати участі в їх вихованні. Суд критично оцінює покази свідків [PERSON], та [PERSON] в частині того, що [PERSON] зобороняє [PERSON] спілкуватися з дітьми, оскільки свідок [PERSON] є мамою [PERSON], тобто перебуває в родинних відносинах, а [PERSON] є подругою [PERSON], тобто з [PERSON] знаходиться в дружніх відносинах. Покази свідка [PERSON] не містять жодних підтверджень того, що [PERSON] перешкоджає [PERSON] спілкуватися з дітьми, свідок зазначила, що з розмови їй стало зрозуміло те, щоб [PERSON] не спілкувався з дітьми. Також, суд, не приймає до уваги покази допитаного в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], оскільки він є заінтересованою особою в розгляді справи. Оцінивши покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] суд вважає, що їх покази можуть бути покладені в основу рішення. Крім того, вирішуючи спір щодо усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, визначення способу спілкування батька з дітьми, суд перш за все виходить з інтересів саме дітей, враховує їх вік, та їх думку, а саме те, що 15-річна [PERSON] та 17-річна [PERSON] вже можуть самі домовитися з позивачем про час та місце, способи спілкування. Таким чином, оскільки мати, з якою проживають діти, не чинить перешкоди батьку, який проживає окремо, у спілкуванні з дітьми та у їх вихованні, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даного позову. Отже, за таких обставин, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про повне задоволення первісних позовних вимог, та необхідності відмовлення у задоволенні зустрічних позовних вимог.

Outcome: approved