Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

Юрисконсульт Департаменту з супроводу судового та виконавчого провадження Акціонерного товариства Комерційного банку ‹‹ПРИВАТБАНК›› Гребенюк О.С., який представляє інтереси позивача на підставі відповідної довіреності № 367-К-Н-О від 31.01.2019 року, діючи в інтересах позивача звернувся до суду з позовом та просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість станом на 12.03.2020 року у розмірі 91473,64 грн. за кредитним договором № б/н від 10.08.2010 року та судові витрати в розмірі 2102,00 грн. сплаченого судового збору. З позовної заяви виходить, що [PERSON] звернулась 10.08.2010 року до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 10.08.2010 року. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. 10.08.2010 року відповідачем також була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». У цій же довідці відповідач власним підписом підтвердила, що «З фінансовими умовами надання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений». АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на підставі договору надання банківських послуг було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. При цьому [PERSON] надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 16000 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Таким чином, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язалась повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Однак в процесі користування кредитним рахунком [PERSON] не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку. У порушення вимог п. 2.1.1.5.5 договору та ст. 509, 526, 1054 ЦК України [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості [PERSON] станом на 12.03.2020 року має заборгованість - 91473 грн. 64 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредитом в розмірі 53892 грн. 28 коп., 20388 грн. 09 коп. заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 12361 грн. 19 коп. нарахованої пені, а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг : 500 грн. 00 коп. - штраф ( фіксована частина ), 4332 грн. 08 коп. - штраф ( процентна складова ). На підставі викладеного, представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість по кредитному договору № б/н від 10.08.2010 року станом на 12.03.2020 року в розмірі 91473 грн. 64 коп. та судові витрати у розмірі 2102 грн. 00 коп.. Ухвалою судді від 14 квітня 2020 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у даній справі. З огляду на клопотання представника позивача та враховуючи положення ст. 274, 276-277 ЦПК України, прийнято рішення розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. У зв`язку зі зміною типу акціонерного товариства «ПРИВАТБАНК» змінив своє офіційне найменування з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що підтверджується відповідним листом від 07.07.2018 року за вих. № Е.65.0.0.0/3-365676 ( а.с. 148 ). У судовому засіданні представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Кулага О.В., яка представляє інтереси позивача на підставі відповідної довіреності від 17.04.2020 року за № 1872-К-О, у повному обсязі підтримала заявлені позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Підтвердила обставини, які викладені в позовній заяві та відповіді на відзив ( а.с. 120-135), та посилаючись на ці обставини обґрунтовувала заявлений позов. Крім того, представник позивача Кулага О.В. у судовому засіданні пояснила, що визначена у позові заборгованість за тілом кредиту виникла у зв`язку з тим, що [PERSON] 19.08.2015 року скористалась послугою «Миттєва розстрочка» та придбала товар на суму 11076,96 грн., розстрочивши виплату за товар на 24 місяці рівними частинами. Також 30.03.2016 року [PERSON] знову скористалась послугою «Миттєва розстрочка» та придбала товар на суму 25571,76 грн., розстрочивши виплату за товар на 54 місяці рівними частинами. Щодо збільшення процентної ставки по кредиту, то відповідач була повідомлена про це збільшення процентної ставки у виписці по рахунку. У разі незгоди [PERSON] з таким збільшенням, вона мала право подати заяву про закриття кредиту. Однак таких заяв від відповідача не надходило, [PERSON] продовжувала користуватись кредитною карткою, тим самим прийнявши та погодившись зі змінами процентної ставки по кредиту. Щодо списання регулярного платежу по кредиту з пенсійної картки [PERSON] , то саме відповідач підключила цю послугу і саме вона могла її відключити, але цього зроблено не було. Стосовно визначеного у довідці про умови кредитування номеру договору як SAMDN50OTC003610449, то це виключно технічний номер, який використовується представниками банку у внутрішньому обігу. Представник відповідача - адвокат Веремій Т.М., яка представляє інтереси [PERSON] на підставі відповідного ордеру серії ЧН № 100713 від 04.05.2020 року, у судовому засіданні пред`явлений позов не визнала у повному обсязі та заперечувала з приводу його задоволення. Підтвердила обставини, які викладені у наданому до суду письмовому відзиві на позов ( а.с. 79-82), та посилаючись на ці обставини обґрунтовувала свою позицію по суті заявлених позовних вимог. Зміст заперечень представника відповідача - адвоката Веремій Т.М., викладених у відзиві на позов, зводиться до того, що умови і правила надання банківських послуг, затверджені наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256 та додані до позовної заяви, [PERSON] не підписані, отже не є частиною кредитного договору і до уваги судом братись не можуть. Відповідач категорично не визнає того факту, що вона ознайомлювалась з даними умовами кредитування. При цьому представник відповідача підтверджує, що 10.08.2010 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідно до якої просила надати їй дві картки, а саме пенсійну картку та платіжну картку кредитку «Універсальна» із кредитним лімітом 3000 грн.. Отримання суми в розмірі 3000 грн. для користування відповідач не заперечує. З огляду на викладене, посилаючись на постанову ВП Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17 та враховуючи, що умови кредитування відповідачем не підписані, а в самій заяві на приєднання до Умов публічної оферти не визначено відсоткової ставки, порядку стягнення та нарахування пені, штрафних санкцій, представник відповідача вважає, що банком може бути стягнуто в судовому порядку лише тіло кредиту. Звертає увагу також на те, що позивач незаконно просить стягнути тіло кредиту в розмірі 53832,28 грн., оскільки ця сума значно перевищує розмір кредитного ліміту як в 3000 грн., так і в 16000 грн.. З огляду на те, що [PERSON] станом на 12.03.2020 року перераховано АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в рахунок погашення кредиту 86616,06 грн., то борг у відповідача перед позивачем по даному кредитному договору станом на дату подання позову відсутній. Щодо підписаної [PERSON] «Справки об условиях кредитования с использованием кредитки «Универсальная, 55 дней льотного периода», вважає, що даний документ не є належним та допустимим доказом у даній справі, оскільки вказана довідка видана по кредитному договору SAMDN50OTC003610449, а позов з додатками подано банком по кредитному договору б/н від 10.08.2020 року. Також вважає, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» незаконно в односторонньому порядку підвищив процентну ставку, що не відповідає вимогам діючого законодавства. Суд, з`ясувавши позицію сторін по суті заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, надані в обґрунтування своїх вимог і заперечень щодо предмета позову, перевіривши матеріали справи та дослідивши в судовому засіданні докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. З дослідженого в судовому засіданні кредитного договору № б/н від 10.08.2010 року встановлено, що він складається з анкети - заяви [PERSON] про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та укладений між останньою ( позичальник ) та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» ( кредитор ). Ознайомившись із Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» [PERSON] зазначила про своє бажання отримувати послуги з використання пенсійної картки та платіжної картки кредитка «Універсальна» та розмір бажаного кредитного ліміту в сумі 3000 грн.. При цьому в анкеті - заяві [PERSON] своїм власноручним підписом підтвердила той факт, що вона згодна з тим, що ця заява разом із пам`яткою клієнта і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Також [PERSON] своїм підписом підтвердила, що вона ознайомилась і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Також в анкеті - заяві відповідач зобов`язалась виконувати Умови та Правила надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» www.privatbank.ua ( а.с. 28 ). Також 10.08.2010 року [PERSON] власноручно підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», де було визначено тип отримуваної нею картки та тип кредитної лінії, базова щомісячна відсоткова ставка, строк внесення та розмір щомісячних платежів, які включають плату за використання кредитних коштів у звітному періоді, розмір та порядок нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості, розмір штрафів за порушення строків сплати по грошовим зобов`язанням. Підписуючи відповідну довідку, [PERSON] підтвердила, що вона ознайомлена з фінансовими умовами надання платіжної картки «Кредитка Універсальна 55 днів пільгового періоду» та зразками розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ( а.с. 29 ). Крім того, права та обов`язки банку, права та обов`язки клієнта, умови обслуговування та правила користування платіжною карткою, відповідальність сторін була визначена Умовами та правилами надання банківських послуг в ПриватБанку, які були затверджені наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256, доведені до відома [PERSON] , яка своїм підписом підтвердила факт надання їй в письмовому вигляді та ознайомлення з відповідними Умовами та правилами надання банківських послуг в ПриватБанку в їх редакції, яка діяла на момент укладення між сторонам договору про надання банківських послуг ( а.с. 30-55 ). При цьому стороною відповідача у судовому засіданні підтверджено факт підписання [PERSON] анкети - заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримання пенсійної та платіжної картки кредитки «Універсальна» з визначеним кредитним лімітом та послідуюче користування даною кредитною карткою. Щодо тверджень представника відповідача - адвоката Веремій Т.В. про незаконність списання з пенсійної картки [PERSON] коштів в рахунок погашення кредиту, то вони спростовуються позивачем, оскільки послуга списання регулярного платежу з пенсійної картки на погашення заборгованості по кредиту була підключена безпосередньо [PERSON] і саме вона мала право відключити цю послугу, але цього не зробила. Доказів протилежного стороною відповідача суду надано не було. Довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підтверджується, що в період дії кредитного договору банком було встановлено [PERSON] кредитний ліміт станом на 10.08.2010 року в розмірі 2000 грн., який в послідуючому збільшувався і станом на 31.01.2017 року становив 16000 грн. ( а.с. 26 ). Також в період дії кредитного договору № б/н від 10.08.2010 року [PERSON] видавались кредитні картки з визначеним терміном дії, які після закінчення терміну дії замінювались на нові. Останню кредитну картку [PERSON] отримала 02.02.2017 року з терміном її дії до 07/2020 року, що було підтверджено стороною відповідача в судовому засіданні ( а.с. 27, 88 ). Щодо тверджень представника відповідача - адвоката Веремій Т.М. з посиланням на постанову ВП Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17 про те, що оскільки [PERSON] не підписала Умови і правила надання банківських послуг, затверджені наказом від 06.03.2010 року № СП-201-0-256, то вони не є частиною кредитного договору і не можуть судом братись до уваги, суд приходить до наступного. У своїй постанові від 03.07.2019 року Велика Палата Верховного Суду прийшла до висновку, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах справи, не визнаються відповідачкою та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Однак обставини справи, які досліджувались Великою Палатою Верховного Суду і знайшли своє відображення у постанові від 03.07.2019 року, відмінні від тих обставин, які встановлені судом у даній справі. Слід зазначити, що окрім надання Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які були затверджені наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256, та діяли в цій редакції на момент укладення кредитного договору, позивачем суду надано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», де між сторонами було обумовлено у письмовому вигляді базову щомісячну відсоткову ставку, розмір щомісячних платежів та строк їх внесення, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Разом з тим, стороною відповідача не надано суду доказів того, що в період дії кредитного договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» порушував узгоджені між сторонами умови договору. Щодо тверджень представника відповідача - адвоката Веремій Т.М. про незаконності підвищення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» процентної ставки з 30 % до 43,2 %, то суд приходить до висновку, що зазначені зміни повністю узгоджуються з Умовами та правилами надання банківських послуг. Так, згідно з п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. Отже розмір процентної ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку. Обов`язок отримання виписок про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахунках покладається на позичальника ( п. 1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг ). При цьому [PERSON] не була позбавлена можливості у разі незгоди зі змінами Умов та правил надання банківських послуг та/або тарифів банку надати АТ КБ «ПРИВАТБАНК» письмову заяву про розірвання цього договору і погасити заборгованість по кредиту. Дані про те, що [PERSON] зверталась до позивача з заявами про розірвання кредитного договору після підвищення процентної ставки відсутні. Натомість [PERSON] після підвищення процентної ставки продовжувала активно користуватися кредитною карткою, неодноразово здійснювала погашення кредиту, що в свою чергу підтверджує прийняття нею діючих умов договору. Зазначене підтверджується випискою по рахунку [PERSON] , де міститься інформація про вчинені відповідачем транзакції ( зняття готівки, поповнення картки, розрахунки карткою в магазинах ). Дані з цієї виписки також підтверджують факти користування [PERSON] у 2015-2016 роках послугами «Миттєва розстрочка» та придбання товарів з розстрочкою їх сплати на певний період рівними частинами ( а.с. 18-25 ). Саме це пояснює збільшення заборгованості за тілом кредиту, яка в сукупності з використаним кредитним лімітом була визначена банком в розмірі 53892 грн. 28 коп.. Звертає на себе увагу і той факт, що у березні 2016 року перед оформленням послуги «Миттєва розстрочка» [PERSON] погасила заборгованість по кредиту, що являлось обов`язковою умовою для отримання права на цю послугу і свідчить про обізнаність відповідача з умовами та правилами кредитування та надання банківських послуг у АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору № б/н від 10.08.2010 року встановлено, що загальна сума заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 12.03.2020 року становить - 91473 грн. 64 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредитом в розмірі 53892 грн. 28 коп., 20388 грн. 09 коп. заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 12361,19 грн. нарахованої пені, а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг : 500 грн. 00 коп. - штраф ( фіксована частина ), 4332 грн. 08 коп. - штраф ( процентна складова ( а.с. 17 ). Таким чином, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ґрунтуються на законі і підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі), у строк та в порядку , що встановлені договором. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у строк, протягом якого підлягає виконанню зобов`язання. Згідно положень ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно положень ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] ґрунтуються на законі та укладеному договорі. При цьому, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за пенею в розмірі 12361 грн. 19 коп., суд вважає за необхідне у стягненні пені відмовити. При цьому суд приймає до уваги правову позицію Верховного Суду України, висловлену у постанові від 21.10.2015 року у справі № 6-2003цс15, в якій роз`яснено, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки ( пені, штрафу ). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою ( штрафом, пенею ) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання ( частина 2 статті 549 ЦК України ). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України ). За положеннями статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статі 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених статтею 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що у зв`язку з неповерненням відповідачем грошових коштів у належному розмірі стягненню підлягають заборгованість за тілом кредиту, заборгованість за відсотками, а також штрафи ( фіксована частина, процентна складова ). Разом з тим коригуванню підлягає сума штрафу ( процентної складової ). Така процентна складова становить 3714 грн. 02 коп. ( 53892,28 + 20388,09х5:100 ). Фіксована частина штрафу залишається незмінною. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволений частково, то на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на корить позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 1786 грн. 70 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial