Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

Як вказано у позові, позивач [PERSON] є зареєстрованим та проживає у [ADDRESS] з 2010 р. на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25.10.2010 р. Згідно довідки (форма № 3) ЖБК «АКАДЕМІЧНИЙ-3» від 21.09.2015 р. № 99 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: позивач, його мати [PERSON] та відповідач [PERSON] Як вказує позивач, відповідач [PERSON] у квартирі за вищевказаною адресою не проживає та не користується нею із 2010 р., але залишається на реєстраційному обліку. Тому позивач просить суд зобов'язати відповідача усунути перешкоди у користуванні належною позивачу на праві власності [ADDRESS] шляхом зняття його з реєстрації та зобов'язати 3 особу зняти його з реєстрації. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов вказавши, що відповідач із 2010 р. перебуває у США. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясував наступне. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як було з'ясовано судом, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25.10.2010 р. позивач є власником [ADDRESS] Як вбачається з роз'яснень пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 34 постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 р. № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (п. 3 ч. 1 ст. 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Як з'ясовано судом, згідно довідки форми № 3 ЖБК «АКАДЕМІЧНИЙ-3» від 21.09.2015 р. № 99 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані позивач [PERSON], його мати [PERSON] та відповідач [PERSON] У відповідності до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Ст. 405 ЦК України передбачає, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Оцінюючі встановлені в судовому засіданні факти та відповідні правовідносини суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратили право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню, а не як просить суд представник позивача знявши із реєстрації. Тому у відповідності до вимог ст. 405 ЦК України відповідач є особою, що саме втратила право користування спірною квартирою. Що стосуються позовних вимоги про зняття відповідача із реєстрації, то вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства та в порядку визначеному КАС України. На підставі викладеного,

Outcome: partial