Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

03 вересня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, зазначивши, що вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 липня 2013 року відповідач [PERSON] засуджений за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України. Відповідно до вироку суду відповідач викрав її особисте майно: персональний комп'ютер: системний блок «Браво», монітор «LG» вартістю 5000 гривень, принтер «Canon» вартістю 1000 гривень, планшет «Pioner» вартістю 1500 гривень, цифровий фотоапарат «Samsung» вартістю 1500 гривень. Всього на суму 8500 гривень. Крім майнової відповідач своїми діями завдав їй ще й моральну шкоду, яка полягає в тому, що вона була проти власної волі позбавлена можливості користуватися майном, яке вкрав відповідач. Вона була позбавлена інформації та контенту, який перебував на зберіганні в електронному виді на комп'ютері і для його відновлення їй необхідно затрачати додаткові зусилля. Крім того, для відновлення звичайного життєвого ритму вона повинна була затрачати час та зусилля, для відновлення своїх майнових прав, оскільки відповідач в добровільному порядку не відшкодовував завдану шкоду. Позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь в рахунок відшкодування майнової шкоди 8 500 гривень та в рахунок відшкодування моральної шкоди - 5 000 гривень. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає (а.с.12). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином (а.с.14). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 липня 2013 р. [PERSON] визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України: у таємному викраденні майна [PERSON], поєднаної з проникненням у її житло, а саме: персонального комп'ютера: системного блоку «Браво», монітора «LG» вартістю 5 000 гривень, принтеру «Canon» вартістю 1 000 гривень, планшету «Pioner» вартістю 1 000 гривень, цифрового фотоапарату «Samsung» вартістю 1 500 гривень. Всього на суму 8500 гривень (а.с. 5 -копія вироку). Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Частиною 4 ст. 61 ЦПК України встановлено, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили є обов'язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 1166 майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її задала. Вирок суду від 22 липня 2013 р. відповідачем не оскаржений, набрав законної сили, тому суд вважає, що підлягають задоволенню вимоги [PERSON] щодо стягнення з відповідача [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 8 500 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає в залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Суд вважає встановленим, що позивач зазнав моральних страждань, оскільки злочином було порушено її звичайний упорядкований спосіб життя, вона була проти власної волі позбавлена можливості користуватися майном, для відновлення інформації, яка зберігалась в персональному комп'ютері, їй необхідно було затрачати додаткові зусилля, що спричинило їй незручності, тому вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню частково у розмірі 3 000 грн. Суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 487 грн.20 коп. (243,60 грн. -за вимогу матеріального характеру та 243,60 грн. -морального), оскільки при поданні позову позивачі цієї категорії, звільнені від сплати судового збору.

Outcome: partial