Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

02 грудня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 26.03.2007 року в загальній сумі 11005 грн. 63 коп. та судові витрати по справі в сумі 2102 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 26.03.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір б/н. Відповідно до умов вищезазначеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 250 грн., який в подальшому було збільшено до 2000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з щомісячним погашенням. При цьому, погашення заборгованості по кредиту та відсоткам відповідач зобов`язувався здійснювати на умовах, передбачених кредитним договором. Через те, що відповідачем в добровільному порядку не сплачена прострочена заборгованість по кредитному договору, позивач просить стягнути її в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Одночасно з позовною заявою направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував (а.с.6). Відповідач у судове засідання не з`явився. У зв`язку з відсутністю відповідача за останньою відомою суду адресою, що також відповідає відомостям, наданим Первомайською селищною радою Вітовського району Миколаївської області (а.с.44) його сповіщення про дату, час та місце судового засідання здійснено шляхом розміщення відповідного оголошення на веб-сайті судової влади (а.с.45,49). Відповідно до ст.223 ЦПК України, у зв`язку з наявністю доказів щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового розгляду справи та відсутністю від нього заяв про відкладення судового засідання, таке проведено за відсутності відповідача. В зв`язку з неявкою сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України не здійснювалось. Суд ухвалив розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження. Дослідивши письмові докази, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. 26.03.2007 року відповідач підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ "ПриватБанк" (далі - Банк), за змістом якої він погодився, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі Умови та Правила), які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді, та Тарифами банку складають між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с.13). Згідно п.5.2 Договору погашенням Кредиту є поповнення картрахунку держателя, яке здійснюється шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку і зарахування їх банком на картрахунок держателя, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта. Відповідно до п. 5.5 за користування Кредитом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку з розрахунку 360 календарних днів на рік. Згідно з випискою за договором, відповідач здійснював платежі для погашення кредитної заборгованості нерегулярно, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 30.09.2020 року становить 11005 грн.63 коп. Справа розглядається за наданими позивачем доказами. Докази, що спростовують позовні вимоги, відповідачем не надавались. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч.1 ст.1049, ч.1 ст.1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості за договором слідує, що відповідач отримав грошові кошти з карткового рахунку, однак погашення заборгованості у розмірах та строки, передбачені договором, не здійснював. Отже, суд вважає встановленим факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо погашення кредиту та визнає достатнім порушення істотних умов договору. В той же час, суд вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, оскільки наслідки виконання простроченого грошового зобов`язання регламентовано іншою статтею ЦК, а саме ст.625 ЦК України. П.5.4. Договору передбачено, що строк погашення кредиту у повному обсязі - не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній карті. Відповідно до довідки про видані картки №б/н термін дії кредитної картки, наданої [PERSON] за кредитним договором встановлено з 01.09.2006 року по 09/12 року (а.с.11). Таким чином, у межах строку кредитування до 30.09.2012 року відповідач мав здійснювати кредитні платежі відповідно до умов договору, зокрема, сплачувати проценти за користування кредитними коштами. З 01.10.2012 року відповідач був зобов`язаний незалежно від пред`явлення вимоги повернути всю заборгованість за договором. Проценти, передбачені умовами договору, позивачем не мали нараховуватись після закінчення строку дії кредитної карти, який не було продовжено. Положення ст.1048 ЦК України щодо щомісячного нарахування процентів до дня повернення позики у разі іншої домовленості сторін застосовується лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи вищевикладене, умови кредитного договору, суд вважає, що сума заборгованості за тілом кредиту підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі у сумі 1958,60 грн., а проценти, визначені умовами договору, частково, у межах строку кредитування, тобто нараховані до 30.09.2012 року у розмірі 3575,00 грн. Таким чином, з відповідача на користь Банку підлягає стягненню сума боргу у розмірі 5533 коп. 60 коп., з яких заборгованість за простроченим тілом кредита становить 1958 коп. 60 коп., заборгованість за простроченими відсотками 3575 грн. 00 коп. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог та роз`яснень п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, від 17.10.2014 року №10, з відповідача належить стягнути судовий збір пропорційний до розміру задоволених позовних вимог - 1056,89 грн. (5533,60 грн. х 100 / 11005,63 = 50,28 %; 2102 грн. х 50.28% = 1056,89 грн.)

Outcome: partial