Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-29 00:00:00

У червні [PERSON] звернулась до суду з позовом до Державного підприємства «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 16.11.2017 року вона працювала у ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація» на різних посадах. Була звільнена 13.02.2020 року з посади начальника відділу організації процедур закупівель за власним бажанням по догляду за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку згідно ст.38 КЗпП України. Вказує, що в день звільнення їй була повернута трудова книжка, але не була виплачена заборгованість по заробітній платі за січень 2020 року та заробітна плата за відпрацьовані дні у лютому 2020 року. Зі слів керівництва відповідача заборгованість із виплати заробітної плати виникла внаслідок відсутності фінансування. Відповідно до довідки з місця роботи № 251 від 13.02.2020 сума заборгованості складає 18 061,65 грн. Зазначає також, що відповідач провів остаточний розрахунок тільки 30.04.2020 року шляхом переказу коштів на банківський рахунок, на який раніше переказував заробітну плату. Позивач вказує, що з огляду на викладене вбачається, що за порушення строків проведення остаточного розрахунку при звільнені відповідач повинен сплатити середній заробіток починаючи з 14 лютого по 30 квітня 2020 року. В проміжок цього строку було 53 робочі дні (11 днів у лютому, 21- у березні та 21 - у квітні). Відповідно до довідки з місця роботи №333 від 26.02.2020 сукупний розмір заробітної плати позивача за останні 2 календарні місяці роботи (грудень 2019 року та січень 2020 року), що передують звільненню, складає 28 488,82 грн. за 38 робочих днів. У зв`язку з викладеним позивач звернулась до суду та просила стягнути з Державного підприємства «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» середній заробіток, у сумі 39 734,10 за весь час затримки розрахунку при звільнені та понесені судові витрати на оплату судового збору в сумі 840,80 грн. Ухвалою Святошинського районного суду від 15.06.2020 року у справі відкрито провадження, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 18). Учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також, роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки. Засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками надсилалася судом на останню відому адресу відповідача. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Такий висновок суду, зважаючи, що відповідачем не подано відзив на позовну заяву та не повідомлено про причину невчинення ним своєчасно такої процесуальної дії, узгоджується також із положеннями частини восьмої статті 178 вказаного Кодексу. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощено позовного провадження від сторін не надходило. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснюється. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до записів трудової книжки [PERSON] працювала в Державному підприємстві «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація», а саме: 16.11.2017 її було прийнято на посаду економіста тендерного відділу»; 26.02.2019 позивача переведено на посаду начальника тендерного відділу; 01.11.2019 позивача переведено на посаду начальника відділу організації процедур закупівлі, у зв`язку зі зміню штатного розпису; 13.02.200 позивач звільнена з посади за власним бажанням по догляду за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку, згідно ст.. 38 КЗпП України (а.с. 6-8). Згідно з довідкою про доходи від 13.02.2020 №251, наданою Державним підприємством «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація», загальна сума нарахованого доходу за період з 01.01.2020 по 13 лютого 2020 року [PERSON] , склала 22 719,06 грн. (а.с. 9). Відповідно до довідки про середній заробіток від 26.02.2020 №333, наданою Державним підприємством «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація», розмір середньої заробітної плати , згідно постановки Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року [PERSON] за період з 01.12.2019 по 31.01.2020 склав: грудень 2019 року - 15743,82 грн.., січень 2020 року - 12745,00 грн., а всього 28 488, 82 грн. Згідно з ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.05.2020 відмовлено у видачі судового наказу за заявою [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (а.с. 11). Так, згідно з пунктом 5 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати. Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 (з наступними змінами), середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 (з наступними змінами) нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Крім того, відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Відповідно до ч. 1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника належних при звільненні сум, підприємство повинне виплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи викладене, на підставі ст. 40, 140, 147, 149, 233, 235, 237-1 Кодексу законів про працю України та

Outcome: approved