Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач Індустріальне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Харкова звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд заборгованість по сплаті надмірно виплаченої пенсії у зв'язку зі втратою годувальника в сумі 1107 грн. . В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач [PERSON], [INFO] перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова як пенсіонер та отримував пенсію по втраті годувальника, розраховану відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Правовідносини в сфері призначення та виплати пенсій з 01.01.2004 року регулюються Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІУ від 09.07.2003 року. Після смерті [PERSON] - батька [PERSON], [INFO], 27.09.2013 року останній звернувся з заявою для призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника до управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м.Харкова, при цьому надав довідку Електромеханічного технікуму Харківського національного університету міського господарства імені О.М. Бекетова № 0359 від 13.09.2013 року про те що він являється студентом 3 курсу денної форми навчання Електромеханічного технікуму ХНУМГ, закінчує навчання 30.06.2015 року. З метою контролю за правом на отримання пенсії по втраті годувальника студентами, ; правління зобов'язує останніх щорічно після закінчення навчального року з'являтися до управління для надання довідок про продовження навчання. Крім того, в заяві про призначення пенсії пенсіонеру роз'яснюється про те. що у випадку виникнення будь-яких обставин, які впливають на пенсійне забезпечення, вона зобов'язується повідомити про це органи, що призначають та виплачують пенсію, після ознайомлення з зазначеним пенсіонер ставить свій підпис. На запит Управління з Електромеханічного технікуму надійшов витяг з наказу №693-03 від 29.05.2014 року про відрахування [PERSON] з Електромеханічного технікуму з 28 травня 2014 року за академічну неуспішність. Про своє відрахування з коледжу [PERSON] не повідомив органи Пенсійного фонду. Управління продовжувало нараховувати та виплачувати відповідачу пенсію. Отже, невідшкодування відповідачем заборгованості по переплаті пенсії у разі втрати годувальника з часу переведення на заочну форму навчання та з моменту відрахування з начального закладу, приводить до дефіциту надходжень в бюджет Пенсійного фонду України та невиконання державних гарантій реалізації застрахованими громадянами своїх прав. Таким чином, було встановлено, що відповідачу починаючи з з 01.06.2014 року по 31.08.2014 року сплачувалася надмірна пенсія. Загальна сума переплати становила 3321 грн. 30 вересня 2014 року [PERSON] звернувся із заявою до управління про продовження виплати пенсії у зв'язку з тим, що він продовжує навчання та надав довідку з Електромеханічного технікуму Харківського національного університету міського господарства імені О.М. Бекетов № 0317 від 02.09.2014 року про те що [PERSON], відповідно до наказу № 1103-03 від 10.08.2014 року зарахований на навчання до 3 курсу денної форми навчання Електромеханічного технікуму, закінчує навчання 30.06.2016 року.30.09.2014 року у зв'язку з повідомленням йому про факт переплати пенсії написав до управління заяву з проханням про утримання переплаченої пенсії з його подальших пенсій у розмірі 50 % до повного погашення заборгованості. 01.09.2015 року управлінням було припинено виплату пенсії у зв'язку із закінченням терміну навчання. На момент припинення виплати пенсій заборгованість [PERSON] перед управлінням по переплаченій пенсії становила 1107 грн. Представник позивача, яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення судової повістки на адресу місця реєстрації відповідача, яка повернулась на адресу суду з відміткою поштової установи про причини невручення: "за закінченням терміну зберігання". У відповідності до приписів ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи викладене, відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне. За ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1,7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Відповідно до ст.. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним В ході судового розгляду справи встановлено, що [PERSON], [INFO] перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова (правонаступником якого є Індустріальне об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Харкова) як пенсіонер та отримував пенсію по втраті годувальника, розраховану відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Правовідносини в сфері призначення та виплати пенсій з 01.01.2004 року регулюються Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІУ від 09.07.2003 року. Після смерті [PERSON] - батька [PERSON], [INFO], 27.09.2013 року останній звернувся з заявою для призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника до управління Пенсійного фонду України у Фрунзенському районі м.Харкова, при цьому надав довідку Електромеханічного технікуму Харківського національного університету міського господарства імені О.М. Бекетова № 0359 від 13.09.2013 року про те що він являється студентом 3 курсу денної форми навчання Електромеханічного технікуму ХНУМГ, закінчує навчання 30.06.2015 року. Задля контролю за правом на отримання пенсії по втраті годувальника студентами, ; правління зобов'язує останніх щорічно після закінчення навчального року з'являтися до управління для надання довідок про продовження навчання. Також, в заяві про призначення пенсії пенсіонеру роз'яснюється про те. що у випадку виникнення будь-яких обставин, які впливають на пенсійне забезпечення, вона зобов'язується повідомити про це органи, що призначають та виплачують пенсію, після ознайомлення з зазначеним пенсіонер ставить свій підпис. На запит Управління з Електромеханічного технікуму Харківського національного університету міського господарства імені О.М. Бекетова надійшов витяг з наказу №693-03 від 29.05.2014 року про відрахування [PERSON] з Електромеханічного технікуму Харківського національного університету міського господарства імені О.М. Бекетова з 28 травня 2014 року за академічну неуспішність. Про своє відрахування з коледжу [PERSON] не повідомив органи Пенсійного фонду. Управління продовжувало нараховувати та виплачувати відповідачу пенсію. Отже, невідшкодування відповідачем заборгованості по переплаті пенсії у разі втрати годувальника з часу переведення на заочну форму навчання та з моменту відрахування з начального закладу, приводить до дефіциту надходжень в бюджет Пенсійного фонду України та невиконання державних гарантій реалізації застрахованими громадянами своїх прав. Таким чином, було встановлено, що відповідачу починаючи з з 01.06.2014 року по 31.08.2014 року сплачувалася надмірна пенсія. Загальна сума переплати становила 3321 грн. 30 вересня 2014 року [PERSON] звернувся із заявою до управління про продовження виплати пенсії у зв'язку з тим, що він продовжує навчання та надав довідку з Електромеханічного технікуму Харківського національного університету міського господарства імені О.М. Бекетов № 0317 від 02.09.2014 року про те що [PERSON], відповідно до наказу № 1103-03 від 10.08.2014 року зарахований на навчання до 3 курсу денної форми навчання Електромеханічного технікуму, закінчує навчання 30.06.2016 року.30.09.2014 року у зв'язку з повідомленням йому про факт переплати пенсії написав до управління заяву з проханням про утримання переплаченої пенсії з його подальших пенсій у розмірі 50 % до повного погашення заборгованості. 01.09.2015 року управлінням було припинено виплату пенсії у зв'язку із закінченням терміну навчання. На момент припинення виплати пенсій заборгованість [PERSON] перед управлінням по переплаченій пенсії становила 1107 грн. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (Закон від09.07.2003№1058-IV), пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Непрацездатними членами сім ї вважаються діти померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років. Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах ( утому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців) отримують пенсію до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років. У відповідності до ст. 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення», призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України. Механізм утримання надміру виплачених сум пенсій регламентовано ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21 березня 2003 року, відповідно до яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідно до п. 4 Порядку, суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, або у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку. За змістом ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, зокрема, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України). Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. Порядок та підстави повернення суми пенсій, виплачених пенсіонеру, визначено Законами України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та «;Про пенсійне забезпечення». Так, відповідно ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Згідно частини 1ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Отже, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини особи, якій була виплачена пенсія, а саме через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Зважаючи на викладене суд приходить до висновку, що своїми діями відповідач грубо порушила вимоги чинного законодавства, що призвело до дефіциту надходжень в бюджет Пенсійного фонду України та невиконання державних гарантій реалізації застрахованими громадянами своїх прав, тобто у визначений законодавством строк отримання пенсій та виникнення заборгованості по пенсійним виплатам, гарантованим Конституцією та законами України. Таким чином, є достатні правові підстави стягнути з відповідача на користь позивача заборгованості по переплаті пенсії по втраті годувальника в сумі 1107грн. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, у зв'язку із чим, з [PERSON] на користь Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова належить стягнути грошові кошти, отримані без достатньої правової підстави в сумі 1 107 грн. Крім того, вирішуючи питання щодо судових витрат, згідно статті 141 ЦПК України, враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню та те, що позивач звільнений від оплати судового збору, із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, з урахуванням ставок станом на 01 січня поточного року, в сумі 704,80 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved