Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

Як вказано у клопотанні, 20.04.2015 р. ТОВ «Перший український експертний центр» звернулось до Оболонського р/с м. Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з [PERSON] 21.04.2015 р. Оболонським р/с м. Києва було прийнято рішення про задоволення заяви ТОВ про видачу судового наказу про стягнення заборгованості. Як вказує представник, у зв'язку з тим, що на їх адресу судовий наказ не надходив, представником заявника 13.04.2018 р. до суду було подано заяву про видачу судового наказу по справі № 756/51021/15-ц з відміткою про набрання ним законної сили. На даний час судовий наказ стягувачем отримано, однак строк пред'явлення його до виконання пропущений. Тому просять суд поновити пропущений строк пред'явлення судового наказу, як виконавчого документу. Відповідно до ч. 2 ст. 433 ЦПК України заява про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Учасники справи у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомили. Проте, неявка учасників справи не є перешкодою для розгляду вказаної заяви. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини. 21.04.2015 р. Оболонським р/с м. Києва було винесено судовий наказ про задоволення заяви ТОВ «Перший український експертний центр» про стягнення заборгованості з [PERSON] Відповідно до вимог ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Виконавчий лист може бути пред'явлений до примусового виконання органу державної виконавчої служби протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання, а про стягнення періодичних платежів протягом усього періоду, на який присуджені платежі ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження». Стягувач, який пропустив строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання, може звернутися із заявою до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання про поновлення пропущеного строку. Така заява розглядається судом у десятиденний строк (ст. 23 Закону «Про виконавче провадження») і за наслідками розгляду постановляється відповідна ухвала. У разі пропуску строку давності пред'явлення виконавчого листа до виконання з поважних причин він може бути поновлений, якщо інше не встановлено законодавством. Поважними причинами визнаються такі обставини суб'єктивного і об'єктивного характеру, які перешкодили стягувачу вчинити у встановлений строк дії по пред'явленню виконавчого документа до виконання. Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Та підтверджені належними доказами. Враховуючи обставини на які заявник посилається у заяві, як на поважність пропуску строку пред'явлення виконавчого документа до виконання та підтвердження яких міститься в матеріалах справи, суд вбачає поважність причин пропуску та вважає, що за таких обставин пропущений строк необхідно поновити. Згідно вимог ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Суд, дослідивши матеріали заяви, приходить до висновку, що заявник з поважних причин пропустив строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання, який слід поновити, оскільки у матеріалах справи відсутні відомості щодо виконання вказаного рішення суду. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved