Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

Акціонерне товариство «ПриватБанк» звернувся до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 18.07.2015 року у розмірі 126846 гривень 91 копійку. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 18.07.2015 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено договір № б/н, відповідачці було відкрито кредитний рахунок з кредитним лімітом та видано кредитну картку. В подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 5000,00 грн. Відповідачка при користуванні кредитними коштами, зобов`язалася здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням щомісяця коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти, чим порушила зобов`язання за кредитним договором, станом на 28.04.020 року має заборгованість в сумі 15522 грн. 13 копійок, яка складається з наступного: 10422,65 грн. - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч.: 20 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита; 10402,65 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 3193,52 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 690,62 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 715,34 грн. - штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідачки вказану заборгованість та судові витрати. В судове засідання представники позивача не з`явилися, згідно клопотання, яке міститься в позовній заяві, просить справу розглянути за їх відсутность, а також не заперечували проти постановляння заочного рішення. Ухвалою Южноукраїнського міського суду від 25 червня 2020 року було відкрито справу в спрощеному позовному провадженні. Відповідачці було направлено ухвалу про відкриття провадження по справі разом з позовом, додатками та запропоновано надати відзив на позовну заяву. Однак, відзиву від відповідачки на позов до суду не надходило. В судові засідання відповідачка не з`явилася, причини неявки суду не повідомляла, про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи. (а.с. 106, 120) Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК відповідач вважається належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду оскільки викликався оголошенням на офіційному веб-сайті "Судова вада України". (а.с. 103, 111, 127 ) Суд вважає можливим, розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини, а також відповідні правовідносини. Судом встановлено, про те, що 18.07.2015 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено № б/н договір, згідно якого відповідачка отримала кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який було збільшено до 5000 грн. (а.с. 25, 27); Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява позичальника разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 27); Відповідно до умов та правил надання банківських послуг при порушені клієнтом строків платежів по будь-якому грошовому зобов`язанню, передбаченому договором понад 30 днів, зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 18.07.2015 року сума боргу станом на 28.04.2020 року становить у розмірі - 15522 гривені 13 копійок, яка складається з наступного: - 10422,65 грн. - заборгованності за тілом кредита; - 3193,52 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; - 690,62 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 715,34 грн. - штраф (процентна складова). Відповідачка порушила договірні зобов`язання, так загальний розмір заборгованості становить у розмірі 15522 гривень 13 копійок. Таким чином, відповідачка порушила договірні зобов`язання. Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідачка не виконує свої зобовязання за договором кредиту, тому у неї виник обов`язок перед позивачем по виплаті суми кредиту у сумі 15522 гривень 13 копійок. При таких обставинах, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, в тому числі розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за кредитним договором, посилався на «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які розміщені на сайті: https://privatbank.ua як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку» розуміла відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг «ПриватБанку», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку» у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Надані позивачем Правила надання банківських послуг «ПриватБанку», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана остатннім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Аналогічна позиція міститься в Постанові Верховного суду від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19). Таким чином, суд погоджується з тим, що позивачем обґрунтовано зазначено про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника заборгованість за тілом кредиту в розмірі 10422,65 грн. Правомірність стягнення решти позовних вимог, а саме: 3193,52 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 690,62 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК; 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 715,34 грн. - штраф (процентна складова) - позивач не довів. Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1411,49 грн. (сума, заявлена позивачем до стягнення - 15522,13 грн.; сума, яку має бути стягнуто за рішенням суду - 10422,65 грн.; позов задоволено на 67,15 %).

Outcome: partial