Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON], в якому просить: - встановити факт належного виконання [PERSON] договору пожертвування грошових коштів на купівлю житла від 26.01.2014 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON]; - визнати договір пожертвування грошових коштів на купівлю житла від 26.01.2014 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], припиненим у зв'язку з його виконанням. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що наприкінці 2013 року він виявив бажання придбати будинок № 22, розташований по вул. Куйбишева в м. Шахтарську Донецької області. Проте коштів на його покупку в нього не було. Після звернення до банків за отриманням кредиту на його купівлю позивачеві було відмовлено у зв'язку з поганою кредитною історією. Тоді він звернувся до батька [PERSON] з проханням подарувати йому кошти для придбання будинку. Батько погодився на його пропозицію, самостійно звернувся до ПАТ ВТБ Банк та отримав кредит, частину коштів з якого передав позивачеві для придбання будинку. 26.01.2014 року між ним та [PERSON] був укладений договір пожертвування грошових коштів на купівлю житла. Відповідно до цього договору пожертвувач передав йому безоплатно 42500,00 грн. Пунктом 1.4 Договору зазначено, що кошти він зобовязаний використати на покупку жилого будинку № 22, розташованого по вул. Куйбишева в м. Шахтарську Донецької області. 14.07.2016 року позивачем отриманий лист від [PERSON], згідно якого відповідач вимагає розірвання договору від 26.01.2014 року з посиланням на порушення умов договору, оскільки позивач не надав йому інформації щодо належного використання коштів у відповідності до умов договору. Позивач вважає, що належним чином виконав умови договору пожертвування грошових коштів на купівлю житла від 26.01.2014 року, оскільки у відповідності до договору купівлі-продажу житлового будинку від 27.01.2014 року, який посвідчений приватним нотаріусом Шахтарського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], позивачем придбано спірний житловий будинок. У судове засідання позивач не зявився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності. Крім того, в заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачем надано заперечення проти позову, в яких він просить в задоволенні позову відмовити. Доводи своїх заперечень обґрунтовує тим, що кредитний договір від 23.12.2013 року укладено відповідачем з ПАТ "ВТБ Банк" під час проживання у [INFO]. Відповідач працював у лікарні та мав стабільний дохід, а тому міг здійснювати погашення кредиту. На теперішній час відповідач в звязку з проведенням АТО вимушений переїхати до м. Харкова, майновий стан його погіршився, а тому він не може сплачувати кредит. Незважаючи на те, що позивач придбав будинок на кошти, передані йому у якості пожертви, він все одно повинен допомогти виплатити кредит від 23.12.2013 року. У судове засідання відповідач не зявився, у запереченнях просить розглядати справу без його участі. Третя особа [PERSON] направила до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. Крім того, вказує. що проти задоволення позову не заперечує. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що 26.01.2014 року між позивачем (обдаровуваний) та відповідачем (пожертвувач) укладено договір пожертви грошових коштів на придбання житла, у відповідності до умов якого відповідач зобовязався безкоштовно передати позивачеві грошові кошти у розмірі 42500грн. у власність. Згідно акту приймання-передачі від 26.01.2014 року [PERSON] передав, а [PERSON] прийняв грошові кошти у розмірі 42500грн. У відповідності до п. 1.4 договору обдаровуваний зобовязаний використати кошти тільки з метою придбання житлового будинку № 22 по вул. Куйбишева в м. Шахтарськ Донецької області протягом 30 днів з моменту отримання коштів. Згідно п. 3.2.1 договору пожертвувач має право здійснювати контроль за використанням пожертви в цілях, передбачених п. 1.4 договору. 14.07.2016 року відповідач звернувся до позивача з письмовою вимогою про повернення коштів у розмірі 42500грн. в звязку з невиконанням позивачем умов договору щодо мети пожертви коштів. Згідно ст. 729 ЦК України пожертвою є дарування нерухомих та рухомих речей, зокрема грошей та цінних паперів, особам, встановленим частиною першою статті 720 цього Кодексу, для досягнення ними певної, наперед обумовленої мети. Договір про пожертву є укладеним з моменту прийняття пожертви. До договору про пожертву застосовуються положення про договір дарування, якщо інше не встановлено законом. Суд зазначає, що пожертва за своєю правовою природою є різновидом договору дарування. Водночас для пожертви характерні специфічні, відмінні від дарування ознаки. У першу чергу такі особливості стосуються предмета договору: предметом пожертви не можуть бути майнові права (інше майно, не вилучене з цивільного обороту, може бути предметом договору пожертви). Крім того, пожертва передбачає цільове призначення предмета такого договору. Зокрема, разом з прийняттям пожертви на особу покладається обов'язок використовувати предмет договору виключно з метою досягнення певної, наперед обумовленої суспільно-корисної мети. Стаття 730 ЦК України передбачає, що пожертвувач має право здійснювати контроль за використанням пожертви відповідно до мети, встановленої договором про пожертву. Якщо використання пожертви за призначенням виявилося неможливим, використання її за іншим призначенням можливе лише за згодою пожертвувача, а в разі його смерті чи ліквідації юридичної особи - за рішенням суду. Пожертвувач або його правонаступники мають право вимагати розірвання договору про пожертву, якщо пожертва використовується не за призначенням. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з копії договору купівлі-продажу житлового будинку, 27.01.2014 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] укладено договір, у відповідності до умов якого позивач придбав житловий будинок № 22 по вул. Куйбишева у м. Шахтарськ Донецької області. Продаж здійснено за суму 42500грн. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 27.01.2014 року за позивачем зареєстровано право власності на житловий будинок № 22 по вул. Куйбишева у м. Шахтарськ Донецької області. Згідно ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Особливості припинення зобов'язань за договорами купівлі-продажу цінних паперів, укладених на фондовій біржі, встановлюються законодавством. Законом можуть бути встановлені випадки, коли припинення зобов'язань на певних підставах не допускається. Приписами ст. 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до п. 5.1 договору пожертви договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором. Зобовязання сторін за цим договором визначені у п. 3 договору. Так, згідно п. 3.1 пожертвувач зобовязаний передати обдаровуваному предмет дарування в порядку та на умовах, визначених договором. Виконання пожертвувачем своїх обовязків щодо передачі коштів підтверджується відповідним актом приймання-передачі. Згідно п. 3.3 обдаровуваний зобовязаний використати пожертву за призначенням та повідомити пожертвувача у разі настання обставин, що виключають можливість використання пожертви за призначенням. Придбавши 27.01.2014 року житловий будинок № 22 по вул. Куйбишева у м. Шахтарськ Донецької області, обдаровуваний виконав свої зобовязання за договором пожертви від 26.01.2014 року. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про виконання сторонами договору пожертви грошових коштів на придбання житла від 26.01.2014 року своїх зобовязань за договором належним чином, а тому наявність підстав для визнання цього договору припиненим. При цьому, доведення факту належного виконання сторонами договору пожертви грошових коштів на придбання житла від 26.01.2014 року є фактичною обставиною, наявність або відсутність якої підлягає доказуванню сторонами при розгляді справи про визнання договору припиненим з підстав його належного виконання, а тому окремі позовні вимоги про встановлення факту належного виконання [PERSON] договору пожертвування грошових коштів на купівлю житла від 26.01.2014 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], задоволенню не підлягають. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial