Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

28 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є його батьком, якого за рішенням суду було позбавлено батьківських прав відносно позивача. Мати позивача померла і він проживає з бабусею, яка отримує незначну пенсію. На даний час позивач навчається на денній формі навчання Гірничого коледжу Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет і коштів не вистачає, а батько добровільно матеріальної допомоги не надає, в звязку з чим він вимушений звернутися до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини, щомісячно з дня подачі позову до суду та до закінчення навчання. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав свої позовні вимоги, пояснив, що він навчається, отримує стипендію як академічну, так і соціальну, оскільки має статус сироти, потребує матеріальної допомоги від батька, проси суд стягнути з відповідача на його користь та на утримання аліменти. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що він до виповнення сину [PERSON] вісімнадцяти років постійно сплачував аліменти на користь його опікуна бабки. На даний час він не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання позивача, оскільки на його утриманні знаходиться ще неповнолітня дитина, на яку він виплачує аліменти, він отримує незначний дохід, а тому можливості сплачувати аліменти у нього немає. На підставі викладеного відповідач просив у задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], являється сином відповідача [PERSON] (а.с. 6). Мати позивача [PERSON] померла 06 квітня 2010 року, що підтверджено копією свідоцтва про смерть 1-КИ № 329136, виданого 12 квітня 2010 року, актовий запис № 468 (а.с. 7). Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 13 липня 2005 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] та стягнуто аліменти на користь опікуна [PERSON] на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів доходів до його повноліття (а.с. 10-11). На даний час повнолітній позивач [PERSON] проживає разом із своєю бабкою [PERSON] (а.с. 2). Позивач навчається на 2 курсі денної форми навчання Гірничого коледжу Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет на бюджетній основі з терміном навчання з 01.09.2013 по 30.06.2017 рік, що підтверджується відповідною довідкою від 24.03.2015, та отримує стипендію у розмірі, визначеному діючими нормативними актами (а.с. 9- 9 зворотній бік). Відповідач [PERSON] працює слюсарем ВЧДЕ-2 ДП «Придніпровська залізниця», отримує дохід, розмір якого становить 3356,22 грн., що підтверджується довідкою, наданою відповідачем за березень 2015 року. Також з відповідача утримуються аліменти в розмірі 448,16 грн., що також вбачається з наданої відповідачем довідки про розрахунок зарплати за березень 2015 року. Судом встановлено, що на даний час позивач, який є сиротою, мешкає окремо від відповідача, навчається на денній формі навчання, отримує стипендію, але потребує матеріальної допомоги у звязку із навчанням, у добровільному порядку батько [PERSON] відмовляється надавати матеріальну допомогу, позивач не має можливості забезпечувати себе належним чином самостійно. Як вбачається з наданих суду доказів, відповідач на даний час працює, платить аліменти на утримання неповнолітньої дитини, має відповідний дохід, тобто має матеріальну можливість надавати допомогу своїй дитині, але не надає її. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 статті 200 Сімейного кодексу України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 6 від 15.05.2006 визначено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зважаючи на вимоги діючого законодавства, встановлені судом обставини, враховуючи матеріальний стан сторін, зокрема батька, матеріальний стан якого дозволяє надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання з дня звернення до суду і до закінчення ним навчання. Вирішуючи питання про розмір аліментів, судом враховуються вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, зокрема щодо можливості надання відповідачем матеріальної допомоги, наявності на його утриманні неповнолітньої дитини, розмір його доходу. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів у частковому відношенні до його заробітку, а саме у розмірі по 1\\6 частині щомісячно від усіх видів його заробітку (доходу). Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 487, 20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial