Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

08 травня 2019 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про оспорюванні батьківства та виключення з актового запису про народження дитини запису його як батька, мотивуючи свої вимоги тим, що зкінця 2011 року Позивач познайомився та почав зустрічатися з Відповідачем - [PERSON] , [INFO] , яка на той час проживала у своїх батьків в с. Кам`янка Софіївського району Дніпропетровської області, а я в смт Софіївка. Зазначає, що вони проживали окремо, але у нас були інтимні зв`язки. На той час у Відповідача вже було двоє малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У березні 2012 року Відповідач повідомила Позивачу, що вагітна та має намір народити дитину. Також вона повідомила, про те, що батьком дитини є він. В нього не було сумнівів про те, що дитина може бути не його, так як вони кохалися один з одним, більшість часу проводили разом. Шлюб не реєстрували, так як не мали власного житла. [INFO] Відповідач народила доньку [PERSON] , яку Позивач забирав разом [PERSON] з пологового будинку, вважав що є батьком цієї дитини, проте батьківство своє при реєстрації дитини не оформив, але по батькові доньку записали « [PERSON] ». У березні 2013 року Позивач купив будинок у селі Вишневе Софіївського району Дніпропетровської області, в якому вони почали проживати разом з Відповідачем та ії дітьми, вели спільне господарство. 09 вересня 2014 року між Позивачем та Відповідачем [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Софіїського районного управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб, актовий запис № 79, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 09 вересня 2014 року. Маючи з Відповідачем спільну дитину [PERSON] вирішив створити повноцінну сім`ю, а тому після реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] , відповідно до ст.122 Сімейного кодексу України вони з Відповідачем звернулися до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, де Позивач визнав батьківство над [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На усиновленні в більшій мірі настоювала відповідачка, та і Позивач в принципі, щоб зміцнити свою нову родини в якій є його дитина був не проти цього. Після визнання батьківства, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] . [INFO] були внесені зміни до актових записів пр їх народження та видані повторні свідоцтва про народження, в яких Позива був вказаний як батько, а Відповідач як матір. Дані обставині підтверджуються повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 16 квітня 20 Н року та повторними свідоцтвами про народження від 13.11.2014 року серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] . Під час шлюбу у них [INFO] народилася ще одна дитина - [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 06 лютого 2017 року та повний витяг з Державноттг реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 16 квітня 2019 року. Батьком дитини також записаний [PERSON] , який вважав, що дійсно є біологічним батьком [PERSON] , так як приводів думати зворотне у нього не було. 23 лютого 2019 року Відповідачка без пояснення причин пішла з дому до іншого чоловіка. Повернувшись пояснила Позивачу та своїм батькам, що на протязі їхнього спільного життя постійно зраджувала чоловіку та що всі діти народжені не від нього. Для перевірки ії слів Позивач звернувся в ТОВ «Мама Папа» для проведення аналізу на ДНК, за результатами якого дізнався, що він не є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Фактично з самого початку Відповідачка його зраджувала та ввела в оману, щодо батьківства над дітьми, які були зачаті та народилися під час їхнього сумісного з нею проживання. Дві старші доньки [PERSON] та [PERSON] як батька Позивача сприймають, а останній час коли Позивач з ними не проживає то взагалі він з ними не бачиться та вони не спілкуються. Складно такі відносини назвати повноцінними відносинами між батьком та дітьми. І вони погіршуються, так як були побудовані не на довірі, а на обмані. Позивач зазначає, що був обманутий Відповідачкою щодо ії почуттів до нього та лише з метою зміцнення їхніх стосунків визнав батьківство над чужими дітьми. Якби йому були відомі всі ці обставини з самого початку, то двох старших доньок він ніколи б не усиновлював. З врахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить суд виключити відомості про [PERSON] , [INFO] , як про батька, з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві . Відповідач до суду не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, згідно поданої 04.10.2019 року заяви проти позовних вимог позивача не заперечує. Представник третьої особи в судове засідання з`явилась, щодо позовних вимог позивача не заперечує. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява обгрунтована та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 вересня 2014 року між позивачем та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №79. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] , було присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.10). [PERSON] , [INFO] доньку [PERSON] , батьком якої у свідоцтві (повторно) про народження серії [NUMBER] , зазначено - [PERSON] , актовий запис № 30 (а.с.11 зворотній). Також, відповідач, [INFO] народила доьку [PERSON] , батьком якої у свідоцтві про народження серії [NUMBER] , зазначено - [PERSON] , актовий запис №2 (а.с.11). Судом встановлено, що з кінця 2011 року позивач познайомився та почав зустрічатися з відповідачем, яка на той час проживала у своїх батьків в с.Кам`янка, Софіївського району Дніпропетровської області. На той час у неї вже було двої малолітніх дітей, 13 листопада 2014 року позивач визнав над ними батьківства, відповідно до свідоцтва (повторно) про народження серії [NUMBER] , зазначено батьком - [PERSON] , актовий запис №87 (а.с.12). Також відповідно до свідоцтва (повторно) про народження серії [NUMBER] - зазначено батьком [PERSON] , актовий запис №12 (а.с.12 зворотній). 23 лютого 2019 року відповідач без пояснення, пішла з дому до іншого чоловіка. Повернувшись пояснила позивачу та своїм батькам, що на протязі їх спільного життя постійно йому зраджувала та що всі діти народженні не від нього. Тому для перевірки слів відповідача, позивач звернувся в ТОВ "Мама Папа" для проведення аналізу ДНК, за результатами якого дізнався, що він не є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується результатами ДНК аналізу, після чого позивач звернувся з позовом до суду (а.с.22-23). Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року, № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж Постанови при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про спорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Пункт 9 вищевказаної постанови роз`яснює, що рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Статтею 136 СК України визначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статтей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведеності відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має право оспорювати батьківство особа записана батьком дитини, якщо на момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. При цьому, відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ «Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні» затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Пунктами 2.13,2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно пункту 2.16.2. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, за наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства або материнства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні суду. Таким чином, враховуючи те, що позивач заперечує своє біологічне батьківство щодо дітей, тобто стверджує про відсутність кровного споріднення між ним та дітьми, що було визнано відповідачем в судовому засіданні, суд вважає за необхідне даний позов задовольнити частково як обгрунтований та підтверджений поданими доказами та виключити з актового запису про народження дитини відомості про позивача як батька. Стосовно позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Софіївський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Гловного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в частині скасування усиновлення та виключення з актового запису про народження дитини запису його як батька стосовно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , то суд вважає, що вказаний позов необхідно залишити без розгляду, з наступних підстав. 14 серпня 2019 року до Софіївського районного суду Дніпропетровської області було подано клопотання від представника позивача [PERSON] про залишення позовних вимог щодо скасування усиновлення та виключення з актового запису про народження дитини запису його як батька стосовно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] без розгляду. Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Отже, враховуючи вказані норми, суд приходить до висновку про необхідність залишення без розгляду позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Софіївський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Гловного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в частині скасування усиновлення та виключення з актового запису про народження дитини запису його як батька стосовно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п.1 ч.2, ч.1ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial