Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК). Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до п. 10 Постанови Кабінету України «Про затвердженні порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» від 27.12.2001 р. №1751 (далі - Порядок) допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, опікуну, які постійно проживають разом з дитиною, з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання. Відповідно до п. 11 Порядку, для призначення допомоги при народженні дитини органу соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, подається: 1) заява одного з батьків (опікуна), з яким постійно проживає дитина, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики; 2) копія свідоцтва про народження дитини (з пред`явленням оригіналу). В судовому засіданні встановлено, що згідно заяви від 25.09.2020 року, відповідачка [PERSON] звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про призначення допомоги при народжені дитини (а.с. 10). 03.10.2017 року рішенням Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради відповідачці було призначено допомогу при народженні дитини з 01.09.2017 по 30.09.2017 у розмірі 10320 грн. 00 коп., з 01.10.2017 по 30.09.2020 року у сумі 860 грн. 00 коп. щомісячно (а.с. 9). Рішенням Виконавчого комітету Краматорської міської ради від 21.10.2019 року №932 [PERSON] [INFO] тимчасово влаштовано до державного закладу на повне державне забезпечення строком на 6 місяців. (а.с.8). Згідно розпорядження УПтСЗН від 24.10.2019 року [PERSON] припинено виплату допомоги по народженню дитини з 01.10.2019 року (а.с.6). Відповідно до листа Управління праці та соціального захисту населення від 10.12.2019 року №04-40/3057 загальна сума переплати складає 860,00 грн (а.с. 4). Таким чином, суд вважає, що у зв`язку з влаштуванням дитини [PERSON] до державного закладу на повне державне забезпечення строком на 6 місяців, УПтСЗН Краматорської міської ради було здійснено надмірну виплату коштів за призначеною грошовою допомогою, яка складається в сумі 860,00 грн. Відповідно до п. 13 Порядку виплата допомоги припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; відмови отримувача допомоги від виховання дитини; нецільового використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання, крім дітей, які народилися під час перебування матері в слідчому ізоляторі або установі виконання покарань за умови перебування дитини разом з матір`ю; припинення опіки або звільнення опікуна від його повноважень щодо конкретної дитини; перебування отримувача допомоги у місцях позбавлення волі за рішенням суду; усиновлення дитини-сироти, дитини, позбавленої батьківського піклування або дитини, батьки якої дали згоду на її усиновлення; смерті дитини. Виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем, в якому виникли зазначені обставини, за рішенням органу, який призначив допомогу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Згідно п. 12 Порядку виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі: виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Враховуючі викладені обставини, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved