Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

12 травня 2014 року [PERSON] (далі - Позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач ) про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 31 серпня 2003 року між сторонами в Відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська було зареєстровано шлюб. Від сумісного подружнього життя мають малолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач на даний час працездатний, але добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи із дня пред'явлення цього позову і до досягнення сином повноліття. Під час розгляду даної цивільної справи по суті позивач уточнила позовні вимоги, а саме: просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 800 (вісімсот) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи із дня пред'явлення цього позову і до повноліття дитини. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погодився сплачувати аліменти у розмірі 500 (п'ятсот) грн. 00 коп. на утримання сина, в решті вимог позов не визнав з посиланням на обставини непрацездатності, відсутності в нього можливості надавати більшу матеріальну допомогу, та можливість матері утримувати дитину без значної матеріальної допомоги з боку батька через відсутність в нього постійної роботи. Суд, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дослідивши матеріали справи, знаходить позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на нижчевикладене. Так, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що 31 серпня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 737 (а.с. 9). Судом також встановлено, що від сумісного подружнього життя сторони мають малолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 9), який на час розгляду даної цивільної справи проживає разом із позивачем (а.с.10). Судом також встановлено, а сторонами визнано, що [PERSON] не має постійного місця роботи та регулярного заробітку. У відповідності до положень ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Судом встановлено, що між сторонами по справі існує спір з приводу сплати аліментів на утримання дитини відтак право позивача підлягає судовому захисту. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі допускається лише у випадках, передбачених положеннями ст.184 СК України. Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції виходив з положень ст.184 СК України, за змістом якої суд визначає аліменти у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до норм означеної ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує ті обставини, що інших дітей, крім вказаного сина сторони не мають, сам відповідач є працездатною особою, однак постійного місця роботи, як і постійного систематичного заробітку, не має. Обставин перебування на утриманні у такої особи, що бере участь у справі, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, як і будь-які інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору по суті, судом не встановлені. З огляду на викладені вимоги чинного законодавства та встановлені судом обставини, враховуючи матеріальний стан відповідача, спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі 650 (шістсот п'ятдесят) грн. 00 коп. щомісячно (з наступною індексацією відповідно до закону) починаючи з дня подання позовної заяви до суду, та до повноліття дитини, на користь матері [PERSON]. Визначаючи розмір аліментних платежів у вказаному розмірі, суд також виходив із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд зауважує, такий розмір аліментних платежів лише у незначному розмірі перевищує половину прожиткового мінімуму на 2014 рік в Україні, який визначений для дитини віком від 6 до 18 років у розмірі 1286 грн. 00 коп., відповідає законодавчо закріпленій концепції необхідної участі батьків в утриманні дитини (ст. 51, 52 Конституції України). Суд також вважає, що розмір аліментів 800 грн. 00 коп. щомісячно, які просить стягнути позивач, є завищеним, та таким, що не відповідає реальним можливостям відповідача надавати матеріальну допомогу, і стягнення такої суми може призвести до дисбалансу інтересів сторін, а відтак в іншій частині позову слід відмовити за необґрунтованістю вимог. З приводу доводів позивача щодо необхідності понесення грошових витрат на лікування дитини, суд роз'яснює, що відповідно до ч.1 ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не подана зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). З аналізу вказаної норми матеріального закону вбачається, що аліментні платежі та додаткові витрати на дитину за своєю правовою природою не є тотожними поняттями, при цьому стягнення аліментних платежів не виключає стягнення таких додаткових витрат. При цьому додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини, оскільки аліменти є виключно періодичними платежами, які необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини, а додаткові витрати, на відміну від аліментів фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно, та підлягають сплаті лише в окремих випадках за наявності особливих обставин. Відтак суд при стягненні аліментів не може встановлювати їх розмір з урахуванням сум, які повинні стягуватись у вигляді додаткових витрат на утримання дитини за відповідним позовом. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд також роз'яснює, що відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України, у відповідності до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів. У зв'язку з тим, що позивач в силу п.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судових витрат, то в силу ст. 88 ЦПК України, судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. необхідно стягнути з відповідача у дохід держави. На підставі ст.ст.180, 182,183,191 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 60, 88, 209, 212-215, 367ч.1п.1 ЦПК України, суд,

Outcome: partial