Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ « Житлово-Експлуатаційне Об»єднання» про відшкодування майнової та моральної шкоди. Позов мотивовано тим, що 24.09.2014 року позивачка виявивши у коморі своєї квартири, що протікає вода, вона звернулась до власника квартири (№ 12) поверхом вище з метою установлення причини протікання води. В даній квартирі не було виявлено протікання труб, а власник квартири повідомив, що у його квартирі також мокра стіна від протікання води, звідки вона протікає він не знає. Того ж дня позивачка звернулась до ТОВ «ЖЕО» щодо аварійної ситуації, від ТОВ «ЖЕО» був направлений інженер [PERSON], який не зумів установити причин протікання води. 08.10.2014 року комісія від ТОВ «ЖЕО в складі начальника ВЕІМ» Самойленка П.Г. та інженера ВЕІМ [PERSON] установили, що на стелі у коморі темні плями від протікання води, а на кухні відстала кахель на стіні до 1 кв.м., але причину протікання не установили. Ніяких дій по ремонту труб ТОВ «ЖЕО» не проводила, в зв»язку з чим вона вимушена була звернутись з даним позовом до суду. Просила суд стягнути з ТОВ «ЖЕО» матеріальні збитки в сумі, які встановить експертиза, а також 10000 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала за обставин викладених в позові, просила суд стягнути з ТОВ «ЖЕО» 8997 грн. - матеріальних збитків, 3840 грн. - витрат на проведення експертизи, а також 10000 грн. - моральної шкоди. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав у повному обсязі. Представник відповідача Олійник Ю.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі, зазначивши, що висновком судової будівельно - технічної експертизи не встановлено вини ТОВ «ЖЕО» наслідком чого стало затоплення квартири [PERSON] Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, висновок від 01.07.2016 року судової будівельно - технічної експертизи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). З акту ТОВ «ЖЕО» від 08.10.2014р. про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання), вбачається, що при обстеженні квартири [ADDRESS], комора: висохші сліди у вигляді темних плям до 0, 5 м.2, кухня: відставання плитки на стіні до 1м2. Причину встановити немає можливості, так як залиття відбулось в попередньо невстановленому часі (а.с.12). Увесь цей період позивачка звертається до ТОВ «ЖЕО», пише листи у різні інстанції та державні установи, до депутатів усіх рівнів, але ніхто не може допомогти у вирішенні цієї проблеми (а.с.13-24). Згідно висновку експерта за результатами проведення судової будівельно - технічної експертизи від 01.07.2016 року, вбачається, що вартість матеріальної шкоди, спричинених в результаті протікання у кв. [ADDRESS] станом на час проведення експертизи може складати 4 366, 00 грн., також при проведенні експертизи встановлено, що вартість ремонтно - будівельних робіт, спричинених в результаті протікання, для приведення кв. [ADDRESS] до первинного стану, станом на час проведення експертизи може складати 4 631, 00 грн.(а.с.63-73). Суд критично оцінює твердження представника відповідача, що наявність вини саме ТОВ «ЖЕО» не доведена, та не зазначена у висновку експертизи, з наступних підстав. Згідно із ч.3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до загальних положень про відшкодування шкоди, передбачених ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. При цьому відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог статей 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір. При цьому, у деліктних (не договірних)правовідносинах тягар доказування покладено не на позивача, а на відповідача. У постанові від 03.12.2014 року № 6-183цс 14 Верховний Суд України дійшов правового висновку, що в цивільному процесі законом не покладається обов'язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Загальними підставам, наявність яких є необхідною для всіх випадків відшкодування шкоди, є: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вина заподіювача шкоди. Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом. Таким чином, відповідач для звільнення його від відповідальності має довести, що шкода заподіяна не з його вини. Згідно до висновку судової будівельно - технічної експертизи від 01.07.2016 року, вбачається, що позивачці [PERSON] дійсно завдані збитки після затоплення її квартири в сумі 8997, грн. (а.с. 63-73). Натомість, заперечуючи проти позову, представник відповідача ТОВ «ЖЕО» не довела, що затоплення квартири [PERSON] сталося не з вини ТОВ «ЖЕО». Згідно ст.ст. 22, 23 ЦК України, особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. В ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Пунктом 5 даної Постанови визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Таким чином, причинного зв'язку моральної шкоди позивачки у розмірі 10000 грн. з затопленням її квартири, не вбачається. Суд оцінює докази наявні в справі, відповідно до ст.212 ЦПК України, повно і всебічно з'ясовує обставини на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, відповідно до ст.213 ЦПК України. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Відповідно до ст.ст. 88 ЦПК України з відповідача ТОВ «ЖЕО» на користь позивача необхідно стягнути 3840,00 грн. витрат за проведення судової експертизи та 551, 20 грн. Судового збору на користь держави.

Outcome: partial