Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач ПАТ КБ „ПриватБанк" подало до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить стягнути з відповідача - [PERSON] на користь ПАТ КБ „ПриватБанк" заборгованість у розмірі 20404 гривні 12 копійок за кредитним договором від 16.10.2012 року, яка складається з наступного: 15563 гривні 47 копійок - заборгованість за кредитом, 3392 гривні 83 копійки - заборгованість по процентам за користування кредитом, штрафи: 500 гривень - фіксована частина та 947 гривень 82 копійки - процентна складова. Стягнути судові витрати. Відповідачка [PERSON] до суду не з'явилася будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи. [PERSON] надіслала до суду заперечення в якому просить відмовити у позові у зв'язку із необґрунтованістю та безпідставністю. Представник позивача Бабічук А.С. до суду не з'явилася та надіслала заяву у якій просить розглянути справу без її присутності, позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Судом досліджено наступні докази: розрахунок заборгованості за договором від 16 жовтня 2012 року укладеним між ПриватБанком та клієнтом [PERSON] станом на 26.12.2013 року, копія генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукта кредитних карт від 16 жовтня 2012 року укладеної між ПАТ КБ „ПриватБанк" та [PERSON], копія витягу з Умов і правил надання банківських послуг затверджених наказом ПАТ КБ „ПриватБанк" №СП-2010-256 від 06.03.2010 року, копія виписки по рахунку [PERSON] за кредитною карткою [NUMBER]. Судом встановлено, що між ПАТ КБ „ПриватБанк" та відповідачкою [PERSON] 16 жовтня 2012 року був укладений кредитний договір, який сторони назвали генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт. Згідно даного договору відповідачка [PERSON] отримала кредит в розмірі 15563 гривні 75 копійок зі сплатою відсотків у розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 31.10.2015 року. Отже, між позивачем та відповідачем відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України склалися зобов'язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто грошові зобов'язання. Згідно даного договору відповідачка зобов'язалася щомісячно, в період з 1 по 25 число, сплачувати відповідні платежі за цим договором в загальній сумі 564 гривні 65 копійок. Відповідачка не сплачувала необхідні платежі, у зв'язку з чим утворилася прострочена заборгованість. Згідно пункту 2.1.1.7.6 Умов і правил банківських послуг затверджених наказом ПАТ КБ „ПриватБанк" №СП-2010-256 від 06.03.2010 року, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний виплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми заборгованості по кредитному договору з врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Таким чином, станом на 26.12.2013 року відповідачка [PERSON] не виконала в повному обсязі свої зобов'язання за кредитним договором, щодо оплати частки боргу у встановлений договором строк та не повернула позивачу основний борг в сумі 15563 гривні 47 копійок, а також прострочила заборгованість по відсотках в сумі 3392 гривні 83 копійки. Відповідно до умов договору відповідачці нараховані штрафи: 500 гривень штрафу (фіксована частина) та 947 гривень 82 копійки штраф (процентна складова). Загальна сума нарахованої заборгованості складає 20404 гривні 12 копійок. Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Проте, відповідачка в порушення умов договору, який згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим до виконання, в порушення ст. 525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовилася від своїх зобов'язань за цим договором, порушила свої зобов'язання по поверненню суми позики за цим договором. Зокрема відповідачка не вносила своєчасно та в повному обсязі щомісячні платежі за договором. Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання якщо він не виконав його у строк встановлений договором. Згідно ч.1. ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За правилами ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Виходячи з аналізу зазначених статей, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання й у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов'язання. У генеральній угоді про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт за підписом відповідачки [PERSON] від 16.10.2012 року зазначено що остання ознайомилася і згідна з Умовами і правилами. Відповідачка надала свою згоду на те, що Генеральна угода разом із запропонованими ПАТ КБ „ПриватБанк" Умовами і правилами, Тарифами складає між нею і Банком кредитний договір. Вказані вище обставини стверджується взаємним зв'язком доказів, досліджених судом у їх сукупності. Дані докази є належними та допустимими. Суд вважає, що заперечення відповідачки щодо позову є безпідставними. Зокрема та обставина, що відповідачці був наданий кредит стверджується випискою по особовому рахунку відповідачки. Враховуючи викладене вище суд вважає, що позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості слід задовольнити повністю. З відповідачки слід стягнути на користь позивача борг в сумі 20404 гривні 47 копійок, в тому числі: 15563 гривні 47 копійок основного боргу, заборгованість по процентах в сумі 3392 гривні 83 копійки, штраф у фіксованій частині 500 гривень та як п'ять відсотків від суми заборгованості в сумі 947 гривень 82 копійки. Суд вважає, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок. Враховуючи викладене вище, на підставі ч.1 ст.61 Конституції України, ст. ст. 509,525,526, 549,550,551,553, 554,610 - 612,623,625,629,1046 - 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved