Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Як зазначив позивач, 19.06.2000 року померла його мати [PERSON], про що 21 червня 2000 року складено відповідний актовий запис за № 22. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної частки (паю) розміром 5,54 га., в умовних кадастрових гектарах, із земель КСП ім. Леніна, яка розташована на території Андріївської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області. За життя матірю не було складено заповіту, тому спадкування здійснювалося за законом. Вказане підтверджується довідкою № 48 від 04.02.2015 року наданою виконкомом Андріївської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області. Після смерті матері спадкоємцем за законом був батько позивача [PERSON], [INFO], що проживав разом з померлою [PERSON] однією сімєю. 01.07.2011 року він помер, про що в Книзі реєстрації смертей 04 липня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 23. Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складалася із земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,3405 га., 4,5713 га, розташованих на території Андріївської сільської ради та прийнятої, але не оформленої після смерті [PERSON] земельної частки (паю)розміром 5,54 га., в умовних кадастрових гектарах, із земель КСП ім. Леніна. Батьком не було складено заповіту, а тому спадкування позивачем здійснювалося за законом. Як спадкоємцю першої черги, 28.10.2015 року позивачу були видані [PERSON] про право на спадщину, за законом, за реєстровими номерами № 533, 534 на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,3405 га., та 4,5713 га, розташованих на території Андріївської сільської ради. Проте видати позивачу [PERSON] про право на спадщину за законом на прийняту батьком після смерті матері земельну частку (пай) розміром 5,54 га., в умовних кадастрових гектарах, нотаріусом було відмовлено, оскільки позивачем не було надано оригіналу правовстановлюючого документу, а саме Сертифікату про право на земельну частку (пай) серії ДН № 0208090, про що 19.11.2015 року, державним нотаріусом Великоновосілківської державної нотаріальної контори, [PERSON], була ухвалена відповідна Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позивач в заяві вказує, що його мати тривалий час працювала в КСП ім. Леніна, а тому при реформуванні цього підприємства нею було отримано земельну частку (пай). Вказане підтверджується довідкою № 73 від 04.02.2015 року, наданою відділом Держгеокадастру у Великоновосілківському районі Донецької області. Проте після її смерті батько не міг знайти її правовстановлюючий документ, а тому і не оформив спадщину. 11.02.2015 року позивачем було розміщено оголошення у районній газеті «Сільський край», згідно якого загублений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0208090, виданий на імя [PERSON], просив вважати недійсним. В судовому засіданні позивач не зявилася, але надав заяву в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить розглянути позов за його відсутності. Відповідач до суду не зявився, надав заяву в якій просить розглянути позов за його відсутності. Дослідивши матеріали справи судом фактично встановлено наступне. Відповідно до [PERSON] про смерть серії 1-НО № 896780 та серії 1-НО № 550496, виданих відділом реєстрації актів цивільного стану Великоновосілківського районного управління юстиції Донецької області та Андріївської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, [PERSON] та [PERSON] померли. Згідно [PERSON] про народження серія 1-АВ № 206955, виданого 06.09.1963 року Андріївською сільською радою Великоновосілківського району Донецької області, батьками [PERSON], є відповідно [PERSON]Ф та [PERSON]. Згідно довідки № 47, що була надана 17.08.2015 року виконкомом Андріївської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, [PERSON], мешкав разом з жінкою [PERSON]Ф, а тому, відповідно до ст. 1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину. Судом також встановлено, що [PERSON] не складав заповіту, тож спадкування відбувалося за законом. Відповідно до приписів, що містить ст. 1258 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив. Відповідно до п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», уразі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. Районні державні адміністрації можуть бути залучені в якості третіх осіб у випадках, якщо спірні земельні ділянки сільськогосподарського призначення знаходяться за межами населених пунктів. Сільські, селищні ради можуть бути залучені в якості третіх осіб у спорах щодо земельних ділянок, які знаходяться на території відповідної ради. З матеріалів справи також вбачається, що позивач, усвідомлюючи неможливість отримання втраченого документу звернувся з оголошенням про його недійсність, згідно з законом. Отже, ст. 41 Конституції України передбачено непорушність права приватної власності. Ч. 5 ст. 1268 ЦК України, встановлюється, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що [PERSON] у відповідності з діючим законодавством прийняв спадщину після померлого батька [PERSON], однак отримати свідоцтво про право на спадщину він позбавлений можливості через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на землю. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що доводи позивача знайшли своє повне підтвердження, в звязку з чим суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved