Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

08 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 30 квітня 1997 року по 22 квітня 2003 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають доньку - [PERSON], [INFO], яка на даний час є повнолітньою та продовжує навчатися в Запорізькому національному університеті на факультеті фізичного виховання. Позивач посилаючись на те, що навчання доньки вимагає значних витрат, а відповідач матеріальної допомоги не надає, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на доньку, яка продовжує навчання, у розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 01 січня 2016 року та до закінчення навчання чи до досягнення нею двадцяти трьохрічного віку, в залежності від того, яка з цих обставин настане першою. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутністю, просить ухвалити рішення по справі з урахуванням його письмових заперечень та наданих доказів. Згідно заперечень, відповідач зазначив, що не заперечує ппроти стягнення з нього аліментів в сукмі 800 грн., але просив їх стягнути з 01 травня 2016 року, а не з 01 січня 2016 року як просить позивач. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день та час судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Дослідивши матеріали справи у сукупності, враховуючи позицію сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв'язку з наступним. Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного Кодексу України. При визначенні розміру аліментів, суд, у відповідності до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я дитини, матеріальний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів іншої дитини. В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року, зазначено про обов'язок батьків утримувати повнолітніхсина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов'язок) настає за обов'язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Судом встановлено, що відповідач по справі - [PERSON], є батьком [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER]. Згідно довідки № 18-07/33 від 07 вересня 2016 року, [PERSON] є студенткою першого курсу денного відділення факультету фізичного виховання Запорізького національного університету. Сукупність досліджених судом доказів надає суду можливість прийти до висновку, що позивач [PERSON] має право на матеріальну допомогу на утримання доньки, у зв'язку з її навчанням, а відповідач [PERSON] має можливість її надати. З письмових заперечень [PERSON] вбачається, що відповідач добровільно, з початку 2016 року, надавав певну матеріальну допомогу доньці шляхом перерахування з його карточного рахунку на її карточний рахунок певних сум, останнє перерахування здійснено 06 квітня 2016 року, тому не заперечує проти стягнення з нього аліментів в сумі 800 грн. починаючи з 01 травня 2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 800 грн. щомісячно, до закінчення або досягнення 23-річного віку, починаючи з дня пред'явлення позову, а саме з 08 квітня 2016 року. Крім того, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення у даній справі, у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи те, що позивач за подання позову, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України „Про судовий збір", звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача по справі на користь держави.

Outcome: partial