Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного Акціонерного Товариства ім.Шевченка с.Терешки Шполянського району Черкаської області про відшкодування збитків, спричинених власнику земельної ділянки внаслідок незаконного (самовільного) використання земельної ділянки. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що що 15 червня 2010 року, між ним та Приватним Акціонерним Товариством ім.Шевченка с.Терешки Шполянського району Черкаської області, в особі голови правління Гончаренка В.М., був укладений договір оренди землі, дія якого закінчилася 31 січня 2014 року. Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 17 червня 2015 року договір оренди землі припинений внаслідок закінчення строку, на який його було укладено. Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 04 листопада 2015 року, рішення Шполянського районного суду Черкаської області залишено без змін. Відповідно до п.3.1 Договору оренди землі, договір укладено на 5 років з урахуванням вегетації сільськогосподарських культур до 31 грудня 2014 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. 16 серпня 2014 року, він надіслав відповідачеві лист - попередження про намір не укладати на новий строк договір оренди землі і просив керівника Гончаренка В.М. не засівати його землю, на що отримав листа від 25 лютого 2015 року, в якому відповідач йому повідомив, що договір дійсний до 09 листопада 2015 року, оскільки він був зареєстрований у Черкаській регіональній філії Дочірнє Підприємство «Центр ДЗК» 09 листопада 2010 року, строком на 5 років, і він є чинним, на той час його земельна ділянка була засіяна озимою пшеницею. Договір оренди земельної ділянки підлягає припиненню за наявності підстав, перелічених у ст.141 ЗК України та ст.ст. 31,32 Закону України «Про оренду землі». При цьому зазначений перелік підстав є вичерпним і не може бути доповненим за згодою сторін. Такими підставами є: закінчення строку, на який було укладено договір. Письмове заперечення про відмову у поновленні договору оренди землі на новий строк здійснюється листом-повідомленням, про що він повідомив відповідача, повністю виконавши умови договору. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Повернення земельної ділянки доцільно оформити актом приймання-передачі земельної ділянки, який мають підписати орендар і орендодавець. В акті необхідно описати стан земельної ділянки на момент її повернення орендодавцеві. Складання акту приймання-передачі земельної ділянки є важливим моментом припинення орендних земельних відносин. Відповідно акту обстеження земельної ділянки, складеного 21 жовтня 2015 року комісією в складі виконуючої обов»язки голови сільської ради с.Терешки Шполянського району Черкаської області Драчовою В.Б., свідків [PERSON] та [PERSON], встановлено, що земельна ділянка обмолочена і знаходиться у стані стерні. Відповідач, в порушення умов договору оренди землі, після збору урожаю 2015 року, не повернув йому земельну ділянку у виораному стані, про що 18 грудня 2015 року, комісією у складі: сільського голови с.Терешко Шполянського району Черкаської області Драчовою В.Б., свідків [PERSON] та [PERSON], був складений акт обстеження земельної ділянки, яким встановлено, що земельна ділянка задискована та знаходиться у стані ріллі, дискування та оранку земельної ділянки проводив він за власний рахунок. Відповідач не повернув йому земельну ділянку, не виорав її після збору урожаю влітку 2015 року, тому йому була спричинена майнова шкода, яку відповідач повинен відшкодувати у примусовому порядку. Відповідно Постанови Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року №284 «Про Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам», відшкодовуються збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. Згідно наведеного розрахунку, спричинена майнова шкода склала: 665 грн. 00 коп.- вартість пального при дискуванні земельної ділянки; 700 грн. 00 коп. - вартість роботи трактора при дискуванні; 1662 грн. 50 коп. - вартість пального при оранці земельної ділянки, а всього 665,00 + 700,00 + 1662,50 = 3027 грн. 50 коп. Крім того, мав намір засіяти свою земельну ділянку насінням соняшника, але відповідач не дав йому цього зробити, засіявши землю озимою пшеницею, тому відповідач повинен йому виплатити не отриманий дохід. Згідно наведеного розрахунку, не отриманий дохід склав 104951 грн.. Посилаючись на вищенаведене, просив суд, стягнути з відповідача на його користь 3027 грн. 50 коп., які він витратив на дискування та оранку земельної ділянки та 104 951 грн. не отриманого доходу, а всього 107 978 грн. 50 коп.. 24 березня 2017 року позивач подав через канцелярію суду письмове клопотання 1 і 13 грудня 2017 року ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області вирішено питання заміни неналежного відповідача. 07 квітня 2016 року Приватне сільськогосподарське акціонерне товариство ім.Шевченка с.Терешки Шполянського району Черкаської області звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання укладеною додаткової угоди щодо поновлення договору оренди землі, який ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 06 грудня 2017 року залишено без розгляду. В судовому засіданні позивач та його представник, шляхом подачі відповідних заяв, збільшили позовні вимоги та, окрім вищезазначених вимог, за позовною заявою від 24 березня 2017 року, просили відшкодувати збитки, спричинені неналежним виконанням договірних зобов'язань щодо використання земельної ділянки відповідачем, посилаючись на те, що відповідач, після закінчення строку дії договору оренди землі, вважаючи його продовженим, у 2015 році засіяв земельний пай, який належить позивачу, але до цього часу орендної плати не виплатив. Відповідно інформаційної довідки №31-28-0.9-1692/2-16, виданої 26 травня 2016 року, відділом Держгеокадастру у Шполянському районі Черкаської області, розрахунок грошової оцінки земельної ділянки, виходячи із вартості земельної частки (паю) площею 3, 50 га складає: вартість земельної частки (паю) станом на 1995 рік - 20 188 грн., коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки К (і) становить 4, 796, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2011 року, № 1185, К (і2) становить 1,756, грошова оцінка земельної ділянки становить: 20 188 грн. х 4, 796 х 1, 756 =170 019 грн. Отже, з 31.10.2011 року, вартість земельної ділянки позивача становить 170 019 грн., тому розмір орендної плати повинен складати 3% від вказаної суми в розмірі 5100 грн. Розділом 4 «Орендна плата» Договору оренди землі, від 15 червня 2010 року встановлений розмір орендної плати з розрахунку 3% від проіндексованої грошової оцінки угідь, яка вноситься орендарем у формі та розмірі згідно додатку до Договору, але не пізніше 30 грудня кожного року. Згідно п. 4.5 вказаного Договору оренди землі, розмір орендної плати переглядається раз на рік, зокрема, у разі зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством. Відповідач, в порушення Договору оренди землі та норм чинного законодавства, не переглянув розмір орендної плати, а виплачував її в розмірі 1938 грн., що значно менше, ніж він повинен був виплачувати. Виходячи з орендної плати у розмірі 5100 гривень, відповідач повинен виплатити позивачеві розмір орендної плати за 2015 рік з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, сплатити пеню в зв'язку з порушенням боржником свого зобов'язання та сплатити 3% річних за прострочення сплати грошового зобов'язання, згідно доданого розрахунку. В додатково поданій заяві про збільшення позовних вимог, крім вимог про стягнення з відповідача на його користь 107 978 грн. 50 коп., просив стягнути з відповідача недоплачену орендну плату і за 2012-2014 роки у сумі 9486 грн. та заборгованість по орендній платі за 2015 рік у сумі 11386 грн. 67 коп., а всього 21098 гривень 67 копійок. В подальшому, під час судового розгляду, позивач в черговий раз та його представник, шляхом подання заяви 24 березня 2017 року збільшили позовні вимоги, в обґрунтування яких посилалися на те, що станом на липень 2016 року загальна сума збитків, спричинених позивачу як власнику земельної ділянки, становила 129 077, 17 грн.. Відповідно акту визначення не отриманого доходу, складеного постійно діючою комісією по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам Шполянської районної державної адміністрації Черкаської області від 25 січня 2017 року, встановлено загальну суму неодержаного доходу від вирощування соняшника та оренди земельної ділянки площею 3,4971 га в розмірі 53 070, 69 грн.. Розрахунок не отриманого доходу від надання в оренду земельної частки (паю) за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2014 року, становить 1998, 63 грн., розрахунок суми не отриманого доходу від вирощування соняшника на земельній ділянці площею З, 4971 га, яка розташована в межах Терешківської сільської ради Шполянського району Черкаської області, поданий управлінням агропромислового розвитку Шполянської РДА, становить 51 072, 06 грн. Посилаючись на вказане та, навівши розрахунки, просили стягнути суму спричинених [PERSON], як власнику земельної ділянки, збитків, у вигляді не отриманого доходу - орендної плати за період з 01.01.2012 по 31.01.2017 року та не отриманого доходу внаслідок незаконного, самовільного зайняття його земельної ділянки ПРАТ ім. Шевченка в 2015 році з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, пені в зв'язку з порушенням боржником свого зобов'язання та 3% річних за прострочення сплати грошового зобов'язання станом на 31.01.2017 року, та витрат по дискуванню і оранці землі, що згідно доданого розрахунку склало144753,54 грн.. В добровільному порядку відповідач завдану шкоду не відшкодовує, а тому прийнято рішення звернутися до суду за захистом порушених прав та інтересів. Відповідач просив у задоволенні позову відмовити, подав заперечення на позов, мотивуючи тим, що 15 червня 2010 року, між сторонами було дійсно укладено договір оренди землі щодо земельної ділянки площею 3,50 га, розташованої на території Терешківської сільської ради, Шполянського району Черкаської області, право на яку посвідчене Державним Актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 20 травня 2002 року. Договір оренди зареєстрований у Шполянському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель, вчинено запис від 09 листопада 2010 року. Даний договір був укладений на 5 років з урахуванням вегетації с/г культур до 31 грудня 2014 року. Вказує, що строк дії договору оренди закінчився 31 грудня 2014 року, однак протягом місяця, тобто у період з 01 по 31 січня 2015 року лист-заперечення щодо відмови у поновленні договору на новий строк від орендодавця не надійшов, тому орендар продовжив користування земельною ділянкою. В подальшому, орендодавець не запропонував орендарю укладення додаткової угоди про поновлення договору на новий строк, тому 04 лютого 2016 року, орендар сам надіслав орендодавцю лист-повідомлення щодо поновлення договору оренди землі, надавши два примірники проекту додаткової угоди та враховуючи, що місячний термін для обов'язкового укладення додаткової угоди вже минув, відповідь просив надати до 12 лютого 2016 року. Крім того, орендар надіслав орендодавцю пропозицію отримати орендну плату за 2015 рік. Однак відповідь від орендодавця не надійшла, що вказує на його відмову, тому позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.Зважаючи на те, що орендодавець, у встановлений законом термін, не надав орендарю лист-повідомлення щодо заперечень в поновленні договору, а орендар продовжив користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди, то такий договір є поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені в договорі. Вказав, що додаткова угода до договору оренди землі від 15 червня 2010 року, між сторонами, яка зареєстрована у Шполянському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», є чинною, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 09 листопада 2010 року, за № 041079900100, в запропонованій редакції. Суд, заслухавши сторони, вивчивши та дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до повного задоволення, остільки сторона позивача, довела свої позовні вимоги частково, що є її правом та обов'язком відповідно до засад змагальності процесу за ст. 10 ЦПК України, з врахуванням того, що судом було створено всі умови для змагального процесу та роз'яснено сторонам їх права, обов'язки, які передбачені цивільно-процесуальним законодавством держави. Відповідно до загальних положень цивільно-процесуального законодавства, суд повинен з'ясувати обставини, які пов'язані саме з предметом спору, встановити характер правовідносин, зумовлених фактами, що мають місце, та правові норми, якими врегульовані ці правовідносини (ст. 214 ЦПК України). При цьому, факти та підстави позову, які підведені під гіпотезу певної норми матеріального права, вказують на юридичну природу спірних правовідносин, що являється предметом позову. Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55). Тобто, порушення, невизнання або оспорювання права власності або права користування на земельну ділянку є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу передбаченого ст. 152 ЗК України. Із матеріалів справи вбачається, що згідно Державного Акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 20 травня 2002 року [PERSON] належить земельна ділянка площею 3,50 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Терешківської сільської ради. Державний Акт зареєстровано в Книзі записів Державних Актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER] ( а.с. 24).15 червня 2010 року, між [PERSON] та ЗАТ імені Шевченка (в подальшому реорганізованого у ПРАТ ім. Шевченка) укладено договір оренди землі щодо земельної ділянки площею 3,50 га, розташованої на території Терешківської сільської ради, Шполянського району Черкаської області (а.с. 7-10). Даний договір оренди землі зареєстрований у Шполянському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель, вчинено запис від 09 листопада 2010 року, за № 041079900100(а.с.7-9). Відповідно до п.3.1. договору, він укладений строком на 5 років з урахуванням вегетації с/г культур до 31 грудня 2014 року. Після закінчення строку договору, орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі, орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Пункт 4.1 договору визначає, що, орендна плата становить у 2010 році - з розрахунку 3% від проіндексованої грошової оцінки угідь 1938,00 грн. та вноситься орендарем у формі та розмірі згідно додатку до договору, але не пізніше 30 грудня кожного року. За п.4.2. договору, обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації. У п. 4.5. договору, орендна палата переглядається раз на рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів; зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках передбачених законом. Згідно до п.4.6 договору, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,03% несплаченої суми за кожний день прострочення.16 серпня 2014 року [PERSON] звернувся до відповідача із заявою в якій повідомив ПРАТ ім. Шевченка, що договір оренди землі закінчується 31 грудня 2014 року, після закінчення якого він не має наміру його продовжувати, просив не проводити на його земельній ділянці ніяких сільськогосподарських робіт (орання, дискування, посіву) (а.с. 18).25 лютого 2015 року адміністрація ПРАТ ім. Шевченка повідомило [PERSON] про те, що строк дії договору оренди землі закінчується 09 листопада 2015 року, а тому земельна ділянка знаходиться у користуванні товариства на законних підставах згідно укладеного та зареєстрованого договору оренди. Вказав, що в даний час земельна ділянка засіяна озимою пшеницею (а.с.19)). Будучи не згідним з позицією адміністрації ПРАТ ім. Шевченка, [PERSON] звернувся до суду з позовом про припинення договору оренди землі та витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння. Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 17 червня 2015 року у справі №710/914/15-ц, позов [PERSON] задоволено частково. Ухвалено, договір оренди землі, укладений 15 червня 2010 року між [PERSON] і ПРАТ ім. Шевченка в особі голови правління Гончаренко В.М., зареєстрований 09 листопада 2010 року за № 041079900100 у Шполянському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» вважати припиненим 31 грудня 2014 року внаслідок закінчення строку дії договору оренди землі, відповідно до п.3.1 договору оренди землі. Зобов'язати ПРАТ ім. Шевченка в особі голови правління Гончаренко В.М.: повернути [PERSON] із чужого незаконного користування земельну ділянку площею 3,50 га, що належить [PERSON] на підставі Державного Акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 20 травня 2002 року; оформити та підписати акт приймання - передачі земельної ділянки площею 3,50 га що належить [PERSON] на підставі Державного Акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 20 травня 2002 року, в стані не гіршому, ніж вона була на момент укладення договору оренди землі; не чинити [PERSON] будь - які перешкоди щодо вільного доступу до земельної ділянки, використання земельної ділянки площею 3,50 га, що належить [PERSON] на підставі Державного Акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 20 травня 2002 року на власний розсуд. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.11-14). Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 04 листопада 2015 року рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 17 червня 2015 року залишено без змін. Згідно акту обстеження земельної ділянки, комісією проведено обстеження земельної ділянки [NUMBER] розміром 3,50 га, яка знаходиться в с. Терешки на полі [NUMBER], яка належить згідно Державного Акту [NUMBER], в ході якої було встановлено, що станом на 21 жовтня 2015 року дана земельна ділянка обмолочена і знаходиться в стані стерні (а.с. 20). За актом обстеження земельної ділянки, комісією проведено обстеження земельної ділянки [NUMBER] розміром 3,50 га, яка знаходиться в с. Терешки на полі [NUMBER], яка належить [PERSON] згідно Державного Акту [NUMBER], в ході якої було встановлено, що станом на 18 грудня 2015 року дана земельна ділянка здискована та виорана та на даний час знаходиться в стані ріллі (а.с.21). При прийнятті рішення у справі, суд, оцінивши та дослідивши надані сторонами докази, враховує наступне чинне законодавство, яке регулює вирішення відповідних спорів. Відповідно до ст. 156 ЗК України, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок: вилучення (викупу) сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом; тимчасового зайняття сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для інших видів використання; встановлення обмежень щодо використання земельних ділянок; погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників; приведення сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників у непридатний для використання стан; неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. За вимогами статті 157 вказаного Кодексу відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють у тому числі громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. Для визначення розміру вказаних збитків постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року N 284 (далі - Порядок N 284) затверджено Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам. Відповідно до Постанови КМ України, від 19.04.1993 року №284 "Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам" власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок. Розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Збитки відшкодовуються власникам землі і землекористувачам, у тому числі орендарям, підприємствами, установами, організаціями та громадянами, що їх заподіяли, за рахунок власних коштів не пізніше одного місяця після затвердження актів комісій, а при вилученні (викупі) земельних ділянок - після прийняття відповідною радою рішення про вилучення (викуп) земельних ділянок у період до видачі документа, що посвідчує право на земельну ділянку підприємства, установи, організації або громадянина. Так, згідно до Акту визначення не отриманого доходу [PERSON], складеного постійно діючою комісією по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам Шполянської РДА, затвердженого головою Шполянської РДА 25 січня 2017 року та витягу з протоколу № 1 засідання комісії по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам від 25.01.2017 року, загальна суми збитків у вигляді не одержаного доходу [PERSON] від вирощування соняшника та оренди земельної ділянки площею 3,4971 га складає 53070,69 грн., з яких сума не отриманого доходу від вирощування соняшника складає 51 072, 06 гривень, не отриманий дохід від орендної плати за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року складає 1998, 63 гривні. За змістом вищевказаних Акту та Протоколу, визначені комісією збитки для відшкодування орендодавцю в місячний термін після затвердження протоколу засідання комісії ПРАТ імені Шевченка повинні бути перераховані [PERSON] на картковий рахунок, відкритий у Шполянському відділенні Черкаського ГРУ ПАТ «ПриватБанк». Такі дії не вчинені. У відповідності до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі ст.57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Правовий аналіз наданих суду доказів, дає підстави суду прийти до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в сумі визначеній відповідно до Акту комісії по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам в сумі 53 070, 69 гривень. Щодо позовних вимог про виплату суми нарахованих збитків з урахуванням індексу інфляції, пені та 3 % річних відповідно до суми не отриманого доходу за період з 01.01.2015 року по 31.01.2017 року, з урахуванням індексу інфляції, пені та 3% річних до суми не доплаченої орендної плати за період з 01.01.2012 по 31.01.2017 року, то в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивач просить нарахувати інфляційні втрати, пеню та 3 % річних відповідно за попередні періоди з 01.01.2015 року по 31.01.2017 року та з 01.01.2012 року по 31.01.2017 року, однак сума збитків, які були нараховані та підлягали виплаті були визначені тільки 25.01.2017 року і підлягали виплаті протягом одного місяця, тобто до 25.02.1017 року. Не підлягають задоволенню і позовні вимоги позивача відносно витрат, які поніс позивач на дискування та оранку земельної ділянки восени 2015 року, так як умовами Договору оренди землі від 15.06.2010 року повернення земельної ділянки у виораному та здискованому вигляді не передбачено. Посилання позивача як на підставу своїх позовних вимог в цій частині на п. 8.1 Договору оренди землі від 15.06.2010 року, яким передбачено повернення земельної ділянки у стані не гіршому порівняно з тим, в якому орендар одержав її в оренду, також не вказує, що земельна ділянка має бути виорана та здискована. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу в сумі 10 000 гривень є такими, що задоволенню не підлягають, оскільки представник [PERSON] представляючи інтереси позивача діяла на підставі довіреності як представник останнього. Позов підтверджується: копією договору оренди землі від 15 червня 2010 року, копією заяви [PERSON] від 16 серпня 2014 року, копіями Актів обстеження земельної ділянки, копією повідомлення від 25 лютого 2015 року, розрахунком визначення неотриманого прибутку [PERSON], розрахунком недоотриманого доходу орендодавця [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: partial