Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. Свої вимоги мотивує тим, що їй на підставі рішення виконавчого комітету Нікопольської міської ради\~ № 74 від 12 лютого 1988 року був виданий ордер № 57 на право зайняття житлового приміщення за адресою: [ADDRESS].\~ До цього часу право власності на дану квартиру оформлено не було. На даний час за адресою: [ADDRESS] зареєстровані позивач та її чоловік [PERSON] Позивач постійно проживає в зазначеній квартирі. В той же час, відповідач [PERSON] в квітні 2013 року виїхав із зазначеної квартири та з того часу в ній не проживає, не приймає участі в утриманні квартири, не сплачує комунальні платежі та жодних його особистих речей в квартирі немає. На даний час місце знаходження відповідача не відомо. Оскільки [PERSON] не проживає в спірній квартирі понад трьох років, не користується квартирою більше шести місяців без поважних причин, не сплачує за неї комунальні послуги, [PERSON] просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 26 в буд. № 3 по вул. В.Усова в м. Нікополі Дніпропетровської області та зняти його з реєстрації за вказаною адресою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день слухання справи був повідомлений відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України за адресою місця проживання зареєстрованого у встановленому законом порядку, однак в судове засідання не з'явився. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд зі згоди позивача вважає доцільним провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що позивачу на підставі рішення виконавчого комітету Нікопольської міської ради\~ № 74 від 12 лютого 1988 року був виданий ордер № 57 на право зайняття квартири [ADDRESS] (а.с.4). До теперішнього часу квартира [ADDRESS] не приватизована. На даний час за адресою: [ADDRESS] зареєстровані позивач, та її чоловік Гаранян [PERSON] (а.с.7). З квітня 2013 року відповідач [PERSON] в даній квартирі не проживає та з того часу не приймає участі в утриманні квартири, не сплачує комунальні платежі та жодних його особистих речей в квартирі немає, що також підтверджується актом від 03 червня 2016 року, затвердженого Головою правління ОСББ "Набережна-Н" (а.с.8). Враховуючи те, що [PERSON] більш шести місяців не користується спірною квартирою без поважних причин та жодних його особистих речей в ній немає, суд дійшов висновку, що відповідач відповідно до вимог статей 71 і 72 ЖК України втратив право користування квартирою № 26 в будинку № 3 по вул. В.Усова в м. Нікополі Дніпропетровської області, а тому позовні вимоги [PERSON] в цій частині підлягають задоволенню. В той же час, її позовні вимоги в частині зняття\~ [PERSON] з реєстрації задоволенню не підлягають, як заявлені передчасно, оскільки відповідно до вимог статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду.

Outcome: partial