Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до суду про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, вказуючи, що 01.02.2017 року рішенням Баранівського районного суду Житомирської області між нею та відповідачем шлюб розірвано, після розірвання шлюбу їх спільна дитина [PERSON] залишилась проживати з нею. Відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та допомагати у її розвитку, а тому вона змушена звернутися з даним позовом до суду. Відповідач має постійний заробіток, офіційно зареєстрований як фізична особа-підприємець, сукупний дохід від провадження підприємницької діяльності відповідача складає близько 20000 грн., також у відповідача відкритий банківський рахунок у іноземній валюті в ПАТ "УкрСиббанк". Під час розгляду справи позивачка двічі змінювала позовні вимоги та у своїй заяві від 17.07.2017 року, яку надіслала на електронну адресу суду зазначила, що просить винести рішення яким стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі по 6 000 (шість тисяч) гривень щомісяця. Позивачка в судове засідання не явилася, надіслала заяву в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не явився, надіслав на адресу суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі змінені позовні вимоги визнає частково на суму 500 гривень щомісячно, оскільки на даний час ніде не працює. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 01.02.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано ( а.с. 10 ). Згідно копії свідоцтва про народження - [PERSON], [INFO], є донькою відповідача [PERSON] (а.с. 7 ). В матеріалах справи та в судовому засіданні не було надано доказів укладення угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами. Згідно повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, яка міститься в матеріалах справи (а.с.40-41), відповідач [PERSON] подав заяву від 05.07.2017 року та необхідні документи для внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця. Згідно копії трудової книжки, яку долучив відповідач, останній офіційно працював з 01.07.2015 року по 07.10.2016 року інженером з технічного супроводу користувачів (а.с.60-61). Відповідно до повідомлення Баранівського районного центру зайнятості, [PERSON] на обліку не перебуває (а.с.56). Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Така ж позиція викладена й у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». За таких обставин, враховуючи матеріальне положення сторін, визнання відповідачем частково позову, суд визначає розмір аліментів, що будуть стягуватись з відповідача на утримання малолітньої доньки в твердій грошовій сумі Враховуючи норму ст.212 ЦПК України принципу оцінки доказів, відповідно до якого суд на підставі всебічного, повного й обєктивного розгляду обставин справи аналізує і оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозвязку, в єдності і протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін. Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, суд визнав заперечення надані відповідачем доведені доказами. Щодо обставин зазначених позивачкою на обгрунтування своїх змінених позовних вимог, суд визнав їх недоведеними через відсутність в матеріалах справи належних доказів на їх обгрунтування. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати норму ч.1 ст.182 СК України, а саме: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи норму зазначеної статті та те, що відповідач на даний час ніде не працює, має нерегулярний мінливий дохід, визнав позов частково, суд встановлює аліменти, які підлягають до стягнення з відповідача в розмірі 500 гривень щомісячно, які підлягають індексації відповідно до закону.

Outcome: partial