Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

18 березня 2021 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Державний ощадний банк України») звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 17 жовтня 2015 року сторони уклали договір у вигляді заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідачу був відкритий поточний рахунок № [NUMBER] та видано банківську платіжну картку. На виконання Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту) від 07 жовтня 2015 року та заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту) від 31 січня 2017 року, банк встановив відповідачу кредит в сумі 13500 грн з щомісячною фіксованою процентною ставкою за кредитом 30 % річних. Банк свої зобов`язання виконав належним чином. Відповідач у порушення умов договору зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим загальна сума заборгованості станом на 12 березня 2021 року становить 13797 грн 19 коп., з яких: основна заборгованість по кредиту 13492 грн 72 коп.; комісія 8 грн 90 коп.; 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом 295 грн 57 коп. Оскільки відповідачем умови договору у строк передбачений договором не виконується, позивач звернувся до суду із даним позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту в сумі 13797 грн 19 коп. та понесені ним судові витрати в сумі 2270 грн. 05 травня 2021 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Ухвалу про відкриття провадження від 05 травня 2021 року разом із позовною заявою та додатками до неї було надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу зареєстрованого місця проживання, але повернуто до суду з відміткою "Укрпошти" «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 51,52). Отже, відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Станом на 21 липня 2021 року відзив на позов та заперечення від відповідача [PERSON] до суду не надійшли. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. 07 жовтня 2015 року між АТ «Ощадбанк» в особі філії - Сумського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір без номеру у формі заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) відповідно до умов Договору комплексного обслуговування фізичних осіб, укладеного між банком та клієнтом. Згідно з умовами даного договору, банком був наданий відповідачу кредит на споживчі потреби шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії на картковий рахунок № [NUMBER] . За змістом Повідомлення про умови кредитування, підписаного у складі заяви про приєднання, сторони погодили щомісячну сплату процентів за користування кредитом - 28% річних. Суму, на яку кредит може бути виданий визначено в 30000 грн строком на 36 місяців (а.с. 6-7, 8-10). 31 січня 2021 року відповідач [PERSON] підписав заяву про приєднання без номеру до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (а.с. 11). Відповідно до п. 5.1 цієї заяви її підписанням відповідач домовився з Банком викласти укладений між ними договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № 636021 від 08 липня 2015 року рахунку № [NUMBER] в новій редакції, викладеній в цій заяві, Тарифах та Договорі. Також відповідач у складі цієї заяви підписав заяву на встановлення відновлюваної кредитної лінії, якою крім суми кредиту сторони узгодили й розмір процентів за користування кредитними коштами - 30 % річних, при цьому сторони визначили, що вказаний розмір є фіксованим (п. 6.5.1) та визначили строк кредитування - 11 місяців з можливим продовженням на той самий строк (а.с. 12). За змістом Повідомлення про умови кредитування, підписаного у складі заяви про приєднання (а.с.13), сторони погодили щомісячну сплату процентів за користування кредитом - 30% річних. Суму, на яку кредит може бути виданий визначено в 30000 грн. Повернення кредиту та сплату процентів і винагороди відповідач мав здійснювати щомісячними платежами, при цьому їх розмір та періодичність погашення тіла кредиту визначає самостійно, водночас на дату закінчення строку кредитування має повернути всю суму заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Проте, у порушення наведених умов кредитного договору, ст. ст. 525, 526 ЦК України, відповідач належним чином не виконав умови договору, внаслідок чого станом на 12.03.2021 року у позичальника перед Банком утворилась заборгованість за основним боргом (тілом кредиту) в розмірі 13492 грн 72 коп., що підтверджується банківською випискою (а.с. 25). Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В порядку ст. 625 ЦК України позивачем було нараховано три відсотки річних на суму простроченого грошового зобов`язання з повернення тіла кредиту в розмірі 295 грн 57 коп (а.с. 25). На думку суду, наявність та розмір заявленої до стягнення заборгованості відповідача в розмірі 295 грн 57 коп. перед Банком витікає з умов укладеної між сторонами по справі угоди, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем. Вирішуючи заявлені вимоги щодо стягнення заборгованості за комісією, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Банком у позові не наведено, яку саме комісію і за які послуги він просить стягнути з відповідача, якими умовами договору він обґрунтовує ці вимоги і, відповідно, всупереч положенням ч. 3 ст. 12, 81 ЦПК України не доведено підстав для нарахування цієї комісії. У заяві про приєднання зазначені лише сума кредиту та процентна ставка, конкретного розміру комісій не встановлено. Наданий позивачем Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не можна вважати складовою кредитного договору щодо будь-яких встановлених умов та правил, чи можливості використання Банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві позичальника про приєднання, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Вищевикладене узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості за комісією в сумі 8,90 грн. Підсумовуючи викладене, позов Банку підлягає задоволенню частково в розмірі 13788 грн 29 коп (по тілу кредиту у сумі 13492 грн 72 коп; 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту - 295 грн 57 коп.). Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому частиною першою ст. 141 ЦПК України, згідно до Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 2267 грн 73 коп судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 99,9% від 2270 грн.

Outcome: partial