Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

[PERSON] в особі представника за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Добрянської сільської ради Великописарівського району, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: відділ Держгеокадастру у Великописарівському районі Сумської області, про визначення додаткового строку для спадкування, визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] в с.Велика Писарівка В.Писарівського району Сумської області, на земельну ділянку площею 2,140 га, розташовану в межах Добрянської сільської ради В.Писарівського району, відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю [NUMBER] від 28.12.2001 року. Крім того, позивач просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті спадкодавця, оскільки важає поважними причини пропуску цього строку. Позивач являється спадкоємцем за законом першої черги вказаного спадкового майна, однак оформити спадкові права на нерухоме майно в нотаріальному порядку не має можливості у зв'язку із втратою правовстановлюючого документа на майно. У зв'язку з викладеним позивач просить позов задовольнити. У судове засідання позивач не з'явився. Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просить суд його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - Добрянської сільської ради - у судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення вимог позивача не заперечує. Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру у Великописарівському районі Сумської області Ароян С.Х. - у судовому засіданні згоден з позовними вимогами щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування вважає необгрунтованими. Заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р.та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Судом встановлено, що [INFO] в сел.Велика Писарівка Великописарівського району Сумської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с.8). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,140 га, розташовану в межах Добрянської сільської ради В.Писарівського району, відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю [NUMBER] від 28.12.2001 року, зареєстрований за № 561 (а.с.11). З Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори, спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №№ 42358804, 42358858 від 07.12.2015 року від імені [PERSON], який помер [INFO], заповіт не посвідчувався та спадкова справа після його смерті не відкривалася (а.с.26-27,28). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття; у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач [PERSON] являється спадкоємцем за законом першої черги як рідний син померлого, їх родинні стосунки підтверджуються свідоцтвом про народження позивача (а.с.9). Відповідно до довідки виконкому Добрянської сільської ради (а.с.10) [PERSON], який помер [INFO] в с.Добрянське, на день смерті був зареєстрований за адресою [ADDRESS] де проживав один. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, у відповідності до ст.ст. 1269,1270 ЦК України, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців, починаючи з часу відкриття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто спадкоємцем і може бути надіслана поштою, що передбачено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Протягом встановленого законом шестимісячного строку позивач з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звернувся, оскільки не знав про строк та порядок подання заяви, а актож вважав, що відсутність інших близьких родичів надає йому беззаперечне право на вступ у спадкові права в будь-який час, крім того, не знав про наявність спадкового майна, тим самим пропустивши строк для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 26 вересня 2012 року розглянув справу № 6-85 цс 12, предметом якої був спір про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Враховуючи, що юридична необізнаність з вимогами чинного законодавства України та відсутність інформації щодо наявного спадкового майна не являється поважною причиною пропуску строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, однак, беручи до уваги відсутність інших спадкоємців за законом чи за заповітом, суд вважає за можливе позовні вимоги щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити частково, визначивши позивачеві додатковий строк для прийняття спадщини строком два місяці. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину повинна бути підтверджена належними доказами, а саме - відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, а відсутність вказаного доказу є підставою для відмови у позові. У відповідності до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. З зазначених вище Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори, спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) вбачається, що від імені [PERSON], який помер [INFO], заповіт не посвідчувався та спадкова справа після його смерті не відкривалася. Рішення повинно відповідати вимогам ст.ст. 213, 215 ЦПК України, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до частини третьої статті 10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, за умови неприйняття спадкоємцем за законом - позивачем [PERSON] спадщини у встановлений законом строк та порядок після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] в сел.Велика Писарівка В.Писарівського району, про що свідчить відсутність заведеної нотаріусом спадкової справи за заявою спадкоємця, а також враховуючи відсутність належних доказів щодо перешкод в оформленні спадкових прав в нотаріальному порядку (відмова нотаріуса), суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Outcome: partial