Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

1.Позиція сторони позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним. 08.01.2019 року до провадження Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов позов Органа опіки та піклування адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради до [PERSON] «про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів». 26.04.2019 року з боку позивача уточнено позовні вимоги, згідно до яких Орган опіки та піклування адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради пред`явив позовні вимоги до [PERSON] та [PERSON] , якими просить: -позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; - позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів на кожну дитину, але не меншому 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними 18-річного віку на користь майбутнього опікуна чи осіб, яким дитина буде передана на виховання; - стягнути з [PERSON] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів на дитину, але не меншому 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними 18-ти річного віку на користь майбутнього опікуна чи осіб, яким дитина буде передана на виховання. Підставою для звернення Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області з даною заявою є необхідність захисту прав та інтересів малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які в силу свого віку не мають можливості самостійно захистити свої права. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , серія [NUMBER] , серія [NUMBER] гр. [PERSON] є матір`ю малолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька у всіх дітей записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Батьком [PERSON] , [INFO] , є - [PERSON] , місцезнаходження якого на сьогоднішній день не відомо. Під нагляд служби у справах дітей адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради родина [PERSON] потрапила у лютому 2018 року у зв`язку з тим, що КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» КМР надіслав листа до служби у справах дітей адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради, щодо незадовільних умов проживання дітей та незадовільного ставлення матері до лікування і профілактики здоров`я малолітніх. Молодша дитина потребує постійного щоденного лікування, але ліки вчасно не отримує. Окрім того, в листі зазначено, що таке ставлення матері до виконання батьківських обов`язків призвести до тяжких наслідків. Спеціалістами служби з [PERSON] було проведено профілактичну роботу щодо недопущення недбалого ставлення до виконання батьківських обов`язків, відповідальності за життя та здоров`я дітей, необхідності проходження з донькою [PERSON] медичного планового обстеження в м. Дніпро. Мати дітей надала письмове пояснення, щодо проходження необхідного лікування та обстеження дітей, створення належних умов для проживання дітей. Але вже в березні 2018 року ситуація повторилась, до служби знов надійшов лист від медичного закладу, в якому зазначено про безвідповідальне ставлення матері до виконання батьківських обов`язків, що є загрозою для життя та здоров`я дитини. З [PERSON] в черговий раз було проведено профілактичну роботу та, як наслідок, наказом начальника служби від 13.03.2018 малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] поставлено на облік служби, як таких, що опинились в складних життєвих обставинах, проживають в родині, де мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Протягом перебування дітей на обліку спеціалістами служби у справах дітей з матір`ю постійно проводилась профілактична робота щодо недопущення порушення прав дітей, необхідності вчасного лікування та обстеження дітей, особливо малолітньої [PERSON] , наголошено на адміністративній та кримінальній відповідальності за невиконання батьківських обов`язків. Ситуація в родині [PERSON] змінювалась накраще, але зміни мали періодичний характер. До служби у справах дітей адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради періодично надходили скарги сусідів, в яких зазначалось, що [PERSON] вживає наркотичні речовини, не приділяє належної уваги вихованню дітей, малолітні бродяжать містом, дівчинка роздягненою виходить у під`їзд та надвір. Окрім того умови для проживання дітей в помешканні створено мінімальні: в однокімнатній квартирі в наявності одне ліжко, опалення відсутнє, зі стін стирчать оголені електричні дроти, їжа та речі першої необхідності в недостатній кількості. Протягом 2018 року спеціалістами служби неодноразово надавався матері термін для створення належних умов для проживання та виховання дітей, але жодного разу умови створені не були. Так в рамках рейдових заходів спільно з представниками правоохоронних органів родину [PERSON] у листопаді відвідано за місцем проживання: [ADDRESS] . Під час обстеження в квартирі знаходився сторонній чоловік, в помешканні брудно, їжа відсутня, діти брудні, в кімнаті стоїть електроплитка, якою опалюється кімната. В зв`язку з ситуацією, яка склалася питання про відібрання малолітніх дітей без позбавлення матері батьківських прав, було винесено на розгляд комісії з питань захисту прав дітей при адміністрації Заводського району. [PERSON] було запрошено на комісію, але остання на засідання комісії не прийшла. [PERSON] , маючи трьох малолітніх дітей, в порушення вимог статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», якою передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, не виконує належним чином батьківські обов`язки, наражаючи на небезпеку дітей, що є загрозою для їх життя і здоров`я. Щодо зустрічного позову, Органом опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради подано відзив, згідно до якого, стороною не визнано зустрічні позовні вимоги з підстав їх необґрунтованості, та не відповідності фактичним даним, загрози життю та здоров`ю дітей. Просили врахувати, що [PERSON] не виконувала своїх батьківських обов`язків, на заходи попередження порушень прав дітей, не реагує, самоусувається від виконання належного догляду за дітьми. Проведений за позицією позивача ремонт житлового приміщення, як обгрунтування заявлений вимоги [PERSON] не змінює ставлення матері до своїх дітей, яке є загрозою для їх життя та здоров`я, бо діти залишаються без догляду, умови за місцем проживання є антисанітарні, діти знаходяться без відповідного харчування та медичного догляду, внаслідок чого на підставі Розпорядження адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради від 15.04.2019 року № 59-р, було відібрано дітей та тимчасово влаштовано їх до Кам`янської міської лікарні, та в подальшому старших дітей переведено до Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кам`янської міської ради. Та з метою захисту прав дітей, недопущення нараження малолітніх на небезпеку, вважає, що не має підстав для задоволення зустрічного позову громадянки [PERSON] та скасування розпорядження адміністрації Заводського району від 15.04.2019 року № 59-р з метою повернення дітей на виховання матері. 2. Позиція відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним, та третьої особи. [PERSON] як відповідач за первісним позовом позовні вимоги Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради не визнала та подала зустрічну позовну заяву. Так, 20.05.2019 року відповідач, [PERSON] , діючи в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , подала зустрічну позовну заяву до адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради, 3-ої особи, без самостійних вимог щодо предмету позову на стороні відповідача, Орган опіки та піклування адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради «про визнання незаконним та скасування розпорядження», згідно до позовних вимог якої просить: - визнати незаконним та скасувати Розпорядження адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради «про негайне відібрання від матері [PERSON] , [INFO] , малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , № 59-р від 15.04.2019 року, винесене заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів міського голови, головою Лисяком Ю.А. В обгрунтування якого зазначила, що розпорядження адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради винесене з порушенням норм чинного законодавства, а викладені в ньому обставини не відповідають дійсності, так як при винесенні спірного розпорядження були відсутні будь-які виключні обставин, які б викликали крайню необхідність розлучення дитини з батьками та була відсутня загроза життю моїх дітей і відповідно в працівників служби у справах дітей відсутні будь-які докази такої загрози, та жодного разу вона не була притягнена до адміністративної чи кримінальної відповідальності у зв`язку із неналежним виконанням нею своїх батьківських обов`язків, яких ніколи не існувало і будь-яких судових справ із цього приводу не існувало також. Дітям не надано статус таких, що позбавлені батьківського піклування, а тому спірне Розпорядження є незаконним та підлягає скасуванню. Зокрема в Розпорядженні не міститься жодних мотивованих доводів на захист інтересів дітей, воно обґрунтоване в більшому тим, що у неї умови для проживання дітей незадовільні, що вона періодично залишає дітей без нагляду, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, що жодним чином не відповідає дійсності. Доводи адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради зводяться до власного суб`єктивного погляду, який жодним чином не може бути покладений в основу для прийняття рішення про відібрання дітей від неї як матері. [PERSON] наголошено на любов до дітей, та на її особисту думку вона дбає про них та взагалі не усвідомлює свого життя без них, яких кожного дня навідує в Центрі соціально - психологічної реабілітації, не довіряючи працівникам комунального закладу щодо рівня піклування про дітей. Бажає повернення дітей додому, застосовує всі можливі заходи для налагодження матеріально-побутових умов для проживання сім`ї. Згідно до позиції [PERSON] первісний позов просила залишити без задоволення, задовольнивши її зустрічний позов в цілому. 3. Позиція відповідача за зустрічним позовом Адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради. Позовні вимоги Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради підтримано у повному обсязі, зустрічний позов [PERSON] не визнано та надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; та позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього [PERSON] , [INFO] . Так як батьки не виконують своїх батьківських обов`язків, що негативно впливає на розвиток та фізичний стан дітей, несе загрозу їх життю та здоров`ю, що пов`язано з неналежним забезпеченням житлових умов дітей, антисанітарним станом житла, не надання медичної допомоги якої діти потребують, що підтверджено медичними висновками, заявами державних органів, повідомлення органів поліції. Вжиті заходи реагування та попередження порушень прав дітей, не надали належного результату, так як мати дітей не зробила висновків, 4. Позиції третіх осіб: Третя особа - Комунальний заклад «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР» підтримав позовні вимоги Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради в цілому, зазначив, що малолітня [PERSON] [INFO] , перебуває у закладі з 17.05.2019 року. За час перебування дитини у закладі, мати дитини [PERSON] її навідала 03.06.2019 року , 10.06.2019 року, 13.06.2019 року, 24.06.2019 року, 30.07.2019 року, цікавилася станом її здоров`я. Але після 31.07.2019 року мати дитини [PERSON] жодного разу до закладу не прибула, життям та здоров`ям дитини не цікавилася, батьківського піклування про дитину не проявляла, будь-якої допомоги дитині не надавала. Інші особи до закладу з питань дитини [PERSON] також не зверталися, її життям та станом здоров`я не цікавилися. Третя особа - Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей», підтримав позицію позивача за первісним позовом - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради, висловив позицію щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянку [PERSON] та громадянина [PERSON] .. 5. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи. 08.01.2019 року до провадження Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов позов Органа опіки та піклування адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради до [PERSON] «про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів». 26.04.2019 року з боку позивача уточнено позовні вимоги, згідно до яких Орган опіки та піклування адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради пред`явив позовні вимоги до [PERSON] та [PERSON] , якими просить: -позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; - позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів на кожну дитину, але не меншому 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними 18-річного віку на користь майбутнього опікуна чи осіб, яким дитина буде передана на виховання; - стягнути з [PERSON] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів на дитину, але не меншому 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними 18-ти річного віку на користь майбутнього опікуна чи осіб, яким дитина буде передана на виховання (а.с. 41-45). Ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 січня 2019 року було відкрито провадження та призначено до підготовчого судового розгляду (а.с. 24). 26 квітня 2019 року з боку [PERSON] , діючої в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , подано заяву про забезпечення позову, а саме шляхом передачі малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] для їх спільного проживання разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , до ухвалення судом остаточного рішення по справі №208/63/19 (а.с. 59-63). Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02.05.2019 року заяву відповідача [PERSON] про забезпечення позову по цивільний справі за позовом Органа опіки та піклування адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради до [PERSON] , [PERSON] «про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів», з підстав передбачених ч. 9 ст. 153 ЦПК України, - повернуто [PERSON] (а.с. 86-87). Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07.05.2019 року за клопотання представника позивача Органу опіки та піклування адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради Сокуренко Христини Сергіївни, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, залучено Комунальний заклад «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кам`янської міської ради, який розташований за адресою: 51909, область Дніпропетровська, місто Кам`янське, вулиця Білоруський проїзд, будинок№4А, де перебували малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 90-91). 20.05.2019 року з боку [PERSON] , діючої в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , подано зустрічна позовна заява до адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради, 3-ої особи, без самостійних вимог щодо предмету позову на стороні відповідача, Орган опіки та піклування адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради «про визнання незаконним та скасування розпорядження», згідно до якої просить: - визнати незаконним та скасувати Розпорядження адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради «про негайне відібрання від матері [PERSON] , [INFO] , малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , № 59-р від 15.04.2019 року, винесене заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів міського голови, головою Лисяком Ю.А.(а.с. 94-99) Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20.05.2019 року прийнято зустрічний позов [PERSON] , яка діє в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , до адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради, 3-ої особи, без самостійних вимог щодо предмету позову на стороні відповідача, Орган опіки та піклування адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради «про визнання незаконним та скасування розпорядження», який був об`єднаний в одне провадження з первісним позовом Органу опіки та піклування адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради до [PERSON] та [PERSON] , в інтересах [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , 3-ої особи на стороні позивача, без самостійних вимог щодо предмету спору - Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кам`янської міської ради «про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів» (а.с. 110-111). 28.05.2019 року з боку представника позивача за первісним позовом Органу опіки та піклування Адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради Сокуренко Х.С. подано клопотання про залучення в якості третьої особи, без самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Комунальний заклад «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР» (код 25726293, 49000, м. Дніпро, вулиця Петрозаводська, № 371-А), з підстав перебування малолітньої [PERSON] , [INFO] у зазначеному закладі, та для представництва та захисту інтересів малолітньої дитини (а.с. 125-126). 28 травня 2019 року з боку представника позивача за первісним позовом Органу опіки та піклування Адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради Сокуренко Х.С. подано відзив на зустрічну позовну заяву (а.с. 117-118). 21 жовтня 2019 року від представника відповідача - адвоката Бабенко О.А.(ордер серії ДП № 1861/27 від 02.05.2019 року) подано клопотання про розгляд справи без її участі (а.с. 150). 05 листопада 2019 року від третьої особи, Комунального закладу «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР» (код 25726293, 49000, м. Дніпро, вулиця Петрозаводська, № 371-А) надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі (а.с. 151). 12 лютого 2020 року надійшло клопотання представника позивача Органу опіки та піклування адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради Сокуренко Христини Сергіївни «про заміну сторони на правонаступника» (а.с. 173). Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03.03.2020 року клопотання представника позивача Органа опіки та піклування адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради Сокуренко Христини Сергіївни про залучення до участі у справі в якості правонаступника позивача орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради - задоволено, залучено орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради, ЄДРПОУ 23928331, 51925, область Дніпропетровська, місто Кам`янське, проспект Свободи, будинок № 2/1. Представник позивача Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради, Михайловою Ж.М. було використано право на подачу заяви про проведення судового розгляду за своєю відсутності, не заперечуючи проти ухвалення заочного судового рішення. Відповідачі, [PERSON] та [PERSON] будучи належним чином сповіщеними про дату, час та місце судового розгляду, до судового засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, судові повістки - виклики направлені відповідачам на адресу їх реєстрації, та шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади. Представником [PERSON] , адвокатом Бабенко О.А. подано заяву про підтримання позиції [PERSON] та розгляді справи на підставі наданих сторонами доказів. Треті особи подали заяву про проведення судового розгляду за своєю відсутності, не заперечуючи проти ухвалення заочного судового рішення, підтримуючи позицію позивача за первісним позовом. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. 6. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є матір`ю трьох малолітніх дітей: - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 443 (а.с.8), батьком дитини зазначений [PERSON] ; - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 7); відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України; - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого Заводським районним у місті Дніпродзержинську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 9); відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживали разом із матір`ю [PERSON] у [ADDRESS] , яких 12.04.2019 року з підстав виявлення загрози життю та здоров`ю дітей, тимчасово влаштовано до Комунального закладу «Дитяча лікарня м. Кам`янське» ДОР. До 12.04.2019 року, у лютому 2018 року діти потрапили до лікарні, КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» КМР звернувся до служби у справах дітей адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради, щодо незадовільних умов проживання дітей та незадовільного ставлення матері до лікування та профілактики здоров`я малолітніх. Що молодша дитина потребує щоденного постійного лікування, але ліки вчасно не отримує. Окрім того, в листі зазначено, що таке ставлення матері до виконання батьківських обов`язків може призвести до тяжких наслідків. Спеціалістами служби з [PERSON] були проведені неодноразові профілактичні роботи, щодо недопущення недбалого ставлення до виконання батьківських обов`язків, відповідальності за життя та здоров`я дітей, необхідності проходження з молодшою дитиною [PERSON] медичного планового обстеження в м. Дніпро. Мати дітей [PERSON] надала письмове пояснення, щодо проходження необхідного лікування та обстеження дітей, створення належних умов для проживання дітей. В березні 2018 року повторно від КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» КМР надійшов лист до служби у справах дітей адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради, де медичний заклад звертається з питань безвідповідального ставлення [PERSON] як матері до виконання батьківських обов`язків, яке загрожує життю та здоров`я дитини. Наказом начальника служби у справах дітей адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради від 13.03.2018 малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] поставлено на облік служби, як таких, що опинились в складних життєвих обставинах, проживають в родині, де мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Данні обставини підтверджені наступними доказами: -Листом від 26.02.2018 року Головного лікаря КЗОЗ КМР «ЦПМСД № 2» Краюшкіна І.А. на ім`я Начальника служби у справах дітей Кам`янської міської ради Адміністрації Заводського району Черновій Л.І. в якому зазначено: «що адміністрація КЗОЗ КМР «ЦПМСД № 2» повідомляє, що за адресою: [ADDRESS] , мешкає сім`я, умови проживання незадовільні, антисанітарія. Сім`я малозабезпечена, асоціальна. Мати дитини [PERSON] до лікування та профілактики здоров`я дітей відноситься незадовільно, сімейного лікаря не відвідує, не виконує рекомендації та призначення. Просить звернути увагу на цю сім`ю і надати їй соціальний захист.» (а.с.10); -Листом від 02.03.2018 року Головного лікаря КЗОЗ КМР «ЦПМСД № 2» Краюшкіна І.А. на ім`я Начальника служби у справах дітей Кам`янської міської ради Адміністрації Заводського району Черновій Л.І. в якому зазначено: « просимо вас відвідати цю сімю з метою госпіталізації дитини в ОДКЛ м. Дніпро, або вилученню із сім`ї, в зв`язку з загрозою життя дитини» (а.с. 12); -Листом від 16.05.2018 року Головного лікаря КЗОЗ КМР «ЦПМСД № 2» Краюшкіна І.А. на ім`я Начальника служби у справах дітей Кам`янської міської ради Адміністрації Заводського району Черновій Л.І. в якому зазначено: « Просимо вас відвідати сім`ю з метою вилучення із сім`ї, в зв`язку з загрозою життя дитини. » (а.с. 11); -Клопотанням від 23.05.2018 року директора КЗ «Навчально-виховний комплекс Загальноосвітня школа-інтернат зі спеціальним відділенням для дітей, які потребують корекції розвитку - центр розвитку дитини «Гармонія» Кам`янської міської ради, на Начальника служби у справах дітей адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради: «З причин наявності підстав вважати, що [PERSON] не достатньо приділяє уваги вихованню своїх малолітніх дітей, піклується про них, не створює належних умов для проживання, відпочинку дітей, звертаємося до Вас з проханням взяти під контроль сім`ю [PERSON] , на період літніх канікул 2017-2018 навчального року з метою соціального захисту » (а.с.13); -Клопотанням від 19.03.2018 року директора КЗ «Навчально-виховний комплекс Загальноосвітня школа-інтернат зі спеціальним відділенням для дітей, які потребують корекції розвитку - центр розвитку дитини «Гармонія» Кам`янської міської ради, на Начальника служби у справах дітей адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради: «Адміністрація НВК «Гармонія» з причин занепокоєння долею дітей звертається до вас з проханням провести роз`яснювальну та профілактичну роботу з [PERSON] щодо відповідного ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків стосовно своїх малолітніх дітей. » (а.с.14); -Клопотанням від 18.01.2018 року директора КЗ «Навчально-виховний комплекс Загальноосвітня школа-інтернат зі спеціальним відділенням для дітей, які потребують корекції розвитку - центр розвитку дитини «Гармонія» Кам`янської міської ради, на Начальника служби у справах дітей адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради: «Адміністрація НВК «Гармонія» з причин занепокоєння долею дітей звертається до вас з проханням втрутитись в дану ситуацію та провести роз`яснювальну та профілактичну роботу з [PERSON] щодо відповідного ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків стосовно своїх малолітніх дітей. » (а.с.15); -Актом обстеження умов проживання від 30.10.2018 року. членами комісії Сокуренко Х.С.. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому зазначено: «в квартирі розпочато ремонт, прошпакльована одна стіна, на одній поклеєні шпалери, відремонтовано вхідні двері, полагоджено дроти, для проживання дітей створені належні умови. Матері надано час до 30.11.2018 року для завершення косметичного ремонту.» (а.с. 17) -Актом обстеження умов проживання від 06.12.2018 року. членами комісії Сокуренко Х.С .. [PERSON] , [PERSON] , в якому зазначено: « умови для проживання незадовільні. Матері надано час до 10.12.2018 року привести квартиру у належний стан.» (а.с. 16); -Актом обстеження умов проживання від 21.02.2018 року, членами комісії Сокуренко Х.С.. [PERSON] , [PERSON] , в якому зазначено: «Для проживання дітей не створено належних умов. З матір`ю проведено профілактичну роботу, щодо недопущення неналежного виконання батьківських обов`язків, відповідальність за життя та здоров`я дітей, необхідність створення належних умов для розвитку та виховання дітей.» (а.с. 18); -Службовою запискою головного спеціаліста сектору з питань захисту прав дітей служби у справах дітей адміністрації Заводського району Сокуренко Х.С. на ім`я начальника служби у справах дітей адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради Черновій Л.І. : «Пропоную внести на розгляд комісії з питань захисту прав дитини при адміністрації Заводського району питання про негайне відібрання малолітніх дітей від матері та позбавлення її батьківських прав» (а.с.19); -Попередження на ім`я [PERSON] від 06.12.2018 року (а.с.20); -Висновок від 29.12.2018 року про доцільність відібрання дітей від матері громадянки [PERSON] , 1987 року народження, без позбавлення її батьківських прав, відповідно до якого комісія вирішила : «Вважати доцільним звернутись до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська з питань відібрання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] без позбавлення останньої батьківських прав.» (а.с.21-22). -Актом обстеження умов проживання від 12.04.2019 року, членами комісії Сокуренко Х.С .. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому зазначено: «Умови проживання не задовільні та загрожують життю та здоров`ю дітей.» (а.с.46); -Направленням від 12.04.2019 року Служби у справах дітей Адміністрації заводського району Кам`янської міської ради на головного лікаря КЗ «Дитяча лікарня міста Кам`янське» Дніпропетровської обласної ради Братанову В.Б .: «Просимо Вас прийняти малолітніх дітей до підпорядкованого Вам медичного закладу для проходження обстеження та для подальшого переведення до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кам`янської міської ради та спеціального будинку дітей.» (а.с.47); -Розпорядженням від 15.04.2019 року Адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради «про негайне відібрання від матері малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] » (а.с. 48); -Характеристикою [PERSON] , [INFO] (а.с.72); -повідомленням на ім`я керівника Дніпродзержинської місцевої прокуратури Захаров М.Ю. від Заступника начальника служби , завідувача сектором Максимів О.Ю «Про відібрання »малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] » (а.с.119); -копією листа КЗ «НВК Гармонія» КМР від 06.06.2019 року № 06-05 (а.с. 133); -копією листа Генеральної прокуратури України від 04.06.2019 № 15/4/3-31662-19 (а.с. 131-132); -висновком Адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради від 14.06.2019 року «про доцільність позбавлення батьківських прав громадянку [PERSON] та громадянина [PERSON] » (а.с. 135-137). 7. Правові норми законодавства застосовані судом. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Згідно зі статями 18, 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, чинної для України з 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. У частині першій статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 27 Конвенції, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави-учасниці відповідно до національних умов і в межах своїх можливостей вживають необхідних заходів щодо надання допомоги батькам та іншим особам, які виховують дітей, у здійсненні цього права і у випадку необхідності надають матеріальну допомогу і підтримують програми, особливо щодо забезпечення дитини харчуванням, одягом і житлом. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага та, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, в якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі статтею 5 Сімейного кодексу України (далі - СК України) держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально й морально заохочує, підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Статтею 7 СК України передбачено, що жінка та чоловік мають рівні права та обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини (частина перша статті 151 СК України). Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні та має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. (стаття 153, частини перша-третя статті 157 СК України). Відповідно до частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Аналогічні положення щодо виховання дітей та спілкування з їх батьками містяться у розділах 8, 11, 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства». Згідно ст.157 СК України той з батьків, що проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до керівних роз`яснень, які містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені умови, як кожну окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, тобто свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Цей захід впливу є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України), тому він підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Згідно п. 16 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ч.1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Згідно ч.4 зазначеної статті, при задоволенні позову про відібрання від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Стаття 171 СК України закріплює, що дитина має право бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1,2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. 8. Висновки та мотиви прийнятого рішення. Як встановлено судом малолітні діти, в інтересах яких заявлений позовом Органом опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради, є такими що в період від 12.04.2019 року не проживають разом із матір`ю [PERSON] , та перебувають у комунальних закладах. Так, діти [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , мають лише мати [PERSON] , так як відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Щодо дитини [PERSON] , [INFO] , то він має матір [PERSON] та батька [PERSON] .. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Як встановлено під час розгляду справи по суті, відносно своїх малолітніх дітей [PERSON] не виконувала належним чином свої батьківські обов`язки, в наслідок чого життя та здоров`я дітей опинилося під загрозою. Батько малолітнього [PERSON] , [INFO] , участі в житті сина не приймав, його вихованням та утриманням не займався, здоров`ям та життям сина не цікавився, своїх батьківських обов`язків щодо дитини не виконував. При вирішенні судом первісного позову щодо питання позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення матері та батька до дитини, бажання спілкуватися і приймати участь у її вихованні, захист інтересів дитини. Та обставина, що в період до 12.04.2019 року діти неодноразово потрапляли до медичних закладів, з підстав неналежного виконання батьківських обов`язків їх матір`ю [PERSON] та [PERSON] , як батьком дитини, що малолітні діти за місцем проживання знаходилися у антисанітарних умовах, не мали необхідного для розвитку, не мали їжі, залишалися матір`ю без догляду незважаючи на вік дітей, які є малолітніми, та що в період з липня 2019 року по час розгляду справи по суті мати дітей, як втратила інтерес до справи, не прибуваючи до суду, так і припинила цікавитися життям і здоров`ям дітей, що на час розгляду справи матеріальним забезпеченням дітей, їх вихованням і розвитком займається держава, процесуальна поведінка [PERSON] , як позивача за зустрічним позовом та відповідача за первісним позовом, яка не прибуває для його підтримання свого позову до суду, свідчить про те, що мати дітей та батько [PERSON] самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків, не бажають приймати участь в утриманні і вихованні своїх дітей, тобто свідомо умисно нехтують батьківськими обов`язками, чим завдають загрозу життю та здоров`ю дітей. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він/вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Сімейним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьків батьківських прав щодо дітей. Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини й протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Отже ухилення від виконання своїх обов`язків [PERSON] та [PERSON] з виховання свої малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] є підставою для позбавлення їх батьківських прав, так як в ході судового розгляду встановлено та підтверджено доказами, наявність їх винної поведінки та свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками що полягло у залишенні малолітніх дітей без догляду, не забезпечення дітей харчуванням, проживання дітей в антисанітарних умовах, неналежний догляд за дітьми внаслідок завдання шкоди їх здоров`ю, не виконання медичних рекомендацій щодо догляду за станом здоров`я дітей. Щодо стягнення аліментів з відповідачів на утриманні дітей, то заявлені позовні вимоги узгоджуються із приписами ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так, відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. А тому враховуючи вимоги ст.ст. 180, 182 СК України, позовні вимоги підлягають задоволенню, але частково в розмірі що не перевищую сукупно 1/2 частини доходів (заробітку) відповідача в цій частині. Щодо зустрічного позову [PERSON] суд враховує, що не визнання первісного позову, шляхом подачі зустрічного позову, не доведено в ході судового розгляду його обґрунтованості. Посилання на відсутність підстав для відбирання дітей, як на відсутність загрожуючих фактів щодо шкоди життю та здоров`ю її дітей, не знайшло свого підтвердження так як спростовано доказами, а саме повідомленнями медичних закладів, органу поліції, органу прокуратури, служб у справах дітей, висновком Органу опіки та піклування, щодо доцільності та в інтересах дітей їх відбирання від матері, та в подальшому позбавлення останньої батьківських прав. В той же час, незважаючи на те, що [PERSON] , була ініціатором судового процес, подаючи зустрічну позовну заяву вважаючи, що її права були порушені, в подальшому свідомо нехтувала своїми процесуальними правами та обов`язками, не з`являючись у судові засідання, не реагуючи вчасно на прийняті за результатом розгляду її заяви рішення та водночас не цікавилась ним. А тому враховуючи викладі обставини, суд приходить до висновку про недоведеність та необґрунтованість заявлених [PERSON] позовних вимог, які не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому є такими що не підлягають задоволенню. 8. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідачів. Щодо судових витрат [PERSON] , то враховуючи що заявлений зустрічний позов не підлягає задоволенню, то судові витрати покладаються на позивача за зустрічним позовом.

Outcome: partial