Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

11.06.2019 р. позивач звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нестле Україна» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 02.04.2018 р. позивач працювала у ТОВ «Нестле Україна» на посаді фахівця-аналітика з дослідження товарного ринку у відділі дитячого, спеціального харчування та харчування для вагітних і матерів-годувальниць з визначеним робочим місцем: [ADDRESS] 14.05.2019 р. за викликом керівництва приїхала до центрального офісу у м. Києві для участі у вебінарі з нутріціології та тренінгу з безпечного керування, після яких була викликана до кабінету, де знаходились [PERSON] [PERSON] та [PERSON] . Останні встановлювали причини відсутності на роботі 25.04.2019 р. та 08.05.2019 р. В ході зустрічі під психологічним тиском, будучи обмеженою у пересуванні, маючи незадовільний стан здоров`я та позбавлена особистих речей, [PERSON] написала заяву про звільнення за згодою сторін з 15.05.2019 р., заяву про направлення їй трудової книжки поштою та підписала угоду про припинення трудових відносин. 15.05.2019 р. електронною поштою направила керівникам ТОВ «Нестле Україна» заяву про чинення психологічного тиску 14.05.2019 р. при написанні заяви про звільнення, аналогічну заву направила поштою 16.05.2019 р. 14.05.2019 р. був виданий наказ про звільнення за згодою сторін, позивач отримала трудову книжку, наказ про звільнення з роботи, угоду про припинення трудових відносин поштою. Звільнення вважала незаконним, оскільки 14.05.2019 р. не бачила керівника ТОВ «Нестле Україна», заяви писала під психологічним тиском, її внутрішнє волевиявлення при цьому не співпадало з зовнішніми діями, була у стані гіпертонічної кризи. Ухвалою суду від 18.06.2019 р. задоволено заяву судді Воробйова В.В. про самовідвід та справу передано до канцелярії суду для перерозподілу в порядку ст. 33 ЦПК України. Ухвалою суду від 21.06.2019 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач подав відзив на позовну заяву (Т.1 а.с. 95-101).Свою позицію обґрунтував тим, що [PERSON] звільнено з дотриманням положень трудового законодавства, оскільки вона власноруч написала заяву про звільнення за згодою сторін з 15.05.2019 р., між [PERSON] та ТОВ «Нестле Україна» 14.05.2019 р. була укладена угода про припинення трудових відносин, 14.05.2019р. оформлення припинення трудових відносин оформлене наказом №247. Крім того, відсутня взаємна згода між [PERSON] та ТОВ «Нестле Україна» на анулювання домовленості про звільнення за угодою сторін, відкликання позивачем заяви про звільнення без взаємної згоди ТОВ «Нестле Україна» не є підставою для поновлення на роботі. Вважав твердження позивача про чинення психологічного тиску на позивача безпідставними та недоведеними доказами. Позивач була запрошена до кабінету [PERSON] , керівника відділу дитячого харчування, для обговорення трудових обов`язків [PERSON] , в тому числі під час її відрядження 25.04.2019 р. до м. Умань, її індивідуальних візитів до окремих лікарів у березні-квітні 2019 р., листопаді 2018-квітні 2019 р. та їх виконання 08.05.2019 р. на робочому місті у м. Вінниця. Під час зустрічі позивач повідомила про погане самопочуття і попросилась вийти на вулицю, туди її супроводжувала [PERSON] , оскільки діють певні правила переміщення по офісу осіб з гостьовим пропуском. Речі позивача були тимчасово переміщені в інше місце, але на перше прохання позивача повернуті їй. Позивачу неодноразово пропонували викликати швидку допомогу, від якої вона відмовлялась, а тому виклик швидкої був відмінений працівником відповідача. Позивачу працівником відповідача були придбані препарати, які є несильнодіючими, позивач прийняла Ѕ пігулки. Зовнішніх ознак погіршення самопочуття [PERSON] співробітники відповідача не помітили. Було продовжено обговорення трудових обов`язків позивача, в результаті чого позивач власноруч написала заяву про припинення трудових відносин. Далі було оформлено обхідний лист, [PERSON] супроводила позивача до виходу. Позивач не демонструвала жодних ознак стривоженості, нервування чи переживання. У відповіді на відзив позивач (Т.1 а.с.154-159) посилається на те, що з [PERSON]. , директором з управління персоналом, вона не зустрічалась, а [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не мали повноважень 14.05.2019 р. вести переговори про припинення трудових відносин. Також зазначає, що у позивача були відсутні мотиви для укладення угоди про припинення трудових відносин, оскільки відповідач у відповідях на два адвокатські запити заперечив вчинення позивачем дисциплінарного проступку, і 14.05.2019 р. керівники позивача оперували не реальними документами про вчинення проступку, а погрожували звільненням за вчинення нею якось неіснуючого проступку. У запереченнях на відповідь на відзив (Т.1 а.с.174-179) відповідач обґрунтував, що метою зустрічі 14.05.2019 р. було обговорення трудових обов`язків позивача, твердження позивача про те, що їй погрожували звільненням за вчинення нею якось неіснуючого проступку є голослівними та не підтверджені жодними доказами; намагання позивача обґрунтувати наявність психологічного тиску відсутністю підстав для звільнення в дисциплінарному порядку є припущенням та не має жодного значення для вирішення справи. Також зазначив, що твердження позивача про прохання викликати швидку допомогу, написання заяви про звільнення на фоні поганого самопочуття, обмеження у пересуванні, відсутності можливості зателефонувати, хвилювання з приводу запізнення на потяг є домислом позивача. Між позивачем та відповідачем мало місце спільне волевиявлення сторін, виражене у підписанні угоди про припинення трудових відносин особисто [PERSON] та [PERSON]. , як уповноваженою особою відповідача. В поясненнях щодо обставин, викладених в письмових поясненнях [PERSON] (Т.1а.с. 202-203) відповідач звертає увагу суду на розбіжності в доводах позивача щодо виклику швидкої допомоги, наявності/відсутності особистих речей позивача, показників артеріального тиску позивача, його поганого самопочуття. Ухвалою суду від 30.09.2019 р. клопотання представника позивача - адвоката Кашпрук О.В. про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення. 30.09.2019 р. ухвалою суду без оформлення окремого документу частково задоволено клопотання представника позивача - адвоката Кашпрук О.В. про виклик свідків : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою суду від 31.10.2019 р. задоволено клопотання представника позивача - адвоката Кашпрук О.В., витребувано у ТОВ «Нестле Україна» інформацію з особової справи операційного менеджера з персоналу [PERSON] , звільненої з роботи у ТОВ «Нестле Україна» про дату її народження та адресу останнього місця її проживання; витребувано у Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві і Київській області Державної міграційної служби України інформацію про місце реєстрації [PERSON] 31.10.2019 р. надали пояснення представники позивача - Кашпрук О.В. та відповідача - [PERSON] , в порядку допиту свідків надала пояснення позивач [PERSON] , допитані свідки [PERSON] , [PERSON] . Позивач та її представник підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві та відповіді на відзив. [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] , її безпосередній керівник, з самого початку роботи мала до позивача необґрунтовані претензії, кілька разів пропонувала позивачу звільнитись за угодою сторін, пропонувала компенсацію, остання така пропозиція була зроблена в березні 2019 р. на конференції. 08.04.2019 р. позивач звернулась до так званого омбудсмена Товариства [PERSON] електронним листом, в якому просила провести службове розслідування з приводу ставлення до неї [PERSON] та [PERSON] . Оскільки [PERSON] часто казала позивачу, що вона не подобається [PERSON] і до неї є питання у [PERSON] . До листа приклала заключення невропатолога та кардіолога, оскільки стала відчувати погіршення здоров`я через стрес на роботі. Від [PERSON] отримала електронний лист про те, що у [PERSON] та [PERSON] взяті пояснення. 13.05.2019 р. [PERSON] повідомила позивачу про необхідність приїхати до центрального офісу у м. Києві на вебінар та тренінг. Позивачу були замовлені квитки на потяг до Києва і назад. Після закінчення тренінгу [PERSON] запросила позивача у кабінет [PERSON] , де також були [PERSON] та [PERSON] , яку позивач не знала особисто. В основному розмову вела [PERSON] , яка представлялась як роботодавець. У позивача запитували про причини запізнення на роботу в м. Умань 25.04.2019 р., прогул у м. Вінниці 08.05.2019 р., запитували інформацію про лікарів м. Умані. Позивач цікавилась, яка мета зустрічі, а їй відповідали, що надійшов сигнал і треба розібратись. Позивачу стало погано, вона не розуміла поставлених запитань, вийшла з кабінету на вулицю, щоб подихати свіжим повітрям. Її супроводжували [PERSON] , без супроводу якої позивача не випустили б з офісу. Позивач хотіла піти, але її речі залишились у приміщенні, де проводився тренінг. Запитувала [PERSON] , від кого надійшла інформація про порушення. Але остання їй не відповіла. Речей, залишених в кабінеті позивач не знайшла, їй повідомили, що у зв`язку з закінченням тренінгу їх перемістили в інше приміщення. Речей, а саме сумки, телефону, робочого планшету позивачу не принесли. [PERSON] поміряла позивачу тиск, він був 190/90 і 170/90 на двох руках, для позивача нормальним є тиск 90/60. Її керівники стурбувалися, пропонували викликати швидку, спочатку вона відмовлялась, потім просила викликати, але швидка не приїхала. Їй було придбано в аптеці за порадою [PERSON] препарат для зниження тиску - каптопрес. Вона прийняла Ѕ пігулки, як їй радила лікар. З нею продовжили бесіду. Їй показали документ, в якому було зазначено, що позивач вчинила прогул 08.05.2019 р. і цей факт встановила [PERSON] . Вимагали назвати прізвища лікарів у м. Умані та у м. Вінниці. Позивач просила для цього робочий планшет. Написала пояснення, що в м. Умань спізнилася через погану дорогу, щодо лікарів, прізвища яких були зазначені, написала, що це лікарі медичних закладів м. Умань. Пояснила, що прогулу 08.05.2019 р. не вчиняла, відвідала всіх лікарів згідно із списком. [PERSON] 08.05.2019 р. не бачила, та їй в цей день не телефонувала. Коли до кабінету хтось зайшов та покликав керівників на обід, що закінчувався, позивач зрозуміла, що вже близько 14.00 години. [PERSON] сказала позивачу, що з нею треба закінчувати, оскільки вона має лише 30 хвилин до наступної зустрічі. Позивач почала турбуватися з приводу можливого запізнення на потяг, оскільки квиток був на 16 год.30 хв. Їй було повідомлено, що з Києва ходить багато маршруток. Заяву про звільнення написала, оскільки не вбачала іншої можливості залишити цей кабінет. Заяву про звільнення та заяву на видачу трудової книжки писала під диктовку [PERSON] , про те, що підписала угоду про припинення трудових відносин взагалі не пам`ятала, оскільки дуже погано себе почувала. Роздивилась угоду про припинення трудових відносин лише, коли отримала її поштою. Після написання заяви про звільнення позивачу повернули її речі, [PERSON] допомогла їй підписати обхідний лист. Оскільки хотіла пити та їсти, а в кавовому автоматі Товариства не було чаю, за порадою [PERSON] взяла капучіно. Потім вийшла з офісу. Зазначила, що є розлученою жінкою. На утриманні має двох дітей, роботою в Товаристві завжди була задоволена, ні в якому разі не бажала звільнятися. Заяву про звільнення 14.05.2019 р. написала для того, щоб вийти живою з офісу. З ініціативи суду змінено порядок дослідження доказів і ухвалено допитати свідків до надання пояснень представником відповідача. Свідок [PERSON] суду пояснила, що проблеми з [PERSON] виникли ще під час строку випробування, але [PERSON] просила його закрити, обіцяла виправитися. У [PERSON] постійно були проблеми з виконанням трудових обов`язків: позивач ходила до лікарів, яких не існує, постійно робила помилки в документації, постійно порушувала строки звітності, підробляла підписи лікарів, запізнювалась на роботу, не повідомляла в установленому порядку про пошкодження службового автомобіля, падали продажі продукції Товариства по м. Вінниці, встановлено факт відсутності на роботі 08.05.2019 р. цілий день. Про всі ці факти повідомляла керівництву усно. Пропонувала позивачу звільнитися за угодою сторін в березні 2019 р. на конференції. Позивач відмовилась. З приводу звинувачень [PERSON] у чиненні тиску проводилось службове розслідування, з [PERSON] з цього приводу не розмовляла. 08.05.2019 р. вона та представники по Східному та Південному регіонах [PERSON]. та [PERSON] спеціально приїхали перевірити виконання трудових обов`язків [PERSON] і встановили її відсутність у лікувальних установах м. Вінниці згідно з графіком роботи позивача протягом всього робочого часу. Письмово відсутність [PERSON] на роботі не фіксували, свідок усно повідомила про це керівництво. До лікарів, яких мала відвідати [PERSON] , не заходили. Ставлення до [PERSON] завжди було нормальне, виникали лише робочі моменти. Ніколи не обговорювала з позивачем виконання нею трудових обов`язків у присутності інших осіб. Свідок [PERSON] повідомила суду, що займається документальним оформленням звільнення працівників. [PERSON] 14.05.2019 р. не бачила. Не пам`ятає, хто приніс заяву [PERSON] на звільнення та угоду про припинення трудових відносин. Накази про звільнення працівників Товариства готує команда у м. Львові на підставі заяв, які скануються і надсилаються в електронному вигляді, в м. Києві такі накази лише роздруковуються. Свідок внесла запис про звільнення до трудової книжки позивача. 15.05.2019 р. [PERSON] зателефонувала свідку та повідомила, що на лікарняному, про що ще розмовляли свідок не пам`ятає. Через деякий час було отримано новий проект наказу про звільнення [PERSON] , де правильно враховано дні невикористаної відпустки. Наказ разом з трудовою книжкою було надіслано позивачу. Представник відповідача в судовому засіданні 31.10.2019 р. підтримав позицію, зазначену у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив. Додатково пояснила, що тепер з пояснень свідків розуміє, що були порушення трудової дисципліни позивачем протягом всього часу роботи і вочевидь під час зустрічі повідомлені обґрунтовані доводи про порушення трудової дисципліни і позивач написала заяву про звільнення. А потім передумала і направила заяву про відкликання заяви про звільнення. Зазначила, що позивач не притягувалась до дисциплінарної відповідальності через складну структуру Товариства. Фіксування порушень трудової дисципліни працівника не є обов`язком власника, про це ніде не написано. В додаткових письмових поясненнях (Т.2 а.с.7-9) представник позивача зазначила, що у позивача були відсутні підстави для укладення угоди про припинення безстрокового трудового договору з її ініціативи або з ініціативи роботодавця через ймовірність звільнення її в дисциплінарному порядку, оскільки відповідач не довів вчинення нею дисциплінарного проступку, порушень вона не вчиняла, навпаки ефективно працювала. В поясненнях щодо обставин, викладених у додаткових письмових поясненнях позивача (Т.2 а.с. 20-22) відповідач зазначив, що ним зафіксовано факти порушення [PERSON] трудової дисципліни: відсутність [PERSON] на робочому місці 25.04.2019 р. з 10.00 до 13.00; невідповідність дійсності звітів [PERSON] в системі Veeva CRM; відсутність [PERSON] на робочому місці 08.05.2019 р. з 09.00 до 16.00; відсутність [PERSON] на робочому місці 12.02.2019 р. з 09.00 до 10.20.; низька ефективність роботи [PERSON] у серпні-вересні 2018 р. До письмових пояснень долучено копії 15 документів на підтвердження зазначених фактів. 05.12.2019 р. ухвалою без складення окремого документу суд задовольнив клопотання представника позивача - адвоката Кашпрук О.В. про виклик свідка [PERSON] . В судовому засіданні 05.12.2019 р. допитані свідки [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] дала показання суду про те, що в її підпорядкуванні знаходиться [PERSON] а в підпорядкуванні останньої - [PERSON] . Під час роботи [PERSON] постійно в усній формі повідомляла, що [PERSON] з часу прийняття на роботу порушує строки звітності, несвоєчасно постійно закриває візити до лікарів, запізнювалася на регіональні збори. Але [PERSON] завжди була толерантною з позивачем, казала , що позивач хоче працювати та виправиться. Було зафіксовано відсутність [PERSON] на роботі в м. Умані 25.04.2019 р. з 09.00 до 13.00 години, в тому числі свідком. Проте свідок не пам`ятає, коли і де складався акт про відсутність на робочому місці. В лікарів в м. Умані свідок та її колеги не цікавились про те, чи відвідала їх позивач 25.04.2019 р. Позивачу в цей день не телефонували. Акт про відсутність на роботі 25.04.2019 р. [PERSON] передала [PERSON] 14.05.2019 р. під час зустрічі з [PERSON] свідок переважно мовчала, питань не задавала, не бачила, які документи надавалися [PERSON] з приводу порушень трудової дисципліни. [PERSON] повідомила, що їй погано, свідок з нею вийшла на вулицю, під час цього у позивача не було речей, в тому числі телефону. Після повернення з вулиці позивачу свідок поміряла тиск, які показники були не пам`ятає. Зовнішніх ознак погіршення самопочуття [PERSON] не помітила. Оскільки позивач забула назву пігулок від тиску, порекомендувала каптопрес. Його в аптеці купила [PERSON] , позивач прийняла лише Ѕ пігулки. Позивачу пропонували викликати швидку, вона відмовлялась. Виклик швидкої було відмінено за наполяганням позивача. Коли і хто віддав позивачу особисті речі свідок не пам`ятає. Позивач на всі питання пояснювала, що не пам`ятає, просилась додому, оскільки в неї діти. Свідок ніколи не говорила з позивачем про порушення нею трудової дисципліни, взагалі бачила позивача два-три рази в центральному офісі. Зустріч вела [PERSON] . Позивач повідомила про те, що хоче звільнитись, запитала як це зробити. [PERSON] запропонувала позивачу кілька варіантів звільнення, в тому числі за порушення трудової дисципліни. Позивач обрала звільнення за угодою сторін. Заяви позивач писала за шаблонами, які надавала [PERSON] Свідок допомогла позивачу з підписом обхідного листа. Свідка здивувало, що позивач випила каву, хоча свідок радила пити капучіно. Позивач спокійно вийшла з офісу. Свідок [PERSON] повідомила суду, що ще в процесі випробувального строку [PERSON] говорила, що не все добре, але вирішила надати позивачу шанс, допомогти працювати. Надалі [PERSON] повідомляла, що у позивача постійні помилки в роботі, низькі результати, постійні проблеми з документообігом. Після скарги [PERSON] на [PERSON] було серйозне розслідування. З [PERSON] цю ситуацію не обговорювали. Зі слів співробітників свідку відомо про прогули [PERSON] , актів про прогули не бачила, це не належить до її функціональних обов`язків. Свідок разом з [PERSON] була ініціатором зустрічі 14.05.2019 р., оскільки треба було розібратися з функціональними обов`язками позивача. Спочатку позивач почувалася нормально, потім попросилася вийти через погане самопочуття. Ліки принесла співробітниця, позивач випила. У позивача не було речей, і телефона. Хто і коли приніс речі свідок не пам`ятає. Питання позивачу не ставила, які документи позивачу надавалися не бачила, які пояснення надала позивач не пам`ятає. Позивач власноруч писала заяву про звільнення та заяву про направлення поштою трудової книжки, підписала угоду про припинення трудових відносин. Зустріч 14.05.2019 р. проходила у спокійній обстановці. Свідок [PERSON] не була допитана судом через її неявку в судове засідання та складну процедуру приводу свідка, яка проживає в м. Києві, враховуючи принцип розумності строку розгляду справи. 13.01.2019 р. судом ухвалою без оформлення окремим документом відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача - адвоката Кашпрук О.В. про витребування оригіналів письмових доказів. 13.01.2019 р. представником відповідача - адвокатом Гуменюком Д.В. зроблена заява про надання суду доказів про розмір судових витрат в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши письмові докази в справі та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Між сторонами виникли трудові правовідносини, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми КЗпП України. Судом встановлено, що 02.04.2018 р. [PERSON] прийнята на роботу зі строком випробування з 02.04.2018 р. по 02.07.2018 р. на посаду фахівця-аналітика з дослідження товарного ринку у відділ дитячого, спеціального харчування та харчування для вагітних і матерів-годувальниць ТОВ «Нестле Україна» з визначеним робочим місцем за адресою: [ADDRESS] згідно з наказом № 153 від 29.03.2018 р.(Т.1а.с. 18). Робочий час позивача встановлений в п. 5.1 трудового договору №02.04.2018/2 і складається з фіксованого часу: з 9.30 -12.30 та з 14.30-17.30 (з понеділка по четвер) та в п`ятницю з 9.30-12.30 та з 13.30-16.30. та з гнучкого часу сумарно 10 годин на тиждень, які повинні бути відпрацьовані згідно з виробничою необхідністю або за вимогами керівництва (Т. 1 а.с. 8-10). Згідно з посадовою інструкцією від 02.04.2018 р. керівником [PERSON] зазначена [PERSON] ( Т .1 а.с. 118-119). 08.04.2019 р. позивач направила на електронну адресу [INFO] лист, в якому повідомила про психологічний тиск на неї з боку її керівника [PERSON] ; про те, що [PERSON] тричі пропонувала позивачу звільнитися, останній раз 29.03.2019 р. пропонувала позивачу написати заяву на звільнення з компенсацією; про погрози створити несприятливі умови праці; про погіршення здоров`я на фоні стресу на роботі та просила провести службове розслідування з приводу перевищення службових повноважень та упередженого ставлення з боку [PERSON] та [PERSON] ( Т . 1 а.с. 24). 16.04.2019 р. [PERSON] написала заяву про надання щорічної відпустки строком на 5 календарних днів з 20.05.2019 р. по 24.05.2019 р. 16.04.2019 р. видано наказ про надання [PERSON] відпустки з 20.05.2019 р. по 24.05.2019 р. (Т. 1 а.с.22). 23.04.2019 р. [PERSON] начальник юридичного відділу Товариства, направив на електронну адресу Yulia.Donii@ua.nestle.com лист, в якому повідомив, що у [PERSON] та [PERSON] були взяті пояснювальні, а подвійні візити є невід`ємною частиною обов`язків керівника і контролю якості роботи співробітників (Т. 1 а.с. 25). Згідно з розрахунковим листком за квітень 2019 р. [PERSON] отримала квартальну премію у розмірі 17982, 00 грн. (Т.1 а с.59). На а.с. 41-43 Т.1 електронна переписка [PERSON] з агентом з продажу про замовлення квитків [PERSON] на 14.05.2019 р. На а.с. 44-45 Т. 1 квитки на потяг на ім`я [PERSON] з датою відправлення 14.05.2019 р. з м. Вінниця о 06:14 та прибуттям до м. Києва о 09:20 та відправленням о 16:30 з м. Києва та прибуттям до м. Вінниця о 18:53. 14.05.2019 р. позивач пройшла повторний інструктаж з безпеки руху, який закінчився о 12.30 годині (Т.1 а.с. 12, 117). 14.05.2019 р. позивачем під час зустрічі з керівником відділу дитячого харчування [PERSON]. , провідним фахівцем із медичного маркетингу [PERSON] та операційним менеджером з персоналу [PERSON] власноруч написана заява з проханням звільнити за згодою сторін з 15.05.2019р., заява з проханням надіслати трудову книжку за адресою проживання позивача. Там же [PERSON] була підписана угода про припинення трудових відносин, яка з боку роботодавця підписана директором з управління персоналом [PERSON]. ( Т . 1 а.с.14, 16,17). 14.05.2019 р. видано наказ № 247 про звільнення [PERSON] , фахівця-аналітика з дослідження товарного ринку відділу дитячого, спеціального харчування та харчування для вагітних і матерів-годувальниць ТОВ «Нестле Україна» з визначеним робочим місцем за адресою: [ADDRESS] з 15.05.2019 р. за згодою сторін, п. 1 ст. 36 КЗпП України з компенсацією 2 днів відпустки, за підписом керівника без зазначення посади і прізвища (Т.1 а.с. 18). З директором ТОВ «Нестле Україна» [PERSON] та директором з управління персоналом [PERSON] [PERSON] 14.05.2019 р. не зустрічалась, що не заперечується обома сторонами. В трудовій книжці [PERSON] 15.05.2019 р. молодшим фахівцем з питань зайнятості [PERSON]. зроблено запис: звільнена з роботи за згодою сторін, п. 1 ст. 36 КЗпП України (Т. 1 а.с. 30-31). На а.с. 40 Т.1 листок непрацездатності серії [NUMBER] , виданий 15.05.2019 р. КНП «ЦПМСД №1» вул. Зерова, 13 м. Вінниця. Згідно з відповіддю № 688 від 07.06.2019 р. КНП «ЦПМСД №1» [PERSON] звернулася 15.05.2019 р. до сімейного лікаря зі скаргами на підвищення артеріального тиску до 190/90, слабкість, головокружіння, тремор рук. Зі слів пацієнтки 14.05.2019 р. після нервового стресу на роботі у неї погіршилося самопочуття та підвищився тиск. Відкрито листок непрацездатності №978326, на якому пацієнтка перебувала з 15.05.2019 р. по 21.05.2019 р. з діагнозом: гіпертонічна хвороба 1ст, 1 ст., ризик помірний. Гіпертонічний криз (Т.1 а.с.48). 15.05.2019 р. о 19:50 та 19:59 позивач направила на електронні адреси: [INFO] та [INFO] лист з текстом: До листа прикріплена моя заява про відкликання заяви про звільнення, яку я написала під тиском, що призвело до загрози моєму життю. (Т.1 а.с. 32,37). 16.05.2019 р. позивач відправила поштою на адресу відповідача заяву на ім`я генерального директора ТОВ «Нестле Україна» [PERSON] та директора з управління персоналом [PERSON]., яка була отримана відповідачем 20.05.2019 р. (Т.1 а.с. 33-35). В заяві описані обставини зустрічі 14.05.2019 р. і зазначено, що заява про звільнення була написана під примусом і зовнішнє волевиявлення позивача не відповідало її внутрішній волі, бажання звільнятися позивач не мала і просила не брати до уваги цю заяву і не проводити звільнення. 16.05.2019 р. о 22.00 [PERSON] надіслав на електронну адресу [INFO], в якому зазначив, що трудові відносини між позивачем та відповідачем припинено відповідно до вимог чинного законодавства; при припиненні трудових відносин за п. 1 ст. 36 КЗпП України відкликання заяви про звільнення не допускається; трудова книжка була надіслана 15.05.2019 р. (Т.1 а.с.38). На а.с.39 Т.1 копія витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 120190020020001157 за заявою [PERSON] , яка повідомила, що 14.05.2019 р. працівники ТОВ «Нестле Україна» примусили написати заяву на звільнення проти її волі, внаслідок чого її було звільнено, правова кваліфікація за ч. 1 ст. 172 КК України. На а.с. 46-47 Т.1 електронна переписка позивача (27.05.2019 р., 28.05.2019 р., 30.05.2019 р.) з командою із взаємодії з споживачами Компанії «Нестле України» щодо намагання позивача вирішити спір у досудовому порядку. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.02.2016 р. шлюб позивача та [PERSON] розірвано (Т. 1 а.с.49). Позивач має дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] (Т.1 а.с.50,51). На а.с.112,114,121,123,126,194,207-212 Т.1 письмові пояснення по справі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON]. , [PERSON] , надані до допиту свідків в судовому засіданні. Згідно з журналом реєстрації відвідувачів ТОВ «Нестле Україна» позивач перебувала в офісі Товариства 14.05.2019 р. з 10:17 до 15:26 (Т. 1 а.с.206). В судовому засіданні досліджені 17 відеофайлів, наданих відповідачем (Т.1 а.с.193). Суд відхиляє докази, подані відповідачем в судовому засіданні 05.12.2019р., а саме, копію акту про відсутність на робочому місці від 25.04.2019 р., роздруківку інформації з системи Veeva CRM, копію наказу від 22.04.2019 р. на відрядження [PERSON] , копію доповідної записки від 05.05.2019 р., копію електронних листів щодо інформації з бази лікарів, роздруківку інформації з системи Veeva CRM, фотокопію розкладу прийому лікарів, копії 3-х актів про відсутність на робочому місці від 08.05.2019 р., роздруківку інформації з системи Veeva CRM, копію доповідної записки від 22.04.2019 р., роздруківку інформації з системи Veeva CRM, копію презентації результатів маркетингового дослідження (Т.2 а.с. 23-42). Ці докази подані з пропущенням строку на подання доказів і відповідач не обґрунтував неможливість їх подання у вказаний судом строк в ухвалі про відкриття провадження у справі з причин, що від нього не залежали, згідно з ч. 8 ст. 83 ЦПК України. Ці докази надані відповідачем 05.12.2019 р. для підтвердження факту вчинення [PERSON] порушень трудової дисципліни (проступків), в тому числі прогулів. Проте на питання адвокатських запитів від 16.05.2019 р., 31.05.2019р.: Чи були підстави притягнути [PERSON] до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни (прогул 08.05.2019 р.) тощо, якщо так, то надати завірені копії доповідних записок, рапортів тощо щодо вчинення [PERSON] дисциплінарного проступку (Т. 1 а.с. 53-54 , Т. 2 а.с. 10-11) відповідач надав відповіді від 24.05.2019 р. та 12.06.2019 р., що [PERSON] не була притягнута до дисциплінарної відповідальності та ТОВ «Нестле Україна» не встановлювало факту вчинення [PERSON] дисциплінарного проступку (Т.1 а.с. 12, 160). Позивач [PERSON] допитана з приводу цих доказів в порядку допиту свідка повідомила, що ці документи їй 14.05.2019 р. не пред`являлися, вперше їх побачила в судовому засіданні 05.12.2019 р. Відповідно до ст.43 Конституції кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст. 5-1 КЗпП правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Підстави для припинення трудового договору встановлені ст. 36 КЗпП України. Однією з підстав для припинення трудового договору є угода сторін (п. 1 ст. 36 КЗпП України). У разі взаємної домовленості між працівником і роботодавцем трудовий договір припиняється у строк, узгоджений сторонами. Розглядаючи позовні вимоги щодо оскарження наказу про припинення трудового договору за угодою сторін, суди повинні з`ясувати: чи дійсно була домовленість сторін про припинення трудового договору за взаємною згодою; чи було волевиявлення працівника на припинення трудового договору в момент видачі наказу про звільнення; чи не заявляв працівник про анулювання попередньої домовленості сторін щодо припинення договору за згодою сторін (постанова ВСУ від 26.10.2016 року у справі № 404/3049/15-ц). Угода - це дії суб`єктів правовідносин, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків і розуміє під собою вільне волевиявлення обох сторін. Волевиявлення - це засіб, яким внутрішня воля виражається ззовні і пов`язується із вчиненням фактичних дій. Формування волевиявлення має бути вільним від чинників, які можуть викривити чи спотворити внутрішню волю. В КЗпП України відсутні норми, які б обумовлювали порядок, спосіб чи мотиви досягнення угоди про припинення трудових відносин. Судова практика, в тому числі надана відповідачем, допускає досягнення між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом домовленості про звільнення працівника за угодою сторін замість звільнення в дисциплінарному порядку. З пояснень, наданих сторонами, вбачається, що 14.05.2019 р. керівники позивача [PERSON] зажадали отримати від неї пояснення щодо запізнення на роботу в м. Умань та прогулу у м. Вінниці 08.05.2019 р. Проте ця обставина навіть в сукупності з власноручним написанням [PERSON] заяви про звільнення за угодою сторін та підписанням угоди про припинення трудових відносин не дає суду підстав вважати, що 14.05.2019 р. була досягнута домовленість про припинення трудового договору за взаємною згодою. Суд погоджується з позивачем, що 14.05.2019 р. заява про звільнення за угодою сторін була написана під впливом тиску з боку працівників ТОВ «Нестле Україна» [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Судом встановлено, що позивач повідомила вищезазначених працівників відповідача про погане самопочуття, вона виходила на вулицю саме у зв`язку з поганим самопочуттям, позивачу було виміряно тиск та надано медикаменти для зниження тиску, була викликана швидка допомога, проте виклик був відмінений працівником відповідача. Як підтверджено свідком [PERSON] , під час виходу на вулицю у [PERSON] не було її особистих речей, в тому числі телефону. Факт перебування [PERSON] у стані гіпертонічної кризи підтверджується лікарняним листком, відкритим 15.05.2019 р. та інформацією КНП «ЦПМСД № 1». Не заперечується відповідачем пропускна система в офісі м. Києва, яка передбачала можливість виходу з офісу лише у супроводі відповідального працівника Товариства. Не заперечується також і той факт, що особисті речі [PERSON] після закінчення тренінгу з безпеки руху були переміщені працівником відповідача в інше місце з приміщення, де позивач їх залишила. З відеозаписів, наданих відповідачем, можливо побачити лише приміщення холу на 1 поверсі, в той час як кабінет [PERSON] знаходиться на 6 поверсі будівлі. Перший відеофайл фіксує час перебування [PERSON] з речами о 15:00 вже після написання заяви на звільнення та видачі наказу про звільнення. Суд не вбачає можливим встановити на підставі 17 відеофайлів, наданих відповідачем, вільне переміщення [PERSON] в офісі відповідача, відсутність зовнішніх ознак тривоги, поганого самопочуття позивача 14.05.2019 р. Оскільки час запису 17 файлів з перервами становить з 15:00 до 15:21. Крім того позивач на записі майже весь час знаходиться поза фіксацією камерою. Суд погоджується з доводами позивача про упереджене до неї ставлення з боку її керівників. Її звинувачення щодо упередженості [PERSON] , висловлені в листі від 08.04.2019 р. на ім`я начальника юридичного відділу ТОВ «Нестле Україна» [PERSON] були досить серйозними. Проте свідки та представник відповідача повідомили, що з [PERSON] ніхто з керівного складу ТОВ «Нестле Україна» не зустрівся і не вислухав її позицію з цього питання. На [PERSON] за час її роботи у ТОВ «Нестле Україна» з 02.04.2018 р. до 15.05.2019 р. жодного разу не було накладено дисциплінарне стягнення, до неї не були застосовані інші заходи впливу, як передання питання на розгляд трудового колективу або його органу. Керівники [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] повідомили, що жодного разу не спілкувалися з позивачем з приводу неналежного виконання нею трудових обов`язків. Про більшість порушень трудової дисципліни, які позивач нібито здійснювала ще з часу прийняття на роботу, про які повідомили свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні, свідки дізнались зі слів [PERSON] . В той же час [PERSON] в квітні 2019 р. виплачена квартальна премія. Відповідач не заперечував, що зустріч [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] тривала понад дві години з 12.30. На камері поява [PERSON] зафіксована о 15:00, коли вона з [PERSON] підписувала обхідний лист. Представники відповідача та свідки підтвердили той факт, що [PERSON] хвилювалась з приводу запізнення на поїзд о 16:30, оскільки у м. Вінниці в неї малолітній син та неповнолітня дочка. Суд не вбачає підстав ставити під сумнів доводи позивача, що грошей на придбання іншого квитка вона не мала. Щодо тверджень відповідача про неможливість відкликати заяву про звільнення за угодою сторін, а також можливість здійснення анулювання такої заяви за спільною згодою працівника та власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу, суд розцінює заяву [PERSON] не як відкликання заяви чи анулювання домовленості. Цією заявою [PERSON] повідомила про відсутність 14.05.2019 р. домовленості з її сторони на звільнення за угодою сторін та написання заяви про звільнення під тиском. Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Враховуючи те, що суд прийшов до висновку, що заява про звільнення написана позивачем проти її волі, під психологічним примусом, суд прийшов до висновку про наявність підстав для поновлення позивача [PERSON] на посаді з 16.05.2019 р. Відповідно до ч. 3 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Позивач надав розрахунок розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 22.05.2019 р. по 13.01.2020 р. у розмірі 210097,80 грн., з яким суд погоджується. (Т.2 а.с. 64). Суд приходить до висновку про залишення без задоволення позовної вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 76000, 00 грн. Відповідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач не надала допустимих та належних доказів на підтвердження характеру та обсягу моральних страждань, характеру немайнових втрат, тяжкості вимушених змін у її житті, не обґрунтувала належним чином розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до розрахунку витрат на правову допомогу адвоката згідно з договором про надання правової допомоги від 15.05.2019 р. [PERSON] адвокатом Кашпрук О.В. витрачено 8 годин на надання [PERSON] правової допомоги на стадії підготовки та подання позовної заяви до суду та отримано від [PERSON] гонорар у розмірі 5000,00 грн. (Т.1 а.с.58,59). Матеріалами справи підтверджено, що Кашпрук О.В. брала участь у судових засіданнях 30.09.2019 р., 31.10.2019 р., 05.12.2019 р., 13.01.2020 р., загальна тривалість яких становить 12 годин. Також адвокат знайомилась з матеріалами справи, готувала відповідь на відзив, клопотання, заперечення. А тому суд вбачає можливим стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. Питання стягнення судового збору суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. . Враховуючи наведене та

Outcome: partial