Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до ПАТ «Вільшанська мебельна фабрика», третя особа: Управління пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області про поновлення порушеного права та встановлення факту роботи зі шкідливими умовами праці. В обгрунтування позову [PERSON] посилається на те,що він працював на Вільшанській меблевій фабриці, про що є відний запис в трудовій книжці 12.09.1977 року він розпочав свою роботу станочником третього розряду на клеяльно-фанерній ділянці. 14.11.1978 року було переведено столяром четвертого розряду на опордкувально-збірну ділянку. Після отримання спеціальної освіти в Житомирському технікумі механічної обробки деревени та паралельного закінчення за програмою підвищення кваліфікації керівних працівників і фахівців-бригадирів меблевого виробництва він отримав підвищення. Так, 03.01.1983 року його було призначено старшим інженером технологом на опоряджувально-збірній ділянці. Але це негативно вплинуло на розмір заробітної плати. Враховуючи, що він на той час мав на утриманні двох одновікових дітей до трьох років , коштів на утримання дітей та будівництво помешкання для родини катастрофічно не вистачало, він вимушений був відмовитися від кар'єрного зростання та перейти на посаду, де відповідач сплачував надбавку за шкідливість, тому спочатку 19.05 1986 року його було призначено мастером клеяльно-опоряджувальної ділянки,але фактично виконував роботу опоряджувальника та працював на гідравлічному пресу з застосуванням синтетичних клеїв, що містять фенол, формалін, сечовину та інші похідні. У листопаді 1986 року по його заяві його було переведено опоряджувальником деталів меблів, що є робочою професією. З архівної довідки вбачається, що з цього періоду його заробітна плата значно підвищилася. В трудовій книжці про призначення його опоряджувальником деталів меблів відсутня, але є запис, що 26.10.1987 року йому було присвоєно 4 розряд опоряджувальника деталів меблів. 31.08.1995 року він отримав 5 розряд опоряджувальника меблевих деталів. 28.02.2002 року його було звільнено на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку зі змінами в організації виробництва. Таким чином, він вважає, що працювати на посаді зі шкідливими умовами він розпочав з 01 листопада 1986 року. Отже, з 01.11.1986 року до 28.02.2002 року він пропрацював 15 років і 4 місяця. Відповідач пройшов декілька реорганізацій і є діючим підприємством . На його письмові звернення відповідач надав документи, які підтверджують факт неодноразових проведень атестації робочих місць на опоряджувальній ділянці, де він працював. Проводився аналіз повітря робочої зони, в результаті яких була встановлена наявність шкідливих речовин: формальдегіду, толуолу, ксилолу, стиролу, етилцеллозольву. Було визначено третій клас шкідливості речовин. Згідно переліку робочих місць, виробництва, робіт, професій і посад, затвердженого наказом № 101а від 10.04.1996 року його було віднесено до працівників, які мають право на пільгову пенсію за списком № 2. На його запити стосовно розміру заробітної плати йому було надано архівну довідку з ПП «Богодухівський народний архів» від 10.12.2012 року та довідку з ПАТ «Вільшанська меблева фабрика» від 21.03.2013 року. Для оформлення пільгової пенсії відповідач повинен надати йому довідку по формі Додатку 1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення пільгової пенсії та перерахування підприємствами та організаціями коштів на її виплату відповідно до Постанови КМУ від 18.07.2007 року № 937. Довідка від 21.03.2013 року, яка видана відповідачем по формі 1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не може бути підставою для призначення пільгової пенсії., в зв'язку з чим він вимушений був звертатися в різні інстації, а потім з позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримала,та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача Вороніна Я.В. та третьої особи Гурьєва Ж.І. проти позову заперечували вважаючи його безпідставним та таким,що суперечить вимогам діючого законодавства. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, представлені сторонами і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи позивач [PERSON] працював на Вільшанській меблевій фабриці, про що є відний запис в трудовій книжці 12.09.1977 року він розпочав свою роботу станочником третього розряду клеяльно-фанерній ділянці. 14.11.1978 року було переведено столяром четвертого розряду на опорядкувально- збірну ділянку. 03.01.1983 року його було призначено старшим інженером технологом на опоряджувально-збірній ділянці. 19.05 1986 року його було призначено мастером опоряджувальної ділянки. 26.10.1987 року йому було присвоєно 4 розряд опоряджувальника деталів меблів. 31.08.1995 року він отримав 5 розряд опоряджувальника меблевих деталів. 28.02.2002 року [PERSON] було звільнено на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку зі змінами в організації виробництва. Призначення пенсії на пільгових умовах та в пільгових розмірах визначається, ст. 13,14,100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та у відповідності зі Списками виробництв, робіт і професій ,зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах Згідно п."б" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, мають право працівники зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - чоловіки після 55 років і при стажі не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсія на пільгових умовах призначається із зниженням віку, передбаченим ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на один рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи - чоловікам. На зазначених роботах працівник мав працювати повний робочий день, що означає зайнятість відповідною роботою не менше 80% робочого часу - відповідно до п.2 Порядку №383. Відповідно до п. 20 Постанови КМУ №637 від 12.08.1993 року у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки, підприємств, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: період роботи, що зараховується до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Відповідно до п. 3 «Порядку застосування списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад та показників при розрахунку стажу роботи, який дає право на пенсію по віку на пільгових умовах» затвердженим наказом Міністерства праці і соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, дійсні на період роботи особи. За Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України від 11.03.1994 року №162 ,на який посилається позивач, за кодом №2230600 „а", передбачені робітники, які працюють на гідравлічних пресах із застосуванням синтетичних клеїв, що містять фенол, формалін, сечовину та їх похідні, але за наказом по підприємству, на якому працював позивач [PERSON] №101 „а" від 10.04.1996 року робоче місце личкувальника деталей меблів не атестовано. За даним наказом було атестовано лише посаду опоряджувальника виробів з сировини на опоряджувальній дільниці та посади машиністів (кочегарів) котельної і електрогозозварювальники. Шкідливість умов праці позивача ніякими документами не засвідчено. Крім того наказ №316 від 26.10.1987 року, за яким позивачу було встановлено 4 розряд личкувальника деталей меблів, ніякими документами не підтверджено виконання робіт на гідравлічних пресах із застосуванням синтетичних клеїв, що містять фенол, формалін, сечовину та їх похідні, як необхідну умову за розділом XXI „Цилюлозно-паперове та деревообробне виробництво" по Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України від 11.03.1994 року №162. Аналізуючи пояснення свідків [PERSON] та [PERSON], які були допитані в судовому засіданні і стверджували, що працювали на гідравлічних пресах поряд з [PERSON],суд вважає безпідставним, оскільки в трудовій книжці позивача відсутній запис про прийом його на роботу личкувальником меблевих деталей, або будь-яким іншим робітником деревообробного виробництва, що працює на гідравлічних пресах із застосуванням синтетичних клеїв, що містять фенол, формалін, сечовину та їх похідні. Крім того, відповідно до п.17, п. 18 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», показаннями свідків передбачено підтвердження лише загального стажу роботи за умови неможливості отримати документи про наявний стаж роботи у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами, іншими надзвичайними ситуаціями або внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації і підтверджуватися показаннями не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації. Таким чином п. 17, п. 18 вищевказаної Постанови КМУ не передбачають порядку підтвердження факту роботи повний робочий день із шкідливими та важкими (особливими) умовами праці, а передбачають лише порядок підтвердження загального стажу роботи за показаннями свідків. Згідно з п. 6 Постанови КМУ «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» № 442 від 01.08.1992 атестація робочих місць передбачає установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією. Таким чином, санітарно-гігієнічні дослідження є обов'язковими і необхідними для комплексної оцінки факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідних ділянках виробництва. Крім того, вимога [PERSON] зобов'язати відповідача видати уточнюючу довідку про підтвердження стажу роботи з 21.01.1992 року до 28.02.2002 року для призначення пільгової пенсії є безпідставною, тому що суд не може зобов'язати особу до вчинення дій, які вона зобов'язана вчинити відповідно до норм законодавства, зокрема на виконання статті 49 Кодексу законів про працю України, однак не може вчинити - видати довідку, з причини відсутності підтверджуючих викладене в довідці даних. За таких обставинах враховуючи, що призначення пенсії на пільгових умовах здійснюється відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за умови наявності займаної посади (виконуваної роботи) в списках виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці затверджених постановою Кабінету Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; а також, що відповідно до п.4.5 „ Порядку застосування списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад та показників при розрахунку стажу роботи, який дає право на пенсію по віку на пільгових умовах" №383 - якщо атестація з 21.08.1992 року не проводилась або за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997 року, право не підтверджено, в пільговий стаж зараховується тільки період роботи в шкідливими умовами праці на даному підприємстві до 21.08.1992 року, суд не находить підстав для задоволення позову [PERSON] На підставі ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»,

Outcome: dismissed