Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

29 грудня 2015 року до суду надійшла позовна заява ПАТ КБ Приватбанк до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в якій зазначено, що відповідно до укладеного 04 липня 2007 року кредитного договору № 440М-07 [PERSON] отримав кредит в розмірі 150000 гривень на термін до 04 липня 2012 року та зобов*язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування ним в строки та в порядку, передбаченому договором. В забезпечення виконання зобов*язань за кредитним договором № 440М-07 від 04 липня 2007 року було укладено договір поруки відповідно до якого [PERSON] взяла зобов*язання солідарно відповідати перед кредитором за виконання [PERSON] зобов*язань за вищевказаним кредитним договором. Приймаючи до уваги, що позичальник [PERSON] неналежним чином виконував передбачені договором зобов*язання щодо повернення кредиту, станом на 08 грудня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 214535 грн 55 коп, яка складається із: суми боргу за кредитом 55397 грн 62 коп, заборгованості по відсоткам за користуванням кредитом 219 грн 95 коп, пені за несвоєчасність виконання зобов*язань - 158917 грн 98 коп, яку позивач просив стягнути на його користь солідарно з відповідачів разом із сумою судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з*явився, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 3). Відповідачі [PERSON], [PERSON] на виклик в судове засідання не з*явилися, про час і місце його проведення були повідомлені належним чином в порядку ст.ст. 74,76 ЦПК України (а.с. 43-44). З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З*ясувавши позицію позивача, дослідивши докази\~ у справі, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 04 липня 2007 року уклали кредитний договір № 440М-07, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] отримав від позивача кредит у розмірі 150000 грн., що підтверджується заявами на видачу готівки (а.с. 15), дата повернення кредиту - не пізніше 04 липня 2012 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20% річних (а.с. 11-13) (п. 1.1, 4.1 договору). Сторони також узгодили графік платежів по кредиту, складений 05 липня 2007 року відповідно до якого розмір щомісячного платежу складає 4020 грн. (а.с. 14). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки від 04 липня 2007 року, за яким поручитель прийняв зобов*язання відповідати перед кредитодавцем за виконання боржником своїх зобовязань за кредитним договором як солідарний боржник в повному обсязі (а.с.16). Прийняті на себе зобовязання відповідач [PERSON] не виконує, в звязку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 08 грудня 2015 року складається з наступного: заборгованості по кредиту 55397 грн. 62 коп., заборгованості по відсоткам за користуванням кредитом 219 грн 95 коп, пені за несвоєчасність виконання зобов*язань - 158917 грн 98 коп., а всього в сумі 214535 грн. 55 коп. (а.с.4-6). За змістом положень ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов*язаний повернути позикодавцеві\~ позику (грошові кошти)\~ у строк та в порядку, що встановлені в договорі. Таким чином, суд вважає, що в судовому засідання знайшов своє підтвердження факт порушення своїх зобов*язань за кредитним договором відповідачем [PERSON], тому з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість по кредиту станом 08 грудня 2015 року в загальному розмірі 214535 грн. 55 коп. Згідно зі ст.535 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку та відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Стаття 554 ЦК України визначає, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники,якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. В той же час, згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування субєктивного права кредитора й субєктивного обовязку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Як вбачається з п.1.3 кредитного договору № 440М-07 від 04 липня 2007 року (а.с. 11), при його укладенні сторонами визначена у договорі дата повернення кредиту - не пізніше 04 липня 2012 року; із вимогою до поручителя щодо виконання забезпеченого зобов*язання кредитор звернувся 09 грудня 2015 року (а.с. 7), дана позовна заява до відповідачів у справі до суду надійшла 29 грудня 2015 року. Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку, що шестимісячний строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів обчислюється з моменту настання строку виконання основного зобовязання в повному обсязі згідно з умовами договору кредиту (кінцевої дати погашення кредиту), або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково (предявлення кредитором позову до боржника про дострокове повернення кредиту). Наслідком порушення кредитором строку предявлення вимоги до поручителя згідно ст. 559 ЦК України є припинення поруки. Як зазначено у п. 24 Постанови Пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Пункт 11 договору поруки, що укладений 04 липня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON], у даному випадку на думку суду застосуванню не підлягає, що узгоджується з Правовою позицією Верховного суду України у справі № 6-53цс14 від 17 вересня 2014 року. Таким чином, суд вважає, що у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» в частині вимог до [PERSON] про солідарне з [PERSON] стягнення заборгованості в сумі 214535 грн. 55 коп. слід відмовити. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати, пов*язані із сплатою судового збору (а.с. 1).

Outcome: partial