Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

27.07.2020 року [PERSON] , діючи від імені та в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] . В обгрунтування своїх вимог представник позивачки зазначив, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 11.08.2017 року. Від шлюбу мають дочку - [PERSON] , [INFO] . На час звернення до суду з позовом сторони у справі не є сім`єю, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, їх стосунки не є притаманними сімейним стосункам. Матеріальну допомогу на утримання дочки відповідач не надає, відмовився від укладення договору щодо забезпечення дочки, При цьому, на утриманні позивачки перебуває її дитина від іншого шлюбу [PERSON] , [INFO] . Вважає, що для забезпечення належного рівня життя дитини, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, розмір аліментів, які необхідно на утримання дочки від батька має складати 1/3 частину його заробітку. Крім того, посилаючись на те, що дочка сторін у справі страждає на тяжку хворобу - синдром Дауна, дитина є дитина-інвалід до 18 років . Саме у зв`язку з цим позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною і потребує матеріальної допомоги на утримання від батька дитини. На утримання позивачки представник просив стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу). Провадження у справі відкрито 04 серпня 2020 року з призначенням справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні представник позивачки підтримав заявлений позов, просив стягнути з відповідача на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання дочки в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу), а на утримання позивачки на утриманні якої перебуває дитина-інвалід аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу до досягнення дочкою шестирічного віку. Відповідач визнав позов частково. Підтвердив, що сімейні відносини з позривачкою припинені, він проживає окремо від сім`ї. Їх з позивачкою дочка страждає на тяжку хворобу, він регулярно надає допомогу на утримання дочки та забезпечує всі витрати на лікування та розвиток дитини. Також відповідач стверджував, що мати дитини не приділяє належну увагу дитині, а тому заперечував щодо сягнення з нього аліментів на її утримання. Заслухавши учасників судового розгляду справи,, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені в інтересах [PERSON] до [PERSON] позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої - [PERSON] , [INFO] . (а.с.11,12). Малолітня дочка сторін у справі - [PERSON] проживає разом з матір"ю за адресою - [ADDRESS] (а.с.10). Статтями 180,181,182,183,184 СК України передбачено, що батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; при визначенні розміру аліментів суд враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Наразі судом встановлено, що дочка сторін у справі проживає з матір`ю, остання виконує свої обов`язки щодо її виховання,навчання, гармонійного розвитку та матеріального забезпечення. Батько дитини є працездатним, приймає участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дочки, у той же час не заперечує щодо стягнення з нього ж аліментів на утримання дочки. Отже, приймаючи до уваги встановлені обставини, а саме вік дитини і стан здоров`я, суд приходить до висновку, що відповідач зможе сплачувати аліменти на дитину в розмірі, що складає 1\\4 частину від його заробітку (доходу), оскільки це буде складати необхідний мінімум для забезпечення утримання дочки за умови, що батько дитини і в добровільному порядку приймає участь у її забезпеченні. Як видно зі змісту консультативного висновку Національної спеціалізованої лікарні «Охматдит» від 07.12.2017 року дитині [PERSON] , [INFO] встановлено діагноз - синдром Дауна (а.с.10-11). За правилами ч. ч. 2, 3, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Зазначені відповідачем обставини як підстави для відмови у позові в частині стягнення аліментів на дружину не заслуговують на увагу суду, оскільки нен підтверджені належними та допустимими доказами, у частині щоджо неналежної участі матері у розвитку дитини та відсутності у відповідача можливості сплачувати аліменти на утримання дружиниу розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу). З огляду на викладене вище, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог і у частині стягнення аліментів на утримання позивачки в розмірі визначеному останньою. Крім того, правилами ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Отже, аліменти з відповідача на користь позивачки, як на утримання дитини так і на утримання дружини підлягають стягненню з 27 липня 2020 року, а саме з моменту звернення позитвачки до суду з позовом З урахуванням задоволення позову та відповідно до правил ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає сума судового збору у розмірі по 840, 80 грн. за кожною позовною вимогою, оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежів за один місяць допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: partial