Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

02 червня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1000,00 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, мотивуючи тим що сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, під час їх спільного проживання у них народились діти - син [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO]. На даний час сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, діти залишились проживати разом з позивачем, перебувають на її утриманні, однак домовленості, про надання матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку, між сторонами не досягнуто, позивач самостійно несе витрати на утримання дітей, врегулювати питання про сплату аліментів на утримання дітей в досудовому порядку відповідач не погоджується. Крім того, позивач просить врахувати що відповідач є особою працездатного віку, спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, тому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання двох малолітніх дітей у розмірі 1000,00 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання повідомлена належним чином, подала до суду заяву, про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. (а.с. 17) Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні, пояснив, що дійсно з 2009 року сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, під час їх спільного проживання у них народились діти - син [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO]. На даний час діти проживають разом з матір'ю, відповідач надає матеріальну допомогу, однак між сторонами виникають спори, щодо визначення конкретного розміру аліментів, який відповідач має сплачувати на утримання дітей, однак відповідач намагається надавати необхідну матеріальну допомогу на утримання дітей, придбаває для дітей необхідні речі та має намір в подальшому надавати матеріальну допомогу на їх утримання. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За умов ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що [PERSON], народився 03 жовтня 2009 року, батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві 15 жовтня 2009 року, (актовий запис №3082). (а.с. 7) [PERSON], народився [INFO], батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві 10 липня 2012 року, (актовий запис №1891). (а.с. 8) Як з'ясовано судом, підтверджується поясненнями сторін по справі, позивач та відповідач проживали однією сім'єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу, під час їхнього спільного сумісного проживання народились діти - син [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO], факт батьківства визнано відповідачем у встановленому законом порядку, після припинення сімейно-шлюбних відносин діти залишились проживати разом з матір'ю, знаходяться на її утриманні, відповідно до вимог сімейного законодавства дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку своїх батьків. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначені розміру аліментів на утримання дітей, суд бере до уваги, що відповідач є особою працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було, процесуальним правом надати докази, які мали підтвердити виконання батьківського обов'язку щодо утримання дітей, відповідач не скористався. За умов ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як зазначено у п.п. 16 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року за №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного подружжя, дітей, батьків, інших осіб», утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за сумісництвом, в тому числі з доходів від підприємницької діяльності. Відповідно до положень частини другої та третьої статі 183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватись до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вируванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. З огляду на викладене, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, враховуючи положення ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" де встановлено з 01 січня 2014 року прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років - 1032,00 грн., а дітей віком від 6 до 18 років - 1286,00 грн., на одну особу в розрахунку на місяць, та вимог ст. 181 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей підлягає задоволенню частково, суд присуджує стягнути з [PERSON], аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 02 червня 2014 року та до досягнення дітьми повноліття, в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. В порядку п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення з [PERSON], аліменти на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1500,00 грн. у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат за подання позову про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Враховуючи наведене та

Outcome: partial