Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

19\~квітня 2021\~року Акціонерне\~товариство комерційний\~банк «ПриватБанк»\~звернулося до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 26 297 грн. 33 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між сторонами 22.06.2010 року був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого позивач надав позичальнику кредитні кошти в вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на умовах, встановлених Умовами та Правилами надання банківських послуг у Приватбанку, банківськими тарифами. Взяті на себе зобов`язання, відповідно до умов кредитного договору, банк виконав у повному обсязі. Проте відповідач, незважаючи на це, порушив його, оскільки, своєчасно не погашав кредит та не сплачував проценти за користування ним, внаслідок чого станом на 24.03.2021 року утворилася заборгованість по кредитному договору в розмірі 32\~569 грн. 87 коп., в тому числі за тілом кредиту - 10 049 грн. 87 коп., за процентами - 16 147 грн. 46 коп., пеня - 6 372 грн. 54 коп. (позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 26 297 грн. 33 коп., в тому числі за тілом кредиту - 10 049 грн. 87 коп., за процентами - 16 147 грн. 46 коп., пеня - 100 грн. 00 коп.). Представник позивача в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Судом, відповідно до ч.ч.7,8\~ст.128 ЦПК України, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації. Про причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача в своїй заяві проти цього не заперечував. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] 22.06.2010 року був укладений кредитний договір б/н, в якому сторони узгодили всі його умови. Договір складається з анкети-заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг, банківських тарифів. Згідно анкети-заяви позичальник погодився, що заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг в ПриватБанку, банківськими тарифами складає собою кредитний договір. Так, згідно\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України\~передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно\~ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1ст. 1048\~ЦК України\~ кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст.1049, ст.1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання. Крім цього, положення ст.ст.546, 548-551 ЦК України\~вказують на те, що сторони зобов`язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов`язання забезпечується, зокрема неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в Законі або договорі. Як зазначалося вище, відповідачем була підписана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, проте остання не містить умов щодо внесення плати за користування кредитом (процентів), неустойки за порушення умов договору, їх розміру. Не містять підпису позичальника й надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку. Водночас, в матеріалах справи відсутнє підтвердження, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, саме в зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження N 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. За такого, Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах справи, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили в письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена в формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також штрафних санкцій за порушення зобов`язань. Проте, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку\~АТ КБ "ПриватБанк"\~не повернуті, положення ч. 2 ст. 530 ЦК України, кредитор вправі вимагати виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Зазначений правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року в подібній справі за № 342/180/17. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 24.03.2021 року утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 10 049 грн. 87 коп. (заборгованість за простроченим тілом кредиту). Розмір вказаної заборгованості відповідачем не спростовано, не надано доказів його неправильності або альтернативного розрахунку заборгованості (ч.3 ст. 12 ЦПК України). За такого, з відповідача на користь позивача належить до стягнення заборгованість за кредитом у зазначеному ним розмірі. Згідно ч. 1ст. 141\~ЦПК України\~з відповідача, враховуючи ступінь задоволення позовних вимог (38 %), на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 862 грн. 60 коп.

Outcome: partial