Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

ФОП [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], у якому просить визнати недійсним доручення №5 від 24.05.2006 року, видане [PERSON] фізичною особою-підприємцем [PERSON] з моменту його складання. Свої вимоги ФОП [PERSON] мотивує тим, що будучи суб'єктом підприємницької діяльності, ним, впродовж 2004-2011 рр. було здійснено будівництво багатоквартирного будинку у місті Борщові. На протязі вказаного періоду часу, на підставі укладених з фізичними особами договорів-доручень, позивачем здійснювалося залучення коштів для будівництва зазначеного багатоквартирного будинку. Влітку 2013 року, коли будівництво будинку було завершено і оформлено усі необхідні документи для здачі його експлуатацію, [PERSON] звернувся до фізичних осіб, з якими у нього були укладені договори, з метою погашення ними наявної перед позивачем заборгованості та з вимогою оплатити повну вартість квартир. Зокрема, було укладено договори-доручення з громадянами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та іншими. Однак, із розмов з окремими дольовиками, позивачу стало відомо, що кошти за квартири вони йому на банківський рахунок не перераховували, а передали готівкою [PERSON] Також, відповідач уклав договори від імені позивача з громадянами [PERSON], [PERSON], [PERSON] та іншими. [PERSON] представлявся перед цими та іншими особами представником ФОП [PERSON], фактичним співвласником будівництва, видавав їм квитанції до прибуткових ордерів про одержання від них даних коштів, які в подальшому, з його слів, мали бути передані позивачу. Проте, [PERSON] не є представником ФОП [PERSON], не перебував у трудових відносинах, печатки на касових ордерах виконані від імені ФОП [PERSON] не ним, підписи від його імені та самі касові ордера не відповідають дійсності, оскільки позивачем не видавалися і кошти на розрахунковий рахунок ФОП [PERSON] не поступали. Крім того, жодних довіреностей чи інших видів процесуальних документів для здійснення представництва від імені [PERSON] відповідачу не надавалося. Вважає, що доручення №5 від 24.05.2006 року, на підставі якого [PERSON] укладав договори, отримував кошти та вчиняв інші юридичні дії, пов»язані з будівництвом багатоквартирного будинку в місті Борщові слід визнати недійсним, оскільки зазначену обставину підтверджено висновком почеркознавчої експертизи №17/57 від 17.02.2014 року, виконаним в ході досудового розслідування в кримінальному провадженні №12013210010003875 від 14 жовтня 2013 року за ст.190 КК України по факту шахрайських дій [PERSON] Представник позивача ФОП [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з»явився, однак подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з»явився, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 10.04.2012 року Виконавчим комітетом Борщівської міської ради, 40-квартирний житловий будинок [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON]. Як вбачається із договору доручення №5 від 24 травня 2006 року, фізична-особа підприємець [PERSON] доручив [PERSON] представництво своїх інтересів перед третіми особами під час укладення угод дольової участі в будівництві багатоквартирного житлового будинку за адресою с.Бандери в м.Борщів. Позивач заперечив надання представництва [PERSON] відповідно до договору доручення №5 від 24.05.2006 року, у тому числі своє волевиявлення на вчинення зазначеного правочину. Відповідно до висновку почеркознавчої експертизи від 17.02.2014 року № 17/57, встановлено, що підпис, виконаний в рядку «[PERSON].» у вказаному дорученні №5 від 24 травня 2006 року виконаний не [PERSON], а іншою особою. У відповідності до ч.1 та ч.3 ст.237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Частиною 1 статті 244 ЦК України передбачено, що представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватись за довіреністю. Згідно ст.ст. 1000, 1003 ЦК України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. У договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними. Згідно ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним;. Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 ЦК України. Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту, шляхом визнання недійсним доручення №5 від 24.05.2006 року, виданого [PERSON] фізичною особою-підприємцем [PERSON], з моменту його складання. На підставі наведеного,

Outcome: approved