Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

19 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки доходу відповідача на утримання синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], доньок [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], через ненадання ним допомоги матеріального забезпечення у добровільному порядку. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач позовні вимоги визнав. Пояснив, що батьківство стосовно дітей визнав у добровільному порядку. За окремого проживання з дітьми допомогу надає за можливості, але не має до цього документального підтвердження. Інших утриманців він не має. Стан його здоров"я задовільний. Позивач працевлаштований у вагонному депо Одеської залізниці. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується записами даних про батьків у свідоцтвах про народження серії І-ФП №№100024, 023723, 128296, місце реєстрації виконавчий комітет Баратівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області (а.с.6-8). Визнання відповідачем батьківства у добровільному порядку підтверджується копіями актових записів про народження та повним витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актвого запису про народження дітей (а.с.24-43). Діти проживають з матір'ю в с.Олександрівка Снігурівського району Миколаївської області, за довідкою про склад сім'ї від виконавчого комітету Олександрівської сільської ради Миколаївської області за №1105 від 17 серпня 2015 року. Сторони за роздільного проживання не досягли домовленості про утримання дітей. Між сторонами по справі мають місце сімейні правовідносини щодо обов'язку батьків на утримання дітей до досягнення ними повноліття, визначеного ст.180 СК України. Згідно ст.181 СК України одним із способів виконання батьками обов'язку утримувати дитину є стягнення аліментів за рішенням суду, у тому числі у частці від доходу одного з батьків. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Визначаючи розмір стягнення, в порядку ст.182 СК України, суд враховує задовільний стан здоров'я дітей та їх матеріальне становище за надання утримання лише матір'ю за рахунок соціальної виплати та тимчасових підробітків, відсутність у дітей власного майна, положення відповідача, який має постійну роботу, у нього відсутні інші утриманці. Відповідач не повідомив суду про інші обставини, які б могли вплинути на рішення про визначення розміру стягнення. Суд приходить висновку про обґрунтованість визначення розміру аліментів у частці заробітку (доходу) батька, відповідно положень ст.183 СК України, а саме стягнення 1/3 частки його доходу, починаючи з дати звернення позивачки до суду з позовом. При цьому суд не ухвалює про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], якому 19 липня 2015 року виповнилося 18 років. Доказів про продовження повнолітнім сином навчання і у зв"язку з цим потреби у утриманні від батька позивачка не представила. Суд ухвалює про стягнення з відповідача судового збору у порядку ст.ст.79,88 ЦПК України.

Outcome: partial