Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

30.09.2014р. [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS], та зняти його з реєстрації. Свої вимоги мотивує тим, що будинок [ADDRESS] є її приватною власністю, на підставі договору дарування від 24.07.2013р. Даний будинок подарував їй її чоловік [PERSON] В даному будинку проживала позивачка разом з чоловіком, та чоловіка син [PERSON]- відповідач по справі. З листопада 2005р. відповідач виїхав з зазначеного будинку та проживає за адресою [ADDRESS]. [INFO]. чоловік позивачки [PERSON] помер, в будинку проживає тільки [PERSON] В зв'язку з тим, що пенсія у позивачки мала, вона звернулася з заявою про отримання субсидії, але їй відмовили так як в будинку зареєстрований [PERSON], тому слід надати і довідку про його доходи. Відповідач документів для оформлення субсидії не надав, а на прохання виписатись з будинку не відреагував, що і стало причиною звернення до суду. Позивачка в судовому засіданні просила задовольнити позов, з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. ( постановляє заочне рішення) (ч.1 ст.224 ЦПК України) Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору дарування житлового будинку від 24 липня 2013року, посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 1233, [PERSON] на праві приватної власності належить будинок за адресою [ADDRESS], що підтверджується копією договору дарування житлового будинку від 24.07.2013р. та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.07.2013р. (а.с. 5, 6) В будинку за адресою [ADDRESS], зареєстрований відповідач [PERSON], але за вказаною адресою не проживає з листопада 2005р., що підтверджується копією довіки № 424 від 26.08.2014р., довідкою №2942 від 08.10.2014р. та копією аркушу будинкової книги(а.с.7, 8, 10) Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні, які допитані окремо, дали аналогічні покази, що відповідач є пасинком позивачці, раніше за адресою [ADDRESS] проживали позивачка-[PERSON], її чоловік та його син - [PERSON] Після одруження, з листопада 2005року, відповідач постійно проживає у дружини. З того часу, свідки не бачили, щоб він проживав у будинку [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За приписами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач добровільно виїхав з спірного будинку, був відсутній у цьому житлі без поважних причин понад восьми років. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивачки в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житлом, є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог в частині зобов'язання відповідача знятися з реєстрації в будинку за адресою [ADDRESS], суд зазначає наступне. Порядок реєстрації, зняття з реєстрації громадян, а також іноземців чи осіб без громадянства, які на законних підставах, перебувають в України визначено Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні". Відповідно до ст. 7 цього Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Враховуючи, що позовні вимоги в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування будинком, задоволено, а наявність такого судового рішення вже є підставою для зняття відповідача з реєстрації, тому в задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання відповідача вчинити дії по зняттю з реєстрації є безпідставними і не підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial