Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

10.06.2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , відповідно до якого просить: стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання їхніх доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з відповідачем народила трьох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] та [INFO] . Тривалий час вони з відповідачем проживають окремо, шлюбні відносини фактично припинені. Доньки мешкають разом із нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач від виконання свого обов`язку по утриманню дітей ухиляється. На момент звернення до суду згоди між сторонами по справі щодо способу виконання відповідачем свого обов`язку з утримання дітей не досягнуто. У судове засідання позивач не з`явилася, проте надала суду заяву від 23.07.2020 року, в якій просила слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, шляхом надіслання судових повісток, в судове засідання не прибув, через канцелярію суду надав відповідну заяву, згідно якої просив зменшити розмір аліментів, так як він працевлаштований та має заробіток в розмірі 5250,00 гривень та просив розглядати справу за його відсутності У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Сторони мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів громадянського стану Золочівського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 87 від 19.11.2002 року; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 68 від 01.09.2004 року; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів громадянського стану Золочівського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 99 від 13.08.2010 року. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аліменти - це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст.141 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Частиною 3 ст.181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 3 ст. 70 ЗУ "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року №1404-VIII, загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З системного аналізу наведених норм слідує, що саме позивач, як особа, яка одержує аліменти на утримання дитини та разом з якою проживає дитина, має право визначати спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі чи в розмірі частки від доходу відповідача, які необхідні для гармонійного розвитку дитини. Позивач обрала спосіб стягнення аліментів - у твердій грошовій сумі і суд не вправі його змінювати та стягувати аліменти у частці від заробітку відповідача. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує наступне: Згідно зі статтею 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей 6 до 18 років, який становить з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 01 липня 2020 року- 2318 гривень. Отже, мінімальний гарантований розмір аліментів для дітей віком від 6 до 18 років, встановлений ч.2 ст.182 СК України, не може бути меншим ніж 1159,00 грн. на кожну дитину. Разом з тим, мінімальний рекомендований розмір аліментів для дітей віком від 6 до 18 років становить 2318 гривень на кожну дитину, встановлений ч.2 ст.182 СК України, і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно довідки від 24 липня 2020 року, виданої [PERSON] , він дійсно працює в ТОВ «Сумибуд-С» на посаді підсобного працівника з 16 липня 2020 року (згідно наказу № 14 від 15.07.2020 року) по теперішній час з заробітною платою згідно штатного розпису 5250,00 гривень. Відповідно до ч.5 ст.183 СК України той із батьків, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Отже, заробіток (дохід) відповідача не є достатнім для присудження аліментів у мінімальному рекомендованому розмірі 2318 грн.(від 6 до 18 років) на кожну дитину, тому абз.3 ч.2 ст.182 СК України не підлягає застосуванню до даних правовідносин. Разом з тим, абз.2 ч.2 ст.182 СК України визначено мінімальний гарантований розмір аліментів для дітей віком від 6 до 18 років (1159 грн. на кожну дитину) і суд не вправі призначити стягнення аліментів у меншому розмірі. Доказів того, що у власності відповідача перебуває нерухоме майно чи транспортні засоби, сторони суду не надали. Разом з тим, при визначенні розміру аліментів суд враховує й те, що обов`язок утримувати дітей рівною мірою стосується обох батьків. Позивачем не надано суду доказів того, які витрати вона здійснює та в якому розмірі на утримання дітей. Враховуючи наведене та те, що відповідач офіційно працевлаштований, отримує постійний дохід, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі, що становить відповідну частину від його заробітку (доходу), залежно від досягнення дітьми певного віку з врахуванням вимог ст.182 Сімейного кодексу України. Крім того, при прийнятті рішення про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1159 грн. на кожну дитину судом прийнято до уваги, що цей розмір є не меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей - в більшому розмірі, оскільки сторонами не надано доказів, які б підтверджували такий майновий стан відповідача, який би дозволяв йому сплачувати аліменти в більшому розмірі. Також суд вважає за необхідне зазначити, що позивачка не позбавлена права звертатися до суду із позовом до відповідача в порядку ст. 192 СК України про збільшення розміру аліментів на утримання дітей, у випадку, якщо будуть існувати докази такого майнового стану відповідача, який дозволятиме останньому сплачувати аліменти в більшому розмірі ніж визначив даним рішенням суд. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, - розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, а відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, визначеному КМУ. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за вимогами щодо стягнення аліментів, то судовий збір у розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь Держави. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: partial