Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

[PERSON] (надалі - «Позивач») звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] (надалі - «Відповідач»), в якому просила стягувати з [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], аліменти на утримання повнолітнього сина, [PERSON], [INFO], у розмірі 1500 гривень щомісячно, до закінчення його навчання або до досягнення ним двадцяти трьох років. Позовні вимоги мотивовано тим, що на даний час повнолітній син [PERSON], [INFO], навчається на другому курсі стаціонарної форми навчання в коледжі електронних приладів Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу, у зв'язку з чим потребує матеріального утримання. Як зазначено Позивачем в позовній заяві, Відповідач отримує пенсію в розмірі більше 5 000 гривень в місяць і на даний час на його утриманні немає неповнолітніх дітей або осіб, на яких згідно закону Відповідач повинен надавати матеріальну допомогу, у зв'язку з чим він має змогу оплачувати аліменти в розмірі 1500,00 грн. Позивачем подано до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позов, в якому він, посилаючись на наявність проблем із здоров'ям, просив стягувати з нього аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі ? від його пенсійного забезпечення, оскільки такий розмір аліментів є посильним для нього. В поданому відзиві на позовну заяву Відповідач просив проводити розгляд справи без його участі. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві та відзиві на позов пояснення Позивача та Відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого в них народився син [PERSON], [INFO] (а.с.5), який є станом на даний час є повнолітнім та проживає з Позивачем (а.с.7). Згідно з Довідкою, виданою директором коледжу електронних приладів Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу №83 від 01.06.2018 р. (а.с.6) [PERSON] навчається на другому курсі денної форми навчання в коледжі електронних приладів Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу, термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року. Згідно з частиною 1 статті 28 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці визнають право дитини на освіту, і з метою поступового досягнення здійснення цього права на підставі рівних можливостей вони, зокрема: а) вводять безплатну обов'язкову початкову освіту; b) сприяють розвиткові різних форм середньої освіти, як загальної, так і професійної, забезпечують її доступність для всіх дітей та вживають таких заходів, як введення безплатної освіти та надання у випадку необхідності фінансової допомоги; с) забезпечують доступність вищої освіти для всіх на підставі здібностей кожного за допомогою всіх необхідних засобів; d) забезпечують доступність інформації і матеріалів у галузі освіти й професійної підготовки для всіх дітей; е) вживають заходів для сприяння регулярному відвіданню шкіл і зниженню кількості учнів, які залишили школу. Відповідно до частини 1 статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ). Статтею 199 Cімейного кодексу України (надалі - «СК України») визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Таким чином, Суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов'язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Даний позов пред'явлено про стягнення з Відповідача на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, аліментів в розмірі 1500,00 грн. Відповідно до частини 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (частина 2 статті 200 СК України). Згідно з статтею 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, до яких відносяться: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зміст ст. 200 Сімейного Кодексу вказує про те, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як встановлено Судом, повнолітньому сину сторін [PERSON] на даний час виповнилось 18 років, він продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Згідно Пенсійного посвідчення [NUMBER] від 25.01.2018 р. Відповідач [PERSON] є пенсіонером по інвалідності внаслідок загального захворювання 2 групи, та отримує пенсію по інвалідності, що підтверджується Довідкою про доходи №1779 5476 4072 7745 Косівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області №1332 від 18.10.2018 року, зі змісту якої вбачається, що середньомісячний розмір пенсійного забезпечення Відповідача становить близько 2700,00 грн. Крім того, в якості додатків до відзиву на позов Відповідачем надано Суду Виписку з Історії хвороби №9096, зі змісту якої вбачається, що Відповідач має проблеми зі здоров'ям та потребує відповідної реабілітації (що підтверджується Індивідуальною програмою реабілітації інваліда №23). Враховуючи вищевикладене, та, зокрема, те, що повнолітній [PERSON] є студентом денної форми навчання, а тому потребує утримання, зважаючи на стан здоров'я та матеріальний стан Відповідача [PERSON], Суд, виходячи з принципів справедливості та розумності, приходить до висновку про те, що сума аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у 1000,00 грн., буде достатньою та посильною для Відповідача. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Зважаючи на викладене, Суд приходить до висновку, що заявлений позов слід задовольнити частково, та визначити розмір аліментів, який підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який навчається, у розмірі 1000,00 гривень щомісячно, починаючи з 26 вересня 2018 року до закінчення його навчання на денному відділенні в Коледжі електронних приладів Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу на 2 курсі, в групі ТК-16-02, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 182, 185, 191, 199 Сімейного кодексу України, п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 76, 77, 81, 141, 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України , суд,-

Outcome: partial