Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

19 липня 2017 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що з 20 грудня 2003 року по 23 жовтня 2006 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають дитину [PERSON], [INFO], який проживає з нею і повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримування дитини, добровільно ніякої матеріальної допомоги не надає, що ставить її у тяжке матеріальне становище. Їй відомо, що відповідач отримує нестабільний дохід, працює у сфері автомобільних перевезень ПП "[PERSON] В." у м. Дніпропетровськ. У звязку з чим, просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення [PERSON], [INFO], повноліття і вважає, що 2\~500 гривень щомісяця буде достатньо для задоволення потреб дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, одночасно позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, з порядком отримання рішення ознайомлення (а.с. 14). Відповідач заперечень проти позову не надав, в судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи за його відсутності не клопотав, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 грудня 2003 року до 03 листопада 2006 року (а.с. 3, 4). Від спільного подружнього життя вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5). Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю, знаходиться на її утриманні та вихованні (а.с.\~2), відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, але підлягають частковому задоволенню, і з урахуванням вимог ст.\~182, 184\~СК України, з відповідача на користь позивача на утримання малолітнього сина, повинні бути стягнуті аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1\~000,00 грн. щомісяця до досягнення [PERSON], [INFO] повноліття, починаючи стягнення з дня предявлення позову, оскільки позивачем у відповідності до ст.ст. 10, 11 60 Цивільного процесуального кодексу України не доведена можливість відповідача сплачувати аліменти у зазначеному нею у позовні заяві розмірі. Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоровя дитини і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 640 гривень 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial