Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

12 липня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], третя особа Управління-служба у справах дітей Шевченківської районної у м. Дніпрі ради про стягнення аліментів та додаткових витрат на малолітню дитину. В обґрунтування позову посилається на те, що сторони з 09.11.2002 року знаходились у зареєстрованому шлюбі, від якого народилась дитина [PERSON], [INFO]. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2010 року шлюб між сторонами було розірвано, також судовим рішенням було встановлено обовязок відповідача сплачувати аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно. За час, що пройшов з моменту винесення рішення про стягнення аліментів, витрати позивача на утримання дитини значно зросли, збільшилися також потреби дитини, зросли ціни на продукти харчування, предмети одягу та побуту. Відповідач офіційно не працевлаштований, однак працює у сфері встановлення систем автономного опалення, здійснює сантехнічні роботи та має достатній дохід для забезпечення потреб дитини, має задовільний стан здоровя, не має інших осіб на своєму утриманні, забезпечений рухомим (автомобіль) та нерухомим (3-кімнатна квартира за адресою м. Дніпро, ж/м Тополя-2[ADDRESS]) майном, має заборгованість з аліментів за останні три роки. Виходячи із фактичних потреб дитини, позивач вважає за необхідне просити про збільшення аліментів та стягнення їх з відповідача у розмірі 1300 грн. Крім того, додаткові витрати на дитину, повязані з її навчанням, склали за період з 01.09.2014 по 31.05.2017 року 26857,00 грн., також позивачем було здійснено витрати на оздоровлення та відпочинок дитини у дитячому оздоровчому таборі з 30.06.2017 по 13.07.2017 року в сумі 9550,00 грн., тобто загальна сума витрат на розвиток здібностей дитини, її навчання та оздоровлення становить 36407,00 грн. З огляду на зазначене та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 15 листопада 2017 року, позивач просить суд збільшити розмір аліментів, стягуваних з [PERSON] на користь неповнолітньої дитини [PERSON] та стягувати аліменти у розмірі 1300,00 грн. щомісячно, починаючи з 12 липня 2017 року, до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з відповідача на користь позивача понесені додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 18203,50 грн. Стягувати з відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання дитини один раз на рік у розмірі 9251,17 грн. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 16 січня 2018 року визначено здійснювати судовий розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа Управління-служба у справах дітей Шевченківської районної у м. Дніпрі ради про стягнення аліментів та додаткових витрат на малолітню дитину в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач 16.11.2017 року надав суду заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що позовні вимоги визнає частково. Він не ухиляється від сплати аліментів, та щомісяця перераховує позивачу 400 грн. суму, яку встановлено рішенням суду. Відповідач оспорює суму боргу за аліментами у Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровська. Постійних доходів відповідач не має, заробляє нерегулярними та сезонними підробітками, у звязку з погіршенням економічного стану в країні кількість замовлень впала. 01 липня 2017 року він одружився з [PERSON], та утримує її двох дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], Батько дружини переніс інсульт і також потребує піклування. Квартира відповідачем була придбана ще до шлюбу з позивачкою, машина придбана під час шлюбу за кредитні кошти, кредит погашений у 2014 році, тобто з часу розлучення матеріальний стан відповідача не покращився та цінного майна ним не придбавалося. Крім того, відповідач має захворювання і регулярно проходить лікування. Аліменти він може сплачувати в розмірі 1000 грн. щомісячно. Заперечує щодо стягнення додаткових витрат на дитину, оскільки навчання в країні безкоштовне, крім того, позивачка не обговорювала з відповідачем навчання дитини саме в даному навчальному закладі. Особливих обставин, передбачених ст.185 СК України, на думку відповідача, не вбачається, відсутні дані, що донька має незадовільний стан здоровя чи потребує додаткових витрат на розвиток її здібностей саме в цьому дитячому таборі. Так само не обґрунтована сума щодо стягнення витрат на утримання дитини один раз на рік саме у розмірі 9251,17 грн. Просить в цій частині вимог відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено наступне. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем було укладено 09.11.2002 року, від шлюбу мають спільну доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 22 листопада 2011 року. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2010 року у справі № 2-5160 стягнуто з [PERSON] аліменти в розмірі 400 грн. щомісяця на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], до її повноліття. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: -стан здоров'я та матеріальне становище дітей; -стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; -наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; -наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; -доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; -інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів,визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 1 ст.191 СК України\~\~аліменти присуджуються\~\~за рішенням суду\~\~від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2018 рік" - установити у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1700 гривень, з 1 липня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1853 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, встановлений на даний час розмір аліментів у сумі 400 грн. щомісячно, які стягуються з відповідача на утримання доньки [PERSON], не відповідає встановленим законом вимогам та є значно меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ч.1-2, ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Разом з тим, суд вирішуючи питання про можливість збільшення призначеного судом розміру аліментів виходить з матеріального становища сторін, зокрема з того факту, що позивачем не надано доказів покращення матеріального становища відповідача. Так, з матеріалів справи вбачається, що квартира за адресою м. Дніпро, ж/м Тополя-2[ADDRESS] придбана відповідачем ще в 2002 році. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] 01.07.2017 року уклав шлюб з [PERSON], яка має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З наявного в матеріалах справи пояснення [PERSON] вбачається, що дитина проживає разом з матірю та відповідачем [PERSON] В матеріалах справи також наявна довідка КЗ «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 3», з якої вбачається, що [PERSON] перебуває на диспансерному обліку з діагнозом остеохондроз поперекового відділу хребта, грижа. Протягом пяти років регулярно проходить курс амбулаторного проти рецидивного лікування. Поряд з цим, судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, хоча на даний час офіційно не працює, а тому суд приходить до висновку, що у [PERSON] не існує перешкод для виконання ним обов'язку по утриманню власної дитини і сплати аліментів в розмірі 1000 гривень, щомісячно, який є достатнім для забезпечення дитині можливості нормального розвитку. Суд вважає, що такий встановлений збільшений розмір аліментів на утримання дитини буде необхідним та достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Крім того, позивачка не позбавлена в майбутньому звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів згідно ст.192 СК України. Стосовно позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини суд зазначає наступне. Відповідно до ч .ч. 1, 2 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Тобто, за змістом даної норми закону додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Вимоги щодо стягнення додаткових витрат, повязаних з навчанням доньки, позивачка обґрунтовує довідкою Комунального закладу освіти «Навчально-виховний комплекс № 148 «Спеціалізована школа дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Планета щастя» Дніпровської міської ради від 15.06.2017 року. Згідно вказаної довідки, позивач здійснила оплату за [PERSON] в період з 01.09.2014 року по 31.05.2015 року в сумі 13622,00 грн., в тому числі додаткові платні послуги за навчання 8800,00 грн., благодійний внесок на розвиток школи 1100,00 грн., охорона школи 157,00 грн., харчування 3190,00 грн., фреш 335,00 грн., киснева пінка 49,00 грн. За період з 01.09.2015 року по 31.05.2016 року 7962,00 грн., в тому числі додаткові платні послуги за навчання 2492,00 грн., благодійний внесок на розвиток школи 200,00 грн., охорона школи 38,00 грн., харчування 4862,00 грн., фреш 320,00 грн., киснева пінка 50,00 грн. За період з 01.09.2016 року по 31.05.2017 року 5273,00 грн., в тому числі харчування 4862,00 грн., фреш 361,00 грн., киснева пінка 50,00 грн. Усього сплачено за період з 01.09.2014 року по 31.05.2017 року 26857,00 грн. Як вбачається з вказаної довідки, до витрат, що зумовлені особливими обставинами, як то передбачено приписами ст. 185 СК України, можливо віднести лише витрати на додаткові платні послуги за навчання, що складає 8800,00 грн. + 2492,00 грн. = 11292,00 грн. Інші витрати є або звичайними витратами на утримання дитини (наприклад, харчування), або не є обовязковими (благодійний внесок на розвиток школи), та всі вони не підпадають під визначення особливих обставин у розумінні даної норми закону. Відповідно до ч.1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. З урахуванням зазначеного суд вважає за можливе стягнути з відповідача половину підтвердженої в судовому засіданні суми додаткових витрат на дитину, а саме 5646,00 грн.. Разом з тим, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивачки щодо стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на утримання дитини один раз на рік у розмірі 9251,17 грн., виходячи з наступного. Статтею 185 СК України передбачено, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. З довідки Комунального закладу освіти «Навчально-виховний комплекс № 148 «Спеціалізована школа дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Планета щастя» Дніпровської міської ради від 15.06.2017 року вбачається, що сума додаткових витрат на навчання дитини кожного року є різною, а в учбовому періоді 2016-2017 рік такі витрати взагалі не здійснювались. З чого виходила позивачка, визначаючи суму 9251,17 грн. на рік, незрозуміло, оскільки ні розрахунків, ні жодних інших доказів на підтвердження саме такої суми матеріали справи не містять. Тому суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивачки в цій частині та фінансування додаткових витрат наперед. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. Враховуючи наведене,

Outcome: partial