Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Як вбачається з основної та уточнюючої позовної заяви, позивач [PERSON] з 25 листопада 1959р. по 23 квітня 1985року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від цього шлюбу вони мають двох синів [PERSON], відповідача по справі та [PERSON], який помер [INFO] і дочка якого [PERSON] є відповідачем по справі. Позивач розірвала шлюб з [PERSON] з намірами у подальшому переїхати на постійне місце проживання в м. Бердянськ та придбання житла і прописки. Після прибуття у м. Бердянськ позивач і [PERSON] за спільні кошти та грошові заощадження придбали 1/2частину житлового будинку [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу від 17.03.1988року на ім»я [PERSON] та вселилися в нього. З часу вселення в цей будинок позивач та [PERSON] проживали однією сім'єю, вели спільне господарство та мали спільний бюджет, займалися покращанням житлових умов, проводили регулярно поточні ремонти та займались вихованням дітей. [PERSON] страждав на різні захворювання , не міг фізично виконувати важку домашню роботу, в останні роки свого життя він потребував сторонньої допомоги, оскільки не міг себе обслуговувати, а тому позивач на протязі тривалого часу піклувалася про нього, матеріально утримувала та надавала іншу фізичну та моральну допомогу спадкодавцю, який знаходився в безпорадному стані, оскільки в березні 2007року він перебував в лікарні м.Запоріжжя, де йому провели операцію та виписали на амбулаторне лікування за місцем проживання. Під час лікування [PERSON] став малорухомим і позивач тривалий час опікувалася ним, здійснювала постійний догляд , купувала ліки в різних аптеках, на що витрачала багато часу та своїх коштів, проводила щоденне прибирання кімнати, міняла та прала білизну, готувала дієтичну їжу. [INFO] [PERSON] помер і після його смерті залишилися спадкоємці - син [PERSON] та дочка померлого сина, онука [PERSON], відповідачі по справі, які у встановлений законом строк звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. Позивач також звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їй відмовили. У зв»язку з тим, що померлий не залишив заповіту і позивач позбавлена права на володіння та користування майном, яке вони придбали за час спільного проживання, позивач просить визнати за нею право на спадкування по факту тривалого догляду за спадкодавцем [PERSON], який помер [INFO], змінити черговість на отримання права на спадщину за законом та надати їй право на спадкування разом з першою чергою спадкоємців за законом. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі і пояснила, що вона перебувала з [PERSON] у шлюбі з 25.11.1959р. по 23.04.21985р. Після розлучення вона приїхала в м. Бердянськ та одружилася в 1985році з [PERSON], з яким проживала по [ADDRESS] в 1990році вони розлучилися. [PERSON] також приїхав до Бердянську в 1985р., а в 1988році вона з ним купила 1/2частину житлового будинку [ADDRESS], який був записаний на [PERSON] З часу придбання будинку позивач прописалася в будинку та проживала з [PERSON] однією сім»єю, вели спільне господарство. Чоловік часто хворів, в 2007році йому зробили операцію, після повернення з лікарні додому він весь час перебував вдома, потихеньку порався по господарству, його навідували сусіди та родичі, а позивач доглядала чоловіка, потім у нього виявили рак хребта, в березні 2012року [PERSON] попав у лікарню, після виписки з лікарні він вже не піднімався і вона здійснювала за ним цілодобовий догляд, бо він не міг себе самостійно обслуговувати, а останнім часом був прикутий до ліжка та знаходився в безпорадному стані. В догляді за [PERSON] їй допомагав син [PERSON], а [INFO] [PERSON] помер і після його смерті відкрилася спадщина на 1/2частину житлового будинку [ADDRESS], в якому позивач зареєстрована та проживає, але вдруге шлюб вони не реєстрували. Відповідач [PERSON] позов визнав і зазначив, що дійсно позивач проживала з його батько в житловому будинку [ADDRESS], працювала та доглядала за батьком. Сам відповідач став проживати з ними з 2002року і також допомагав матері доглядати батька, який хворів з 2007року по червень 2012року, двічі перебував у лікарні, до березня 2012року батько потихеньку порався по дворі, ходив на рибалку, нічого важкого не міг робити, в сім»ї кошти були спільні, пенсія у батька була більша, багато коштів витрачали на ліки, особливо з березня 2012року, коли батьку стало зовсім погано і він вже був лежачим і позивач доглядала його до смерті. Відповідач [PERSON] позов не визнала і зазначила, що її батьки розлучилися і її виховувала сама мати, батько її не виховував та не утримував, дід з бабою також не допомагали, хоч мали доходи, бо тримали відпочиваючих, тільки з 1998року вона стала спілкуватися з дідом [PERSON], іноді вони ходили на рибалку , протягом 2007р.-2011р. вони часто зустрічалися з дідом, ходили на море, на рибалку, дід іноді їздив на велосипеді, останній раз вона бачила діда влітку 2011року, потім поїхала на навчання. Через те, що свого часу вони відмовилися від неї та вигнали з цього будинку, вона не згодна на зміну черговості при успадкуванні. Вона не заперечує, щоб позивач продовжувала проживати в цьому будинку і не має намір її виселяти. Свідок [PERSON] пояснила, що вона голова вуличного комітету, сім»ю позивача знає давно, знає що позивач проживає в цьому будинку тривалий час , [PERSON] хворів, в 2007року чоловік свідка позив його в лікарню м. Запоріжжя на операцію, після операції свідок часто зустрічала [PERSON] на вулиці, в магазині, він потихеньку ходив, порався по господарству, вони з [PERSON] ходили на базар, платили комунальні платежі, тобто він не був лежачим , про свою хворобу він нікому не розповідав, на початку 2012року вона бачила [PERSON], яка пояснила, що [PERSON] стало погано, потім свідок дізналася, що в березні 2012року він був у лікарні, після лікарні перед травневими святами вона бачила його відпочиваючим у дворі свого будинку, сама з ним не балакала, знає, що за [PERSON] доглядали позивач та її син [PERSON] з дружиною. В довідці вуличного комітету № 31 від 10.01.2014р. вона зазначила, що позивач проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 1988року зі слів позивача, оскільки ні паспорт, на будинкову книгу не перевіряла. Свідок [PERSON] пояснив, що позивача та [PERSON] він знає понад 20років, знає, що [PERSON] хворів і в 2007році свідок возив його до лікарні м. Запоріжжя на операцію. Після операції він часто бачив [PERSON], який ходив по дворі , по вулиці. Коли [PERSON] лежав та не міг виходити, свідок не знає. Свідок [PERSON] пояснила, що вона знає сім»ю позивача тривалий час, знає, що [PERSON] хворів, в 2007року йому робили операцію на шлунку, після операції вона часто бачила [PERSON] 2-3рази на тиждень у дворі, на вулиці, він ходив по вулиці, ходив на рибалку, в березні 2012року йому стало погано і його забрали до лікарні, після повернення з лікарні він майже не вставав, не завжди міг тримати ложку і його годували, піклувалися про нього позивач та її син з дружиною, а онуку свідок бачила разів 8 тільки до 2007року. Свідок [PERSON], лікар-терапевт, пояснила, що вона пам»ятає цю сім»ю, працювала на ділянці більше 10 років, [PERSON] почав хворіти в 2007році, скаржився на біль у животі, його на обстеження направляли в лікарню м. Запоріжжя, встановили діагноз захворювання кишок, там провели операцію , після чого він повернувся на амбулаторне лікування, після операції згідно медичної документацій свідок його навідала 27.07.2007року, про що зроблений запис, після того вона також іноді навідувала хворого без виклику, коли була у тому районі міста, на той час він рухався по кімнаті, по дворі, і вона вважає, що він мав стан середньої тяжкості, але в медичній карті вона цього не записувала. В березні 2012року [PERSON] стало гірше, він потрапив до лікарні і після виписки з лікарні вже перебував у тяжкому стані. Йому встановили діагноз рак хребта, призначили відповідне лікування, свідок з 26.3.2012р. по 11.05.2012р. 6 разів відвідувала хворого, потім з 22.05.2012р. по 18.06.2012р. 4 рази хворого навідували інші терапевти на час її відпустки. З 14 березня 2012р. позивач опікувала та доглядала хворого, купувала ліки, готувала дієтичну їжу, міняла та прала білизну, прибирала кімнату, на той час хворий [PERSON] потребував сторонньої допомоги, але позивачу така довідка не давалася, оскільки в цьому не було потреби, інвалідність хворого також не оформлялася. Свідок [PERSON], лікар-онколог, пояснив, що згідно медичних документів йому відомо, що у [PERSON] в 2007році була операція, потім він лікувався амбулаторно, перебував на обліку в онкологічному відділенні з діагнозом рак тонкої кишки і щорічно проходив огляд та був у лікаря 14.10.2010р., 19.11.2010р., 27.07.2011р., при огляді стан його був задовільний, 7.03.2012р. хворому різко стало погано і з 08.03.2012р. по 14.03.2012р. він перебував у лікарні та був виписаний з діагнозом рак хребта у важкому стані , після виписки з лікарні хворий не міг стояти, ходити, обслуговувати себе і потребував сторонньої допомоги, свідок тричі оглядав хворого вдома протягом з березня по червень 2012р., призначав наркотичні засоби. Така хвороба, як у [PERSON], могла текти повільно і хворий міг почувати себе задовільно, а потім могло відбутися різке загострення хвороби і хворий вже не міг піклуватися сам за себе, позивач протягом хвороби доглядала хворого. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасника процесу, суд вважає позов не обґрунтованим і не підлягаючим задоволенню з наступних підстав: Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 25 листопада 1959р. по 23 квітня 1985року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та проживали в с. Іванівка Межевського району Дніпропетровської області, від цього шлюбу вони мають двох синів [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується копіями паспорта позивача, паспорта відповідача, свідоцтва про розірвання шлюбу, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про смерть. Як встановлено у судовому засіданні, позивач та [PERSON] в 1985році переїхали на постійне місце проживання в м. Бердянськ. Після прибуття у м. Бердянськ [PERSON] придбав 1/2частину житлового будинку [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу від 17.03.1988року та був зареєстрованим у цьому будинку з 08.08.1988року. Твердження позивача, що житловий будинок був придбаний за спільні кошти і вона з 1988року була зареєстрована в цьому будинку, не відповідають дійсності, оскільки як зазначила сама позивач у судовому засіданні, вона з 1985р. по 1990року перебувала у шлюбі з іншим чоловіком і в житловому будинку [ADDRESS] була зареєстрована з 16.03.1993року, що підтверджується копією паспорту позивача, копією будинкової книги. [INFO] року помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть . Після його смерті відкрилася спадщина на наступне майно: 1/2частину житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 17.03.1988року. Спадкоємці - син померлого [PERSON] та дочка померлого сина, онука померлого [PERSON] - [PERSON], відповідачі по справі, у встановлений законом строк звернулися до Бердянської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. Позивач також звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їй у вчиненні нотаріальних дій було відмовлено, оскільки вона не довела, що вона є спадкоємицею першої черги, як дружина померлого, що підтверджується інформаціями Бердянської державної нотаріальної контори № 11974/02-14 від 22.05.2014р., № 3482/02-14 від 05.09.2014р., копією постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.02.2014р.. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. За змістом вказаної норми, при вирішенні питання про зміну черговості спадкування позивач повинен довести факт опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу та перебування спадкодавця в безпорадному стані, тобто стані, обумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. В п.6 постанови Пленуму Верхового Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, воли вона не може самостійно забезпечити умови життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Відповідно до вимог статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( частина 4 статті 60 ЦПК України ). В порушення ст. ст. 10, 60 ЦПК України, позивачем не надано суду належних і допустимих доказів того, що спадкодавець [PERSON] тривалий час перебував у безпорадному стані та потребував сторонньої допомоги та те, що саме позивач протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала чи надавала іншу допомогу спадкодавцю. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] хворів і в 2007році переніс операцію та перебував на обліку у онкологічному відділенні, щорічно проходив огляди лікаря і до березня 2012року мав задовільний стан здоров»я, не звертався до лікарів зі скаргами на погіршення стану здоров»я та не лікувався, що підтвердили у судовому засіданні допитані свідки - лікарі, та оглянута медична документація. 7.03.2012р. хворому [PERSON] різко стало погано і з 08.03.2012р. по 14.03.2012р. він перебував у лікарні та був виписаний з діагнозом рак хребта у важкому стані, після виписки з лікарні хворий не міг стояти, ходити, обслуговувати себе і потребував сторонньої допомоги і таку допомогу надавали хворому позивач [PERSON], її син [PERSON] , відповідач по справі, з дружиною, що підтвердили у судовому засіданні самі позивач та відповідач, а також свідки. Враховуючи, що у судовому засіданні встановлено, що хворий [PERSON] перебував у безпорадному стані з 14.03.2012р. по [INFO] по день смерті., тобто біля трьох місяців і в цей час його доглядала не тільки позивач , а і відповідач з дружиною, суд приходить до висновку, що такий строк догляду не можливо вважати тривалим часом. Також позивач не довела у судовому засіданні матеріальне забезпечення спадкодавця. Оскільки позивач у суді не довела обставин, на які посилалася як на обґрунтування позовних вимог, а саме: тривале опікування, матеріальне забезпечення спадкодавця, то підстав для застосування приписів ч. 2 ст. 1259 ЦК України та, відповідно, і задоволення позову в частині надання позивачу права на спадкування майна [PERSON] разом із спадкоємцями першої черги немає. Крім того, позивач в своїх позовних вимогах також не ставила питання про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю протягом п»яти років із спадкодавцем. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed