Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-07 00:00:00

12.07.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] В.В. в якому просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняти з реєстраційного обліку. Зазначає, що у 2000 році, вона, її чоловік [PERSON], син [PERSON] та син [PERSON], на підставі ордеру № 001945 від 31.10.200 року отримали квартиру [ADDRESS]. Син [PERSON] з 2007 року проживає зі своєю співмешканкою у м. Вознесенську Миколаївської області, добровільно знятись з реєстраційного обліку в квартирі в м. Южноукраїнську, відмовляється. Залишив вирішення даного питання на її розсуд. Оскільки вона позбавлена можливості скористатись своїм правом на приватизацію житла, на отримання субсидії та іншого, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №1 в будинку №2 по вулиці Енергобудівників в м. Южноукраїнську Миколаївської області та зобовязати ЦНАП м. Южноукраїнська зняти його з реєстраційного обліку. В судове засідання сторони не зявились. Позивач [PERSON] направила до суду письмову заяву в якій зазначила, що підтримує вимоги та просить розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи також просить провести судове засідання без представника Центру, вказує, що проти позовних вимог [PERSON] не заперечує. Відповідач [PERSON], про день місце та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення в газеті «Рідне Прибужжя». Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач [PERSON] не заперечує проти ухвалення заочного рішення про що зазначила в заяві. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою учасників процесу в судове засідання, фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи судом встановлено, що згідно ордеру № 001945 від 31.10.2000 року виданого на підставі рішення міськвиконкому №106 від 12.04.2000 року, [PERSON] отримала квартиру [ADDRESS], яка складається з 3-х кімнат житловою площею 42.9 кв.м, на сімю з 4-х чоловік синів [PERSON] та [PERSON], чоловіка [PERSON] (а.с. 5). Згідно довідки (про склад сімї та реєстарцію) від 29.06.2017 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Відсутність відповідача [PERSON] в спірній квартирі, підтверджується актом про непроживання № 142 складеного комісією у складі трьох чоловік 23.06.2017 року (а.с. 6). За змістом ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На думку суду позивач довела в судовому засіданні, що відповідач [PERSON] відсутній в спірному жилому приміщенні понад шести місяців. Про причини відсутності відповідач суду не сповістив. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Виходячи з вище зазначеного, вимоги [PERSON], що стосуються зняття відповідача з реєстрації місця проживання, не підлягають задоволенню, оскільки законодавцем визначено належний спосіб захисту порушеного права у цих правовідносинах, а саме визнання особи такою, яка втратила право користування житлом. За такого, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, в частині визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: partial