Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В шлюбі у них народився син: - [PERSON] , [INFO] . Вказує, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 квітня 2017 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.04.2018 року постановлено стягувати з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 746 грн., щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, вказує, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.02.2019 року у справі про збільшення розміру аліментів, постановлено стягувати з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1100 грн., щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що в даний час відповідач має сплачувати більший розмір аліментів, оскільки дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні та розвитку. Просить суд, збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини з 1100 грн. на 5000 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 березня 2020 року розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. У встановлений в ухвалі суду строк відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вказує, що з нього на утримання сина стягуються аліменти в розмірі 1100 грн. в місяць, що відповідає прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначає також, що має на утриманні дитину від іншого шлюбу. Просить суд в задоволенні позову відмовити повністю. До початку судового засідання позивач подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, в задоволені позову просить відмовити. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, однак, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.04.2017 року шлюб між ними було розірвано (а.с.7). Від спільного подружнього життя у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Як вбачається з матеріалів справи заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.04.2018 року постановлено стягувати з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 746 грн., щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.(а.с. 8-10). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.02.2019 року у справі про збільшення розміру аліментів, постановлено стягувати з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1100 грн., щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд вважає доведеним, що у зв`язку з збільшенням потреб та розвитку дитини, підвищенням рівня прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, матеріальний стан позивача погіршився, розмір аліментів, що стягуються з відповідача, не відповідає звичайним потребам неповнолітніх дітей віком до 6 років, а тому позовні вимоги позивача [PERSON] щодо збільшення розміру аліментів є обґрунтованими. Суд також вважає, що відповідач має реальну можливість сплачувати аліменти на користь позивача у збільшеному розмірі, оскільки є працездатним, здоровим. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, а також визначений Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який відповідно до закону складає з січня 2020 - 1779 грн., з липня - 1859 грн., з грудня - 1921 грн., а також перебування на утриманні відповідача малолітньої дитини. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі - 1500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд не бере до уваги доводи позивача в обґрунтування розміру аліментів, про те, що їх неповнолітній син потребує лікування, оздоровлення, а тому вона потребує додаткових коштів на утримання [PERSON] , оскільки стягнення таких коштів, як додаткових витрат на утримання дитини, вирішується окремо в порядку визначеному ст. 185 СК України, що в даному випадку не являється предметом позову. Доводи позивача щодо наявності у неї витрат на утримання дитини в розмірі 5000 грн. в місяць на дитину, не підтверджені належними і допустимими доказами. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають до часткового задоволення. Крім того, доводи позивача про те, що відповідач працює за кордоном не беруться судом до уваги, оскільки дана обставина нічим не підтверджена, позивачем не надано належних і допустимих доказів в підтвердження своїх доводів. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 840,80 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial