Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

15.11.2017 звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь щомісячно у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) на утримання доньки [PERSON], до досягнення дитиною повноліття та стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON], щомісячно, у розмірі 2000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Позивач мотивує свої вимоги тим, що з 21.04.2016 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу 30.06.2016 у них народилася донька [PERSON], яка перебуває на її повному утриманні. Про матеріальне забезпечення доньки між сторонами питання не врегульоване. Також позивач зазначає, що на теперішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною, тому відчуває матеріальні труднощі, а відповідач працює у «Новій пошті» та має можливість утримувати доньку та її, у звязку з чим звернулася з даним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні надала суду письмові заперечення проти позову, в яких відповідач зазначає, що під час вагітності [PERSON] надавав матеріальну допомогу, а в грудні 2016 року позивач остаточно відмовилася від його допомоги. [PERSON] зазначає, що має хронічне захворювання, яке потребує постійних витрат на лікування. Також вказує, що в нього є сумніви, що він є батьком дитини, але вважав за доцільне сплачувати аліменти на дитину у розмірі 500 грн. щомісячно. Суд, вислухавши учасників процесу, допитавши свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.04.2016 (а.с. 3). 30.06.2016 народилася [PERSON], батьками якої в свідоцтві про народження зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Із зустрічним позовом відповідач до суду не звертався. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], пояснила, що є матірю відповідача. Зазначає, що з двадцятих чисел травня 2016 року позивач та відповідач почали разом мешкати, зареєстрували шлюб. Після народження дитини, сторони прожили разом приблизно 10 днів, потім від імені [PERSON] вони надавали матеріальну допомогу невістці. Вказує, що відповідач любить дитину. Відповідач працює вантажником у «Новій пошті», яку заробітну плату отримує, їй не відомо. Так, факт добровільної сплати аліментів відповідачем в досудовому порядку, не впливає на право позивача вимагати стягнення аліментів в судовому порядку і на можливість захисту інтересів судом. Як розяснено у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: Згідно з ч. 1\~ст. 181 СК\~способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно ч. 3\~ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1\~ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.\~\~ Як вбачається з матеріалів справи малолітня дитина [PERSON], [INFO], тобто на час ухвалення рішення суду не досяг одного року. Мати дитини перебуває у відпустці по догляду за дитиною, не працює. Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Сторонами по справі не надано доказів щодо офіційного працевлаштування відповідача. Оскільки позивачем не надано доказів про наявність джерела регулярного доходу у відповідача, суд приходить до висновку щодо обрання способу стягнення алміментів в твердій грошовій сумі, а не у частці від доходу, як просила позивач. При вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд ураховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів. Відповідно ст. 70 Закону України від 02 червня 2016 року "Про виконавче провадження", він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Так, мінімальна заробітна плата в Україні з 01.01.2017 становить 3200 грн. на місяць. Тому 50% від мінімальної заробітної плати складають 1600 грн. За таких обставин, загальний розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, не має перевищувати 1600 грн. (50% від мінімального розміру заробітної плати в Україні). При цьому розмір аліментів, що підлягають стягненню на малолітню дитину до досягнення нею повноліття суд визначає в розмірі 1000 грн. щомісячно, а аліменти на дружину до досягнення дитиною 3-х років в розмірі 600 грн. щомісячно. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову до суду, то суд на підставі ч. 2 ст. 79, ч. 2 ст. 88 ЦПК України, стягує ці витрати з відповідача.

Outcome: partial