Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

[PERSON] 06.08.2019 звернулася до Голопристанського районного суду Херсонської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на її користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 20300 грн, а також по 40000грн моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 19 липня 2017 року [PERSON] та [PERSON] визнано винними та засуджено за ст. 185 ч.3 КК України. Вказаним злочином позивачці, яка є потерпілою, спричинено майнову шкоду на загальну суму 20300 грн, яка складається з вартості п`яти металопластикових вікон, вартості вхідних дверей з врізним замком, та двох дверей міжкімнатних. Ухвалою суду від 13 серпня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 06 вересня 2019 року з повідомленням сторін. Надано сторонам строк для подання відзиву та заперечень. Відповідачу [PERSON] вручено копію позовної заяви з додатками 19 листопада 2019 року, про що свідчить розписка. Відповідач [PERSON] відмовився від отримання позову, про що складено відповідний акт від 25 листопада 2019 року. Від участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції відповідачі відмовилися, відзив на позов не подавали. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала повністю з підстав, що у ньому зазначені, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивачка не заперечує. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до ст. ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду про захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України. Вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 19 липня 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 289 ч.2, 186 ч.2, 185 ч.3 КК України, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України. У даному кримінальному провадженні [PERSON] визнана потерпілою. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Вказаним вироком встановлено, що [PERSON] у період часу з 17.12.2016 по 02.03.2017, знаходячись у м. Гола Пристань Херсонської області, переслідуючи прямий корисливий умисел на протиправне заволодіння чужим майном, умисно, таємно для оточуючих, через паркан проник на обгороджену територію домоволодіння [ADDRESS] , де шляхом пошкодження навісного замку на вхідних дверях проник до житлового будинку, звідки викрав наступне майно: пластикове вікно розміром 83х120 см вартістю 1126,10 грн.; пластикове вікно розміром 89х115 см вартістю 1180,30 грн.; два пластикових вікна розміром 83х115 см на суму 2200,10 грн.; пластикове вікно розміром 94х115 см вартістю 1218,60 грн., розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій [PERSON] матеріальних збитків на загальну суму 5725,55 грн. Крім того, [PERSON] та [PERSON] , діючи між собою за попередньою змовою, повторно 01 лютого 2017 року близько 04.00 години, знаходячись у м. Гола Пристань Херсонської області, переслідуючи прямий корисливий умисел на протиправне заволодіння чужим майном, умисно, таємно для оточуючих, через паркан проникли на обгороджену територію домоволодіння [ADDRESS] , де шляхом пошкодження вхідних дверей проникли до житлового будинку, звідки викрали наступне майно: газову піч «Брест» вартістю 500 гривень; газову піч на дві конфорки вартістю 100 гривень; металеве корито ємністю 200 літрів вартістю 350 гривень, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинили потерпілій [PERSON] матеріальних збитків на загальну суму 950 грн. Згідно ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Наведені положення цивільного законодавства повністю узгоджується з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 року № 6, згідно з яким передбачено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. З матеріалів справи вбачається, що винними діями відповідачів [PERSON] та [PERSON] завдано шкоду [PERSON] всього на суму 6675,55грн. Як вбачається з вироку суду від 19.07.2017 потерпілій [PERSON] частково відшкодовано завдану шкоду - повернуто газові печі та металеве корито (на суму 950 грн). Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача про відшкодування матеріальної шкоди та стягнення з відповідачів на користь [PERSON] матеріальної шкоди завданої злочином у розмірі 5725,55 грн. В іншій частині вимоги про відшкодування матеріальної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки позивачкою не надано суду жодних доказів про причинний зв`язок між шкодою на зазначену суму та протиправним діянням відповідачів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирішуючи питання про спричинення моральної шкоди, суд виходить з наступного. Згідно ч.ч. 1-3, ч. 5 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Заявлений позивачкою розмір моральної шкоди в розмірі 40 000, 00 гривень з кожного відповідача на думку суду є завеликим та необґрунтованим, оскільки позивачкою не наведено в чому саме полягає моральна шкода, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: partial