Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк», Рожнятівського відділу державної виконавчої служби про зняття арешту. Позовні вимоги мотивує тим, що 23 серпня 2007 року між ним, та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір IFIWAU01142861 згідно якого, банк надав йому кредит в сумі 21478,88 доларів США, а він у свою чергу зобов`язувався повернути його в термін до 20.08.2012. Відповідно до умов укладеного договору, він зобов`язувався щомісячно згідно з графіком, поповнювати свій поточний рахунок, відкритий в банку у сумі не меншій суми чергового погашення відповідної частини кредиту, процентів, встановлених в графіку, і таким чином повертати частини кредитних коштів, сплачувати проценти за користування кредитними коштами та сплачувати можливі штраф та пеню. Проте, в 2009 році через фінансову кризу він тимчасово був позбавлений можливості вчасно погашати кредит, і ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.06.2009 (справа № 2-7214/09), було накладено арешт на його майно, яка скерована до виконання у відділ ДВС Рожнятівського РУЮ, яким у свою чергу було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 13. 08. 2009 накладено арешт на рухоме та нерухоме майно згідно акту опису й арешту майна серії АА №363847, а 14.08.2009 р. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на основі Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду. Окрім цього, ПАТ КБ «Приватбанк» звертався до суду із позовною заявою про стягнення з нього заборгованості за вищевказаним кредитом, і рішенням Рожнятівського районного суду від 26.11.2013, з нього та з його поручителя, [PERSON] стягнуто в солідарному порядку 94517,07 грн. заборгованості за кредитним договором та 945,17 грн. судових витрат по справі. При зверненні до Рожнятівського районного відділу державної виконавчої служби із клопотанням про зняття арешту, позивачу було роз`яснено порядок зняття арешту з майна, та рекомендовано звернутись до суду з позовом про зняття з арешту з майна. Посилаючись на вищевикладене та зазначаючи те, що накладення арешту та внесення відповідного запису про реєстрацію обтяження до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, обмежує його законні права як власника щодо вільного розпорядження майном просить суд ухвалити рішення, яким зняти арешт з домоволодіння [ADDRESS] , та автомобіля «Опель Астра» АТ 71 45 [NUMBER] , накладений 13.08.2009 року відділом Державної виконавчої служби Рожнятівського районного управління юстиції на підставі ухвали № 2-7214/09 від 26.06.2009, Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ, (реєстровий номер обтяження 8968765 від 14. 08. 2009 р.), та на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 51670168, виданої 29.07.2016 року Рожнятівським районним відділом ДВС ГТУЮ в Івано-Франківськівй області (номер запису про обтяження: 16487348 від 20. 09. 2016 р.) У судове засіданні позивач не з"явився, направив суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності. Свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача Рожнятівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального упраління юстиції в Івано-Франківській області у судове засідання також не прибув, надіслав суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності. Представник відповідача АТ КБ "Приватбанк", будучи належним чином повідомлений, у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 30 ЦПК України\~позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Разом з тим, згідно статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Судом встановлено, що державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рожнятівського районного управління юстиції, при примусовому виконанні ухвали № 2-7214 виданої 26.06.2009, Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська, було складено Акт опису й арешту майна від 13.08.2009 Серії АА № 363847 (а.с. 10-11), яким накладено арешт на майно [PERSON] , а саме: -домоволодіння (житловий будинок, стайня, стодола) [ADDRESS] , -автомобіль "OPEL ASTRA" сірого кольору, д.н.з. [NUMBER] , 2007 рік випуску. Відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (реєстраційний номер 8968765 від 14.08.2009), (а.с. 7) підтверджено, що домоволодіння, а саме житловий будинок, стайня, стодола, які знаходяться по [ADDRESS] , дійсно є об`єктом обтяження , на яке накладено арешт, на підставі акту опису й арешту майна Серії АА 959313 від 13.08.2009. Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (№ 24387967 від 14.08.2009), (а.с. 8) також підтверджено, що легковий автомобіль "Opel Astra" д.н.з. [NUMBER] , 2007 року випуск, є об`єктом обтяження, на яке накладено арешт, на підставі акту опису й арешту майна Серії АА [NUMBER] від 13.08.2009. На підтвердження своєї правоти, позивач надає довідку № 5MF4B0PF696R1HMS від 31.07.2019 (а.с. 9), видану АТ КБ "Приватбанк", яка засвідчує, що [PERSON] станом на 31.07.2019 не має заборгованості перед кредитором. Як вбачається зі ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається з положень ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму ВССУ №5 від 03.06.2016 року « Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Таким чином, існування накладеного арешту на майно боржника, який у свою чергу виконав у повному обсязі всі зобов"язання перед кредитором, обмежує права позивача як власника, щодо вільного розпорядження вищевказаним майном. Статтею 41 Конституції України, передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Статтею 17 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Аналізуючи вищевикладене, а також враховуючи те, що позивач є власником нерухомого майна, зобов`язання у зв`язку з яким було накладено арешт позивачем виконано, проте накладений арешт порушує його права як власника нерухомого майна та створює перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження ним, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved