Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

10.07.2019 року представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить: встановити факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] була рідною сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] та рідною тіткою позивача; встановити факт належності сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданий на ім`я [PERSON] , який зберігається в Міжрайонному управлінні у Валківському та Коломацькому районах ГУ Держгеокадастру в Харківській області як не витребуваний померлій [INFO] [PERSON] ; визнати за позивачем право на земельну частку (пай) 5,35 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) в КСП «Перше Травня», серії ХР [NUMBER] виданого на ім`я [PERSON] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог вказує, що матір`ю позивача є [PERSON] , яка була рідною сестрою [PERSON] , але підтвердити факт родинних відносин не можливо через відсутність оригіналу актового запису про шлюб тітки, оскільки Книги реєстрації громадського стану по Баранівській сільській раді за 1941 рік на зберігання до державного архіву не надходили, місце знаходження архіву невідомо. Тітка позивача [PERSON] померла [INFO] . Спадкова справа після її смерті не відкривалася, по день смерті проживала за адресою: [ADDRESS] , смерті разом із сестрою [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті сестри, як спадкоємець другої черги, але не оформила її в передбаченому законом порядку. Спадкове майно складається із земельної частки (паю) розміром 5,35 умовних кадастрових гектарів по КПС «Перше Травня», сертифікат серії ХР «№0169115, який зберігається в Міжрайонному управлінні у Валківському та Коломацькому районах Головного управління Держгеокадастру у Харківській області. Як зазначає представник позивача, померла набула право на земельну частку (пай), так як за життя працювала в КСП «Перше Травня» та на момент видачі Державного акту на право колективної власності була його членом, відомості про неї внесено до списку додатку. [INFO] померла мати позивача [PERSON] Спадщину після її смерті прийняв та оформив позивач в частині майна, відносно якого не було перешкод. Інших спадкоємців майна [PERSON] та [PERSON] не має. Крім неможливості підтвердження факту родинних відносин, під час оформлення спадкових прав з`ясувалося, що правовстановлюючі документи тітки містять розбіжності в написанні імені « [PERSON] » та « [PERSON] », які позивач пов`язує з відхиленням від правил і принципів міжмовного перетворення прізвищ з російської на українську мову, що на ряду з відсутністю правовстановлюючого документу позбавляє його можливості оформити спадкові права в нотаріальному порядку. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 15.07.2019 року відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Правом щодо подання інших заяв по суті справи в передбаченому ст.174 ЦПК України порядку сторони не скористалися. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов, просила задовольнити. Представник відповідача сільський голова Петренко М. подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Вказав, що заперечень проти задоволення позову не має. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що матір`ю позивача у справі була [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис від 15.07.1947 року. Зі змісту свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] значаться [PERSON] та [PERSON] . У відповідності до копії свідоцтва про шлюб №2, після реєстрації шлюбу 24.07.1946 року [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] . Відповідно до архівної довідки №01-29/3-1306-1310 виданої Державним архівом Харківської області від 03.07.2019 року, в архівному фонді Харківська духовна консисторія в метричній книзі Благовіщенської церкви м. Валки Валківського повіту Харківської губернії за 1914, 1918 роки є записи №№ 74, 68 про народження [INFO] і хрещення [INFO] [PERSON] та про народження [INFO] і хрещення [INFO] [PERSON] , батьки яких вказані в документі як: « [PERSON] законная жена его Параскева Іоаннова, оба православные». Книги реєстрації актів громадського стану по Баранівській сільській раді Валківського району Харківської області за 1941 рік на зберігання до державного архіву не надходили, місце знаходження архіву невідоме, тому неможливо встановити наявність запису про шлюб [PERSON] За даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 21.05.2019 року Виконавчим комітетом Баранівської сільської ради Валківського району Харківської області, актовий запис №18, [INFO] померла [PERSON] . Згідно довідки виданої Баранівською сільською радою Валківського району Харківської області 20.02.2019 року №02-26/52, за адресою: [ADDRESS] проживала [PERSON] , яка померла [INFO] , на день проживала смерті разом із сестрою [PERSON] . Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №56892825 сформованого 17.07.2019 року приватним нотаріусом Арнаутовою Т.А., спадкова справа відносно майна померлої [PERSON] не відкривалася. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06.02.2006 року Баранівською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис №4. Зі змісту копії свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 14.11.2018 року державним нотаріусом Валківської державної нотаріальної контори Харківської області за реєстровим №1810, спадкоємцем майна [PERSON] є її син позивач у справі, який оформив спадкові права щодо іншого майна. До складу спадкового майна входить також земельна частка (пай) розміром 5,35 умовних кадастрових гектарів по КПС «Перше Травня», що належала [PERSON] згідно сертифікату серії [NUMBER] [NUMBER] . Як вбачається із інформації Міжрайонного управління у Валківському та Коломацькому районах ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 30.11.2017 року №31-20-0.23,141-1057/121-17, Сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП «Перше Травня» на ім`я [PERSON] серії [NUMBER] зберігається в Міжрайонному управлінні у Валківському та Коломацькому районах ГУ Держгеокадастру у Харківській області як не витребуваний. Згідно наданого позивачем списку додатку до Державного акту на право колективної власності на землю по КСП «Перше Травня», відомості про [PERSON] внесено під №402. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України). Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Ч.2 ст.14 Конституції України та ч.2 ст.1 ЗК України гарантується право власності на землю, яке набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Ст.1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об`єктом відносин спадкування виступають права та обов`язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Право власності на земельну ділянку, згідно положень ст.1225 ЦК України, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у п.11 Постанови від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до ст.2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Згідно роз`яснень\~Міністерства юстиції\~України №\~19-32/319\~від 21.02.2005\~року у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. В даному випадку звернутися з заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно за померлою особою мають право її спадкоємці. З огляду\~на викладене,\~зібрані у\~справі докази\~та їх\~належна оцінка\~вказують на\~наявність підстав\~для задоволення\~вимог позивача,\~оскільки матеріали\~справи свідчать,\~що [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] була\~рідною сестрою\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] ,\~а отже\~ рідною\~тіткою позивача,\~але особисті\~документи померлої\~містять розбіжності\~щодо зазначення\~особистих даних,\~що позбавляє\~позивача оформити\~спадкові права\~в передбаченому\~законом порядку,\~тому встановлення\~факту родинних\~відносин є\~обґрунтованим,\~що відповідає\~положенням п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України. З тих же підстав наведені докази свідчать про належність сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , який виданий на ім`я [PERSON] та зберігається в Міжрайонному управлінні у Валківському та Коломацькому районах ГУ Держгеокадастру в Харківській області як не витребуваний померлій [INFO] [PERSON] . Оцінивши надані докази в їх сукупності, враховуючи, що незаконність набуття померлими права на спадкове майно судом не встановлено, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо визнання права на земельну частку (пай), що входить до спадщини, яка залишилася після померлих [PERSON] та [PERSON] , так як досліджені докази свідчать про неможливість оформити спадщину в нотаріальному порядку через відсутність правовстановлюючого документу. На підставі викладеного,

Outcome: partial