Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

1 жовтня 2015 року позивачка звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із зазначеним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем знаходилась в зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2011 року, який було розірвано рішенням Жовтневого районного суду від 03.06.2015р. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком в свідоцтвах про народження яких записаний відповідач. Неповнолітні сини проживають разом із нею та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей в добровільному порядку не надає. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та за участю її представника, зазначила, що позовні вимоги підтримую в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON], діюча на підставі угоди про надання юридичних послуг, позовні вимоги підтримала та пояснила, що позивачка знаходилась в шлюбі з відповідачем, від якого має двох неповнолітніх синів. Відповідач під час спільного проживання з позивачкою працював за контрактом у якості старшого механіка на іноземному судні та його щомісячна зарплатня складала 8600 доларів США, за останнім відомим позивачці контрактом відповідач був звільнений 16.04.2015 року. За переконанням позивачки вважає, що відповідач і наразі продовжує працювати за контрактом та отримує велику заробітну плату, але підтвердити цього факту не може. Окрім того, відповідач є власником транспортних засобів, які зняв з обліку. Матеріальної допомоги відповідач дітям не надає, тому просила позов задовольнити та стягнути з нього аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн. щомісячно на кожну дитину. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим по день та час розгляду справи в судове засідання не з'явився, на підставі нотаріально посвідченої довіреності уповноважив представлять його інтереси в суді [PERSON] Представник відповідача [PERSON], діюча на підставі нотаріально посвідченої довіреності позовні вимоги визнала частково та пояснила, що на даний момент відповідач не працює, фірма в якій він працював до квітня 2015р. розпалась, він надсилав позивачці аліменти на утримання синів через поштове відділення та через свою матір, однак позивачка їх навмисно не отримує. [PERSON] спроможний та згоден сплачувати аліменти в сумі 1800 грн. щомісячно на двох дітей. Вислухавши доводи сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб 24 вересня 2011 року, який було розірвано згідно рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 03.06.2015 року. Від спільного життя мають двох дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвами про їх народження, в яких відповідач записаний батьком дітей. Діти проживають з позивачкою та потребують матеріального забезпечення. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст.58,59 ЦПК України на підтвердження того, що відповідач працює та отримує регулярний дохід позивачкою суду не надано, а тому, відповідно до ст. 184 СК України, суд вважає за можливе задовольнити заяву позивачки про визначення розміру аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України визначені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Але ж відповідно до ст.182 ч 2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з положень п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та ст. 182 ч.2 СК України та ст. 70 ч.3 Закону України «Про виконавче провадження» розмір аліментів на утримання дитини не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму на дитину, а максимальний розмір аліментів, які стягуються не повинен перевищувати 50 % заробітку платника. Прожиткові мінімуми на 2016 рік для piзних кaтегорій населення втановлюються в Україні Законом "Пpo Дepжавний бюджeт на 2016 рік" Отже, прожитковий мінімум на дитину - 2016 рік в Україні становить, для дитини віком дo 6 років з 01 січня 2016 пo 30 квітня - 1167 грн., для дітей вікoм вiд 6 дo 18 рокiв з 01 січня 2016 пo 30 квітня - 1455 грн., аліменти не можуть бути меншими 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що відповідач постійно не працює, визначаючи максимальний можливий розмір аліментів, суд виходить з розміру середньомісячної заробітної плати по Донецькі області, встановленої Державної службою статистики України за період з січня по грудень 2015 року, яка становить 5065 гривні. Відповідно до постанови КМ України від 26.02.1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначені розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», утримання аліментів проводиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків. Таким чином, суд за відрахуванням із середньомісячної заробітної плати (5065грн.) єдиного соціального внеску (3,6%), що становить 182,34 гривень, податку з доходу фізичних осіб (15%), що становить 759,75гривень, та військового збору ( 1.5%), що становить 75,97 гривень, виходив із встановленого розміру середнього заробітку в сумі 4046,94 гривні, визначив максимальний розмір аліментів, які можуть бути стягнуті з відповідача - 50% (доходу) не більше 2023,47 гривень. З врахуванням положень ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.10.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, яка набула чинності з 27 вересня 1991 року, згідно яких основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини покладається на батьків дитини, та приймаючи до уваги положення ст. 141СК України , якими передбачено рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини, суд дійшов висновку, що позивач щодо кожної дитини може і повинен забезпечити, не менше 50% від прожиткового мінімуму для кожного сина, тобто по 727,50 грн. на кожну дитину, що разом не перевищує 50% середньомісячної заробітної плати по Донецькій області. Враховуючи позицію відповідача який згоден на сплату аліментів на утримання двох синів в розмірі 1800 гривень, тобто по 800 гривень на кожного сина, суд приходить до висновку що саме аліменти в такому розміру підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання двох неповнолітніх дітей. На підставі викладеного та

Outcome: partial