Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

07 серпня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» (далі АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК») заборгованість за кредитним договором на загальну суму 34212,58 грн., а також судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в жовтні 2017 року запустив новий проект monobank, у рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. 22.03.2019 року [PERSON] звернувся до Банку з метою отримання послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг та отримав кредит у сумі 20000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, пенею та комісією, в результаті чого у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором станом на 17.03.2020 року у розмірі 34212,58 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді від 14 серпня 2020 року відкрито провадження у справі, її розгляд призначений у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином. Так, судом, відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України, надсилалися судові повістки про виклик до суду за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку, однак, згідно з конвертами з судовими повістками, які повернулися до суду з довідкою відділення «Укрпошти» «за зазначеною адресою відсутній»,\~що свідчить про неможливість вручення відповідачу судових повісток та відповідно до ч. 8 ст.\~128 ЦПК України\~в цьому випадку вважається, що судові виклики вручені відповідачу належним чином. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової\~\~системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, зі згоди представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», право особи на справедливий і публічний розгляд\~його справи упродовж розумного строку кореспондується з обовязком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу кредиту, які регулюються параграфами 1, 2\~Глави 71 Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що 22.03.2019 року відповідач [PERSON] підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку, а також своїм підписом повністю та безумовно прийняв пропозицію банку та погодився з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (а. с. 8). Згідно Умов і Правил, анкета-заява до Договору про надання банківських послуг monobank (Анкета-заява) - письмове звернення клієнта до Банку з проханням відкрити йому банківський рахунок та/або надання йому інших банківських послуг на умовах, визначених Договором. Підписана клієнтом Анкета-заява є підтвердженням укладення Договору. На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи (ресурс: Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" розміщені на офіційному сайті: https://www.monobank.ua/terms) та Тарифи (а. с. 9-23). Як вбачається з матеріалів справи, банк свої зобовязання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, зарезервувавши та відкривши поточний рахунок № [NUMBER] . У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 17.03.2020 року та відповідно до розрахунку заборгованості за договором, правильність якого перевірена судом, відповідач має заборгованість у розмірі 34212,58 грн., яка складається із: - заборгованості за тілом кредиту 20895,62 грн.; - заборгованості за пенею та комісією 13316,96 грн. Доказів, в розумінні ст. ст.\~77,\~78 ЦПК України, щодо неправильності складеного банком розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідачем до суду не надано, інший розрахунок заборгованості на іншу дату за укладеним між сторонами по справі договором суду також не надано, відтак, розрахунок приймається судом як доказ у вирішенні спору. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Частиною 1\~ст. 1049 ЦК України\~встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Щодо вимог про стягнення пені та комісії, то ці вимоги до задоволення не підлягають з огляду на таке. У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобовязання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст. ст. 546, 549 ЦК України, виконання зобовязання може бути забезпечено неустойкою, пеня є видом нейстойки, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Відповідач користувався кредитними коштами, розмір заборгованості за кредитом складає 20895,62, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а. с. 7), у зв`язку із чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Враховуючи, що підписана відповідачем Анкета-заява не містить умов щодо розміру процентної ставки, неустойки, в т.ч. пені, розміру комісій, а надані позивачем витяг з умов обслуговування рахунків фізичної особи не містить підпису відповідача, відсутні інші докази погодження між сторонам договору зазначених умов, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача пені та комісій в сумі 13316,96 грн. Такий висновок суду та оцінка доказів відповідають правовій позиції, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. На підставі вищенаведеного і враховуючи, що існування заборгованості за тілом кредиту відповідачем не спростовано та зазначена заборгованість не погашена, суд вважає, що вимоги банку про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у сумі 20895,62 грн. є обґрунтованими та такими, що відповідають умовам кредитного договору та\~ст. 1050 ЦК України, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобовязання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства\~позивач не предявив. В силу ч. 1\~ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційну розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до роз`яснень, викладених в абз. 1 п. 36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом України «Про судовий збір»). Позовні вимоги підлягають задоволенню частково (20895,62), а саме у розмірі 61,07 % (20895,62 х 100 : 34212,58). А тому судовий збір за розгляд справи у пропорційному розмірі 1283,69 слід покласти на відповідача (2102 : 100 х 61,07). Таким чином, у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, що становить 1283,69 грн. На підставі ст. ст. 3, 11, 15, 16, 207, 525, 526, 530, 546-547, 549, 1049, 1057 ЦК України,

Outcome: partial