Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовними вимогами до відповідача, третіх осіб про визнання виконавчого напису від 10.11.2017 вчиненого приватним нотаріусом приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевцем Р.О., зареєстрованого в реєстрі за №20225 таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 10.11.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевцем Р.О.вчинено виконавчий напис за яким запропоновано задовольнити вимоги ПАТ КБ "Приват Банк" до [PERSON] та стягнути заборгованість за кредитним договором №IFVWGA00000085 від 02.08.2007 у розмірі 61 626, 52 дол США, що за курсом 26.07 відповідно до службового розпорядження НБУ від 14.09.2017 складає 1 606 603 грн. 38 коп. та 1800 грн. 00 коп. витрат пов'язаних із вчиненням виконавчого напису, а всього 1 608 403 грн. 38 коп. На підставі виконавчого напису нотаріуса, 06.02.2018 Верховинським РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області відкрито виконавче провадження. Вважає, що виконавчий напис нотаріуса є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки заборгованість за кредитним договором не є безспірною, так як банком не враховано, що ним частково погашено борг. Крім того, сума наданого кредиту згідно кредитного договору становила 20 000 дол.США, тоді як згідно виконавчого напису тіло кредиту становить 24736,15 дол. США. Також стягувач не повідомив його про наявність боргу перед зверненням до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису. Вказав, що виконавчий напис вчинено із порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки нотаріус не перевірив наявність первинної бухгалтерської документації, яка б підтверджувала наявність заборгованості за кредитним договором та безспірність вимог за кредитним договором, і такий вчинений після закінчення строку позовної давності. Просить позов задовольнити. Відповідач відзиву щодо заявленого позову не подав. Треті особи пояснень щодо позову в порядку ст.181 ЦПК України не подавали. Ухвалою судді від 12.03.2018 відкрито провадження у справі та розпочато розгляд справи у порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання. Представник позивача [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечила проти ухвалення заочного рішення в справі. Відповідач АТ КБ "ПриватБанк" участь свого представника в судове засідання повторно не забезпечив, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив. Треті особи, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. та Верховинський РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області в судове засідання не з'явилися про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Ухвалою суду від 28.08.2018 постановлено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, суд задовольняє позовні вимоги з таких підстав. Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України). Згідно з ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно з пунктом 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Інструкція) вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Так, постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 від 29.06.1999 визначено, що для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Судом встановлено, що 02.08.2007 між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №IFVWGA00000085 (а.с.7-13), згідно якого банк надав позичальнику кредитні кошти на строк з 02.08.2007 по 01.08.2017 включно, у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 20 000 дол.США зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник зобов'язався щомісяця в період сплати (з 15 по 20 число кожного календарного місяця) надати Банку грошові кошти у сумі 296,87 дол.США. Кредит надається в обмін на зобов'язання позичальника з повернення Кредиту, сплаті відсотків та комісій у визначені Договором строки. З метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, між сторонами було укладено договір іпотеки земельної ділянки площею 0,50 га., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (п.8.3 Кредитного договору). Відповідно до частини 1 статті 589 ЦК України разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Судом встановлено, що [PERSON] порушив умови кредитного договору і станом на 14.09.2017 у нього виникла кредитна заборгованість у розмірі 61626,52 дол.США, яка складається з заборгованості за наданим кредитом в сумі 24736,15 дол.США, заборгованості за процентами у сумі 12663,94 дол.США; заборгованості з комісії у сумі 359,37 дол.США, нарахована пеня у сумі 23867,06 дол.США. У зв'язку з порушенням умов кредитного договору відповідачем 15.10.2017 надіслано позивачеві письмову вимогу про дострокове повернення кредиту. В зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором, АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О. із заявою про вчинення виконавчого напису на кредитнному договорі №IFVWGA00000085, який було вчинено нотаріусом 10.11.2017 та зареєстровано в реєстрі за № 20225, з метою звернення стягнення заборгованості в сумі 61626,52 дол.США, що за курсом 26.07 відповідно до службового розпорядження НБУ від 14.09.2017 складає 1 606 603 грн. 38 коп., яка складається з заборгованості за наданим кредитом в сумі 24736,15 дол.США, заборгованості за процентами у сумі 12663,94 дол.США; заборгованості з комісії у сумі 359,37 дол.США, нарахована пеня у сумі 23867,06 дол.США. До заяви відповідачем додано: кредитний договір (копія), засвідчену виписку з особового рахунку боржника (копія), вимогу про усунення порушень за Кредитним договором (копія), розрахунковий документ про оплату послуг поштового зв'язку (копія), опис вкладення в цінний лист (копія), довіреність представника ПАТ КБ "ПриватБанк" (копія), паспорт представника ПАТ КБ "Приват Банк" (копія). Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий висновок суду кореспондується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2018 року у справі № 14-53цс18, яку суд зобов'язаний враховувати при виборі правової норми, що підлягає до застосування до спірних правовідносин відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що надаючи приватному нотаріусу розрахунок заборгованості, АТ КБ "ПриватБанк" зазначало, що заборгованість визначена відповідно до вимог закону та умов договору. Проте як встановлено судом, позивач заперечує заборгованість в частині нарахування тіла кредиту, оскільки згідно п.1.1 Кредитного договору №IFVWGA00000085 від 02.08.2007 позичальнику надано кредитні кошти в сумі 20 000 дол. США, тоді як згідно представленого розрахунку заборгованості та виконавчого напису нотаріуса, заборгованість за тілом кредиту становить 24736,15 дол.США, що свідчить про наявність спору між сторонами щодо розміру заборгованості за кредитним договором та відсутність безспірності. Крім того, з представлених приватним нотаріусом Шевцем Р.О. документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис вбачається, що до заяви про вчинення виконавчого напису відповідачем АТ КБ "ПриватБанк" додано копію кредитного договору №IFVWGL00000179 від 24.07.2008, тоді як згідно поданої нотаріусу заяви про вчинення виконавчого напису, просить вчинити виконавчий напис на копії кредитного договору №IFVWGA00000085 від 02.08.2007. Таким чином, з наведеного випливає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не перевірив, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Також слід зазначити, що оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яким встановлено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Доказів отримання [PERSON] письмової вимоги про усунення порушень, суду Банком не представлено. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Шевцем Р.О. про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованості за кредитним договором підлягають до задоволення.

Outcome: approved