Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення авансу та відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням договору. Свої вимоги мотивувала тим, що 25 червня 2014 року вона, [PERSON], та відповідач [PERSON] досягли істотних умов договору купівлі-продажу житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], за ціною 70000 (сімдесят тисяч) гривень, що підтверджується відповідною розпискою сторін. За умовами даного договору [PERSON], передає продавцю [PERSON] аванс в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень на оформлення попередніх документів на купівлю-продаж цього будинку, а вказану суму відповідач зобов'язувався вирахувати з основної суми 70 000 (сімдесят тисяч) гривень при оформленні договору купівлі-продажу. [PERSON] не виконав досягнутих умов договору, тому повинен був повернути позивачці аванс, але не виконав вказані вимоги, чим поставив [PERSON] в скрутне матеріальне становище. Після передачі позивачкою авансу відповідачеві [PERSON] 25.06.2014 року з дозволу останнього [PERSON] разом з цивільним чоловіком [PERSON] та малолітнім сином [PERSON], [INFO], вселилась до вказаного будинковолодіння для постійного проживання. 12 серпня 2014 року о 8 годині відповідач [PERSON] та незнайомі двоє чоловіків винесли без пояснень особисті речі [PERSON] з будинковолодіння, яке позивачка мала намір придбати, сплативши аванс в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень в [ADDRESS]. На даний час на неодноразові прохання позивачки повернути сплачені кошти відповідач [PERSON] не реагує, переховується, не відповідає на телефонні дзвінки. В результаті порушення відповідачем умов вказаного договору та утримування без належних законних підстав належних [PERSON] грошових коштів, на її думку їй завдана значна моральна шкода у вигляді психічних страждань від неможливості отримання вказаних коштів та їх використання в своїх інтересах, тому вона оцінює завдану моральну шкоду в сумі 3 000 (три тисячі) гривень, яку належить стягнути з винної особи відповідача [PERSON] відповідно до ст. 1167 ЦК України. У судове засідання позивачка не з'явилась хоча вчасно і належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, але надала на адресу суду заяву в якій позов підтримала, просила його задовольнити частково, зокрема в частині стягнення моральної шкоди, проохала стягнути на її користь в рахунок відшкодування 1000 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча вчасно і належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позиції сторін у справі, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення даного позову. Судом встановлено, 25 червня 2014 року вона, [PERSON], та відповідач [PERSON] досягли істотних умов договору купівлі-продажу житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], за ціною 70 000 (сімдесят тисяч) гривень, що підтверджується відповідною розпискою сторін. За умовами даного договору [PERSON], передає продавцю [PERSON] аванс в сумі 4000 (чотири тисячі ) гривень на оформлення попередніх документів на купівлю-продаж цього будинку, а вказану суму відповідач зобов'язувався вирахувати з основної суми 70 000 (сімдесят тисяч) гривень при оформленні договору купівлі-продажу. [PERSON] не виконав досягнутих умов договору, тому повинен був повернути позивачці аванс, але не виконав вказані вимоги, чим поставив [PERSON] в скрутне матеріальне становище. Судом також встановлено, що договір купівлі-продажу будинку між сторонами укладений не був і грошей, переданих за розпискою, [PERSON] позивачці [PERSON] так і не повернув. Таким чином суд приходить до висновку що між сторонами мала місце передача грошей у якості авансу за придбання в майбутньому будинку. Згідно статті 570 ЦК України сторони можуть забезпечити зобов'язання внесенням завдатку у рахунок належних за договором платежів. Проте, якщо не буде встановлено, що зазначена сума є завдатком, вона вважається авансом. Про те, що передана попередньо відповідачці сума є авансом, сторони безпосередньо зазначили угодою про передачу авансу від 25.06.2014 року. З пояснень сторін вбачається, що договір купівлі-продажу укладений не був, будинок позивачем придбаний не був, тому правові підстави для утримання відповідачем зазначеної суми відпали і сума авансу підлягає поверненню покупцю, тобто позивачу по справі. Згідно статті 1212 ЦК України особа, яка набула або зберегла у себе майно за рахунок іншої особи без достатніх правових підстав або коли підстава , на якій воно було набуто, згодом відпала, зобов'язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї норми застосовуються незалежно від того, чи було це результатом поведінки набувача, потерпілого, інших осіб або наслідком події. Виходячи з зазначених положень закону, сума авансу підлягає поверненню особою, яка його отримала та підлягає стягненню з відповідача. Суд вважає що відсутні підстави для стягнення суми 3000 гривень у відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачкою не було надано суду будь-яких доказів заподіяння їй моральної шкоди діями відповідача. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" та вимог ст. 23 ЦК України спори про відшкодування моральної шкоди розглядаються, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Ураховуючи те, що законом не передбачено стягнення моральної шкоди в правовідносинах, що виникли між сторонами, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 487,20 грн., однак, враховуючи що судом задоволено тільки одну позовну вимогу за яку стягується судовий збір з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивачки сума судового збору в сумі 243,60 грн. Що стосується вимог позивачки [PERSON] про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, відповідно до ст. 1 Закону України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративний справах розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні. Належних доказів понесених позивачкою витрат на правову допомогу матеріали справи не містять, тому вони не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial