Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

Фізична особа-підприємець [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу. В обґрунтування позову вказав, що 01.04.2015 р. між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно- страхова компанія» та [PERSON] було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5114206, відповідно до якого ПрАТ «УПСК» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Renault», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 14.03.2016 року приблизно о 09 год. 20 хв. в м. Хмельницькому по вул. М. Рибалка, в дворі буд. №5, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault», д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Skoda» д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок чого автомобілю Skoda, д.н. [NUMBER] було завдано механічних пошкоджень, власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30.03.2016 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ст. 124 КУпАП України та притягнуто до відповідальності. Страхова компанія власника пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «Skoda» д.н. [NUMBER] - ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування за полісом №АІ/5114206. На підставі страхового акту №ОЦ/177/002/16/0942 від 04.10.2016 року ПрАТ «УПСК» було виплачено власнику автомобіля «Skoda» д.н. [NUMBER] страхове відшкодування в розмірі 5 540 грн. 40 коп., що підтверджується платіжним дорученням №123 від 04.10.2016 року. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого страхового відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Підпунктом «г» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. З матеріалів справи вбачається, що з моменту дорожньо-транспортної пригоди і до цього часу відповідачем взагалі не було письмово повідомлено страховика про ДТП, що позбавило ПрАТ «УПСК» можливості оглянути пошкоджені транспортні засоби з метою з`ясування характеру пошкоджень та встановлення розміру завданих збитків, оскільки на момент отримання вимоги від ПрАТ «СК «ВУСО» автомобіль «Skoda» д.н. [NUMBER] вже був відремонтований. Право регресної вимоги виникло у ПрАТ «УПСК» з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 04 жовтня 2016 року, що підтверджується платіжним дорученням №123 від 04.10.2016 року. 02.08.2019 року, між ПрАТ «УПСК» та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір №02/08/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку №1 до договору. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] в порядку регресу завдані збитки у розмірі 5540,40 грн., а також витрати на правову допомогу у сумі 1500 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність та підтримання позову, проти постановлення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач до суду не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 23.09.2019 р. відкрито спрощене позовне провадження у справі. Дослідивши матеріали справи, суд, вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що 14.03.2016 р. о 09 год. 20 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем «Renault», д.н. [NUMBER] , в дворі будинку [ADDRESS] , здійснюючи рух заднім ходом, на порушення п.2.3 «б», 10.9 Правил дорожнього руху не переконався у безпечності виконання маневру в результаті чого допустив зіткнення з припаркованим автомобілем «Skoda» д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який знаходився позаду нього, транспортні засоби отримали механічних пошкоджень. Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 30 березня 2016 року відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль марки «Skoda» д.н. [NUMBER] , який знаходився у володінні [PERSON] . Означений автомобіль був застрахований згідно договору добровільного страхування наземного транспорту №2454018-02-10-01 від 20.10.2015 р., укладеного між ПрАТ «СК «ВУСО» та представником АС «Олайнфарм», строк дії полісу з 01.11.2015 року до 31.10.2016 року. Відповідно до страхового акту № 1385-02 від 18.03.2016 р. та доповнення № 1 до страхового акту № 1385-02 від 18.03.2016 р. сума страхового відшкодування становить 5440,40 грн. На підставі заяви потерпілої [PERSON] від 15.03.2016 р. адресованої ПрАТ «СК «ВУСО» про виплату страхового відшкодування, останнім було здійснено виплату потерпілій [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 5440,40 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 4109 від 18 березня 2016 року та № 4860 від 30.03.2016 р. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ /5114206, укладеного останнім із ПрАТ СК «УПСК», строк дії полісу з 26.04.2015 року до 25.04.2016 року. 09.09.2016 р. ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося з регресної вимогою № 5359 до ПрАТ «УПСК» про відшкодування ПрАТ «СК «ВУСО» понесених збитків у сумі 5540,40 грн. у зв`язку з виплатою страхового відшкодування [PERSON] . Платіжним дорученням № 123 від 04.10.2016 р. ПрАТ «УПСК» виплатило страхове відшкодування у сумі 5540,40 грн. згідно з претензією ПрАТ «СК «ВУСО» № 5359 від 09.09.2016 р. 12.04.2017 року ПрАТ «УПСК» зверталося до відповідача з листом про відшкодування збитків в порядку регресу. На даний час витрати в добровільному порядку відповідачем не компенсовано. 02.08.2019 року, між ПрАТ «УПСК» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір №02/08/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку №1 до договору. Відповідно до ст. З Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «УПСК» становить 5540 грн.40 коп. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договору підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано нез її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборно сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. У відповідності до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як зазначено у ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України, за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «УПСК» з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 04.10.2016 року, що підтверджується платіжним дорученням №123 від 04.10.2016 року. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом №АІ/5114206 від 01.04.2015 року. Згідно до п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, є договори та інші правочини. Так, відповідно до ч. 1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи вказане, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми боргу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені сплачені ним судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп., витрати на правову допомогу стягненню не підлягає, оскільки в єдиному реєстрі адвокатів України відсутні відомості про адвоката Самойленко П.М.

Outcome: partial