Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

02.04.2014року позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, котрий в подальшому був уточнений, на обґрунтування якого вказав, що йому на праві власності на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від 30.09.2013 року належить домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Позивач зазначив, що за адресою належного йому нерухомого майна зареєстровано відповідача [PERSON] та її неповнолітніх дітей: [PERSON] й [PERSON], які фактично не проживають за вказаною адресою з лютого 2013 року, їх речей там немає. Через те, що відповідач у добровільному порядку з реєстраційного обліку не знялася, позивач позбавлений можливості у повній мірі використовувати своє право власності на вказане домоволодіння. На підставі вищевикладеного, [PERSON] просить суд ухвалити рішення, визнати [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням в домоволодінні за адресою: [ADDRESS], знявши їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою. До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності, ухвалити по справі заочне рішення. Від представника третьої особи УДПС України в Луганській області надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі, ухвалити рішення на розсуд суду. Третя особа - Жовтневий районний відділ Департаменту Луганської міської ради у справах дітей та сім"ї до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, повідомивши, що в ході перевірки їх установою було встановлено, що за адресою: [ADDRESS], [PERSON] та її малолітні діти не проживають, в будинку є кімната, в якій раніше мешкали діти, на теперішній час порожня, в будинку відсутні дитячі ліжка, речі, іграшки, шкільні приладдя, дитячий одяг. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляд справи була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням думки представника позивача, який просив ухвалити рішення при заочному розгляді справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS], належить на праві власності [PERSON] на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від 30.09.2013 року. Право власності вказаної особи на зазначене нерухоме майно зареєстровано у Державному реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 03.10.2013 року, номер запису 2768466 /а. с12 - копія Витягу про реєстрацію прав/. Згідно довідки від 28.01.2014 року / а. с. 10/ за адресою: [ADDRESS], зареєстровано [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] З акту від 26.121.2013 року / а. с. 9/ вбачається, що [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS], не проживають з лютого 2013 року року, [PERSON] вивезла речі та з того часу будинок не відвідувала. Факт непроживання за адресою: [ADDRESS], [PERSON] та її неповнолітніх дітей було підтверджено в результаті обстеження умов проживання, яке було проведено 24.04.2014 року комісією Жовтневого районного відділу служби у справах дітей Департаменту Луганської міської ради у справах дітей та сім»ї / а. с. 38 - акт обстеження умов проживання/. Відповідно до ст. ст. 319, 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази в їх сукупності, перевіривши відповідність позову [PERSON] діючому законодавству України, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимог, оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що позивач є власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS], але позбавлений можливості у повній мірі використовувати своє право власності у зв"язку з тим, що за адресою зазначеного нерухомого майна зареєстровано відповідача [PERSON] та її неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які понад шість місяців не проживають за вказаною адресою, їх речей там немає. Доказів того, що вказаним особам чинилися перешкоди у проживанні за вказаною адресою, суду протягом розгляду надано не було. Клопотань про витребування додаткових доказів не заявлялося. Згідно ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Таким чином, враховуючи, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється відділами (секторами) Державної міграційної служби України на підставі, зокрема, рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, яке набуло чинності, вимога позивача в цій частині є передчасною та задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: partial