Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою відповідно до якої просила суд винести рішення, яким змінити спосіб стягування аліментів з твердої суми у розмірі 500 грн., щомісячно та стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти по 1/4 частині, з усіх видів його заробітку, щомісячно, на доньку [PERSON], [INFO], на її користь до повноліття дитини, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини старше 6 років. Свої вимоги мотивувала тим, що з [PERSON] вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 17.05.2008 року. Даний шлюб між ними було розірвано 03.03.2010 року. Від спільного життя з відповідачем у них народилась донька, [PERSON], [INFO]. Відповідач залишив сім'ю та проживає в даний час окремо. Він не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини, чим ставив її у тяжке матеріальне становище. Вона вимушена була звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача у 2015 році. При подачі заяви до суду їй порекомендували стягнути з відповідача аліменти у твердій сумі, що вважає було не вірним. Подану нею позовну заяву суд задовольнив повністю, було стягнуто аліменти на утримання дитини у твердій сумі по 500 грн., щомісячно. В той час це було добре, але з 2010 року відбулась інфляція і така велика на той час сума, у розмірі 500 грн. в даний час є достатньо малою та такою, яка не може задовольнити потреби дитини у її утриманні. В даний час, згідно останніх змін до сімейного кодексу України, прожитковий мінімум для дітей до 6 років, становить, 1 462 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років, як її донька, становить, 1 777 грн .. Мінімальний розмір для неї складає, 535 грн. 10 коп., це менше ніж було призначено судом їй згідно останнього рішення. Згідно останніх змін до ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В даному конкретному випадку щодо моєї дитини мінімальний розмір складає 888 грн. 50 коп.. що значно менше, ніж ті аліменти, які вона отримує на її користь згідно рішення суду. Тому вона бажає змінити спосіб стягування аліментів з відповідача на утримання дитини з твердої суми на відсоткову та відповідних дотримань закону у подальшому при стягненні аліментів виконавцем по виконавчому листу з урахуванням всіх вимог закону. Враховуючи вищевикладене, вона змушена була звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча завчасно подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що на утримання дочки [PERSON] він кожного місяця в добровільному порядку сплачує по 500 грн., як було визначено рішенням суду, та додатково передає гроші в святкові дні на подарунки. Також він перебуває у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою та має на утриманні двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. На даний час він постійної роботи не має, має мінливий заробіток. Не заперечує сплачувати по 1000 грн. кожного місяця на утримання дочки [PERSON]. Вислухавши пояснення відповідача, врахувавши позицію позивача по справі, викладену у поданій до суду позовній заяві, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд встановив наступне. Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як достовірно встановлено в судовому засіданні, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 03 березня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], яке видане повторно Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області 08 травня 2013 року. Від вказаного шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане 11.11.2008 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.09.2015 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON], на утримання дитини, доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи стягнення з 29.07.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів отримувач аліментів може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Із змісту наведених положень ст.ст.181, 192 СК України вбачається, що одержувач аліментів має право звернутись до суду з позовом як про зміну способу стягнення аліментів так і про зміну розмірі аліментів, що визначені рішенням суду. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 5.02.2014 року у справі 6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Як достовірно встановлено в судовому засіданні, на підставі рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.09.2015 року відповідач на користь позивача, на утримання дитини, доньки [PERSON], [INFO], сплачує аліменти в розмірі 500 грн. щомісяця. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 01 січня 2017 пo 30 квітня - 1689 грн., з 01 травня пo 30 листопада 1777 грн., з 01 грудня - 1860 грн. Враховуючи викладене, а також те, що обов»язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до норм чинного законодавства, покладено на обох батьків та зважаючи на встановлений Законом розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, суд приходить до висновку, що сплата відповідачем аліментів, які визначені рішенням суду, на утримання малолітньої дочки [PERSON] у розмірі 500 грн. щомісячно, вочевидь не є достатнім розміром аліментів, який би забезпечував гармонійний розвиток дитини. За таких обставин, аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що наявні підстави як для збільшення розміру аліментів, що стягнуті рішенням суду так і наявні підстави для зміни способу стягнення аліментів, оскільки змінились обставини, що впливають на визначений розмір аліментів. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина 1 ст. 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ст.13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно пояснень відповідача [PERSON], наданих в судовому засіданні, останній на даний час офіційно не працює, має мінливий дохід. Як встановлено судом та це підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], яке видане 23.09.2016 року, відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] Від вказаного шлюбу відповідач має двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого повторно виконавчим комітетом Потоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області 15.11.2016 року та свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого повторно виконавчим комітетом Потоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області 12.11.2016 року. Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позивачка потребує допомоги на утримання дитини, тому при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, які впливають на визначення розміру аліментів, передбачені ст.182 СК України, а саме те, що відповідач - платник аліментів, є працездатною особою, молодого віку, має також на утриманні двох неповнолітніх дітей від іншої жінки, рівність прав та обов'язків обох батьків щодо утримання дочки [PERSON], матеріальний стан позивачки та відповідача, беручи до уваги положення ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, а також суд враховує і згоду відповідача сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж визначено рішенням суду. Отже з урахуванням встановлених вище обставин, не наданням позивачем доказів про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки саме у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку, суд вважає за необхідне змінити розмір та спосіб стягуваних з [PERSON] аліментів з твердої грошової суми на частку від його заробітку в розмірі 1/6 частини доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача та захистом прав неповнолітньої дитини, обов'язок по утриманню якої покладений на обох сторін по справі. При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз.4 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року, а тому позов є законним та обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позов підлягає до часткового задоволення, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: partial