Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON] , із заявою про надання дозволу на шлюб з [PERSON] , оскільки її дочка є неповнолітньою та не досягла шлюбного віку, однак має бажання зареєструвати шлюб з [PERSON] , [INFO] . На даний час між [PERSON] та [PERSON] склалися дуже теплі і щирі стосунки, вони мають взаємні міцні почуття любові та поваги. Реєстрація шлюбу її неповнолітньої дочки із [PERSON] відповідає інтересам неповнолітньої дочки, вони мають серйозні наміри створити сім`ю. Просить заяву задовольнити. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 30.08.2021 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Заявниця в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила знизити її неповнолітній дочці шлюбний вік та надати право на шлюб з [PERSON] . Від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, заяву підтримує повністю. Суд, дослідивши та оцінивши інші докази у справі приходить до висновку про часткове задоволення заяви із слідуючих підстав: Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] та є неповнолітньою особою. (копія паспорта [PERSON] № [NUMBER] , копія свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] ) Відповідно до ст. 22 СК України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Згідно зі ст. 23 СК України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до роз`яснень п. 2 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст. 23 СК України) повинна розглядатися судом в окремому провадженні (ч. 3 ст. 293 ЦПК України). При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Резолютивна частина рішення повинна відповідати вимогам ч. 2 ст. 23 СК України, згідно з якою суд надає право на шлюб (а не знижує шлюбний вік), а також містити прізвище, ім`я та по батькові особи, право на шлюб з якою надається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 27 СК України, державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Згідно ч. 2 п. 2 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. Суд вважає, що надання права на шлюб [PERSON] з [PERSON] відповідатиме інтересам як [PERSON] , так і заінтересованій особі, оскільки вони бажають створити сім`ю та зареєструвати шлюб, а тому суд вважає, що [PERSON] слід надати право на шлюб. На підставі наведеного,

Outcome: partial