Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

21.02.2019 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Хотинська міська об`єднана територіальна громада в особі Хотинської міської ради про встановлення меж земельних ділянок, визнання незаконними та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки, визнання незаконним та скасування рішення Хотинської міської ради № 205/13 від 15.04.2008 року про передачу безоплатно у власність земельних ділянок, визнання незаконними та скасування рішень державного реєстратора Недобоївської сільської ради Хотинського району Чернівецької області Каланчі С.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що вона проживає в будинку [ADDRESS] , який належить їй на праві власності, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав № 30541223 від 07.07.2011 року, який зареєстрований в реєстрі за № 809 та витягом про державну реєстрацію прав: № 30890718 від 08.08.2011 року. Зазначає, що при оформленні проектів технічної документації власник суміжних земельних ділянок відповідач [PERSON] відмовилася погодити межі вказаних земельних ділянок, що підтверджується відповідними актами прийомки - передачі межових знаків на зберігання та погодження меж земельних ділянок. В результаті цього, рішенням № 387/38/18 38 сесії Хотинської міської ради VII скликання від 12 жовтня 2018 року їй відмовлено в погодженні даних актів. 7 листопада 2018 року нею до виконавчого комітету Хотинської міської ради було подано заяву про розгляд земельного спору органом місцевого самоврядування, в якій вона просила встановити та погодити межі між земельними ділянками, розташованими в [ADDRESS] , що знаходиться в її користуванні та по [ADDRESS] , яка знаходиться у власності відповідача [PERSON] . В ході розгляду вказаної заяви постійною комісією Хотинської міської ради з питань житлово- комунального господарства, архітектури та земельних відносин було проведено обстеження земельної ділянки в [ADDRESS] , в ході якої згідно рішення № 229/23/17 23 сесії Хотинської міської ради від 11.07.2017 року прийнято рішення щодо безоплатної її передачі їй у власність. В ході проведеного огляду вказаної земельної ділянки комісією було встановлено, що згідно інвентарної справи ширина ділянки з боку [ADDRESS] становить 19,30 м., по факту ширина 17,80 м. Інші 1,50 м. ділянки знаходяться у користуванні гр. [PERSON] , на якій знаходиться гараж, що підтверджується складеним даною комісією актом обстеження земельної ділянки по [ADDRESS] від 15 грудня 2018 року. Зазначає, що суміжні межі земельних ділянок, що знаходяться в її користуванні та власності відповідача [PERSON] не відповідають розмірам зазначеним в топографо-геодизичних та картографічних матеріалах вищезазначених проектів Технічної документації. При цьому, зазначає, що їй з відповідачем [PERSON] не вдалося вирішити вказане питання в добровільному порядку, що підтверджується відмовою відповідача підписати відповідні акти прийомки - передачі межових знаків на зберігання та погодження меж земельних ділянок. Підтримуючи вищевикладене, просить усунути їй перешкоди в праві на приватизацію земельної ділянки, що розташована по [ADDRESS] згідно рішення № 229/23/17 23 сесії Хотинської міської ради VII скликання від 11 липня 2017 року, а саме: встановити межі між земельною ділянкою, що розташована в [ADDRESS] (02.01 - для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд) (присадибна ділянка) та суміжною з нею земельною ділянкою, що розташована в [ADDRESS] (кадастровий номер: 7325010100:01:014:0048), що належить на праві власності [PERSON] відповідно до виготовленої ПП «Укрспецзем» технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (інв. № 356 від 08.08.2018 року); між земельною ділянкою, що розташована в [ADDRESS] ( 02.03. - для ведення особистого селянського господарства) та суміжною з нею земельною ділянкою: кадастровий номер: 7325010100:01:014:0049, що розташована в [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] відповідно до виготовленої ПП «Укрспецзем» технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (інв. № 357 від 08.08.2018 року). 01.10.2019 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] . надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, посилаючись на викладене у відзиві. 23.05.2019 року на адресу суду від позивача [PERSON] надійшло клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи. Ухвалою суду від 23.05.2019 року в справі призначено судову почеркознавчу експертизу. 23.05.2019 року на адресу суду від позивача [PERSON] надійшло також клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи. Ухвалою суду від 23.05.2019 року в справі призначено судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам СП «Західно - Українського Експертно-Консультативного Центру» (адреса: 58001, м. Чернівці, вул. Головна, 119). 22.05.2019 року на адресу суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в обґрунтування якої позивач посилається на те, що так як між нею та відповідачем існує земельний спір та відповідно до акту обстеження від 15 грудня 2018 року земельної ділянки по [ADDRESS] , яка знаходиться у користуванні [PERSON] , постійною комісією Хотинської міської ради із земельних відносин питань апарату міської ради Веринчанського С.В. встановлено порушення меж земельних ділянок. Зокрема, ширина земельної ділянки по [ADDRESS] , яка знаходиться в її користуванні становить 19,30м., а по факту ширина цієї ділянки становить 17,80м., різниця 1,50м. ділянки, яка знаходиться у користуванні відповідача [PERSON] , на якій відпвідач побудувала гараж. Вважає, що відповідач [PERSON] своїми діями порушила її право користування земельними ділянками, при цьому вказує, що відповідач стверджує, що спірна земля є її власністю. Зазначає, що на запит адвоката від 8 травня 2019 року нею було отримано відповідь з Хотинського КР БТІ за № 117 від 08.05.2019 року про те, що власником житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами в [ADDRESS] є [PERSON] . 25.04.2019 року також на запит адвоката надійшов лист за підписом начальника ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області, відповідно до якого гр. [PERSON] на підставі рішення 13 сесії 5 скликання Хотинської міської ради № 205/13 від 15 квітня 2008 року були виготовлені Державні акти на право власності на земельні ділянки, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , державний акт серії ЯД № 116746 на земельну ділянку площею 0,1000 га., з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 7325010100:01:014:0048 та державний акт серії ЯД № 116747 на земельну ділянку площею 0,0350 га., з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 7325010100:01:014:0049. Також було надано і копії наявних у відділі документів, на підставі яких було зареєстровано право власності за відповідачем [PERSON] на земельні ділянки по [ADDRESS] на магнітному носієві, диску. Окремо, на запит адвоката від 25.04.2019 року було отримано відповідь № 184/411-19-0.31 доповідна записка за підписом начальника відділу земельних ресурсів у Хотинському районі ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області від 06.05.2019 року про те, що відділом проведено реєстрацію земельних ділянок по [ADDRESS] , які знаходяться у власності відповідача [PERSON] та присвоєно кадастрові номера, реєстрацію проведено на підставі наступних документів: державного акта на право власності серії ЯД № 116746 від 10.10.2008 року, який виданий на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею - 0,1000га., цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 7325010100:01:014:0048, державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ЯД № 116747 від 10.10.2008 року, який виданий на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0350 га., цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер:7325010100:01014:0049; рішення Хотинської міської ради № 205/13 від 15 квітня 2008 року про передачу безоплатно у власність земельних ділянок: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,10 га., і для ведення особистого селянського господарства, площею 0,035га., [PERSON] , по [ADDRESS] ; акта встановлення і погодження меж земельної ділянки та передача і прийом її в натурі (на місцевості) від 01.05.2008 року із Абрисом зовнішніх меж земельної ділянки землевласника [PERSON] з підписами сусідів - землекористувачів. Також було надано і інші другорядні документи, а саме: довідку № 2944 від 23.04.2008 року про те, що за [PERSON] згідно записів землекористувань № 1 Хотинської міської ради ради зареєстровано в користуванні земельну ділянку розміром 0,135га., по [ADDRESS] та каталог координат кутів зовнішніх меж землекористування. 10.05.2019 року було подано другий адвокатський запит у відділ земельних ресурсів Хотинського району ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області, за результатом якого 20 травня 2019 року надано всю копію технічної документації (№ 606 від 01.05.2008 року) із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку гр. [PERSON] . Ознайомившись із копією технічної документації (№ 606 від 01.05.2008 року) із землеустрою щодо складання документів вважає, що акт встановлення і погодження меж земельної ділянки та передача і прийом її в натурі (на місцевості) від 01.05.2008 року із Абрисом зовнішніх меж земельної ділянки землевласника [PERSON] є недійсним та неправомочним, оскільки із нею відповідач [PERSON] межі не погоджувала і в ньому хтось інший розписався за неї, так як у вказаному документі, в розділі опис меж, підписи сусідніх землекористувачів вона [PERSON] зазначена як [PERSON] ([PERSON] - це її дівоче прізвище) навпроти, в графі «Підписи» стоїть підпис, якого вона не виконувала і який не відповідає її справжньому підпису. Посилається на те, що оригінал акта погодження меж є обов`язковим документом при оформленні проекту технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки гр. [PERSON] . Даний оригінал документу зберігається у матеріалах вказаної технічної документації та знаходиться у відділі земельних ресурсів у Хотинському району ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області. Вважає, що встановлення факту недійсності та неправомочності вказаного документу ставить під сумнів законність правоустановчих документів на землю відповідача [PERSON] , а тому просить суд призначити судову почеркознавчу експертизу, питання про призначення якої буде подано окремо. Крім того, вважає, що так як між нею та відповідачем існує земельний спір, тому просить призначити в справі і судову земельно-технічну експертизу, оскільки вказана експертиза допоможе встановити фактичні межі, місцезнаходження та площі земельних ділянок, які належать позивачу та відповідачу, а також відповідність земельних ділянок правовстановлюючим документам (державним актам відповідача), можливі накладання земельних ділянок одну на одну, можливу зміну конфігурації земельних ділянок. Також, зазначає, що однією із підстав подання заяви про збільшення позовних вимог є те, що після відкриття провадження в даній справі відповідач [PERSON] здійснила державну реєстрацію земельних ділянок, які розташовані за адресою: [ADDRESS] : кадастровий номер:7325010100:01:014:0048, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та кадастровий номер: 7325010100:01014:0049 - для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно отриману позивачем 20 травня 2019 року. Тому, підтримуючи вищевикладене, просить визнати незаконним та скасувати державний акт на право власності серії ЯД № 116746 від 10.10.2008 року, який виданий на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею - 0,1000га., цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 7325010100:01:014:0048; визнати незаконним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯД № 116747 від 10.10.2008 року, який виданий на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0350 га., цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 7325010100:01014:0049; визнати незаконним та скасувати рішення Хотинської міської ради № 205/13 від 15 квітня 2008 року про передачу безоплатно у власність земельних ділянок: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 га., і для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0350га., [PERSON] , по [ADDRESS] ; визнати незаконним та скасувати рішення Державного реєстратора Недобоївської сільської ради Хотинського району Чернівецької області Каланчі Світлани Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 46320678 від 05.04.2019 року в частині державної реєстрації права власності земельної ділянки, кадастровий номер: 7325010100:01:014:0048 за [PERSON] , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розміром - 0,1000га., що розташована за адресою: [ADDRESS] ; визнати незаконним та скасувати рішення Державного реєстратора Недобоївської сільської ради Хотинського району Чернівецької області Каланчі Світлани Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 46327573 від 05.04.2019 року щодо державної реєстрації права власності земельної ділянки, кадастровий номер: 7325010100:01:014:0049 за [PERSON] , для ведення особистого селянського господарства, розміром - 0,0350 га., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Також просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати в справі. 21.10.2019 року на адресу суду представником відповідача [PERSON] було подано заяву про застосування до позовних вимог строків позовної давності. 14.11.2019 року представник відповідача [PERSON] надала до суду клопотання, в якому просила призначити в справі додаткову земельно-технічну експертизу. Ухвалою суду від 14.11.2019 року в задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про призначення в справі додаткової земельно-технічної експертизи відмовлено. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі. Суду пояснила, що конфлікт між нею та відповідачем [PERSON] триває на протязі трьох років, всі документи підписувалися не нею, документів на право власності на земельні ділянки немає. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на викладене в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні в повному обсязі, посилаючись на те, що право позивача не порушено, оскільки таке право у позивача не виникло. Відзив на позовну заяву та заяву про застосування строків позовної давності підтримала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що вказана документація розроблялася у 2008 році, особисто він присутнім при огляді земельної ділянки не був, проте йому відомо, що непогодження сторонами меж не було, межі земельної ділянки встановлювали по заборах та кілках. Також вказав, що якщо гараж був нанесений в кадастровому плані, значить він тоді вже був збудований. Зйомку зробили по межі забору, також зазначив, що зйомка мала проводитися у присутності двох сторін. Підтвердив, що є неточності і координати земельної ділянки на місцевості не не відповідають координатам зазначеним у державних актах, але це технічна помилка. Суд, вислухавши пояснення позивача, її представника, представника відповідача, свідка, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з таких підстав. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] проживає в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , який належить їй на праві власності, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав № 30541223 від 07.07.2011 року та Свідоцтвом про право на спадщину за законом, яке видане 29.07.2011 року державним нотаріусом Хотинської державної нотаріальної контори Мартинюк Є.Р., зареєстроване в реєстрі за № 809, Витягом про державну реєстрацію прав № 30890718 від 08.08.2011 року. Згідно довідки виконкому Хотинської міської ради № 2733 від 26.07.2017 року за позивачем [PERSON] згідно запису в книзі реєстрації землекористувань Хотинської міської ради зареєстровано в користуванні земельну ділянку розміром 0,1335 га., по [ADDRESS] . Відповідно до Витягу з рішення № 229/23/17 23-а сесії Хотинської міської ради від 11.07.2017 року [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , розміром 0,1000 га. (згідно додатку № 1) та надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] , площею 0,0335 га. (громадянам згідно додатку № 2). Згідно копії технічної документації інв. № 357 ПП «Укрспецзем» від 08.08.2018 року та Витягу з технічної документації № 357 ПП «Укрспецзем» від 08.08.2018 року позивачу [PERSON] на підставі рішення сесії Хотинської міської ради за її заявою Приватним підприємством «Укрспецзем» були розроблені проекти технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості). Проте, як встановлено судом, відповідно до акту прийомки - передачі межових знаків на зберігання та погодження меж земельної ділянки від 08.08.2018 року власник суміжних земельних ділянок [PERSON] відмовилася погодити межі вказаних земельних ділянок. На підставі чого, рішенням № 387/38/18 38-а сесії Хотинської міської ради VII скликання від 12 жовтня 2018 року про затвердження актів погодження меж земельних ділянок в м. Хотин постійною комісією житлово-комунального господарства, архітектури та земельних відносин та її рекомендації, Хотинська міська рада відмовила позивачу [PERSON] в погодженні акту прийому-передачі межових знаків на зберігання по [ADDRESS] без підпису суміжного землекористувача [PERSON] . Частиною першою статті 78 та частиною другою статті 90 ЗК України передбачено, що право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Способи захисту прав на земельні ділянки визначені статтею 152 ЗК України. Зокрема, частинами першою та другою цієї статті передбачено, що Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. За загальновизнаними нормами, власники й землекористувачі суміжних земельних ділянок повинні жити за правилами добросусідства, тобто зобов`язані співпрацювати при здійсненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них, не порушувати законні права один одного (ст. ст. 91, 96, 103 ЗК України). Відповідно до ч. 3 ст. 158 ЗК України, органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів відносно меж земельних ділянок, що перебувають у власності й користуванні громадян, та дотримання громадянами правил добросусідства. Такими повноваженнями згідно ст. 12 Земельного кодексу України наділені сільські, селищні, міські ради, які відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» можуть делегувати дане повноваження своєму виконавчому органу. Згідно із ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» питання вирішення земельних спорів, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, віднесено до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад. Відповідно до п. б п. п. 1 ч. 1 ст. 33 цього Закону до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження: вирішення земельних спорів у порядку, встановленому законом. Земельні спори розглядаються узгоджувальною комісією з питань вирішення земельних спорів на підставі поданої заяви однією із сторін у місячний термін з дня надання подання заяви. Земельні спори розглядаються за місцем знаходження спірних земельних ділянок за участю сторін спору, які завчасно повідомляються про час та місце розгляду спору. У випадку відсутності однієї із сторін при першому розгляді спору та відсутності письмової згоди на розгляд спору без її участі. Розгляд спору переноситься. Узгоджувальна комісія з питань вирішення земельних спорів приймає рішення по вирішенню земельного спору по суті. Рішення викладається у вигляді висновку комісії, який вступає в силу з моменту його прийняття. Так, як встановлено судом позивач [PERSON] звернулася до виконавчого комітету Хотинської міської ради Чернівецької області із заявою про розгляд земельного спору органом місцевого самоврядування в порядку ст. 159 Земельного кодексу України, в якій просила встановити та погодити межі між земельними ділянками, розташованими в [ADDRESS] , що знаходиться в її користуванні та по [ADDRESS] , що знаходиться в користуванні відповідача [PERSON] . Відповідно до Акту обстеження земельної ділянки по [ADDRESS] від 15 грудня 2018 року постійною комісією Хотинської міської ради з питань житлово-комунального господарства, архітектури та земельних відносин в присутності спеціаліста І-ої категорії з земельних питань апарату міської ради Веринчанського С.В. проведено обстеження земельної ділянки в [ADDRESS] та в результаті обстеження виявлено, що земельна ділянка по [ADDRESS] знаходиться у власності територіальної громади міста в особі Хотинської міської ради. Рішенням № 229/23/17 23 сесії від 11.07.2017 року було вирішено питання безоплатної передачі у власність даної земельної ділянки [PERSON] . Проте, здійснивши огляд земельної ділянки по [ADDRESS] встановлено, що згідно інвентарної справи ширина ділянки з боку [ADDRESS] становить 19,30 м., по факту ширина ділянки становить 17,80м. Інші 1,50м. земельної ділянки знаходяться у користуванні гр. [PERSON] , на якій знаходиться гараж. Отже, як вбачається з матеріалів справи, відповідно до вищевказаного акту обстеження було виявлено порушення користування сторонами земельних ділянок. При цьому, судом встановлено, що згідно відповіді Хотинського КР БТІ № 117 від 08.05.2019 року, власником житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами в [ADDRESS] є відповідач [PERSON] та відповідно до рішення 13 сесії 5 скликання Хотинської міської ради № 205/13 від 15 квітня 2008 року останній виготовлено Державні акти на право власності на земельні ділянки, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , державний акт серії ЯД №116746 на земельну ділянку площею 0,1000 га., з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за кадастровим номером 7325010100:01:014:0048 та державний акт серії ЯД № 116747 на земельну ділянку площею 0,0350 га., з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства за кадастровим номером № 7325010100:01:014:0049. Крім того, згідно матеріалів справи, а саме відповіді № 184/411-19-0.31 за підписом начальника відділу земельних ресурсів у Хотинському районі ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області від 06.05.2019 року відділом проведено реєстрацію земельних ділянок по [ADDRESS] , які знаходяться у власності відповідача [PERSON] та присвоєно кадастрові номера, реєстрацію проведено на підставі наступних документів: державного акта на право власності серії ЯД № 116746 від 10.10.2008 року, який виданий на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею - 0,1000га., цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 7325010100:01:014:0048; державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ЯД № 116747 від 10.10.2008 року, який виданий на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0350 га., цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 7325010100:01014:0049 та рішення Хотинської міської ради № 205/13 від 15 квітня 2008 року про передачу безоплатно у власність земельних ділянок: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 га., і для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0350га., [PERSON] , по [ADDRESS] . 23.05.2019 року за клопотанням позивача [PERSON] ухвалою суду було призначено судову земельно-технічну експертизу, проведення якої було доручено експертам СП «Західно - Українського Експертно-Консультативного Центру» (за адресою: 58001, м. Чернівці, вул. Головна, 119), на вирішення експерту було поставлено наступні питання: чи відповідає площа, лінійні розміри та розташування земельної ділянки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] державним актам на право власності на земельні ділянки серії ЯД № 116746 від 10.10.2008 року, кадастровий номер № 7325010100:01:014:0048, серії ЯД № 116747 від 10.10.2008 року, кадастровий номер № 7325010100:01:014:0049, згідно фактичного користування її розташуванню площі та лінійним розмірам згідно технічної документації (№ 606 від 01.05.2008 року) із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки гр. [PERSON] ? чи розташовано гараж літ. «Б» будинковолодіння по [ADDRESS] в межах земельних ділянок з кадастровими номерами № 7325010100:01:014:0048 та № 7325010100:01:014:0049 згідно технічної документації (№ 606 від 01.05.2008року) із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки гр. [PERSON] ? Згідно Висновку № 729 судової земельно-технічної експертизи від 05.09.2019 року судового експерта Ощипко О.О., який надійшов на адресу суду 09.09.2019 року встановлено наявні невідповідності площ, лінійних розмірів та розташування земельної ділянки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а саме: згідно фактичного користування по відношенню до даних зазначених в державних актах на право власності на земельні ділянки серії ЯД № 116746 від 10.10.2008 року, кадастровий номер № 7325010100:01:014:0048, серії ЯД № 116747 від 10.10.2008 року, кадастровий номер № 7325010100:01:014:0049, а також зазначених в технічній документації (№ 606 від 01.05.2008 року) із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки гр. [PERSON] , а саме: площа земельної ділянки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] по її фактичному користуванню - 0,1365 га. на 0,0015га. (15кв.м) більша від сумарної площі 0,1350га. земельних ділянок з кадастровими номерами 7325010100:01:014:0048 (0,1000 га.) та 7325010100:01:014:0049 (0,0350га.) згідно державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯД № 116746 від 10.10.2008 року та серії ЯД № 116747 від 10.10.2008 року, а також зазначених в технічній документації (№ 606 від 01.05.2008 року) із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки гр. [PERSON] наявні невідповідності лінійних розмірів меж земельної ділянки [PERSON] по її фактичному користванню по відношенню до розмірів меж земельних ділянок з кадстровими номерами № 7325010100:01:014:0048, № 7325010100:01:014:0049 згідно державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯД № 116746 від 10.10.2008 року та серії ЯД № 116747 від 10.10.2008 року, а також зазначених в технічній документації (№ 606 від 01.05.2008 року) - фактична межа з земельною ділянкою [PERSON] (власник/користувач суміжної ділянки, згідно правовстановлюючих документів) на 0,51 м. довша від зазначеної в правовстановлюючій документації: фактична межа з земельною ділянкою [PERSON] на 0,28м. довша від зазначеної в правовстановлюючій документації; фактична межа з земельною ділянкою Хотинської міської ради на 0,15м. коротша від зазначеної в правовстановлюючій документації; фактична межа з земельною ділянкою [PERSON] ( [PERSON] ) на 0,73м. довша від зазначеної в правовстановлюючій документації; фактична межа з земельною ділянкою [PERSON] на 0,73м. коротша від зазначеної в правовстановлюючій документації; розташування земельної ділянки [PERSON] по її фактичному користуванню дещо зміщено по відношенню до розташування земельних ділянок з кадастровими номерами № 7325010100:01:014:0048, № 7325010100:01:014:0049 згідно даних зазначених в технічній документації (№ 606 від 01.05.2008 року) із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки гр. [PERSON] зміщення в сторону земельної ділянки [PERSON] ( [PERSON] ) згідно правовстановлюючої документації) має клиноподібну форму, що в найбільш віддаленій від вулиці точці рівне нулю, а в сторону [ADDRESS] збільшується і по межі вулиці. В поворотній точці де межують землі Хотинської міської ради, [PERSON] та [PERSON] , зміщення в сторону земельних ділянок [PERSON] та Хотинської міської ради становить 1,40м. Будівля гаража літ «Б» та прибудований до неї навіс будинковолодіння по [ADDRESS] зазначені літ. «КН» та «Н» на ситуаційному плані - див.додатки арк.14) частково знаходяться за межами земельних ділянок з кадастровими номерами № 7325010100:01:014:0048, № 7325010100:01:014:0049 згідно технічної документації (№ 606 від 01.05.2008 року) із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки гр. [PERSON] , а саме: зовнішня поверхня торцевої стіни будівлі гаража («Б»/«КН») розташована за межами земельної ділянки кадастровий номер 7325010100:01:014:0048 та зміщена в сторону земельної ділянки Хотинської міської ради (вулиця) на відстань від 0,38м. до 0,39м.; клиноподібне зміщення зовнішньої поверхні повздовжньої стіни будівлі гаража («Б»/«КН») від межі земельної ділянки кадастровий номер 7325010100:01:014:0048 в сторону земельної ділянки [PERSON] ( [PERSON] ) на відстань від 0 м. зі сторони вулиці до 0,11м. в найбільш віддаленій точці; зовнішня поверхня повздовжньої стіни навісу («Н») розташована за межами земельної ділянки кадастровий номер 7325010100:01:014:0048 та зміщена в сторону земельної ділянки [PERSON] ( [PERSON] ) на відстань від 0,11 м. до 0,19 м. Виходячи із вищевикладеного у висновку судовим експертом Ощипко О.О., судом встановлено, що суміжні межі земельних ділянок, що знаходяться в користуванні позивача [PERSON] та власності відповідача [PERSON] не відповідають розмірам зазначеним в топографо-геодезичних та картографічних матеріалах проектів Технічної документації, що також і відображено у вказаному висновку судової земельно-технічної експертизи. Отже, як встановлено судом, Державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯД № 116746 від 10.10.2008 року, кадастровий номер № 7325010100:01:014:0048 та серії ЯД № 116747 від 10.10.2008 року, кадастровий номер № 7325010100:01:014:0049 як виготовлені відповідачем [PERSON] не відповідають фактичним межам земельних ділянок, що і було підтверджено в судовому засіданні поясненнями свідка [PERSON] , та визнано представником відповідача [PERSON] , яка в судовому засіданні визнала той факт, що координати зазначені в Державних актах відповідача і фактичні межі земельних ділянок не співпадають. Згідно зі ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом в тому числі визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. При розгляді справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування в разі незгоди з рішеннями з питань, віднесених у галузі земельних відносин до їх компетенції (зокрема, про відмову в передачі земельної ділянки у власність чи користування, у продажі земельної ділянки, в наданні дозволу і вимог на розроблення проекту відведення земельної ділянки тощо), суд за наявності підстав для задоволення позову визнає рішення такого органу недійсним. (п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»). При цьому, судом встановлено, що саме органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства. Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками. Механізм встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками визначено інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції 16 червня 2010 року за № 391/17686. Відповідно до положень статті 55 Закону від 22 травня 2003 року № 858 - IV «Про землеустрій» встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів та здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Документація із землеустрою щодо встановлення меж житлової та громадської забудови розробляється у складі генерального плану населеного пункту, проектів розподілу територій і є основою для встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості). Власники та земелекористувачі зобов`язані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка. Згідно п. 3.12 Інструкції № 376 закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою. Відповідно до п. 1.3 Інструкції № 376 виконавець - юридична особа, що володіє необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі якої працює не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників або фізична особа-підприємець, яка володіє необхідним технічним і технологічним забезпеченям та є сертифікованим інженером-землевпорядником. Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог позивача [PERSON] в частині усунення перешкод в праві на приватизацію земельної ділянки, що розташована по [ADDRESS] згідно рішення № 229/23/17 23 сесії Хотинської міської ради VII скликання від 11 липня 2017 року, шляхом встановлення межі між земельною ділянкою, що розташована в [ADDRESS] (02.01 - для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд) (присадибна ділянка) та суміжною з нею земельною ділянкою, що розташована в [ADDRESS] (кадастровий номер: 7325010100:01:014:0048), що належить на праві власності [PERSON] відповідно до виготовленої ПП «Укрспецзем» технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (інв. № 356 від 08.08.2018 року); між земельною ділянкою, що розташована в [ADDRESS] ( 02.03. - для ведення особистого селянського господарства) та суміжною з нею земельною ділянкою: кадастровий номер: 7325010100:01:014:0049, що розташована в [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] відповідно до виготовленої ПП «Укрспецзем» технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (інв. № 357 від 08.08.2018 року) - слід відмовити, у зв`язку з тим, що встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - не є компетенцією суду. Позивачка могла захистити свої майнові права шляхом звернення до суду з позовом про відновлення меж земельної ділянки. Відповідно до ст. 198 ЗК України, ст. 50 ЗУ «Про землеустрій», пункту 3.12 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої Наказом Держкомзему від 18.05.2010 року № 376 оригінал акта погодження меж є обов`язковим документом при оформленні проекту технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки гр. [PERSON] . Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до статті 186 ЗК України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Відповідно до вимог ст. 56 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає, зокрема, і акт приймання-передачі межових знаків на зберігання, що включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками. При цьому акт приймання-передачі межових знаків на зберігання є основним документом в технічній документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, після складання та підписання якого виключається спір між суміжними користувачами. Відповідно до п. 3.12 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за № 391/17686, закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою. Проте, як встановлено судом, в переліку вищевказаних документів, на підставі яких було проведено реєстрацію земельних ділянок по [ADDRESS] , які знаходяться у власності відповідача [PERSON] є в наявності і акт встановлення і погодження меж земельної ділянки та передача і прийом її в натурі (на місцевості) від 01.05.2008 року із Абрисом зовнішніх меж земельної ділянки землевласника [PERSON] з підписами сусідів - землекористувачів, на зворотній стороні якого, в розділі опис меж, підписи сусідніх землекористувачів позивач [PERSON] зазначена як « [PERSON] ([PERSON] - це її дівоче прізвище)» та навпроти, в графі «Підписи» стоїть підпис, який, як на те стверджує позивач не відповідає її справжньому підпису. В свою чергу, позивачем [PERSON] для встановлення факту недійсності та неправомочності оригіналу акта погодження меж, який на її думку ставить під сумнів законність правоустановчих документів на земельні ділянки відповідача [PERSON] було заявлено клопотання про призначення в справі судової почеркознавчої експертизи. Ухвалою суду від 23.05.2019 року призначено судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: шляхом порівняльного аналізу підпису [PERSON] , на акті встановлення і погодження меж земельної ділянки та передача і прийом її в натурі (на місцевості) від 01.05.2008 року та зразків підписів [PERSON] у Особовій медичній книжці № [NUMBER] відкритої 07.01.2008 року (друга сторінка медичної книжки в графі «підпис власника книжки»), та у Трудовій книжці [PERSON] , серії [NUMBER] заповненої 13.06.1983 року (перша сторінка трудової в графі «підпис власника книжки»), у Абонентській книжці по розрахунках за природній газ № 8394 (перша сторінка Абонентської книжки в графі «підпис платника» за 22.10.2013 року, третя сторінка Абонентської книжки в графі «підпис платника» за 18.04.2013 року), та експериментальних зразків підпису позивача [PERSON] встановити, чи виконано підпис на вказаному акті позивачем - [PERSON] , чи іншою особою? Згідно висновку № 648-К від 04.07.2019 року судового експерта Вільховецького А.В., який надійшов на адресу суду 09.07.2019 року встановлено, що підпис від імені [PERSON] в акті встановлення і погодження меж земельної ділянки та передачі і прийом її в натурі (на місцевості) від 01.05.2008 року виконаний не [PERSON] , а іншою особою. З чого слідує, що акт встановлення і погодження меж земельної ділянки та передача і прийом її в натурі (на місцевості) від 01.05.2008 року із Абрисом зовнішніх меж земельної ділянки землевласника [PERSON] не відповідає дійсності, оскільки як вбачається із викладеного у висновку судового експерта відповідач [PERSON] із позивачем [PERSON] межі земельної ділянки не погоджувала та в акті встановлення та погодження меж земельної ділянки розписувалась не позивач [PERSON] , а хтось інший, що і було підтверджено висновком судової почеркознавчої експертизи, яка була проведена судом за клопотанням позивача. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі. Згідно пункту 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. За змістом статті 391 ЦК України та статті 155 ЗК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Порушення, невизнання або оспорювання права власності особи на земельну ділянку є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Суд повинен установити: чи були порушені, не визнані, обмежені або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. В залежності від установленного, суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні. Здійснюючи захист порушених прав позивача, яка вважає, що таке порушення завдано внаслідок протиправних дій відповідача, слід звертати увагу й на те, що здійснюючи захист прав однієї особи шляхом зобов`язання вчинення певних дій іншою особою, підлягає з`ясуванню чи не будуть порушені права інших осіб. Наведене зумовлено тим, що підлягає встановленню факт протиправності саме дій особи, до якої пред`явлено позов. Як встановлено судом, у даній справі визначальне значення має встановлення площ земельних ділянок, відсутність чи наявність фактичного порядку користування земельними ділянками, площ спірних земельних ділянок за фактичним користуванням, а також вирішення спору про межі між земельними ділянками. Так, як встановлено судом, згідно рішення Хотинської міської ради № 205/13 13 сесії від 15 квітня 2008 року про вилучення, надання та приватизацію земельних ділянок в м. Хотині вирішено передати безоплатно у власність земельні ділянки: для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд [PERSON] , в [ADDRESS] - 0,10 га., та земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства [PERSON] в [ADDRESS] - 0,035 га., яке як встановлено судом вище було прийнято з порушенням прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі, а тому його слід визнати незаконним та скасувати. Також згідно матеріалів справи встановлено, що відповідач [PERSON] у квітні місяці 2019 року здійснила державну реєстрацію земельних ділянок, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер:7325010100:01:014:0048 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та кадастровий номер 7325010100:01014:0049 - для ведення особистого селянського господарства. Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції 2015 року (далі - Закон) встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до частин першої - п`ятої статті 3 Закону державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про право на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно з пунктом 8 частини першої статті 27 Закону державна реєстрація права власності проводиться на підставі, зокрема, державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 01 січня 2013 року. У постанові Верховного Суду України від 22 травня 2013 року у справі № 6-33цс13 викладена правова позиція про те, що державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Відповідно до приписів ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Підставою для скасування державної реєстрації права, внесення запису про скасування рішення державного реєстратора, згідно із частиною третьою статті 19 цього Закону є рішення судів, що набрали законної сили. За таких обставин, суд вважає, що державна реєстрація права власності земельних ділянок, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , кадастровий 7325010100:01:014:0048 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та кадастровий номер 7325010100:01014:0049 - для ведення особистого селянського господарства відповідно до вимог чинного законодавства підлягає скасуванню, оскільки вказані державні акти суперечить актам цивільного законодавства і порушують права та інтереси позивача. Згідно статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків. Позовна давність належить до строків захисту цивільних прав; при цьому поняття «позовна» має на увазі форму захисту шляхом пред`явлення позову, необхідною умовою реалізації якої є виникнення права на позов, що розглядається у двох аспектах: процесуальному (право на пред`явлення позивачем позову і розгляд його судом) і матеріальному (право на задоволення позову, на отримання судового захисту). Питання про об`єкт дії позовної давності виникає через відмінності в розумінні категорії «право на позов у матеріальному сенсі» (право на захист) у контексті її співвідношення із суб`єктивним матеріальним цивільним правом як одним з елементів змісту цивільних правовідносин. Набуття права на захист, для здійснення якого встановлена позовна давність, завжди пов`язане з порушенням суб`єктивного матеріального цивільного права. Суб`єктивне матеріальне цивільне право і право на позов належать до різних видів матеріального права: перше - регулятивне, друге - охоронне. Змістом права на позов є правомочність, що включає одну або декілька передбачених законом можливостей для припинення порушення, відновлення права або захисту права іншими способами, які можуть реалізовуватись тільки за допомогою звернення до суду. Враховуючи, що метою встановлення у законі позовної давності є забезпечення захисту порушеного суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу в межах певного періоду часу, тобто тимчасове обмеження отримати захист за допомогою звернення до суду, можна дійти висновку, що об`єктом дії позовної давності є право на позовний захист (право на позов у матеріальному сенсі), що є самостійним правом (не ототожнюється із суб`єктивним матеріальним правом і реалізується в межах охоронних правовідносин), яким наділяється особа, право якої порушене. Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного). Перебіг позовної давності щодо вимог про визнання правочинів недійсними обчислюється не з моменту вчинення правочину, а відповідно до частини першої статті 261 ЦК України - від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Проте, Верховний Суд з приводу застосування строків позовної давності роз`яснив, що за змістом статей 261, 267 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого особа звернулася до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Як встановлено судом, по даній справі ставляться вимоги про визнання незаконними та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯД № 116746 від 10.10.2008 року та серії ЯД № 116747 від 10.10.2008 року виданих на ім`я [PERSON] та визнання незаконним та скасування рішення Хотинської міської ради № 205/13 від 15.04.2008 року про передачу безоплатно у власність земельних ділянок, та як на те стверджує представник відповідача [PERSON] по даним вимогам пройшло більше десяти років, а тому просить застовувати до вказаних правовідносин строки позовної давності. Проте, суд не погоджується із такими доводами представника відповідача, так як строки позовної давності, які були останньою заявлені позивачем [PERSON] не пропущені, оскільки про рішення Хотинської міської ради від 15 квітня 2008 року позивач дізналась тільки 08.05.2019 року, коли отримала відповідь з Хотинського КР БТІ (том 1, а.с. 127). Відповідачем не надано жодного доказу, що про оскаржуване рішення Хотинської міської ради та оспорені Державні акти [PERSON] було відомо раніше. Крім того, відповідач [PERSON] лише 05.04.2019 року здійснила державну реєстрацію права власності земельних ділянок, а тому в задоволенні заяви про застосування строків позовної давності представнику відповідача [PERSON] слід відмовити. Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини та приймаючи до уваги те, що між сторонами в даний час існує спір щодо меж земельних ділянок, який в установленому законом порядку не вирішений, оскаржуване рішення приймалося з порушенням процедури вирішення земельних спорів, що призвело до порушення прав позивача, та розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. В зв`язку з цим, суд вважає за необхідне визнати незаконним та скасувати державний акт на право власності серії ЯД № 116746 від 10.10.2008 року, який виданий на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею - 0,1000га., цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 7325010100:01:014:0048; визнати незаконним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯД № 116747 від 10.10.2008 року, який виданий на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0350 га., цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 7325010100:01014:0049; визнати незаконним та скасувати рішення Хотинської міської ради № 205/13 від 15 квітня 2008 року про передачу безоплатно у власність земельних ділянок: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,10 га., і для ведення особистого селянського господарства, площею 0,035га., [PERSON] , по [ADDRESS] ; скасувати рішення Державного реєстратора Недобоївської сільської ради Хотинського району Чернівецької області Каланчі Світлани Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 46320678 від 05.04.2019 року в частині державної реєстрації права власності земельної ділянки, кадастровий номер: 7325010100:01:014:0048 за [PERSON] , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розміром - 0,1000га., що розташована за адресою: [ADDRESS] ; скасувати рішення Державного реєстратора Недобоївської сільської ради Хотинського району Чернівецької області Каланчі Світлани Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 46327573 від 05.04.2019 року в частині державної реєстрації права власності земельної ділянки, кадастровий номер: 7325010100:01:014:0049 за [PERSON] , для ведення особистого селянського господарства, розміром - 0,0350 га., що розташована за адресою: [ADDRESS] . В задоволенні іншої частини позовних відмовити. Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в справі в розмірі 2305,20 гривень, сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду. На підставі викладеного, та

Outcome: partial