Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, уточнивши його, до відповідача про стягнення з його користь відшкодування завданої вчиненим кримінальним правопорушенням майнової шкоди 81656 грн. 79 коп. та моральної шкоди 20000 грн. Свої вимоги мотивував тим, що він є власником автомобіля «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується відповідним Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу СХХ 632061. 20 жовтня 2017 року близько 16 год. 10 хв. в м. Ромни на перехресті вулиць Соборна Руденка водій [PERSON] керував автомобілем «Фольксваген Пасат», д.н.з. [NUMBER], повертаючи ліворуч з головної дороги на другорядну не надав дорогу автомобілю «Chevrolet Aveo», д.р. № ВМ 5623 AT під керуванням водія [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку прямо по головній дорозі, в результаті чого трапилось зіткнення, чим порушив вимоги п. 16.13 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. 26.12.2017 року постановою Роменського міськрайонного суду встановлено, що [PERSON] будучи водієм транспортного засобу порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а відповідно в його діях містяться ознаки правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Даною постановою [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді шести місяців арешту. 26.03.2018 року постановою Апеляційного суду Сумської області вказану постанову змінено та накладено на [PERSON] адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. В іншій частині постанову залишено без змін. Згідно вказаних постанов ДТП сталося з вини відповідача. У результаті ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, він змушений був витрачати і час, і кошти, на відновлення своїх прав, відвідування судів, пошук спеціалістів для представництва його прав у суді та для ремонту автомобіля; крім того, внаслідок механічних пошкоджень його автомобіль було повністю виведено з ладу, що суттєво змінило звичайний плин його життя; він тривалий час відчував себе пригніченим, був знервований та роздратований, порушився його сон, то беззаперечно він отримав моральну шкоду. Вказаними протиправними діями відповідача йому було завдано матеріальної та моральної шкоди, у зв»язку з чим він змушений звернутися до суду з даним позовом. У судовому засіданні представники позивача позовну заяву підтримали та просили її задовольнити з підстав, викладених в ній. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON]\~та його\~представник [PERSON]\~в судовому\~засіданні проти\~позовних вимог\~заперечували,\~визнали позовні\~вимоги в\~частині відшкодування\~матеріальної шкоди\~в розмірі\~28000\~грн.,\~в іншій\~частині вимог\~просили відмовити. Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому вважає, що позивач під час ДТП також порушив Правила дорожнього руху України, в зв»язку з чим має місце змішана форма вини в дорожній транспортній пригоді. Не спростованим являється юридичний факт про те, що при дослідженні біоматеріалів (сечі), відібраних у [PERSON], після ДТП працівниками КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» в них виявлені «бензодиазепіни», що є наркотичною речовиною, в зв»язку з чим відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення за п. 2.9 ПДР України за ст. 130 ч. 1 КУпАП. Суд першої інстанції провадження закрив за відсутністю в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення. Апеляційний суд Сумської області від 16.02.2018 р. постановою залишив дану постанову без змін, але вказав на інші підстави закриття провадження, а саме: те, що «бензодиазепіни» є психотропними речовинами, але це група препаратів використовується як седативні, снодійні лікувальні засоби, що знімають тривогу, тощо. Відповідно, суд апеляційної інстанції вказав, що працівники поліції помилково поставили в провину [PERSON], порушення п. а п. 2.9 ПДР України, а необхідно було п. «б» п. 2.9 ПДР України, і [PERSON] за певних умов міг би нести адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Щодо відшкодування матеріальних збитків, то він заперечує проти задоволення позову в даній частині, так як перелік пошкоджень у схемі наслідків ДТП та висновку експерта різниться. Крім того, судовий експерт не запрошував і не повідомляв його про проведення ним огляду і перевірки стану вказаного транспортного засобу 14 квітня 2018 року. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди він не визнає в повному обсязі, так як [PERSON] порушив обов»язкові для водія вимоги п. 2.9 ПДР України і перевищив швидкість руху по вул. Соборна в м. Ромни, тому підстави для стягнення на його користь моральної шкоди відсутні (а.с. 37-38). Свідок [PERSON] суду повідомила, що працює в І-ОСЛ м. Ромни. 20.10.2017 року чергувала у І-ОСЛ. Поліцейський привів двох осіб - [PERSON] і [PERSON] на освідування. Стану спяніння виявлено не було. [PERSON] мав високий тис. 210 на 140, але він був спокійним при такому тиску. Відібрала біологічне середовище, це була субота. В понеділок було проведено дослідження біологічного середовища. В сечі [PERSON] було виявлено гідозепам. Було зроблено висновок, що перебував у стані наркотичного спяніння. Даний висновок було передано в поліцію. Гідозепам може знаходитись у сечі до семи діб, але не можна сказати, що він всі сім діб під дією даного препарату. Кількість гідозепаму в сечі визначити не можливо, бо методика такого не передбачає. Додати такі речовини в сечу вважає не можливо. Зразки були відібрані і опломбовані в присутності водіїв. Свідок [PERSON] працює КЗ «1 ОСЛ» завідуючим лабораторії. Трошки більше року тому принесли біологічне середовище для того, аби зробив тест на алкогольне та наркотичне спяніння. В [PERSON] було виявлено позитивний тест на смужці, яка відповідає за бензодиазепіни. Яка там речовина була сказати не може, бо тест це не показує. Це був якісний тест, а для дослідження на вміст речовини треба детальний тест із використання приладів. Такого в м.Ромни не можливо зробити. Пояснив, що забір сечі здійснюється в приймальному відділенні, на сан пропускнику. Коли здійснювався забір сечі йому не відомо. Зразки зберігаються у зачиненому вигляді у сейфі. Тести вироблені так, щоб виявляти продукти метаболізму. Реакція тесту смужки, це саме на вміст речовини в сечі після перероблення речовини організмом. Суд, вислухавши думку представників позивача, відповідача, його представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. \~ \~ \~ \~Встановлено, що позивач є власником автомобіля «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується відповідним Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу СХХ 632061 (а. с. 6). Постановою Роменського міськрайонного суду від 26.12.2017 року встановлено, що 20 жовтня 2017 року близько 16 год. 10 хв. в м. Ромни на перехресті вулиць Соборна Руденка водій [PERSON] керував автомобілем «Фольксваген Пасат», д.н.з. [NUMBER], повертаючи ліворуч з головної дороги на другорядну не надав дорогу автомобілю «Chevrolet Aveo», д.р. № ВМ 5623 AT під керуванням водія [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку прямо по головній дорозі, в результаті чого трапилось зіткнення, а автомобілі отримали механічні пошкодження, чим [PERSON] порушив вимоги п. 16.13 Правил дорожнього руху України, а відповідно в його діях містяться ознаки правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Даною постановою [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді шести місяців арешту (а. с. 7-8). 26.03.2018 року постановою Апеляційного суду Сумської області вказану постанову змінено та накладено на [PERSON] адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. В іншій частині постанову залишено без змін (а. с. 9-10). \~ \~ \~ \~\~Згідно із ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Отже, постановами суду встановлено, що, внаслідок неправомірних дій [PERSON], позивачу заподіяно матеріальну шкоду і ця обставина, в силу, ч.ст.82 ЦПЦ, є доведеною. З висновку № 27 04 експертного товарознавчого дослідження, складеного 14 квітня 2018 року, вбачається, що вартість відновлювального ремонту КТЗ Chevrolet Aveo, д.р. № ВМ 5623 AT, на дату дослідження 14.04.2018 р. складає 81656, 79 грн.; вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу КТЗ Chevrolet Aveo, д.р. № ВМ 5623 AT, на дату дослідження 14.04.2018 р. складає 38491, 02 грн.; вартість матеріальних збитків, завданих власнику КТЗ Chevrolet Aveo, д.р. № ВМ 5623 AT, на дату дослідження 14.04.2018 р. складає 38491, 02 грн. (а. с. 11-16). Висновок експерта суд оцінює критично, оскільки це не експертний висновок за результатом експертизи призначеної судом, а експертне дослідження, коли експерт не попереджався про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Надане дослідження виконана не з врахуванням цін, станом на 14 квітня 2018 року, виходячи із курсу євро на цю дату, а не на дату скоєння ДТП-чи подання позову до суду. Огляд автомобіля, яки проводився для виконання дослідження, було проведено без відповідача відповідального за заподіяну шкоду. Пошкодження наявні у авто біля [PERSON],зазначені у дослідженні, та оцінені експертом, не співпадають із пошкодженнями зазначеними у схемі наслідків ДТП виконаних поліцією. З огляду на це суд приходить до висновку, що розмір матеріальної шкоди, заявлений позивачем, не доведений належними та допустимими доказами. І хоча позивач і має право на відшкодування шкоди у розмірі вартості відновлювального ремонту КТЗ Chevrolet Aveo, д.р. № ВМ 5623 AT, який пошкоджений з вини відповідача, але у звязку з недоведеністю його розміру , задоволенню підлягає лише розмір матеріальної шкоди, визнаний відповідачем, в сумі 28000,00 грн. Стосовно доводів представника відповідача, що вина водіїв у ДТП змішана, то такі судом відкидаються, оскільки не надано доказів того, що наявність у сечі [PERSON] «бензодиазепінів», перебуває у причинному зв»язку із ДТП та її наслідками. Стосовно доводів представника відповідача про те, що перелік пошкоджень автомобіля позивача у Схемі наслідків ДТП та висновку експерта різниться, такі заслуговують на увагу, так як висновок судом відкинуто і з цих підстав також. \~Визначаючись щодо відшкодування позивачу моральної шкоди, суд виходить із такого. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. \~ \~ \~ \~Згідно із частиною другою статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. \~\~\~ \~ \~ \~ \~\~На підставі\~\~положеннями\~\~п. 5 постанови Пленуму ВС України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. У результаті ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, що безумовно змінило звичайний спосіб його життя, а тому він міг відчувати себе пригніченим, міг бути знервованим та роздратованим, міг порушитися його сон, та з огляду на наявність у нього хвороби серця, він беззаперечно отримав моральну шкоду. Однак, заявлена ним сума, на думку суду, є завищеною, у звязку з чим, з огляду на засади виваженості, розумності та справедливості, відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, в сумі 10000,00 грн.. Отже, очевидним є те, що вчиненим адміністративними правопорушенням водієм [PERSON] позивачу завдано матеріальної та моральної шкоди. При цьому, моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Будь - яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь який її розмір може мати суто умовний вираз. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, як відносно матеріальної та і відносно моральної шкоди. Згідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача стягуються судові витрати на користь позтвача пропорційно до задоволеної вимоги, а частину вимог, в задоволенні яких суд відмовив, необхідно віднести за рахунок позивача. Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 380 грн. судового збору, що пропорційно до задоволених позовних вимог (101656 грн. 79 коп. х37%).

Outcome: partial