Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить: - розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , що зареєстрований Коростишівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області під актовим записом №49; - стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що подружнє життя із відповідачем не склалося. Посилається на втрату почуття любові один до одного, поваги та довіри, наявні розбіжності в інтересах, в поглядах на життя. Враховуючи вищевикладене, збереження шлюбу є неможливим. Крім того, від шлюбу з відповідачем має малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею. Позивач отримує щомісячну допомогу на дитину у розмірі 860 грн до досягнення дитиною трьох років, проте цих коштів не вистачає на нормальне утримання сина, а допомога, яку інколи надає відповідач не є достатньою і адекватною. Оскільки дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, з відповідача необхідно стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн, щомісячно. Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 03 вересня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 26.10.2020 сторонам надано строк для примирення, провадження по цивільній справі зупинено та поновлено з призначенням судового засідання на 30 листопада 2020 року. Позивачем подано до суду заяву, відповідно до змісту якої, позивач позовні вимоги підтримує та просить провести судовий розгляд справи за її відсутності. Погоджується на присудження аліментів на її користь на утримання дитини в сумі 2000 грн щомісячно. Відповідачем подано до суду заяву, у якій просить провести судовий розгляд справи за його відсутності. У відповідності до положень ч.3 ст.211, ч.1 ст.223, ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та на основі наявних у суду матеріалів. Згідно зі ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Вислухавши пояснення сторін, надані в судовому засіданні 30.11.2020, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. У відповідності до оригіналу свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06.05.2017, виданого Коростишівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб, про що 06.05.2017 складено актовий запис за №49. У відповідності до наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.09.2017, [INFO] народився [PERSON] . Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . Згідно з довідками про реєстрацію місця проживання від 16.04.2019, довідкою ОСББ «Святослава Ріхтера 12/5» № 14 від 06.05.2019, дитина [PERSON] зареєстрований разом із матір`ю, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . З довідки Черняхівської районної філії № 384 від 17.12.2020 видно, що позивач перебуває на обліку як безробітна з 16.09.2020. Відповідач працює у ТОВ «Спецгран» на посаді підсобного працівника (довідка № 6 від 18.12.2020) Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Статтею 51 Конституції України проголошено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а відповідач не заперечував в судовому засіданні проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. Щодо стягнення аліментів. Положеннями статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Частиною першою статті 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями статті 182 СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який має стягуватись на утримання малолітньої дитини, суд враховує, що відповідач офіційно працевлаштований, на утриманні у нього інших дітей немає, про наявність у платника аліментів непрацездатних батьків ним не зазначено, відповідачем визнано позов в частині стягнення аліментів на дитину в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн щомісячно, а позивач погоджується на такий розмір аліментів. Суд також наголошує, що зазначення відповідачем про можливість сплати аліментів саме в розмірі 2000 грн щомісячно зафіксовано під час надання ним пояснень в судовому засіданні 30.11.2020 в журналі судового засідання. Окрім того, аналогічну суму відповідач вказав і в заяві від 21.12.2020. Відтак, враховуючи, що така сума аліментів була добровільно погоджена безпосередньо в судовому засіданні сторонами, суд не приймає до уваги клопотання відповідача від 14.01.2021, в якому [PERSON] визнає позовні вимоги вже на іншу суму, а саме1500 грн. Відтак, суд дійшов висновку про необхідність присудження на користь позивачки аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн, щомісячно, до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття. Отже позов у частині стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню. Положеннями статті 430 ЦПК України закріплено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Позивач у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI, відтак, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 840,80 грн. Крім того, у зв`язку із задоволенням позовних вимог в частині розірвання шлюбу, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: partial