Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Заява мотивована тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно в тому числі на земельну ділянку площею 2,41 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3521180400:02:000:0827, що знаходиться на території с. Бандурове, Гайворонського району, Кіровоградської області. Починаючи з 1984 року по день своєї смерті [PERSON] , був зареєстрований та проживав однією сім`єю із [PERSON] , як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , який належить заявниці. За період спільного проживання, а це близько 32 років, сторони вели спільне господарство та піклувались один про одного, як чоловік та дружина. Інших спадкоємців щодо вказаного спадкового майна у спадкодавця не було. Відтак, заявниця є єдиною спадкоємицею за законом, щодо спадкового майна її співмешканця [PERSON] . Звернувшись до Гайворонської районної державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини з`ясувалось, що заявниця позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті її співмешканця [PERSON] , оскільки їх шлюб не був зареєстрований в передбаченому законом порядку. Таким чином, для оформлення в нотаріальному порядку спадщини, заявниці необхідно встановити факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу зі спадкодавцем. Заявниця в судовому засіданні підтримала подану заяву, просить її задовольнити. Заінтересована особа представник Гайворонської міської ради Кіровоградської області в судове засідання не з`явився. Копію заяви з доданими до неї документами отримав та надіслав до суду заяву з клопотанням розглянути справу без його участі, заперечень щодо задоволення заяви не має. Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON] та [PERSON] , кожний окремо суду пояснили, що їм достовірно відомо, що заявниця та померлий проживали однією сім`єю як жінка та чоловік. Суд, заслухавши пояснення заявниці, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, матеріали копії спадкової справи №118/2017 до майна померлого [INFO] [PERSON] приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з пояснень заявниці та матеріалів справи, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне йому майно в тому числі на земельну ділянку площею 2,41 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3521180400:02:000:0827, що знаходиться на території с. Бандурове, Гайворонського району, Кіровоградської області, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю, серія ІІІ-КР №009765, виданого 22.05.2002 року Гайворонською районною державною дміністрацією та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 7-8). Згідно інформації з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 27.01.2020 року, Бандурівська сільська рада Гайворонського району Кіровоградської області, починаючи з 14.12.2020 року, знаходиться в стадії припинення (а.с. 12-13), але оскільки згідно рішення Гайворонської міської ради Кіровоградської області землі Бандурівської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області перейшли до Гайворонської міської ради Кіровоградської області, тому заінтересованою особою по даній справі має бути Гайворонська міська рада Кіровоградської області. Статтею 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З матеріалів копії спадкової справи вбачається, що 16 лютого 2017 року [PERSON] звернулась до Гайворонської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) встановлено, що будь-яка інформація на померлого [INFO] [PERSON] відсутня. Інших спадкоємців судом не встановлено та до нотаріальної контори не звертались. Як зазначає заявник в своїй заяві, державним нотаріусом Гайворонської районної державної нотаріальної контори в усному порядку було роз`яснено відсутність підстав для видачі свідоцтва про прийняття спадщини, оскільки їх шлюб не був зареєстрований в передбаченому законом порядку та у спадкоємця відсутні докази того, що вона проживала зі спадкодавцем не менше як п`ять років до дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, яка передбачає: «у четверту чергу право власності на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкоємцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини». Сім`я є первинною й основною ланкою побудови будь-якого суспільства. Вона є відправним пунктом у формуванні дитини як особистості та активного члена суспільства, громадянина держави. Зі ст. 3 Сімейного кодексу України вбачається визначення сім`ї, як первинного та основного осередку суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі: - укладеного шлюбу; - кровного споріднення; - усиновлення; - на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. П.21 ППВСУ від 30.05.2008 р.№7 "Про судову практику у справах про спадкування" визначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК (2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Правила статті 1264 ЦК (435-15) не стосуються дітей, влаштованих у прийомні сім`ї та дитячі будинки сімейного типу. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК. Таким чином, при з`ясуванні наявності чи відсутності підстав вважати, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, підлягають встановленню в сукупності такі факти, як спільне проживання, спільний побут, наявність взаємних прав та обов`язків. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показами свідків. Заявником на підтвердження факту сумісного проживання надано довідку Бандурівської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області від 08.12.2020 року та витяг із погосподарської книги об`єкта погосподарського обліку №10136 житлового будинку розміщеного по [ADDRESS] (а.с. 9-11). Суд приймає до уваги покази свідків, які підтвердили, що заявник [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю за адресою [ADDRESS] , вели спільне господарство, оскільки у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про заінтересованість свідків в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються та не суперечать іншим наданим доказам. Як вбачається із заяви, заявниця просить встановити факт проживання однією сім`єю з померлим [PERSON] починаючи з 1984 року по день смерті - [INFO] . Так, відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України визначено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли та продовжують існувати після набрання ним чинності. Виходячи із принципу незворотності дії у часі, встановленого ч. 1 ст. 58 Конституції України та ст. 5 ЦК України, на правовідносини, що виникли раніше дія вказаних нормативних актів не поширюється. Інститут спільного проживання осіб як чоловіка і жінки, який породжує юридичні наслідки, передбачений Цивільним кодексом 2004 року і такий факт може бути встановлений лише з 01 січня 2004 року. Виходячи з предмету спору та норм чинного законодавства, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами спору, суд приходить до висновку, що вимоги заявника про встановлення факту проживання [PERSON] та [PERSON] з 1984 року по 14 грудня 2016 року підпадають під застосування Кодексу про шлюб та сім'ю України (в редакції 1969 р.), нормами якого чітко визначено реєстрація шлюбу у державних органах реєстрації актів громадянського стану, при цьому, зазначений Кодекс не передбачав право встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а тому вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, а саме встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] з 1 січня 2004 року по 14 грудня 2016 року. Аналізуючи зібрані у справі письмові докази, з урахуванням пояснень заявниці, наданих письмових доказів та допитаних свідків, суд прийшов висновку про доведеність заявлених вимог щодо встановлення факту проживання [PERSON] однією сім`єю разом з [PERSON] , який помер [INFO] з 01січня 2004 року по [INFO] - день смерті [PERSON] .

Outcome: partial