Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

07.07.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.08.1995р. між нею та відповідачем зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. На даний час син навчається у Національному університеті ДПС України 1У рівня акредитації, за галуззю знань 0305 «Економіка та підприємництво», напрям підготовки 6.030508 «Фінанси і кредит», варіативна компонента «Банківська справа». Відповідач добровільно не надає кошти на утримання сина, на підставі чого просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітків (доходів), щомісячно, починаючи з дати подання позову до закінчення навчання, але не більше ніж до 23-х років. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі, та просила їх задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, день та час судового засідання повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надав заяву від 08.07.2015 року, в якій вказував, що просить справу розглядати без його участі, з рішенням суду згоден. (а.с.12). Третя особа - [PERSON], в судове засідання з»явився, просив позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі. Суд, заслухав позивача, третю особу, вивчивши докази в їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 19 серпня 1995 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 25 та було видане Дніпровською селищною радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області Свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] від 19.08.1995 року (а.с.7). Позивач та відповідач мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане Дніпровською селищною радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 26 лютого 1997 року (а.с.8). Син проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання сина. [PERSON] є студентом Національного університету Державної податкової служби України 1У рівня акредитації, за галуззю знань 0305 «Економіка та підприємництво», напрям підготовки 6.030508 «Фінанси і кредит», варіативна компонента «Банківська справа», денної форми навчання, термін закінчення навчання 30.06.2018р., про що суду надана довідка № 244 від 18.08.2014 року (а.с.10). Згідно з ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 ст. 191 СК України, встановлено що, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд погоджується з позивачем, що денна форма навчання та відсутність у сина професіональної освіти не дозволяють йому мати самостійний дохід, тому син відповідача дійсно потребує матеріальної допомоги. Але, виходячи з принципу справедливості, а також враховуючи, що на утриманні відповідача є неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO], суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню та з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, розпочинаючи з 07.07.2015 року, до закінчення сином навчання, але не більш ніж до досягнення сином двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 5 частини 1 пункта 3 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 81, 88 Цивільно-процесуального кодексу України, позивач звільнений від сплати судових витрат при зверненні з позовом про стягнення аліментів та вони стягуються з відповідача. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: partial