Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

12.08.2020 р. до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до Харківської міської ради, Департаменту житлового господарства виконавчого комітету Харківської міської ради, в якій позивач просить: 1) визнати відмову начальника Управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового\~господарства\~виконавчого\~комітету Харківської\~міської\~ради Жукової Т.Д. листом № 3-7-9359/0/1-20-1897/0/232-20 від 20.03.2020 р. громадянину [PERSON] в прийнятті на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов протиправною; 2) зобов`язати Харківську міську раду, Департамент житлового господарства виконавчого комітету Харківської міської ради прийняти на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов (квартирний облік) [PERSON] , як громадянина, який потребує поліпшення житлових умов; 3) зобов`язати Харківську міську раду надати житлове приміщення [PERSON] , як громадянину, який потребує поліпшення житлових умов. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] вказує,\~що він\~постійно мешкає\~в м.\~Харкові та\~має захворювання\~ -\~хронічний остеом\~еліт,\~яке входить\~до переліку\~захворювань,\~за наявності\~яких,\~особи,\~що страждають\~на ці\~хвороби,\~не можуть\~проживати в\~комунальній квартирі\~або в\~одній кімнаті\~із членами\~своєї родини. У зв`язку із цим захворюванням він є непрацездатним, має інвалідність І групи та потребує постійного стороннього догляду. Крім того, він перебуває на обліку бездомних осіб. Таким чином, позивач вважає, що має першочергове право на отримання жилого приміщення. Однак, на його звернення до Департаменту житлового господарства виконавчого комітету Харківської міської ради з питання взяття його на квартирний облік він отримав відмову, яку вважає незаконною, що стало причиною для звернення його з цим позовом до суду. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 18.08.2020 року відкрито провадження по даній справі за вказаним позовом\~ [PERSON] в порядку загального позовного провадження\~та призначено справу до підготовчого судового засідання. 01.12.2020 року до суду надійшов відзив представника відповідача Департаменту житлового господарства виконавчого комітету Харківської міської ради, в якому той просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] з тих підстав, що останній в м. Харкові не зареєстрований, а тому взяття останнього на облік осіб потребуючих поліпшення житлових умов було б порушенням пункту 15 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень в Українській РСР затверджених постановою Ради міністрів Української РСР № 470 від 11.12.1984 р. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02.12.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті позовних вимог. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, але надав суду заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, а розгляд справи провести у його відсутність. Відповідачі своїх представників в судове засідання не направили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причину неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не подавали. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, наявність позиції відповідача, яка висловлена у відзиві на позовну заяву, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення у відсутності представників відповідачів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини. Позивач [PERSON] , [INFO] , має захворювання, підтверджене медичним висновком ЛКК №3622 від 19.12.2018 року - хронічний остеомієліт, яке входить до переліку захворювань, затверджених Наказом МЗ УССР від 08.02.1985 №85, за наявності яких, особи, що страждають на ці хвороби, не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті із членами своєї родини. Відповідно до висновку про умови та характер праці визначеного Довідкою до акту огляду медико-соціального експертною комісією серія 12 ААА № 445180, Позивач є непрацездатним, потребує постійного стороннього догляду. З 11.09.2019 р. Позивач перебуває на обліку бездомних осіб, що підтверджується посвідченням про взяття на облік бездомної особи. Відповідно до посвідчення Серія [NUMBER] Позивач є інвалідом 1 Б групи. 25.03.2020 р. Позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг м. Харкова за адміністративною послугою «Взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов», про що був складений «Опис документів, що надано до ЦНАП суб`єктом звернення для отримання адміністративної послуг» \~ \~ \~ \~Розглянувши звернення [PERSON] щодо взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, листом Управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства Виконавчого комітету Харківської міської ради №3-7- 9359/0/1-20-1897/0/232-20 від 20.03.2020 р., Позивачу відмовлено у прийнятті на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов з тих підстав, що останній не має постійної реєстрації в м. Харкові. Однак, суд вважає відмову [PERSON] у взятті на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов незаконною з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~Статтями 47, 48 Конституції України встановлено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. В Україні є чинним Житловий кодекс Української РСР (зі змінами та доповненнями), а також Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджені постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 р. №470 (надалі - Правила №470). Згідно зі ст. 31 Житлового кодексу Української РСР, кожен громадянин України, який потребує поліпшення житлових умов, має право одержати в користування жиле приміщення в будинках житлового фонду (державного і громадського) у порядку, передбаченому законодавчими актами України. Жилі приміщення таким громадянам надаються переважно у вигляді окремої квартири на сім`ю. Відповідно до статті 29 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» особи з інвалідністю забезпечуються житлом у порядку і на умовах, передбачених чинним законодавством і з урахуванням положень цього Закону. Особи з інвалідністю та сім`ї, в яких є діти з інвалідністю, мають переважне право на поліпшення житлових умов в порядку, передбаченому чинним законодавством. Підстави для визнання громадян такими, що потребують поліпшення житлових умов, викладені у ст. 34 Житлового кодексу Української РСР та у п. 13 Правил №470. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 34 Житлового кодексу Української РСР, підпункту 5 пункту 13 Правил №470 потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров`я Української РСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок. Згідно з Розділом III Переліку захворювань за наявності яких, особи, що страждають на ці хвороби, не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті із членами своєї родини., затверджених Наказом МЗ УССР від 08.02.1985 №85, до переліку входить хвороба - хронічний остеомієліт. При цьому, відповідно до абз.6 ч.1 ст. 45 Житлового кодексу Української РСР, підпункту третього пункту 44 Правил №470 у першу чергу жилі приміщення надаються потребуючим поліпшення житлових умов особам, які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, перелічених у списку захворювань, затверджуваному в установленому законодавством Союзу РСР порядку. Відповідно до абз.2 п.15 Правил №470, громадяни які користуються правом першочергового і позачергового одержання жилих приміщень, беруться на квартирний облік при наявності передбачених Правилами підстав, незалежно від тривалості проживання у даному населеному пункті. Згідно з п. 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР (далі - Правила), на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов. Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: 1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок. Цей рівень періодично переглядається вказаними органами; 2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам. Перелік випадків, коли жилі будинки (жилі приміщення) вважаються такими, що не відповідають санітарним і технічним вимогам, визначається Міністерством житлово-комунального господарства УРСР, Міністерством охорони здоров`я УРСР і Держбудом УРСР; 3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров`я УРСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок. Порядок видачі медичних висновків зазначеним хворим встановлюється Міністерством охорони здоров`я УРСР; 4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів; 5) які проживають не менше 5 років за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності; 6) які проживають у гуртожитках; 7) які проживають в одній кімнаті по дві і більше сім`ї, незалежно від родинних відносин, або особи різної статі старші за 9 років, крім подружжя (в тому числі якщо займане ними жиле приміщення складається більш як з однієї кімнати); 8 ) внутрішньо переміщені особи з числа учасників бойових дій відповідно до пунктів 19 і 20 частини першої статті 6 та особи з інвалідністю внаслідок війни, визначені в пунктах 11-14 частини другої статті 7, та члени їх сімей, а також члени сімей загиблих, визначені абзацами четвертим - восьмим, шістнадцятим - двадцять другим пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Згідно пункту 15 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень в Українській РСР затверджених постановою Ради міністрів Української РСР № 470 віл 11.12.1984р. на квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також мають реєстрацію місця проживання у даному населеному пункті. Зазначені вимоги не поширюються на внутрішньо переміщених осіб, визначених у підпункті 8 пункту 13 цих Правил. Виконавчі комітети обласних, Київської - Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок можуть установлювати тривалість часу постійного проживання громадян у даному населеному пункті, необхідну для взяття на квартирний облік. Як вбачається з листа КЗ «Харківський міський центр реінтеграції бездомних осіб» № 251/02 від 02.03.2021 р. та паспортних даних позивача, він з 08.10.2015 р. постійно проживає в м. Харкові та був періодично зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 07.05.2021 р. має за вказаною адресою постійне місце реєстрації. З огляду на викладене вище, Позивач потребує поліпшення житлових умов, як особа що хворіє на тяжке хронічне захворювання, має першочергове право на отримання жилого приміщення, а звернення Позивача щодо взяття на квартирний облік було обґрунтованим та таким, що підлягало задоволенню. Вимоги п. 4 Постанови № 5 виконавчого комітету Харківської обласної Ради народних депутатів та Президіума обласної Ради профсоюзев від 11.01.1985 на позивача не розповсюджуються. Щодо вимог [PERSON] в частині зобов`язання Харківської міської ради надати йому житлове приміщення, як громадянину, який потребує поліпшення житлових умов, то в їх задоволенні слід відмовити, оскільки права позивача щодо надання йому житлового приміщення відповідачем ще не порушені, а тому їх заявлення є передчасним. Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 КПК України та стягує з відповідачів на користь держави суму сплаченого судового збору у розмірі 1816 грн. (за дві вимоги немайнового характеру) від сплати якого [PERSON] звільнений. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial