Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

14.09.2015 року ПАТ «Альфа Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що внаслідок порушення відповідачами зобов`язань за договорами, позивачу було нанесено збитки. Заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.11.2015 року позовні вимоги ПАТ «Альфа Банк» задоволено. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва заочне рішення від 26.11.2015 року скасовано. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 11.10.2007 року Закрите акціонерне товариство «Альфа Банк» та фізична особа - громадянин України [PERSON] уклали кредитний договір № SME0004809. Відповідно до умов вищевказаного договору, банк зобов`язується надати [PERSON] кредит у сумі 20000,00 дол. США. ПАТ «Альфа-Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у сумі 20000,00 дол. США. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого порушив умови кредитного договору. Станом на 16.07.2015 року [PERSON] має прострочену заборгованість за кредитом - 1877,42 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 41 504,65 грн., за відсотками - 690,78 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 15 271,24 грн. пеня за прострочення платежу - 17 541,49 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 387 794,67 грн. В забезпечення виконання зобов`язань позичальника, що випливають з кредитного договору № SME0004809, відповідно до ст. 533 ЦК України, 11.10.2007 року позивач та фізична особа - громадянка України [PERSON] уклали договір поруки №SME0004809/1. У порушення умов договору поруки [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 16.07.2015 року розмір пені [PERSON] за договором поруки №SME0004809/1 становить - 100,55 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 2 222,85 грн. Одночасно, для належного забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] , що випливають з кредитного договору № SME0004809, відповідно до ст. 553 ЦК України, 11.10.2007 року позивач та фізична особа - громадянка України [PERSON] уклали договір поруки №SME0004809/2 на умовах, аналогічних договору поруки №SME0004809/1. У порушення умов договору поруки [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 16.07.2015 року розмір пені [PERSON] за договором поруки №SME0004809/2 становить - 100,55 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 2 222,85 грн. Одночасно, для належного забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] , що випливають з кредитного договору № SME0004809, відповідно до ст. 553 ЦК України, 11.10.2007 року позивач та фізична особа - громадянка України [PERSON] уклали договір поруки №SME0004809/3, на умовах, аналогічних договору поруки №SME0004809/1. У порушення умов договору поруки [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 16.07.2015 року розмір пені [PERSON] за договором поруки №SME0004809/3 становить - 100,55 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 2 222,85 грн. Таким чином, зважаючи на невиконання [PERSON] умов кредитного договору № SME0004809 та неналежного виконання поручителями умов договорів поруки, позивач вправі вимагати стягнення солідарно з [PERSON] та поручителів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] загальної суми заборгованості [PERSON] за кредитним договором, а також стягнення з поручителів пені за неналежне виконання своїх зобов`язань. 21.12.2007 року Закрите акціонерне товариство «Альфа Банк» та фізична особа - громадянин України [PERSON] уклали кредитний договір №SME0007007, на умовах, аналогічних кредитному договору № SME0004809. Відповідно до умов вищевказаного договору, позивач зобов`язується надати відповідачеві кредит у сумі 25 000,00 дол. США. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого порушив умови кредитного договору. Таким чином, станом на 16.07.2015 року [PERSON] має прострочену заборгованість за кредитом - 9 646,26 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 213 252,59 грн., за відсотками - 678,32 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 14 995,78 грн., пеня за прострочення платежу - 44 125,79 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 975,501,21 грн. В забезпечення виконання зобов`язань позичальника, що випливають з кредитного договору №SME0007007, відповідно до ст. 533 ЦК України, 21.12.2007 року позивач та фізична особа - громадянка України [PERSON] уклали договір поруки №SME0007007/3, на умовах, аналогічних вищевказаним договорам поруки. У порушення умов договору поруки №SME0004809/1 [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 16.07.2015 року розмір пені [PERSON] за договором поруки №SME0007007/3 становить - 272,25 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 6 018,75 грн. 22.02.2008 року Закрите акціонерне товариство «Альфа Банк» та фізична особа - громадянин України [PERSON] уклали кредитний договір №SME0008905, на умовах, аналогічних кредитному договору № SME0004809. Відповідно до умов вищевказаного договору, позивач зобов`язується надати відповідачеві кредит у сумі 20 000,00 дол. США. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 20 000,00 дол. США. Таким чином, станом на 16.07.2015 року [PERSON] має прострочену заборгованість за кредитом - 2 991,96 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 66 144,10 грн., за відсотками - 455,54 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 10 070,66 грн., пеня за прострочення платежу - 20 890,86 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 461 840,12 грн. Таким чином, зважаючи на невиконання [PERSON] умов кредитного договору №SME0008905, позивач вправі вимагати стягнення з [PERSON] загальної суми заборгованості за кредитним договором № SME0008905. 30.11.2010 року Публічне акціонерне товариство «Альфа Банк» та фізична особа - громадянин України [PERSON] уклали кредитний договір №SME0007007-1. Відповідно до умов вищевказаного договору, банк зобов`язується надати [PERSON] кредит у сумі 55679,09 гривень. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 55 679,09 гривень. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого порушив умови кредитного договору. Таким чином, станом на 16.07.2015 року [PERSON] має прострочену заборгованість за кредитом - 54 639,35 грн., за відсотками - 19 162,57 грн., пеня за прострочення платежу - 406 907,90 грн. В забезпечення виконання зобов`язань позичальника, що випливають з кредитного договору №SME0007007-1, відповідно до ст. 533 ЦК України, 30.11.2010 року позивач та фізична особа - громадянка України [PERSON] уклали договір поруки №SME0007007/4-1, на умовах аналогічних вищевказаним договорам поруки. У порушення умов договору поруки [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 16.07.2015 року розмір пені [PERSON] за договором поруки №SME0007007/4-1 становить - 2 403,55 грн. Одночасно, для належного забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] , що випливають з кредитного договору №SME0007007-1, відповідно до ст. 553 ЦК України, 30.11.2010 року позивач та фізична особа - громадянка України [PERSON] уклали договір поруки №SME0007007/3-1 на умовах, аналогічних вищевказаним договорам поруки. У порушення умов договору поруки [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 16.07.2015 року розмір пені [PERSON] за договором поруки №SME0007007/3-1 становить - 2 403,55 грн. Одночасно, для належного забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] , що випливають з кредитного договору №SME0007007-1, відповідно до ст. 553 ЦК України, 30.11.2010 року позивач та фізична особа - громадянка України [PERSON] уклали договір поруки №SME0007007/2-1 на умовах, аналогічних вищевказаним договорам поруки. У порушення умов договору поруки [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 16.07.2015 року розмір пені [PERSON] за договором поруки №SME0007007/2-1 становить - 2 403,55 грн. До судового засідання представник позивача не з`явився, суду надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, надала до суду заяву, у якій просила розгляд справи здійснити за її відсутності та відсутності її представника, позовні вимоги заявлені відносно неї не визнала, просила відмовити в їх задоволенні в повному обсязі, при прийнятті рішення врахувати її письмові заперечення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до судового засідання не з`явилися, хоча про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. 19.07.2019 року на адресу суду надійшов відзив відповідача [PERSON] , у якому вона зазначила, що позивачем при зверненні до суду пропущений строк позовної давності, а також за рішенням суду розмір неустойки може бути зменшений, оскільки він значно перевищує розмір збитків. Просила відмовити в задоволенні вимог позивача відносно неї в повному обсязі. 22.07.2020 року від представника позивача до суду надійшли письмові пояснення на відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості, у яких останні зазначив, що з огляду на те, що кінцевий строк повернення кредитного договору до 10.10.2012 року, а з позовом АТ «Альфа-Банк» звернувся 14.09.2015 року, тому трирічний строк позовної давності не пропущено. Щодо нарахування пені, що обумовлено кредитним договором зазначив, що відповідно до п.2.4, ч.2 Кредитного договору № SME0004805 від 11.10.2007 року, у випадку прострочення понад 3 календарні дні Позичальником встановлених цим договором строків погашення грошових зобов`язань Позичальник сплачує кредитору штрафну неустойку у вигляді пені у розмірі 0,5 % від суми непогашеної заборгованості, але не менше ніж 15 грн. за кожен календарний день прострочення, тому АТ «Альфа-Банк» мав законне право нарахувати пеню за прострочення виконання платежів за кредитними договорами. Просив звернути увагу суду, що жодних підстав вважати строк позовної давності пропущеним немає, розмір заборгованості за кредитними договорами є обґрунтованим та відповідає дійсному стану заборгованості за кредитними договорами. 16.10.2020 року відповідач [PERSON] надала до суду письмові пояснення, у яких зазначила що у дані справі вона є поручителем за двома договорами а не чотирма. Окрім договорів поруки [PERSON] грошові кошти за договорами надавались під залогове рухоме майно, яке в подальшому було вилучене на погашення заборгованості, хоча про ці обставини позивач у своїх письмових поясненнях не зазначає. Також звернула увагу суду на те, що позивачем не надано суду підтверджень відколи виникла заборгованість станом на дату подання позову за кредитними договорами, відсутні підтвердження направлення вимог про стягнення заборгованості із позичальника за обома договорами поруки відносно неї не надано підтверджень отримання вимог адресатом. Зазначила, що строк дії договору поруки сплив 11.10.2010 року. Також зазначила, що загальна сума пені за обома кредитами суттєво перевищує кредитну суму отриману в користування позичальником. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У відповідності до вимог ст. 12 ЦПК України, які кореспондуються з вимогами ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 11.10.2007 року Закрите акціонерне товариство «Альфа Банк» та фізична особа - громадянин України [PERSON] уклали кредитний договір № SME0004809. Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», 19.08.2009 року, було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» в Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк». Відповідно до умов вищевказаного договору, банк зобов`язується надати [PERSON] кредит у сумі 20000,00 дол. США. Відповідно до листа №13-210/7871-22612 від 07.12.2009 року Національного Банку України операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до п. 2 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. Отже ЗАТ «Альфа-Банк» має законні підстави для кредитування в іноземній валюті. Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. У випадку прострочення погашення кредиту або іншого порушення графіку повернення кредиту та сплати відсотків відповідачем, тривалістю більш ніж 3 календарних дні, позивач, згідно п.5.1.1 кредитного договору вправі вимагати дострокового погашення кредиту. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлені договором. Згідно статей 525, 526, 530, 610 ЦК України, зобов`язання, які взяли сторони на себе при укладанні договору, повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. ПАТ «Альфа-Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у сумі 20000,00 дол. США. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого порушив умови кредитного договору, а також вимоги ст.ст. 526, 530 ЦК України. На виконання умов договору відповідачу була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Таким чином, станом на 16.07.2015 року [PERSON] має прострочену заборгованість за кредитом - 1877,42 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 41 504,65 грн., за відсотками - 690,78 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 15 271,24 грн. Відповідно до ст. 549 ЦК України та умов договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. У зв`язку з систематичним порушенням боржником своїх обов`язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору йому була нарахована неустойка. На 16.07.2015 року розмір неустойки становить: пеня за прострочення платежу - 17 541,49 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 387 794,67 грн. В забезпечення виконання зобов`язань позичальника, що випливають з кредитного договору № SME0004809, відповідно до ст. 533 ЦК України, 11.10.2007 року позивач та фізична особа - громадянка України [PERSON] уклали договір поруки №SME0004809/1. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до п. 5.1.1 договору в порядку досудового врегулювання спору, з метою уникнення примусового стягнення боргу, позивач надіслав відповідачам вимогу про дострокове погашення кредиту, сплату процентів за користування кредитом та пені за несвоєчасне виконання зобов`язань. Відповідно до умов договору та умов договору поруки, якщо з моменту відправлення відповідачам письмового повідомлення на адресу, вказану в договору та договорі поруки минуло 5 календарних днів, повідомлення вважається отриманим. [PERSON] , зобов`язання, які виникли у неї внаслідок невиконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором, не виконала, внаслідок чого порушила умови відповідного договору поруки, а також вимоги ст.ст. 526, 530 ЦПК України. Пунктом 2.2. договору поруки передбачено, що поручитель, у випадку невиконання чи неналежного виконання взятих на себе зобов`язань за цим договором, виплачує кредитору пеню за кожен день прострочення виконання зобов`язань, у розмірі 0,5% від загальної суми заборгованості позичальника за кредитним договором. У порушення умов договору поруки [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 16.07.2015 року розмір пені [PERSON] за договором поруки №SME0004809/1 становить - 100,55 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 2 222,85 грн. Одночасно, для належного забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] , що випливають з кредитного договору № SME0004809, відповідно до ст. 553 ЦК України, 11.10.2007 року позивач та фізична особа - громадянка України [PERSON] уклали договір поруки №SME0004809/2 на умовах, аналогічних договору поруки №SME0004809/1. У порушення умов договору поруки [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 16.07.2015 року розмір пені [PERSON] за договором поруки №SME0004809/2 становить - 100,55 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 2 222,85 грн. Одночасно, для належного забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] , що випливають з кредитного договору № SME0004809, відповідно до ст. 553 ЦК України, 11.10.2007 року позивач та фізична особа - громадянка України [PERSON] уклали договір поруки №SME0004809/3, на умовах, аналогічних договору поруки №SME0004809/1. У порушення умов договору поруки [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 16.07.2015 року розмір пені [PERSON] за договором поруки №SME0004809/3 становить - 100,55 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 2 222,85 грн. Таким чином, зважаючи на невиконання [PERSON] умов кредитного договору № SME0004809 та неналежного виконання поручителями умов договорів поруки, позивач вправі вимагати стягнення солідарно з [PERSON] та поручителів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] загальної суми заборгованості [PERSON] за кредитним договором, а також стягнення з поручителів пені за неналежне виконання своїх зобов`язань. 21.12.2007 року Закрите акціонерне товариство «Альфа Банк» та фізична особа - громадянин України [PERSON] уклали кредитний договір №SME0007007, на умовах, аналогічних кредитному договору № SME0004809. Відповідно до умов вищевказаного договору, позивач зобов`язується надати відповідачеві кредит у сумі 25 000,00 дол. США. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 25 000,00 дол. США. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого порушив умови кредитного договору, а також вимоги ст.ст. 526, 530 ЦК України. Таким чином, станом на 16.07.2015 року [PERSON] має прострочену заборгованість за кредитом - 9 646,26 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 213 252,59 грн., за відсотками - 678,32 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 14 995,78 грн. У зв`язку з систематичним порушенням боржником своїх обов`язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору йому була нарахована неустойка. На 16.07.2015 року розмір неустойки становить: пеня за прострочення платежу - 44 125,79 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 975,501,21 грн. В забезпечення виконання зобов`язань позичальника, що випливають з кредитного договору №SME0007007, відповідно до ст. 533 ЦК України, 21.12.2007 року позивач та фізична особа - громадянка України [PERSON] уклали договір поруки №SME0007007/3, на умовах, аналогічних вищевказаним договорам поруки. У порушення умов договору поруки №SME0004809/1 [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 16.07.2015 року розмір пені [PERSON] за договором поруки №SME0007007/3 становить - 272,25 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 6 018,75 грн. 22.02.2008 року Закрите акціонерне товариство «Альфа Банк» та фізична особа - громадянин України [PERSON] уклали кредитний договір №SME0008905, на умовах, аналогічних кредитному договору № SME0004809. Відповідно до умов вищевказаного договору, позивач зобов`язується надати відповідачеві кредит у сумі 20 000,00 дол. США. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 20 000,00 дол. США. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого порушив умови кредитного договору, а також вимоги ст.ст. 526, 530 ЦК України. Таким чином, станом на 16.07.2015 року [PERSON] має прострочену заборгованість за кредитом - 2 991,96 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 66 144,10 грн., за відсотками - 455,54 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 10 070,66 грн. У зв`язку з систематичним порушенням боржником своїх обов`язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору йому була нарахована неустойка. На 16.07.2015 року розмір неустойки становить: пеня за прострочення платежу - 20 890,86 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 461 840,12 грн. Таким чином, зважаючи на невиконання [PERSON] умов кредитного договору №SME0008905, позивач вправі вимагати стягнення з [PERSON] загальної суми заборгованості за кредитним договором № SME0008905. 30.11.2010 року Публічне акціонерне товариство «Альфа Банк» та фізична особа - громадянин України [PERSON] уклали кредитний договір №SME0007007-1. Відповідно до умов вищевказаного договору, банк зобов`язується надати [PERSON] кредит у сумі 55679,09 гривень. Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. У випадку прострочення погашення кредиту або іншого порушення графіку повернення кредиту та сплати відсотків відповідачем, тривалістю більш ніж 3 календарних дні, позивач, згідно п.5.1.1 кредитного договору вправі вимагати дострокового погашення кредиту. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлені договором. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 55 679,09 гривень. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого порушив умови кредитного договору, а також вимоги ст.ст. 526, 530 ЦК України. Таким чином, станом на 16.07.2015 року [PERSON] має прострочену заборгованість за кредитом - 54 639,35 грн., за відсотками - 19 162,57 грн. У зв`язку з систематичним порушенням боржником своїх обов`язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору йому була нарахована неустойка. На 16.07.2015 року розмір неустойки становить: пеня за прострочення платежу - 406 907,90 грн. В забезпечення виконання зобов`язань позичальника, що випливають з кредитного договору №SME0007007-1, відповідно до ст. 533 ЦК України, 30.11.2010 року позивач та фізична особа - громадянка України [PERSON] уклали договір поруки №SME0007007/4-1, на умовах аналогічних вищевказаним договорам поруки. У порушення умов договору поруки [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 16.07.2015 року розмір пені [PERSON] за договором поруки №SME0007007/4-1 становить - 2 403,55 грн. Одночасно, для належного забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] , що випливають з кредитного договору №SME0007007-1, відповідно до ст. 553 ЦК України, 30.11.2010 року позивач та фізична особа - громадянка України [PERSON] уклали договір поруки №SME0007007/3-1 на умовах, аналогічних вищевказаним договорам поруки. У порушення умов договору поруки [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 16.07.2015 року розмір пені [PERSON] за договором поруки №SME0007007/3-1 становить - 2 403,55 грн. Одночасно, для належного забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] , що випливають з кредитного договору №SME0007007-1, відповідно до ст. 553 ЦК України, 30.11.2010 року позивач та фізична особа - громадянка України [PERSON] уклали договір поруки №SME0007007/2-1 на умовах, аналогічних вищевказаним договорам поруки. У порушення умов договору поруки [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 16.07.2015 року розмір пені [PERSON] за договором поруки №SME0007007/2-1 становить - 2 403,55 грн. Частиною 1 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до частини 1 статті 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 1 та 2 статті 10561 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Частиною 1 статті 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно стаття 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Стаття 549 ЦК України зазначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник має передати кредиторові у випадку порушення боржником зобов`язання. Відповідно до статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частина 1 ст.509 ЦК зазначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.526 ЦК, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Стаття 610 ЦК зазначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як визначено у ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 1049 ЦК визначає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Докази, які позивач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановлює наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, - повинні бути виключно належними та допустимими. Згідно із ст.129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, відповідно до ст.12 ЦПК України. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Положення ст.11 ЦК України визначають, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Нормами ст.58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст.60 ЦПК закріплює, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Предметом доказування у даному спорі є факт укладання кредитного договору та як наслідок утворення заборгованості за ним. Звертаючись до суду з даними вимогами позивачем було надано копію кредитного договору, договору поруки, додаткових угод та деталізований розрахунок заборгованості. Суд приходить до висновку, що позивач довів належними та допустимим доказами свої позовні вимоги. Проте суд вважає за необхідне прийняти до уваги доводи відповідача в частині того, що розмір пені значно перевищує завдані банку збитки та враховуючи положення статті 551 ЦК України у зв`язку з наступним. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля. На думку Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні правацих людей (пункт 39 рішення у справі «C.G. та інші проти Болгарії» («C.G. and Others v. Bulgaria», заява №1365/07); пункт 170 рішення «Олександр Волков проти України» («Oleksandr Volkov v. Ukraine», заява №21722/11). Формулювання законів не завжди чіткі, як неодноразово зазначав ЄСПЛ, тому їх тлумачення та застосування залежить від практики, і роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (пункти 31, 32 рішення у справі «Кантоні проти Франції» від 11 листопада 1996 року («Cantoni v. France», заява № 17862/91); пункт 65 рішення у справі «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року («Vyerentsov v. Ukraine», заява «№ 20372/11). За змістом статей 546,548,549 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України). У разі, якщо розмір неустойки перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд може його зменшити (частина третя статті 551 ЦК України). Отже, положення частини третьої статті 551 ЦК України, з урахуванням наведених норм процесуального права щодо загальних засад цивільного судочинства, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №703/1181/16-ц (провадження №14-442цс18). При зменшенні розміру неустойки суд не обмежений тільки розміром основної заборгованості, оскільки законодавчої заборони такого зменшення не встановлено. Таким чином, за наявності обставин, встановлених частиною третьою статті 551 ЦК України, суд за власним переконанням може зменшити розмір неустойки в розумних межах. Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо. При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскільки розмір пені значно перевищує розмір збитків, він підлягає зменшенню до суми заборгованості за тілом кредиту. Щодо посилань відповідача [PERSON] про застосування строку позовної давності, суд приходить до наступного. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частини третьої статті 257 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Доводи відповідача [PERSON] , що строк дії договору поруки сплив 11.10.2010 року, суперечать нормам законодавства. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Частиною першою статті 259 ЦК України визначено, що позовна давність, установлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Строки давності виконують декілька функцій, в числі яких - забезпечення правової визначеності та остаточності, попередження порушення прав осіб, які могли мати місце у випадку, якщо б суди розглядали їх справи на основі доказів, що могли би бути неповними за спливом часу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). 11.10.2007 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір. В той же день між АТ «Алдьфа-Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки, а 30.11.2010 між банком та [PERSON] було укладено Додаткову угоду до договору поруки від 11.10.2007 року, відповідно до умов якого строк коритувчання кредитом продовжено та складає 60 календарних місяців, з кінцевим строком повернення 10.10.2012 року. Представник позивача звернувся до суду із позовною заявою 18.09.2015 року, у межах позовної давності. Таким чином, зважаючи на невиконання [PERSON] умов кредитного договору № SME0004809 та неналежного виконання поручителями умов договорів поруки, позивач вправі вимагати стягнення солідарно з [PERSON] та поручителів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] загальної суми заборгованості [PERSON] за кредитним договором, а також стягнення з поручителів пені за неналежне виконання своїх зобов`язань. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату судового збору розмірі 3654,00 грн.

Outcome: partial