Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

25 червня 2015 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: скасувати наказ №178 від 29.05.2015 року виданий відповідачем; відшкодувати позивачу моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 10.09.2001 року по теперішній час вона працює у відповідача, а з 12.05.2011 року на посаді завідувача сектору науково-дослідного відділу нумізматики. 29.05.2015 року наказом №178 позивачу винесено догану за сукупність порушень. Як зазначає позивач, вона не погоджується з наказом, вважає його незаконним на тій підставі, що у відповідності із ст.151 КЗпП України оголошена догана позбавляє позивача права на заохочення (премії). Також позивач зазначає, що при застосуванні дисциплінарного стягнення відповідач не врахував ступінь та тяжкість дисциплінарного проступку; в наказі не конкретизовано порушення щодо ігнорування наказу №152, порушень правил внутрішнього трудового розпорядку, умов колективного договору та посадових інструкцій (так як інструкція є лише одна з якою позивач знайомилась); зазначені в наказі підстави суперечливі - ненадання інформації та надання інформації, яка є недостовірною. Позивач посилається, що в наказі зазначено про порушення інструкції завідуючого сектору медальєрики та фалеристики, але позивач знайомилась лише з інструкцією завідуючого сектору науково-дослідного відділу нумізматики. Крім того, відповідачем в порушення норм статті 149 КЗпП України не було витребувано пояснення від позивача. [PERSON] зазначає, що з її боку порушення відсутні, а тому не може бути застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Позивач зазначає, що у зв'язку з неправомірними діями відповідача їй спричинена моральна шкода, яка полягає в емоційних душевних стражданнях та хвилюваннях. Позивач у вільний від роботи час вимушена була шукати правової допомоги та здобувати докази невинуватості. Внаслідок всіх цих дій позивач втратила нормальні життєві зв'язки, а тому моральну шкоду позивач оцінила в розмірі 5 000,00 грн. Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення заявлених вимог на тій підставі, що заявлені вимоги не обґрунтовані. Також представники пояснили, що за власною згодою [PERSON], вона була переведена на посаду завідуючої науково-дослідним сектором медальєрики і фалеристики, який входить до сектору нумізматики. А тому не відповідає дійсності твердження позивача, що вона не має відношення до посади завідувача сектору медальєрики і фалеристики. Наказом від 24.04.2015 року до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за перевищення службових повноважень, роботодавець мав повне право застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за повторне порушення, проте було застосовано лише догану, як менш суворий вид дисциплінарного стягнення. В доповідній записці згідно наказу №149 від 22.05.2015 року [PERSON] надала недостовірну інформацію щодо захаращеності фондосховища, оскільки ремонтні роботи в той період ремонтні роботи не проводились. Факт знаходження сторонньої особи - [PERSON] у приміщеннях з обмеженим доступом підтвердила сама позивачка у своїй доповідній від 22.05.2015 року та тимчасова перепустка їй не виписувалась. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши думку позивача, представників позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Частина 1 статті 147 КЗпП України визначає, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Стаття 149 КЗпП України визначає, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з копії трудової книжки [PERSON], починаючи з 10.09.2001 року вона працює в Національному музеї історії України, а з 12.05.2011 року переведена на посаду завідувача сектору відділу нумізматики на підставі наказу №41-к від 12.05.2011 року (а.с.6 т.1). Як зазначено в наказі №41-к від 12.05.2011 року, [PERSON] старшого наукового співробітника науково-дослідного відділу нумізматики перевести з 12.05.2011 року завідувачем сектору того ж відділу (а.с.95 т.1). Із структури Національного музею історії України, який затверджений наказами Міністерства культури України та діють з 01.12.2012 року та з 01.12.2014 року, в структуру Національного музею історії України входить відділ нумізматики та в нього входить сектор медальєрики і фалеристики (а.с.39-44). 07.03.2014 року [PERSON] ознайомилась з Посадовою інструкцією завідувача сектору науково-дослідного відділу нумізматики [PERSON], яка 07.03.2014 року затверджена генеральним директором Національного музею історії України (а.с.7,8 т.1). Пунктом 1.4 Посадової інструкції передбачено, що у своїй роботі завідувач сектора відділу керується законами України, нормативними і керівними матеріалами з питань музейної роботи, інструкціями, науковою і методичною літературою з питань обліку і збереження музейних фондів, передовим досвідом роботи вітчизняних і зарубіжних музеїв, основами трудового законодавства, вимогами техніки безпеки, охорони праці і протипожежного захисту. Основними функціями завідувача сектору науково-дослідного відділу нумізматики [PERSON] у відповідності з п.2.1 Посадової інструкції є: здійснення роботи з наукової інвентаризації, обліку, зберігання, здійснення заходів щодо консервації та реставрації музейних предметів за результатами їх наукового дослідження; здійснення контролю за їх проведенням. Наказом №123 від 24.04.2015 року [PERSON] винесено догану за зловживання 15.04.2015 року своїми посадовими функціями чергового наукового співробітника зумисне перешкоджання у виконання своїх функцій співробітниками музею (а.с.33 т.1). Як пояснили сторони в судовому засіданні, на даний час зазначений наказ оскаржується в судовому порядку. Наказом №149 від 22.05.2015 року було наказано надати 22.05.2015 року до 17.00 пояснення щодо перерахованих грубих порушень (у зв'язку з можливістю безперешкодного потрапляння до фондової кімнати, і практично до фондосховища будь-якої сторонньої людини (не співробітника відділу), у зв'язку з захаращеністю фондосховища сторонніми габаритними предметами (коробками, ящиками) та іншими порушеннями) правил зберігання фондової колекції та правил внутрішнього розпорядку працівнику, відповідальному за роботу відділу у відсутність завідувача відділу [PERSON] На підставі зазначеного наказу [PERSON] написала 22.05.2015 року доповідну в якій зазначила, що [PERSON], бувший співробітник відділу зайшла до відділу, але одразу її було попереджено, що згідно інструкції вона не може тут знаходитись. На порозі відділу вона знаходилась менше хвилини. Виходячи з відділу вона зустрілась з керівництвом музею ([PERSON], [PERSON], [PERSON]). З приводу захаращеності фондосховища повідомлено, що картонні коробки потрібні для безпечного збереження предметів зберігання, документів, книг під час ремонтних та виставкових робіт (а.с.12 т.1). Наказом №152 від 25.05.2015 року «Про надання пояснень [PERSON].», який було підписано Генеральним директором Національного музею історії України [PERSON] було наказано, відповідно до наказу №149 від 22.05.2015 року пояснення працівником, що виконує обов'язки керівника фондово-освітнього відділу нумізматики не надійшло. З доповідної записки [PERSON] стає зрозумілим, що у [PERSON], яка на час візиту [PERSON], [PERSON] та [PERSON] перебувала в робочій кімнаті науковців відділу, тимчасової перепустки не було. Також в доповідній зазначена причина захаращеності кімнати-фондосховища - ремонтні та виставкові роботи, у зв'язку з чим було наказано [PERSON] надати пояснення: -щодо присутності сторонньої особи без тимчасової перепустки в приміщенні робочої кімнати, з відкритим фондосховищем; -щодо тривалого (понад тиждень) перебування предметів, вилучених з експозиції 1-го поверху, поза сейфами фондосховища; -щодо проведення ремонтних робіт впродовж 2015 року із наданням від інженерної служби та бухгалтерії необхідних кошторисних документів на проведення ремонтних робіт; -надати перелік осіб, які за тимчасовими перепустками відвідували приміщення відділу. Як зазначено в наказі, пояснення та копії потрібних документів надати до 12.00 год. 26.05.2015 року (а.с. 10, 11 т.1). Суду не було надано пояснень [PERSON] по вказаному наказу та не надано доказів, що [PERSON] відмовилась надавати пояснення. В той же час позивач суду пояснила, що вона не надавала пояснення по вказаному наказу. Наказом №178 від 29.05.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», який підписаний Генеральним директором Національного музею історії України [PERSON], завідувачу сектору медальєрики та фалеристики [PERSON] оголошено догану. Як зазначено в наказі, підставою для його підписання стало ігнорування наказу №152 та надання недостовірної інформації керівництву Національного музею історії України, порушенням Правил внутрішнього розпорядку, умов Колективного договору та Посадових інструкцій, а саме: ненадання пояснення генеральному директору НМУ: -щодо присутності сторонньої особи без тимчасової перепустки в приміщенні робочої кімнати, з відкритим фондосховищем; -щодо тривалого (понад тиждень) перебування предметів, вилучених з експозиції 1-го поверху, поза сейфами фондосховища; -щодо проведення ремонтних робіт впродовж 2015 року із наданням від інженерної служби та бухгалтерії необхідних кошторисних документів на проведення ремонтних робіт; -надати перелік осіб, які за тимчасовими перепустками відвідували приміщення відділу (а.с. 9 т.1). В судовому засіданні було оглянуто оригінал наказу на якому [PERSON] зазначила, що вона не згодна. Як вбачається з копії журналу реєстрації перепусток, 22.05.2015 року перепустка на ім'я [PERSON] не видавалась (а.с.103-105 т.1). Як було встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, не існує наказу по Музею про виконання [PERSON] посадових обов'язків завідувача відділу нумізматики у відсутність завідувача зазначеного відділу. Не встановлено виконання обов'язків начальника відділу нумізматики у її відсутність і посадовою інструкцією [PERSON] З Інструкції про забезпечення музейних цінностей та впорядкування пропускного режиму на території та у приміщеннях музею, яка затверджена директором музею в 2015 році вбачається, що здійснення пропускного режиму покладається на працівників міліції Подільського ВДСО УДСО при ГУМВС України в м.Києві (а.с.158-160 т.1). [PERSON] в судовому засіданні як свідок пояснила, що 22.05.2015 року вона зайшла до робочої кімнати де працює, зокрема і [PERSON], в той час в приміщенні робочої кімнати знаходилась стороння особа без перепустки. Також свідок пояснила, що в той час, коли вона, [PERSON] та [PERSON] зайшли в приміщення робочої кімнати, відразу за ними зайшла [PERSON] Свідок зазначила, що коли вона зайшла в приміщення робочої кімнати, були відкриті двері фондосховища, там були на столі предмети виставки І поверху та фондосховище захаращене картонними коробками. Аналогічні свідчення дав свідок [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] як свідок пояснила, що 22.05.2015 року вона була вихідна, проте, коробки у фондосховищі були зібрані задовго до 22.05.2015 року. Хто міг зайти в той день без перепустки в приміщення робочої кімнати свідок пояснити не змогла. [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що в робочій кімнаті працює сім осіб, п'ятеро з яких має право відчинити фондосховища; хто 22.05.2015 року відкривав фондосховища їй не відомо. В судовому засіданні не було встановлено, що саме [PERSON] пропустила в робочу кімнату сторонню особу без тимчасової перепустки, не було встановлено, що в той час було відкрите фондосховище. В судовому засіданні не було надано доказів, що предмети вилучені з експозиції 1-го поверху перебували поза сейфами фондосховища понад тиждень, враховуючи, що директор музею зайшла в приміщення фондосховища, як вона пояснила в робочий час, а також не було встановлено, що за вказані предмети експозиції несе відповідальність саме [PERSON] Будь-яка перевірка порушень трудової дисципліни [PERSON] 22.05.2015 року не проводилась. Отже, як встановлено в судовому засіданні, в спірному наказі не зазначено дата наказу №152, а тому суд позбавлений можливості встановити, який саме наказ №152 був проігнорований [PERSON] В судовому засіданні не встановлено та не доведено належними та допустимими доказами надання недостовірної інформації керівництву Національного музею історії України, порушення Правил внутрішнього розпорядку, умов Колективного договору та Посадових інструкцій [PERSON] А тому, так як крім пояснень свідків, які надали пояснення в судовому засіданні іншими доказами порушення трудової дисципліни [PERSON] не доведено, суд приходить до висновку про скасування наказу про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності. Крім того, як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] звернулась до Голови профспілкового комітету із проханням розглянути на засіданні профспілкового комітету обставини оголошення їй догани наказом №178 від 29.05.2015 року та звернутись до Генерального директора з поданням про скасування зазначеного наказу. На засіданні профспілкового комітету НМІУ 20.07.2015 року було вирішено скласти подання на ім'я генерального директора НМІУ [PERSON] та звернення до київської міської профспілки працівників культури з проханням розібратися по факту правомірності оголошення догани. 24.07.2015 року канцелярією Національного музею історії України було зареєстроване подання голови профспілки НМІУ [PERSON] з пропозицією скасувати наказ №178 від 29.08.2015 року. До суду не було надано відповіді на вказане подання. Стаття 233 КЗпП України визначає, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Крім цього, згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31.03.1995 року - пунктом 5 передбачено, що обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в її заподіянні. А тому, оскільки судом встановлено, що позивачу безпідставно оголошено догану, чим порушені її права, дане порушення призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагали відпозивача додаткових зусиль для організації свого життя, тому суд приходить до висновку з врахуванням принципу розумності та справедливості, про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 1 000,00 грн. Стаття 84 ЦПК України визначає, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» у статті 1 визначає, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Позивач надала суду витяг з Договору про надання правової допомоги №1 від 22.06.2015 року, який укладено між [PERSON] та адвокатським об'єднанням «Базиленко та Панченко». З копії квитанції вбачається, що 22.06.2015 року позивач сплатила суму 2 000,00 грн. за Договором №31 від 22.06.2015 року. Представниками позивача надано акт про надані послуги з якого вбачається, що у вартість послуг 2 000,00 грн. включено 1 година представництва інтересів Клієнта в суді. [PERSON] та [PERSON] надавали правову допомогу позивачу у судових засіданнях, але не надавали правову допомогу під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням (їх не було) та [PERSON] знайомився з матеріалами справи в суді. А тому за одну годину участі в судовому засіданні, як зазначено в акті виконаних робіт, можуть бути стягнуті з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 487,20 грн., виходячи із місячної мінімальної заробітної плати в розмірі 1 218,00 грн., згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік». На підставі статті 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати - судовий збір, а на користь позивача - витрати на правову допомогу. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial