Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

06 травня 2020 року на розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій [PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Сторони по справі з 02 червня 2017 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, є батьками малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Подружжя на теперішній час мешкає окремо, малолітня дитина проживає з позивачем, повністю знаходиться на її утриманні. Домовленості про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Позивач не працює, отримує лише державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, в зв`язку з чим відчуває матеріальні труднощі. Враховуючи вказане, [PERSON] в судовому порядку просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в порядку ч. 2 ст. 84 СК України. Судом порушено справу, між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України. Відзив на позовну заяву відповідачем відповідно до ст. 278 ЦПК України подано не було. На виклик до суду сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] суду адресувала в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 211 ЦПК України заяву про розгляд справи в її відсутність, просить ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] суду адресував заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнав частково, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 1/6 частки доходу. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. 02 червня 2017 року сторонами по справі укладено шлюб (копія свідоцтва про шлюб - а.с. 8). В шлюбі сторін [INFO] народжена донька [PERSON] (копія свідоцтва про народження - а.с. 9). Спільне життя позивача з відповідачем фактично припинено. Згідно довідки сектору реєстрації місця проживання фізичних особі Центра надання адміністративних послуг м. Покровськ № 08-08/6777 від 30.04.2020 року - [PERSON] зареєстрована та проживання за адресою: [ADDRESS] разом з донькою [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (копія паспорта - а.с. 5-7). Згідно ст. 75 СК України подружжя зобов`язані матеріально підтримувати один одного. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина четверта зазначенної статті встановлено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, право на аліменти у дружини матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка. У судовому засіданні встановлено, що малолітня донька сторін [PERSON] , [INFO], батьківство якої відповідачем [PERSON] не оспорюється, мешкає разом зі своєю матір`ю [PERSON] . На теперішній час позивач не працює, оскільки перебуває в відпустці по догляду за дитиною, в зв`язку з чим дійсно потребує підтримки зі сторони свого чоловіка. Частиною 1 статті 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням вказаного, суд надає оцінку матеріальному становищу відповідача. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] офіційно працевлаштований, перебуває в трудових відносинах з Приватним акціонерним товариством «Шахтоуправління «Покровське», обіймає посаду помічника начальника дільниці по добичі вугілля. Отже, відповідач отримує стабільний дохід. Судом встановлено, що 07.05.2020 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу, тобто з 06.05.2020 року, і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 18) Інших утримань на непрацездатних осіб, неповнолітніх дітей - відповідач [PERSON] не має. З урахуванням вищевикладеного, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб позивача, можливостей відповідача, - суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на утримання дружини [PERSON] до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трирічного віку аліменти у розмірі 1/6 частки (17 %) з усіх видів доходів відповідача щомісячно, що відповідає ст. 80, ч. 2 ст. 84 СК України, ст. 206 ЦПК України, та найкращим чином захистить інтереси тимчасово непрацездатної позивачки в потребі в матеріальних коштах в зв`язку з його вихованням малолітньої дитини, та не призведе відповідача до скрутного матеріального становища. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину, дружину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України, зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити зазначення розподілу судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша - компенсується за рахунок держав. Так, позивач [PERSON] в силу Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати державного мита, тому судові витрати підлягають стягненню з [PERSON] в дохід держави. Розмір судового збору суд визначає, з урахуванням норми п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст. ст. 84, 191 СК України,

Outcome: partial