Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила припинити спільну сумісну власність, реально розділити житловий будинок та надвірні будівлі по [ADDRESS] між співвласниками, визнати порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS], відновити її порушене право користування 2/3 частинами житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель по [ADDRESS] та вселити її в домоволодіння, зобов'язати відповідачку не чинити перешкоди у користуванні домоволодінням та земельною ділянко по [ADDRESS]. Після проведення по справі судової будівельно - технічної експертизи, позивачка уточнила позові вимоги, в яких просила виділити в користування їй частину житлового будинку з надвірними будівлями у відповідності до ІІ варіанту висновку експертизи порядку користування житловим будинком та ІІ варіанту експертизи порядку користування земельною ділянкою, зобов'язати [PERSON] та осіб, які за її згодою користуються приміщеннями, будівлями та земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS], звільнити виділені за результатами судової будівельно - технічної експертизи в користування [PERSON] приміщення, будівлі та частину земельної ділянки від речей, що є їх приватною особистою власністю, стягнути з відповідачки 1730 грн. на її користь, як компенсацію частини витрат на оплату експертизи та матеріалів до неї. В обґрунтування позову посилалася на те, що [PERSON] на підставі договору дарування від 22.06.2011 року на праві власності належить 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS]. Вищевказане майно складається з житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 68,4 кв.м, в тому числі житловою - 48,5 кв.м, сараю літ. «Б», вбиральні літ. «В», огорожі № 4-7, колодязя № 3, що розташовані на земельній ділянці площею 1970 кв.м.. За результатами судової будівельно - технічної експертизи передача в користування співвласникам житлового будинку з надвірними спорудами можлива виключно з відступленням від ідеальних часток. Так, відступлення від ідеальної частки по першому варіанту складає 9 781,50 грн., по другому варіанту - 2852,50 грн., по варіанту 3 - 11 493 грн.. Співвласники домоволодіння не дійшли згоди щодо визначення порядку користування спірним житловим будинком за згодою сторін. Позивачка має намір, в подальшому, після ухвалення рішення по даній справі, скористуватися своїм правом на виділ своєї частки з об'єкту нерухомого майна у самостійне домоволодіння з присвоєнням поштової адреси. Позивачка, в особі свого представника, зазначала, що визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників, а не право користування будинком. Таким чином, позивачка наполягала на передачі їй в користування приміщень згідно варіанту ІІ варіанту висновку судової будівельно - технічної експертизи та відповідного йому ІІ варіанту експертизи користування земельною ділянкою. Що стосується доводів відповідачки про право збільшення частки в праві користування житловим будинком, то із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилими приміщеннями членів його сім'ї. Так, за даними, що містяться в матеріалах справи, [PERSON] отримала право користування житловим приміщенням 16.01.2001 року за рішенням її чоловіка [PERSON], який 08.07.2009 року передав належне йому право власності на 1/3 частину спірного житлового будинку відповідачці [PERSON]. Тобто в період з 16.01.2001 року по 07.07.2009 року [PERSON] мала право користування житловим приміщенням, що належало на праві власності [PERSON], і втратила його у зв'язку з припиненням права власності [PERSON] 07.07.2009 року. Також в позові зазначалося, що позивачка не може в повній мірі реалізувати своє право власності, а саме: не може користуватися домоволодінням, не може проживати в житловому будинку тому, що всім домоволодінням користується відповідачка зі своєю сім'єю - дитиною та чоловіком. Позивачка також зазначала, що неодноразово зверталася до відповідачки з проханням надати ключі від домоволодіння та пустити проживати у житловий будинок, але відповідачка не бажає цього робити, також позивачка з приводу перешкоди проживати у спірному домоволодінні зверталася із заявою до Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, але відповідачка не відчиняє двері дільничному інспектору міліції та не з'являться до ОВС за викликом. Перешкоджаючи користуватися належним майном, відповідачка порушує її права власника і вона вимушена звернутися до суду. У судове засіданні позивачка не з'явилася, проте присутній її представник підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просивши суд про їх задоволення, наполягаючи на вирішені спору саме по другому варіанту судової будівельно - технічної експертизи. Відповідачка у судовому засіданні просила вирішити справу на підставі третього варіанту судової будівельно - технічної експертизи, посилаючись на те, що відповідно до другого варіанту їй надається право користування лише однією житловою кімнатою розміром 13 кв.м, а позивачу надається у користування - три кімнати. Позивачка у спірному домоволодінні не проживає, має інше місце проживання у с. Бабаї. У спірному домоволодінні на даний час проживає вона разом з чоловіком та малолітньою дитиною. Також у цьому домоволодінні проживає мати позивача і відповідача - [PERSON]. Відповідачка зазначала, що вона разом з чоловіком та малолітньою дитиною користуються двома кімнатами у даному домоволодінні, що відповідає ІІІ варіанту висновку судової будівельної експертизи. Також відповідачка зазначала, що вирішення справи по другому варіанту експертизи призведе до порушення прав неповнолітнього сина. Суд, вислухавши думку представника позивачки, відповідачку, дослідивши письмові докази по справі, інвентаризаційну справу, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається належним йому майном на власний розсуд. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Положеннями ст.ст. 183, 367 ЦК України, п. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК України, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. Відповідно до чч. 1, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої Ради (ст.152 ЖК України). Якщо сторона оспорює рішення виконкому щодо дозволу на переобладнання та перепланування і воно є необґрунтованим, суд може не погодитись з ним, мотивуючи це в рішенні. В судовому засіданні встановлено, що 1/3 частина житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] належить відповідачці [PERSON] на підставі договору дарування від 08.07.2009 року, а 2/3 частини вищевказаного житлового будинку належить [PERSON] на підставі договору дарування від 22.06.2011 року (а.с.6). Сторони є сестрами. Усе домоволодіння знаходиться на земельній ділянці площею 1970 кв.м. та складається з житлового будинку літ. «А-1» з прибудовою літ. «а», загальною площею 68,4 кв.м., сарай літ. «Б», вбиральня літ. «В», ворота № 4, хвіртка № 5, паркан № 6 та № 7, труб. колодязь № 3. Відповідно до форми Б у спірному будинку зареєстровані [PERSON] з 17.07.1993 року (мати сторін), [PERSON] з 24.02.2001 року (позивачка) та її син [PERSON], [INFO], з 10.04.2014 року, [PERSON] з 25.09.2004 року (відповідачка) та її син [PERSON], [INFO], з 24.06.2014 року. Враховуючи, що позивачка є співвласницею спірного домоволодіння, право якої на користування належним їй нерухомим майном порушується, суд вважає необхідним поновити порушене право шляхом вселення [PERSON] до спірного житлового будинку та зобов'язати відповідачку не чинити перешкоди у користуванні домоволодінням та земельною ділянкою по [ADDRESS], та зобов'язати [PERSON] звільнити виділені їй за результатами судової будівельно - технічної експертизи в користування приміщення, будівлі та частини земельної ділянки від речей, що є їх власністю.. Крім того, сторони по справі не можуть дійти згоди щодо вирішення питання користування будинком та земельною ділянкою, у зв'язку з чим, суд вважає необхідним встановити порядок користування житловим будинком з надвірними будівлями, згідно варіанту ІІІ висновку судової будівельно-технічної експертизи № 9751/13713 від 22 грудня 2014 року. Згідно висновків судової будівельно - технічної експертизи, експертом було запропоновано 3 варіанта порядку користування житловим будинком та надвірними будівлями та 3 варіанта порядку користування земельною ділянкою. Представник позивачки просила визначити порядок користування житловим будинком та земельною ділянкою відповідно до ІІ варіанту експертизи, проте суд не може погодитися із запропонованим варіантом, оскільки за даним варіантом пропонується виділити відповідачці [PERSON] на її частку житлову кімнату 1-4 площею 13 кв.м.. Проте необхідно зазначити, що відповідно до свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER], [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від подружнього життя мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER]). Крім того, як зазначала відповідачка та підтверджено формою Б, у спірному домоволодінні зареєстрована та проживає мати сторін по справі - [PERSON]. Відповідачка посилалася на те, що вона разом із чоловіком та дитиною користуються двома кімнатами у спірному домоволодінні, що відповідає ІІІ варіанту експертизи. На підставі викладеного суд вважає можливим ухвалити рішення на підставі ІІІ варіанту судової будівельно - технічної експертизи та [PERSON] на ідеальну частку 2/3 частини виділяються в користування в житловому будинку літ. «А-1» житлова кімната 1-3 площею 7,4 кв.м, житлова кімната 1-6 площею 11,7 кв.м, ? частина від частини кухні (загальне користування), літ. «а» приміщення 1-1, 1-2 залишаються у загальному користуванні. По надвірним будівлям: літ. «а2» - в загальному користуванні, ворота № 4, № 5 хвіртка (загальне користування), №6 ? частини огорожі, № 6 частина огорожі, № 7 - огорожа, що менше на 11 493 грн.. [PERSON] на ідеальну частку 1/3 частини виділяється в користування в житловому будинку літ. «А-1» житлова кімната 1-4 площею 13 кв.м, житлова кімната 1-5 площею 16,8 кв.м, ? частина від частини кухні (загальне користування), літ. «а» ? частина сіней (загальне користування), ? частина від частини кухні (загальне користування), з надвірних будівель літ. «а2» - ? частина тамбуру (загальне користування), літ. «Б» - сарай, літ. «В» - вбиральня, № 3 труб. колодязь, № 5 - ? частини хвіртки, № 6 - ? частина від частини огорожі, що більше на 11 493 грн.. По запропонованому варіанту порядку користування домоволодінням, співвласниці [PERSON] виділяється в користування приміщень і надвірних будівель на суму 34 132 грн., співвласниці [PERSON] - 34 305 грн.. Для здійснення запропонованого варіанту порядку користування необхідно виконати наступні переобладнання: улаштувати дверні прорізи між приміщеннями «1-2» та «1-3», «1-3» та «1-6», закласти дверні прорізи між приміщеннями «1-6» та «1-5», «1-3» та «1-4». Перенести ворота літ. «№4» на частину земельної ділянки, яка виділяється в користування співвласниці [PERSON], улаштувати огорожу на місці воріт літ. «№4». Враховуючи, що відповідно до ст. 158 ЖК України у тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої Ради (ст.152 ЖК України). У зв'язку з чим вищевказані переобладнання здійснити після отримання дозволу на це Харківської міської ради. Також при ІІІ варіанті експертизи запропоновано наступний порядок користування земельною ділянкою, а саме співвласниці [PERSON] виділяється в користування земельна ділянка площею 1249 кв.м у відповідності до ідеальної частки, в тому числі: земельна ділянка площею 1219 кв.м; ? частина земельної ділянки загального користування площею 30 кв.м. Співвласниці [PERSON] виділяється в користування земельна ділянка площею 625 кв.м у відповідності до ідеальної частки, в тому числі: земельна ділянка площею 595 кв.м; ? частина земельної ділянки загального користування площею 30 кв.м. При цьому межа між земельними ділянками співвласників проходить таким чином: - від червоної лінії по [ADDRESS], розділивши огорожу на ділянки розмірами 7,70 м та 4,74 м, по прямій лінії довжиною 4,12м до житлового будинку; далі по лінії розподілу житлового будинку так, як зазначено в додатку № 3-1 до даного висновку; від стіни житлового будинку з боку домоволодіння [ADDRESS], по прямій лінії довжиною 1,10 м до границі земельної ділянки з боку домоволодіння [ADDRESS], розділивши огорожу на ділянки розмірами 7,40 м та 66,32 м; - межа частини земельної ділянки, яка знаходиться в загальному користуванні двох співвласників, проходить таким чином: від червоної лінії по [ADDRESS], розділивши огорожу на ділянки розмірами 4,74 м та 8,90 м, по прямій лінії довжиною 14,75 м (при цьому відстань ширина проходу між прибудовою літ. «а» та вказаною межею повинна складати 1,0 м); поворот ліворуч (під кутом 90 градусів), по прямій лінії довжиною 3,98 м; поворот ліворуч (під кутом 90 градусів), по прямій лінії довжиною 2,76м; далі по лінії розподілу житлового будинку; від житлового будинку по прямій лінії довжиною 4,12м до червоної лінії по [ADDRESS], розділивши огорожу на ділянки розмірами 7,70 м та 4,74 м; - від границі земельної ділянки з боку домоволодіння [ADDRESS], розділивши огорожу на ділянки розмірами 22,07 м та 66,32 м, по прямій лінії довжиною 8,61м; поворот праворуч, по прямій лінії довжиною 43,14м (при цьому відстань від кінцевої точки до огорожі з боку домоволодіння [ADDRESS], повинна складати 8,33м); далі по прямій лінії довжиною 14,56 м до частини земельної ділянки, яка виділяється в загальне користування так, як зазначено в додатку № 3-1 до даного висновку. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та вирішує спір на підставі третього варіанту судової будівельно-технічної експертизи.

Outcome: partial