Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

04.03.2021 позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та дружину до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позову вказує, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 16 серпня 2019 року Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 289. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Позивач вказує, що на даний час вона не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. 23.01.2021 сторони припинили сімейні відносини та стали проживати окремо. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, таким чином не виконує своїх батьківських обов`язків. У зв`язку з викладеним позивач звернулася до суду з цим позовом та просила постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17.03.2021 за вказаною цивільною справою було відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті, відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. В строк, встановлений судом, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було. Позивач [PERSON] в судовому засіданні просила задовольнити позов повністю. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Представник відповідача [PERSON] не заперечувала щодо стягнення аліментів на дитину, повідомила що відповідач самостійно сплачує аліменти з лютого 2021 року, не заперечує проти задоволення стягнення аліментів на дружину в сумі 500 грн. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково з огляду на наступне. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Встановлено, що 16 серпня 2019 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про що 16.08.2019 складено відповідний актовий запис № 289. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7), батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . Відповідач, являючись батьком дитини, зобов`язаний згідно ст. 180 СК України утримувати його до досягнення ним повноліття. Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач розпочав добровільно сплачувати аліменти на дитину з лютого 2021 року, оскільки між ним та дружиною в кінці січня 2021 року припинені сімейні відносини. Позивач в судовому засіданні підтвердила, що вона дійсно з лютого по квітень місяць отримувала від відповідача по 1207,50 грн щомісячно. Також вона повідомила, що отримує пенсію в розмірі 1700 грн, оскільки є інвалідом 3 групи, та допомогу на дитину в сумі 860 грн. Крім того, вона вважає, що відповідач отримує не 6000 грн., а 10000 грн. і може надавати їй та дитині допомогу у більшому розмірі. Втім доказів цьому не надала, клопотань з цього приводу не заявляла. В свою чергу, представник відповідача повідомила, що відповідач має кредитні зобов`язання за придбане у шлюбі майно, побутову техніку залишив дружині і отримання ним доходу в сумі 6000 грн підтверджено належними доказами (арк.с.22). Згідно ст.179 Сімейного Кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на дитину підлягають задоволенню, а саме про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.05.2021 до досягнення дитиною повноліття, оскільки аліменти на дитину сплачені в лютому, березні, квітні 2021 року з урахуванням того, що позивач та відповідач з 23.01.2021 перестали проживати окремо та припинили сімейні відносини, про що позивач вказує у позовній заяві. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч.ч.2-4 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. У цьому випадку аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви (ч.1 ст.79 Сімейного кодексу України). Позивачем надано довідку про отримання нею допомоги на дитину та пенсії, а також виписку з карткового рахунку Приватбанку на ім`я [PERSON] станом по 20.05.2021, з якого вбачається, що у серпні 2020 - січні 2021 року вона отримувала стипендію у розмірі 1300 грн. і в судовому засіданні підтвердила, що з липня знову буде отримувати стипендію. Таким чином, дохід позивача з урахуванням стипендії має складати 3929 грн. Крім того, відповідач сплачує аліменти на дитину 1207,50 грн. З урахуванням викладеного, суд вважає аргументи відповідача щодо оплати 500 грн аліментів на утримання дружини (позивача) слушними та задовольняє позов в цій частині. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому на підставі ст. 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача у розмірі 908 грн. на користь держави. Згідно статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial