Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача [PERSON] 44 133,30 грн. відшкодування майнової (матеріальної) шкоди (збитків), завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу, 60 000 грн. відшкодування моральної шкоди, 40 000 грн. упущеної вигоди та стягнення сплаченого судового збору у розмірі 2 682,33 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 19.06.2018 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Daewoo Lanos», н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з його автомобілем марки "Mazda 6" д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду, чим порушив пункти 12.1, 13.1 ПДР України, завдавши автомобілям технічних пошкоджень. Легковий автомобіль марки "Mazda 6" д.н.з. [NUMBER] , належить йому на праві приватної власності. У даній пригоді постановою Сихівського районного суду м.Львова від 11.07.2018 визнано винним [PERSON] Крім того, водій [PERSON] 19.06.2018 у момент вчинення вищевказаного ДТП, керував автомобілем марки «Daewoo Lanos» у стані алкогольного сп`яніння та постановою Сихівського районного суду м.Львова від 31.07.2018 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП. Відповідно до рахунків ТзОВ «НІКО ЗАХІД МОТОРС» №00981 від 04.10.2018 та №00812 від 04.10.2018 вартість відновленого ремонту первинного стану його автомобіля становить 44 133,30 грн. Окрім того, зазначає, що вказаними діями відповідача, йому було завдано моральну шкоду, яку оцінює у 60 000 грн. А також, просить стягнути з відповідача завдані збитки у вигляді упущеної вигоди, яку оцінює у 40 000 грн., зазначивши, що пошкодження його автомобіля призвело до тривалої неможливості використання його за призначенням, а це у свою чергу негативно вплинуло на його справу: відмова від домовленостей, втрата можливостей налагодження нових контактів для розширення його справи, несвоєчасні поставки товарів, що спричиняло підрив довіри до його діяльності та суттєво вплинуло на матеріальний стан його сім`ї, зменшилися доходи, та в комплексі негативно вплинуло на його душевний стан. Просить також стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 2 682,33 грн. Ухвалою судді від 07.12.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним в позові, просить позов задоволити повністю, при цьому проти прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча згідно вимог ст.ст.128-130 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив, жодних заяв, клопотань та/або відзиву (заперечень) не поступало, а тому, в силу положень ст.ст.223, 280 ЦПК України, за відсутності заперечень зі сторони позивача, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та з"ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно із ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно із ч. 1ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно із п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 19.06.2018 року о 15 год. 20 хв. по пр.Черв.Калини,9 у м.Львові, відповідач [PERSON] керуючи автомобілем марки «Daewoo Lanos», н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки "Mazda 6" д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду, під керуванням позивача [PERSON] , у зв"зку з чим транспортні засоби отримали технічні пошкодження. У вказаній дорожньо-транспортній пригоді визнано винним відповідача [PERSON] , який порушив вимоги п.п.12.1, 13.1 ПДР України, що стверджується постановою Сихівського районного суду м.Львова від 11.07.2018. Як вбачається з матеріалів справи, постановою Сихівського районного суду м.Львова від 31.07.2018 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, в даній постанові встановлено, що відповідач [PERSON] 19.06.2018 о 15.20 по пр.Черв.Калини,9 у м.Львові після ДТП з його участю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення алкогольного сп`яніння, вжив алкогольний напій, чим порушив п.2.10 ПДР України. З листа ТзОВ «НІКО-Захід» №117/10 від 24.10.2018 вбачається, що 22 червня 2018 року на станції технічного обслуговування ТзОВ «НІКО-Захід» здійснено огляд автомобіля після ДТП "Mazda 6" д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , з метою складення рахунку для відновлюваного ремонту. При огляді було виявлено пошкодження заднього бампера (розрив з правої сторони та царапини на структурі), а також деформація задньої частини глушника. Враховуючи дані пошкодження, деталі не ремонтуються, їх необхідно замінити. Судом встановлено, що з наданих позивачем Розрахунків ТзОВ «НІКО ЗАХІД МОТОРС» № 00981 від 04.10.2018 та №00812 від 04.10.2018 загальна сума відновлювального ремонту автомобіля марки "Mazda 6" д.н.з. [NUMBER] , становить 44 133,30 грн. З врахуванням вищенаведених норм законодавства, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди є підставними, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню розмір матеріальної шкоди в сумі 44 133 грн. 30 коп. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Верховним судом України в п. 9 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4(з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд враховує характер вчиненого відповідачем [PERSON] правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань позивача [PERSON] , беручи до уваги, що немає і не може бути точних критеріїв майнового виразу фізичного, душевного болю, страждань, а будь-яка компенсація моральної шкоди не може відповідати дійсним стражданням позивача і може мати тільки умовний вираз та виходячи з міркувань розумності та справедливості, вважає за необхідне визначити розмір відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 5 000 грн. Більший розмір відшкодування моральної шкоди позивачем не доведений та в такому слід відмовити. Відповідно до п.2 ч.2 ст.22 ЦК України збитками, які підлягають до відшкодування у результаті порушення цивільного права особи, є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Що стосується вимог позивача в частині відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, яку він оцінює у розмірі 40 000 грн, то судом не встановлено наявності доказів, які підтверджують, що позивач отримував такі доходи за звичайних обставин, не вказано за який період позивач міг реально одержати такий дохід, у разі якби його право не було порушене, що саме неправомірні дії відповідача стали єдиною та достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати такий прибуток, позивачем не доведено та необґрунтовано підстав для нарахування збитків у вигляді упущеної вигоди, відтак за відсутності таких доказів, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині. У відповідності до ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2 682,40 грн., що підтверджено квитанцією, яка міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно задоволеним його вимогам у сумі 914,39 грн. На підставі ст.ст.22, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України та

Outcome: partial