Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

17 лютого 2016 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про поділ спільного майна подружжя з встановленням порядку користування спільною сумісною власністю, мотивуючи свій позов тим, що він відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.09.2012 року є власником квартири [ADDRESS]. Вказана квартира була отримана у власність під час перебування ним у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Отже, вказана квартира є спільною сумісною власністю. На даний час з дружиною вони розлучені. Його бувша дружина, яка є відповідачем по справі, є зареєстрованою та проживає у вказаній спірній квартирі. В жовтні 2015 року він приїхав до квартири [ADDRESS] для постійного проживання в ній. Але відповідач не впустила його до квартири та самовільно змінила замки у вхідних дверях. Відповідач до сьогоднішнього дня не надає йому можливості проживати у спірній квартирі, так як не встановлений порядок користування квартирою між ними як співвласниками. Також відповідач має право на ? частину спірної квартири, так як вказана квартира є спільною сумісною власністю. На його прохання в добровільному порядку встановити користування та розподіл квартири [ADDRESS], відповідач відмовляється. Квартира [ADDRESS] складається з чотирьох кімнат житловою площею 47 кв.м, загальною площею 73,3 кв.м, а саме з кімнати 2 площею 11,5 кв.м, кімнати 3 площею 11,4 кв.м, кімнати 7 площею 16,4 кв.м, кімнати 6 площею 7,7 кв.м, кухні 8 площею 8,8 кв.м, коридору 1 площею 10,7 кв.м, вбиральні 4 площею 1,3 кв.м, ванної кімнати 5 площею 2,8 кв.м, відділення сараю 1 площею 1,8 кв.м та лоджії площею 2,7 кв.м. Просив суд визнати право власності на ? частину квартири [ADDRESS] за [PERSON], встановивши наступний порядок користування квартирою [ADDRESS], відповідачу по справі [PERSON] та [PERSON] виділити в користування кімнату 7 площею 16,4 кв.м та кімнату 6 площею 7,7 кв.м, в його користування виділити кімнату 2 загальною площею 11,5 кв.м та кімнату 3 загальною площею 11,4 кв.м та лоджію площею 2,7 кв.м, кухню 8 площею 8,8 кв.м, коридор 1 площею площею 10,7 кв.м, вбиральню 4 площею 1,3 кв.м, ванну кімнату 5 площею 2,8 кв.м, відділення сараю 1 площею 1,8 кв.м залишити в їхньому спільному користуванні. Позивач [PERSON], адвокат Охмак В.І. позов підтримали, просили суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] з позовом не згодна. Просила суд в задоволенні позову [PERSON] відмовити за безпідставністю. Суд, заслухавши позивача [PERSON], думку адвоката Охмак В.І., відповідача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 14 березня 1990 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі 24.09.2012 року сторонами придбано квартиру [ADDRESS] (а.с.6). Згідно Витягу про державну реєстрацію прав право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] (а.с.7). Технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] оформлено на [PERSON] (а.с.8-9). Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 14.05.2013 року шлюб між сторони розірвано. Частиною 1 ст.60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частиною 1 статті 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При поділі майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON], суд дійшов до такого висновку: визнати право власності на ? частину квартири [ADDRESS] за [PERSON]; визнати право власності на ? частину квартири [ADDRESS] за [PERSON]. Суд прийшов до висновку про необхідність встановлення порядку користування квартирою наступним чином: встановити наступний порядок користування квартирою [ADDRESS]: [PERSON] виділити в користування кімнату 7 площею 16,4 кв.м та кімнату 6 площею 7,7 кв.м. [PERSON] виділити в користування кімнату 2 площею 11,5 кв.м та кімнату 3 площею 11,4 кв.м та лоджію площею 2,7 кв.м. В спільному користуванні [PERSON], [PERSON] залишити кухню 8 площею 8,8 кв.м, коридор 1 площею площею 10,7 кв.м, вбиральню 4 площею 1,3 кв.м, ванну кімнату 5 площею 2,8 кв.м, відділення сараю 1 площею 1,8 кв.м. В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі разом з донькою [PERSON] та її неповнолітньої дитиною проживає в кімнаті 2 площею 11,5 кв.м та в кімнаті 3 площею 11,4 кв.м та лоджію площею 2,7 кв.м. Визначення порядку користування квартирою проведено судом з урахування інтересів вже проживаючих в квартирі осіб. Судом не приймаються до уваги пояснення відповідача [PERSON], що вона з позовом позивача не згодна, оскільки не бачить можливості спільного проживання її сім»ї та сім»ї відповідача. Не приймаються судом до уваги твердження відповідача [PERSON], що вона згодна сплатити відповідачу ? частину вартості квартири [ADDRESS], оскільки, по-перше, позивач [PERSON] не згоден з даною пропозицією позивача, а, по-друге, сторонами не проведено оціночної вартості даної квартири, не з»ясовано яка вартість ? частини квартири [ADDRESS] і відповідачем [PERSON] не проведено перерахунок коштів на депозитний рахунок суду за ? частину квартири [ADDRESS]. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial