Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою : Донецька область, м. Торецьк, пров. Карело-Фінський, 5/3. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. Квартира не приватизована. Окрім неї у вказаній квартирі зареєстровані її дочка [PERSON] та онука [PERSON], але не проживають за вказаною адресою з 2014 року, оскільки виїхали в Російську Федерацію, і повертатися до зареєстрованого місця проживання не збираються. Весь цей час вона змушена самостійно утримувати житло. [PERSON] просить визнати [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], місце реєстрації яких : м. Торецьк, пров. Карело-Фінський, 5/3, такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою : Донецька область, м. Торецьк, провулок Карело-Фінський, 5/3 та зобовязати міграційну службу зняти їх з реєстрації за вказаною адресою. Позивач в судовому засіданні 26.03.2018 року позовні вимоги підтримала, пояснила, що відповідач разом з [PERSON] у 2014 році виїхали в Російську Федерацію, з цього часу до місця своєї реєстрації не поверталися. Особистих речей [PERSON] в квартирі відсутні. Фінансової підтримки на утримання житла відповідач їй не надає. В подальшому позивач надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явилася з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у її відсутність суду не надавала, була повідомлена належно про місце та час розгляду справи. \~ \~ \~ \~ Приймаючи до уваги думку представника позивача, який не заперечував проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 280-283 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Свідок [PERSON] суду пояснила, що позивач є її дочкою, а відповідач онукою. Їй відомо, що [PERSON] разом з дочкою [PERSON] у 2014 році виїхали в Російську Федерацію, повертатися до місця реєстрації не збираються. Вона часто буває за місцем проживання позивача пров. Карело-Фінський, 5/3. Особистих речей [PERSON] та [PERSON] вона там не бачила. Їй відомо, що відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги щодо утримання житла. Свідок [PERSON] в суді пояснила, що вона є подругою позивача та тимчасово проживає в її квартирі. Зі слів позивача їй відомо, що відповідач у 2014 році разом з дочкою виїхали до Російської Федерації. Особистих речей відповідача в квартирі вона не бачила. Вислухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на таке. \~Судом встановлено, що [PERSON] є основним квартиронаймачем за адресою : м. Торецьк, пров. Карело-Фінський, 5/3. (а.с. 7). Окрім [PERSON] за вказаною адресою зареєстровані [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 71, ст. 72 ЖК при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Особа визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Факт того, що відповідач разом з малолітньою дочкою не проживають в квартирі за місцем своєї реєстрації понад встановлені чинним законодавством строки підтверджено показаннями свідками, а також актом вуличного комітету № 74 від 24.01.2018 року (а.с.6), відповідно до якого відповідач\~[PERSON] та її дочка [PERSON] з 2014 року\~ за вказаною вище адресою не проживають, їх особистих речей не виявлено, спальних місць та інших ознак, які вказують на факт проживання за вказаною адресою немає.\~\~\~ Отже, проаналізувавши всі обставини справи, суд вважає, що відповідач [PERSON] разом з дочкою [PERSON] з 2014 року, тобто понад шість місяців, без поважних причин\~ відсутні за місцем своєї реєстрації. На підставі наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою : Донецька область, м. Торецьк, провулок Карело-Фінський, 5/3. Що стосується позовної вимоги [PERSON] про зняття\~\~[PERSON] та [PERSON] з реєстраційного обліку,\~\~суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, через те, що ця вимога заявлена передчасно, оскільки відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня\~\~2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Outcome: partial