Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради звернулася до суду із позовом до [PERSON], з участю третіх осіб Львівської міської ради, [PERSON], [PERSON] про зобовязання до вчинення дій, в якому просить зобовязати [PERSON] за власний рахунок, демонтувати самочинно побудований тамбур під літерою «А-1» розміром 2,8х1,6 м, гараж під літерою «В» розміром 4,30х5,60 м, навіс під літерою «Н» розміром 3,10х2,70 м, сарай під літерою «Е» розміром 4,50х3,0 м на вулиці Шеремети, 14 у місті Львові. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Львівським комунальним підприємством «Балатон-409» було встановлено факт самовільно збудованого тамбура під літерою «А-1» розміром 2,8х1,6 м, гараж під літерою «В» розміром 4,30х5,60 м, навіс під літерою «Н» розміром 3,10х2,70 м, сарай під літерою «Е» розміром 4,50х3,0 м на вулиці Шеремети, 14 у місті Львові. Самочинно прибудовані тамбур, навіс та гараж розташовані на земельній ділянці, яка перебуває у власності територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради. Висновком міжвідомчої комісії (п. 13 протоколу №13 від 05.06.2011 року) визнано, що самочинно побудований тамбур літерою «А-1» розміром 2,8х1,6 м, гараж під літерою «В» розміром 4,30х5,60 м, навіс під літерою «Н» розміром 3,10х2,70 м, сарай під літерою «Е» розміром 4,50х3,0 м на вулиці Шеремети, 14 у місті Львові підлягають демонтажу у звязку з тим, що будівництво здійснено на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети та без належного дозволу. Розпорядженням голови Шевченківської районної адміністрації від 08.06.2012 року №343 «Про демонтаж самочинно збудованих споруд, тамбура» відповідача зобовязано в місячний строк з дня отримання розпорядження демонтувати самочинно побудований тамбур під літерою «А-1» розміром 2,8х1,6 м, гараж під літерою «В» розміром 4,30х5,60 м, навіс під літерою «Н» розміром 3,10х2,70 м, сарай під літерою «Е» розміром 4,50х3,0 м на вулиці Шеремети, 14 у місті Львові у звязку із тим, що будівництво здійснено на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети та без належного дозволу. Відповідач отримала розпорядження 12.06.2012 року, проте, у добровільному порядку його виконати відмовилась, про що комісією ЛКП «Балатон-409» було складено акт від 17.07.2012 року. 21.01.2013 року представник [PERSON] [PERSON] звернулась до суду з позовом до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про скасування розпорядження №343 від 08.06.2012 року «Про демонтаж самочинно збудованих споруд, тамбура», яким зобовязано її демонтувати самочинно збудовані споруди за адресою: м. Львів, вул. Шеремети, 14. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 08.02.2013 року обєднано позов [PERSON] до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, за участю третіх осіб Львівської міської ради, [PERSON], [PERSON] про скасування розпорядження №343 від 08.06.2012 року «Про демонтаж самочинно збудованих споруд, тамбура» в одне провадження за позовом Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради до [PERSON], з участю третіх осіб Львівської міської ради, [PERSON], [PERSON] про зобовязання до вчинення дій демонтаж самочинно збудованих споруд тамбура. Представник позивача [PERSON], згідно довіреності, копія якої міститься у матеріалах справи, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявилась повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, та повідомлення про вручення поштового рекомендованого відправлення, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Представник третьої особи Львівської міської ради [PERSON], згідно довіреності, копія якої міститься у матеріалах справи, в судовому засіданні позов Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради підтримав. Треті особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, хоча належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи. Сторони висловили думку про можливість розгляду справи за відсутності третіх осіб. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи проводити за такої явки сторін відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON], зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 144 Конституції України, ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів місцевого самоврядування, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обовязковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. У відповідності до п. 1.3 Положення «Про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові» затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №835 від 09.09.2011 року, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, без отримання у встановленому законодавством порядку містобудування умов та обмежень, архітектурно-планувальних вимог або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Згідно п. 4.5.1. Положенням про Шевченківську районну адміністрацію Львівської міської ради та її структуру, затвердженого до рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №9 від 06.01.2012 року, до повноважень районної адміністрації належить звернення у встановленому порядку до судових органів з позовними заявами, скаргами щодо справ про демонтаж самочинного будівництва. Судом встановлено, що в квартирі по вул. Шеремети, 14/4 зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Також встановлено, що відповідач самочинно, в порушення встановленого законом порядку, побудувала під літерою «А-1» розміром 2,8х1,6 м, гараж під літерою «В» розміром 4,30х5,60 м, навіс під літерою «Н» розміром 3,10х2,70 м, сарай під літерою «Е» розміром 4,50х3,0 м на вулиці Шеремети, 14 у місті Львові. Самочинно прибудовані тамбур, навіс та гараж розташовані на земельній ділянці, яка перебуває у власності територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради. Висновком міжвідомчої комісії (п. 13 протоколу №13 від 05.06.2011 року) визнано, що самочинно побудований тамбур літерою «А-1» розміром 2,8х1,6 м, гараж під літерою «В» розміром 4,30х5,60 м, навіс під літерою «Н» розміром 3,10х2,70 м, сарай під літерою «Е» розміром 4,50х3,0 м на вулиці Шеремети, 14 у місті Львові підлягають демонтажу у звязку з тим, що будівництво здійснено на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети та без належного дозволу. Розпорядженням голови Шевченківської районної адміністрації від 08.06.2012 року №343 «Про демонтаж самочинно збудованих споруд, тамбура» відповідача зобовязано в місячний строк з дня отримання розпорядження демонтувати самочинно побудований тамбур під літерою «А-1» розміром 2,8х1,6 м, гараж під літерою «В» розміром 4,30х5,60 м, навіс під літерою «Н» розміром 3,10х2,70 м, сарай під літерою «Е» розміром 4,50х3,0 м на вулиці Шеремети, 14 у місті Львові у звязку із тим, що будівництво здійснено на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети та без належного дозволу. Відповідач отримала розпорядження 12.06.2012 року, проте, у добровільному порядку його виконати відмовилась, про що комісією ЛКП «Балатон-409» було складено акт від 17.07.2012 року. Згідно ч. 1, 4 ст. 376 ЦПК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони були збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм та правил. Якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч. 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Виходячи із наведеного та враховуючи, що [PERSON] самовільно встановила тамбур, навіс та гараж розташовані на земельній ділянці, яка перебуває у власності територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради, без дозвільних документів органів місцевого самоврядування, тому позов слід задовольнити, зобовязати відповідача [PERSON], [INFO], за власний рахунок, демонтувати самочинно побудований тамбур під літерою «А-1» розміром 2,8х1,6 м, гараж під літерою »В» розміром 4,30х5,60 м, навіс під літерою «Н» розміром 3,10х2,70 м,сарай під літерою «Е» розміром 4,50х3,0 м на вулиці Шеремети, 14 у місті Львові. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку з цим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 107, 30 грн. судового збору, сплаченого позивачем (а.с. 1).

Outcome: approved