Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

07 серпня 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], уточнивши позовні вимоги, просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 гривень щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дочкою повноліття та на її утримання в розмірі 800 гривень щомісячно і до досягнення дочкою трьох років, допустити негайне виконання рішення суду. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 03.10.2015 року з відповідачем був укладений шлюб. Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Вона не має достатніх засобів для належного утримання дитини, фактично не працює, так як знаходиться у відпустці до досягнення дитиною трьохрічного віку. Добровільної згоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач є працездатним та спроможним сплачувати аліменти на дитину, має нерегулярний, мінливий дохід, однак ухиляється від обовязку утримувати дитину, тому вона змушена звертатися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві та просила їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги визнав частково, подав письмові заперечення проти позову, зазначив, що згідний сплачувати аліменти на дитину у розмірі 800 гривень його заробітку щомісячно, в задоволенні решти позовних вимог просив відмовити. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що він має мінливий, нерегулярний дохід, на даний час перебуває без роботи та матеріально допомагає своїй матері, яка проживає разом із ним й досягла пенсійного віку. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.10.2015 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 03.10.2015 року. У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO] батьком вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не заперечував своє батьківство. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою\~\~(ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не працевлаштований та немає регулярного матеріального доходу. Дитина фактично на даний час перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не виконує обов'язків по утриманню своєї дитини, які встановлені\~ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, має можливість працювати та отримувати відповідну заробітну плату. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років на день ухвалення рішення становить 1426\~грн. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, стан здоров'я та\~ матеріальне становище сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дочки підлягають до задоволення частково та з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 900 гривень щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,\~\~починаючи стягнення з 07.08.2017 року і до повноліття дочки. Відповідно до ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України\~\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, однією з обов'язкових обставин, що підлягають доказуванню у цій справі, є наявність у чоловіка можливості надавати дружині, з якою проживає дитина матеріальну допомогу.\~Позивачем не доведено, а судом не встановлено факту наявності у відповідача такої можливості, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі\~ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: partial