Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

05.01.2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ПАТ "ВіЕйБі Банк" про захист прав споживача та стягнення грошових коштів. Свої вимоги мотивує тим, що 27 травня 2014 року між ним та ПАТ "ВіЕйБі Банк" укладено договір банківського вкладу № 799953/2014 строком на 6 місяців з датою вимоги вкладу 27 листопада 2014 року. За умовами договору він передав відповідачу 2 тройські унції банківського металу - золота, а останній їх прийняв на вищевказаний строк, з нарахуванням відсотків на суму вкладу в розмірі 4,5 % річних. Позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою про повернення йому вкладу та процентів за цим вкладом, проте, відповідачем умови договору не виконані, вклад не повернуто, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом, та просить суд стягнути із відповідача 37 833, 71 грн. суми неповернутого вкладу, 797 грн. 90 коп. проценти за користування вкладом, а також витрати на правову допомогу 900 грн. Позивач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлений, у судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, перевіривши докази на належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне: 27.05.2014 р. між сторонами було укладено Комплексний договір банківського вкладу в банківських металах № 7999534/2014 (а.с. 8-10), предметом якого є розміщення в Банку іменного строкового накопичувального банківського вкладу фізичної особи в банківських металах з особливими умовами (без фізичної поставки) на строк 6 місяців з дня укладення Договору, з виплатою процентів зі спливом строку дії Вкладу (п. 1.1. Договору). Відповідно до п. 1.4. Договору, сума початкового Строкового Вкладу, при відкритті Строкового Вкладу - 2, 00 тройських унцій банківського металу золота. Як вбачається зі змісту п. 1.6. Договору, виплата процентів здійснюється згідно з умовами Договору, нарахованих за процентною ставкою на строковий вклад - 4,5 процентів річних. Дата вимоги Вкладником Строкового вкладу - 27 листопада 2014 року (п. 1.7. Договору). Відповідно до п. 2.1.2. Договору, Вкладник має право отримати Строковий Вклад та суму нарахованих процентів згідно з умовами цього Договору. При цьому вимога Вкладника про дострокове повернення частини Строкового Вкладу є підставою для розірвання Договору та повернення в зв'язку з цим суми Строкового Вкладу та нарахованих процентів в повному обсязі з дотриманням процедур та строків, встановлених Договором для такого випадку. Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором банківського вкладу. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Судом встановлено, що договір банківського вкладу сторонами укладено в письмовій формі, зазначено строк його дії та умови виконання. Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Позивач звертався до відповідача з вимогою повернути вклад у зв'язку з закінченням терміну дії договору, проте ці вимоги відповідачем виконані не були. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Виплата грошового вкладу та відсотків обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не виконав умови договору, що порушує права позивача. Згідно розрахунку, наданого позивачем, відповідач зобов'язаний був нарахувати та виплатити йому проценти за вкладом станм на 27.11.2014 р. у сумі 797, 90 грн. Відповідно до частин 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому відповідачем не було надано жодних доказів у справі. До судових витрат, як зазначено в п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України належать і витрати на правову допомогу. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" № 590 від 27.04.2006 р. затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, згідно з додатком. Відповідно до п. 1 додатку, витрати, пов'язані з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не перевищує суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Як встановлено судом, позивач сплатив ПП "СВ Траст" за правову допомогу за договором № 231201 від 23.12.2014 р. (а.с.15) 900 грн., згідно квитанції від 23.12.2014 р. ( а.с. 17). З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved