Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом і просить суд визнати відповідача по справі таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі до 21 серпня 2013 року, який було розірвано рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області. Після реєстрації шлюбу, із згоди позивача, відповідач зареєструвався у її будинку, але після розлучення останній там не проживає, особисті речі його відсутні. Добровільно виписатися відповідач відмовляється, тому вона змушена звернутися до суду, і просить визнати його таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS] , оскільки його реєстрація в будинку перешкоджає їй розпорядитися власністю на власний розсуд. Позивач в судове засідання не з`явилася, подавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідача проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, з таких підстав. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом установлено, що позивач згідно виписки із погосподарської книги №13, особовий рахунок № [NUMBER] за 2016-2020 роки в [ADDRESS] виданої 12.06.2020 року №723 Ольгопільською сільською радою Чечельницького району Вінницької області, являється головою вищевказаного домогосподарства. За даною адресою зареєстровані та проживають діти позивача: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , а відповідач [PERSON] також зареєстрований, хоча фактично більше шести місяців там не проживає. Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст.ст.319, 321 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник може вимагати усунення будь яких порушень його права. Відповідно до ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.7 Закону "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до вимог ст.7 Закону "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону. Враховуючи, що відповідач в жилому приміщенні власника відсутній більше шести місяців, без поважних причин, тобто він є таким, що втратив право користування ним, тому вимога про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням підлягає до задоволення. Судом установлено, що при зверненні з позовом до суду, позивач сплатила судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок, що підтверджується квитанцією АТ КБ "ПРИВАТБАНК" №0.0.1733393462.1 від 12.06.2020 року, вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved