Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

06.08.2021 позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів в твердій грошовій сумі на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5000 грн., щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, від даного шлюбу мають двох синів. На даний час сторони проживають окремо, спільні діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні, відповідач в свою чергу участі у матеріальному утриманні дітей не приймає, а тому позивачка звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою судді, після отримання підтвердження місця реєстрації відповідача, відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк надав суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позов визнає частково. Пояснив, що дійсно від шлюбу з позивачкою має спільних дітей, у спілкуванні з якими позивачка йому перешкоджає. Проте, розуміючи свій батьківський обов`язок щодо утримання дітей, зазначив, що він не має стабільного заробітку, не працює та не має ніякого доходу, а тому не має можливості сплачувати аліменти більш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Вказав, що не заперечує щодо стягнення аліментів на утримання дітей по 1255 грн. на кожного, щомісячно. У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю та просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково та просив стягнути аліменти у розмірі передбаченому законодавством, додав, що дітям матеріальну допомогу надає, по можливості з дітьми спілкується та бере участь у їх вихованні. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 19.08.2003 по 25.11.2016. Дане підтверджується копією Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 25.11.2016 (а.с.6). Сторони мають спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] (а.с.7,8). Діти мешкають разом з позивачкою (а.с.10). Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Згідно з вимогами статті 180 Сімейного Кодексу (далі - СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Зміст глави 15 СК України вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Відповідно до ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Проте, такої домовленості між сторонами не досягнуто. Як вбачається зі змісту позовних вимог позивачка просить суд стягнути на її користь аліменти на утримання двох синів по 2500 на кожного, що в сукупності складає 5000 грн, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину визначається Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік. Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини. При цьому, статтею 184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Отже, аналізуючи положення статті 182 та 184 СК України слід дійти висновку що, під час ухвалення судового рішення у справі про стягнення аліментів, визначених позивачем у твердій грошовій сумі, суд зобов`язаний враховувати, щоб розмір аліментів у твердій грошовій сумі не був меншим мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину відповідного віку, й у разі визначення позивачем твердої грошової суми у меншому розмірі ніж вказана гарантія, ухвалити рішення, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який буде відповідати вказаному гарантійному розміру, передбаченому абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України. На момент ухвалення судом рішення діти неповнолітні, сину [PERSON] повних 17 років, сину [PERSON] повних 14 років. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум на дітей віком з 1 грудня - 2510 гривень. Відповідно, 50% прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років - 1255 грн (2510 грн :100% * 50%). Відповідач не заперечував щодо стягнення аліментів в сумі не більше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, про це відповідно також просить позивач у своїй позовній заяві. Разом з тим, вирішуючи питання щодо розміру стягнення аліментів суд виходив з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, також слід враховувати рівність обов`язків обох батьків щодо матеріального забезпечення дитини. Суд, беручи до уваги рівномірність обов`язку батьків щодо утримання дітей до досягнення ними повноліття, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також враховуючи ту обставину, що суду не надано інформацію щодо матеріального стану відповідача, відомостей про наявність на утриманні інших дітей чи непрацездатних дружини, батьків до суду не надійшло, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в твердій грошовій сумі на утримання дітей по 1400 грн. на кожного щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 06.08.2021. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведеного, із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial