Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

09 серпня 2017 року позивач звернувся з вищевказаним позовом у якому просив суд, визнати за ним право власності на ? земельної ділянки площею 0,0605 га, що знаходиться за адресою: СОГ «Автомобіліст», ділянка [NUMBER], Прилиманська сільська рада Овідіопольського району Одеської області, кадастровий номер [NUMBER], як на частку в спільній сумісній власності подружжя. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказав, що 01 серпня 1992 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], актовий запис №549. Під час шлюбу було позивачем та відповідачем придбано майно, а саме: земельна ділянка площею 0,0605 га, що знаходиться за адресою: СОГ «Автомобіліст», ділянка [NUMBER], Прилиманська сільська рада Овідіопольського району Одеської області, кадастровий номер [NUMBER], що підтверджується договором купівлі-продажу від 15 серпня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., реєстровий №7046. Позивач у судове засідання не з"явився, але надіслав до суду заяву, у якій просив позов задовольнити у повному обсязі та слухати справу без його участі. Представник відповідача у судове засідання не з"явився, надав до суду заяву у якій позов визнав частково, справу просив слухати без його участі. Судом встановлено, що 01 серпня 1992 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], актовий запис №549. 19 липня 2017 року рішенням Кілійського районного суду Одеської області шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Рішення набрало законної сили 01 серпня 2017 року. Відповідно до договору купівлі продажу від 15 серпня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., реєстровий №7046, [PERSON] перебуваючи у шлюбі з [PERSON] придбала земельну ділянку площею 0,0605 га, що знаходиться за адресою: СОГ «Автомобіліст», ділянка [NUMBER], Прилиманська сільська рада Овідіопольського району Одеської області, кадастровий номер [NUMBER]. Відповідно до ст. 368, ч. 3 ст. 372 ЦК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Це майно може бути поділене між подружжям за домовленістю між ними або судом у випадку спору. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, вважається, що частки співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна спільна сумісна власність припиняється. Відповідно до ст. ст. 60, 61 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Згідно з ч. 1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. В силу ч. ч. 1, 2, 4 ст. 71 Сімейного Кодексу України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним Кодексом України. Пунктами 22, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року, № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Проаналізувавши досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає доведеним, що придбане сторонами під час шлюбу майно належить їм на праві спільної сумісної власності і підлягає розподілу, оскільки відповідач з позивачем згоди не дійшли. Зокрема, суд доходить висновку, що земельна ділянка площею 0,0605 га, що знаходиться за адресою: СОГ «Автомобіліст», ділянка [NUMBER], Прилиманська сільська рада Овідіопольського району Одеської області, кадастровий номер [NUMBER], належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності подружжя, оскільки придбаваючи вказану земельну ділянку сторони перебували у шлюбі. З таких підстав, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial