Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

ФОП [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] в якому просить стягнути із останньої заборгованість за договором про надання послуг покупцю нерухомості в сумі 24 000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 02.11.2013 року сторонами укладено договір про надання послуг покупцю нерухомості, згідно якого позивач зобов'язався надати відповідачу інформаційно-консультативні послуги при купівлі об'єкта нерухомості, а саме вивчити пропозиції щодо об'єктів нерухомості та здійснити пошук нерухомого майна, що відповідає вимогам відповідача. Позивачем виконано вимоги договору та надано відповідачу інформацію щодо будинку за адресою: [ADDRESS], яку прийнято відповідачем. Однак, відповідачем не виконано вимоги договору та не сплачено вартість наданих послуг, а такожу порушення умов договору придбано будинок за вказаною адресою, що є підставою для стягнення із відповідача неустойки. Представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] заперечила проти задоволення позову та пояснила суду, що договір із ФОП [PERSON] не укладала, оскільки підписала пустий аркуш паперу без роз'яснення та узгодження умов договору. Будь-яких послуг не отримувала. Придбаний нею будинок вона оглядала до спілкування із [PERSON], а тому коли остання повторно показала їй будинок вона повідомила, що вже оглядала його. Про те, що [PERSON] працює із ФОП [PERSON] та показуючи будинок надає їй послугу не знала. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] заперечив проти задоволення позову та зазначив, що договір не укладався та будь-які послуги відповідачем не отримано. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона колишній власник будинку за адресою: [ADDRESS]. У другому півріччі 2013 року вона вирішила продати вказаний будинок, а тому розмістила інформацію про його продаж у газетах та Інтернеті. У вересні 2013 року їй зателефонувала [PERSON], яка оглянула будинок і хотіла його придбати, однак після огляду будинку зникла. Через деякий час їй зателефонувала її знайома [PERSON] і запитала щодо продажу будинку, оскільки в неї є покупець. Про те, що [PERSON] є працівником агентства з продажу нерухомості вона не знала, домовленості щодо продажу будинку із останньою не мала. Вона дозволила оглянути будинок і виявилось, що покупцем була [PERSON], яка повідомила, що вже оглядала будинок і запитала про можливість зменшення ціни, проте вона не погодилась. Однак, через деякий час [PERSON] звернулась до неї щодо придбання будинку, а вона погодилась зменшити ціну і вони уклали договір купівлі-продажу будинку. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він разом із матір'ю [PERSON] у жовтні 2013 року та її знайомою їздили дивитись будинок за адресою: [ADDRESS], який матір знайшла через газету. Будинок сподобався, проте була висока ціна, а тому вони поїхали. Вдруге до цього будинку він їздив із матір'ю, а біля будинку їх зустріла жінка, якій вони повідомили, що даний будинок вони вже оглядали. Крім цього, на автобусній зупинці жінка, яка показувала будинок, записала паспортні дані матері, після чого попросила матір підписала аркуш паперу. Що було написано на цьому аркуші йому не відомо, проте жінка пояснила, що цим підписом підтверджується, що вони оглядали будинок. Потім, коли вони хотіли придбати цей будинок їм повідомили, що будинок продано. Через деякий час матір знайшла повторно об'яву в газеті та поспілкувавшись із власником будинку з'ясувала, що будинок не продано, а тому було оформлено купівлю-продаж. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] хотіла придбати будинок, а тому у кінці вересня 2013 року [PERSON] спілкувалась із власником будинку за адресою: [ADDRESS]. У середині жовтня 2013 року вона разом із [PERSON] та її сином їздили оглянути вказаний будинок. Потім, [PERSON] втратила телефон власника будинку, а через деякий час [PERSON] повідомила їй, що їздила повторно оглянути вказаний будинок. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона знайома із [PERSON], який займається продажем нерухомості. Вона звернулась до нього за допомогою у продажу свого будинку, а він попросив її надати послугу, а саме зателефонувати в разі необхідності комусь придбати будинку, а також за його дорученням показати у разі необхідності будинок у с. Степове, Кіровоградського району та області, де вона проживає. Їй зателефонувала [PERSON] із приводу її будинку, проте ціна була високою, а тому [PERSON] не придбала її будинок, проте вона повідомила, що в агентстві є будинки з нижчими цінами. Потім, вона зв'язалась із [PERSON], який попросив її показати [PERSON] будинок за адресою: [ADDRESS], який вона показала. Вона допомагала [PERSON] у даному випадку, як знайомому, проте у трудових чи договірних відносинах вони не перебували. Між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладався договір, однак суть його їй не відомо. Заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до вимог ст.ст.526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно вимог ст.ст.610, 629 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до вимог ст.907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору в порядку та на підставах, встановлених цим кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін (кореспондує ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів»). Згідно ст.615 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитись від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Судом встановлено, що 02.11.2013 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладений договір про надання послуг покупцю нерухомості (далі - Договір), згідно якого ФОП [PERSON] зобов'язався надати [PERSON] посередницькі та інформаційно-консультативні послуги при купівлі об'єкта нерухомості, який відповідає визначеним Договором вимогам, а [PERSON] зобов'язалась сплатити вартість наданих послуг. До договору додано акт прийому-передачі інформації (Додаток №1), згідно якого [PERSON] отримала інформацію про продаж будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №21502091 від 12.05.2014 року свідчить, що 30.01.2014 року [PERSON] придбала будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.27). Пунктом 3.1 Договору передбачено обов'язки ФОП [PERSON], а саме: вивчити пропозиції щодо об'єктів нерухомого майна та здійснити пошук майна, що відповідає вимогам [PERSON]; організувати огляд майна та переговори із продавцем; надати необхідну допомогу в підготовці та оформленні документів. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] самостійно вела переговори із власником будинку [PERSON] щодо придбання будинку, оскільки остання будь-яких угод про надання послуг по продажу свого будинку не укладала, а потім оформлено договір купівлі-продажу будинку, що підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] і [PERSON] У підготовці та оформленні документів щодо придбання будинку, що передбачено договором, ФОП [PERSON] не приймав будь-якої участі, оскільки власник будинку не укладала з ним будь-яких угод про надання послуг по продажу свого будинку. За таких обставин, суд приходить до висновку, що ФОП [PERSON] неналежно виконав свої зобов'язання за договором, що відповідно до вимог ст.ст.615, 907 ЦК України давало [PERSON] право відмовитися від зобов'язання в односторонньому порядку. Крім цього, пунктом 4.1 Договору передбачено, що Замовник зобов'язується сплатити Виконавцю вартість наданих послуг в повному обсязі у тому випадку, якщо Замовник, будь-хто з його родичів або треті особи, що використали отриману від Замовника інформацію згідно Додатку №1 купили (обміняли) або будь-яким чином придбали один із вказаних у Додатку №1 об'єктів нерухомості, незалежно від того скористались вони при цьому в повному обсязі послугами Виконавця чи ні. Відповідно до вимог ст.215 ч.2 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно вимог ст.217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Статтею 228 частинами 1, 2 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Аналіз наведених вище норм свідчить, що пункт 4.1 Договору порушує право [PERSON] на самостійний пошук об'єкта нерухомості, який відповідає її вимогам, незважаючи на Договір, а також обмежує її право придбати об'єкт нерухомості, який знайдено ФОП [PERSON] незалежно від того скористалась вона при цьому в повному обсязі послугами останнього чи ні, що суд вважає порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина, а відповідно вказаний пункт Договору порушує публічний порядок і є нікчемним. Інформація про продаж будинку за адресою: [ADDRESS] була розміщена у газетах та Інтернеті, що підтверджено показаннями власника будинку [PERSON] та узгоджується із поясненнями [PERSON], яка зазначила, що до підписання Договору про надання послуг покупцю нерухомості вона самостійно отримала інформацію про вказаний будинок із газети, після чого поїхала та оглянула його, що також підтверджено свідками [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Наведені обставини свідчать, що інформація про продаж вищевказаного будинку була загальнодоступною, а тому ФОП [PERSON] не є власником даної інформації. Крім цього, ФОП [PERSON] не надало суду доказів того, що між останнім та власником будинку існував договір про продаж будинку та про продаж інформації щодо продажу будинку. Також, ФОП [PERSON] не надало суду доказів того, що [PERSON] для купівлі будинку за адресою: [ADDRESS], використала виключно інформацію отриману саме від ФОП [PERSON] Таким чином, зваживши у сукупності наведені обставини, суд вважає, що ФОП [PERSON] не виконано належним чином умови договору про надання послуг покупцю нерухомості, а тому позовні вимоги про стягнення коштів за вказаним договором є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed