Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

23.12.2015 року орган опіки та піклування Радомишльської районної державної адміністрації Житомирської області звернувся до суду із позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав та стягнути з неї аліменти відносно неповнолітніх дітей : доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків, будь-якої участі в вихованні дітей не приймає. Відповідач участі у вихованні доньки не приймає, хворий син знаходиться в лікарні, але відповідач його життям та здоров'ям не цікавиться, на неодноразові попередження належним чином не реагує, тому позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її дітей. Відповідач про час і місце судового засідання своєчасно повідомлялася належним чином за місцем реєстрації (а.с. 39,40,45,51), однак жодного разу в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, даними про поважність причин неявки суд не володіє, заяви про розгляд справи за її відсутності, письмових пояснень або заперечень не надала. Тому, зі згоди сторони позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів. Урівноваженням прав відповідача є її право на перегляд заочного рішення, подачу всіх доказів, які вона могла подати у судовому засіданні, а також на нову оцінку наявних у справі доказів з урахуванням її позиції. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги зменшила в зв'язку із смертю [INFO] року [PERSON], просить позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO] і стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини посилаючись на те, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків, будь-якої участі в вихованні доньки не приймає. З відповідачкою неодноразово проводилася роз'яснювальна та профілактична робота щодо необхідності відповідального ставлення до виконання своїх батьківських обов'язків, кожного разу вона обіцяла не залишати дітей без нагляду, забезпечувати дітей повноцінним харчуванням, виконувати рекомендації медичних працівників, однак свого ставлення до дітей не змінила. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування свої позовні вимоги підтримала. В судовому засіданні була допитана, як свідок працівник Радомишльського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, [PERSON], яка три місяці з серпня по жовтень вела соціальний супровід сім'ї [PERSON], та підтвердила інформацію, що мати дітей - [PERSON], зловживає спиртними напоями, а також не виконує свої батьківські обов'язки. Син відповідача [PERSON], який помер [INFO] року, потребував термінового лікування та операційного втручання, але мати [PERSON] знаходила різні відмовки, щоб не везти дитину на операцію. З нею неодноразово проводилась робота по виконанню нею батьківських обов'язків та відносно її аморального способу життя, але все виявилось марним. Вихованням старшої доньки [PERSON], [INFO], відповідач не займається, дитина відстає в навчанні, гуляє з дорослими хлопцями, відносини в сім'ї конфліктні, дитина інколи не ночує вдома. Згідно з міжнародними та національними правовими нормами до прав дитини належить, зокрема, право на врахування її думки щодо питань, які стосуються її життя. З метою з'ясування думки дитини [PERSON], [INFO], в попередньому судовому засіданні судом ставилося питання про її виклик в судове засідання. В судове засідання дівчинка не з'явилася, в той же час представнику органу опіки і піклування вона висловила свою думку з приводу позбавлення її матері батьківських прав в письмовому вигляді, і як вбачається вона заперечує проти позбавлення її матері [PERSON] батьківських прав. Вислухавши пояснення позивача, свідка та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є біологічною матір'ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Батько дітей - [PERSON] помер [INFO] року в м. Радомишль (а.с.5-7) . Згідно повідомлення в.о. головного лікаря Радомишльської ЦРЛ від 17.06.2015 року з ЖОДЛ 16.06.2015 року переведений в дитяче відділення хлопчик [PERSON], [INFO], ніхто з батьків до дитини не з'являвся, що стало підставою для звернення до відповідних компетентних органів для вжиття заходів по розшуку батьків. 24.06.2015 року головний лікар КЗ «Радомишльський центр ПМСД» направила повідомлення начальнику служби у справах дітей Радомишльської РДА та іншим компетентним органам, що дитина [PERSON], [INFO] року, потребує постійного медикаментозного лікування, так як має вроджену ваду серця. Батьки дитини зловживають спиртними напоями. Листом від 27.10.2015 року головлікар знову повідомила компетентні органи, що дитина [PERSON], проживає в неблагополучній сім'ї, дитину на консультацію до лікаря не повезли. Листами від 16.11.2015, 24.11.2015 року Радомишльська ЦРЛ повідомила, що в дитяче відділення службою ПМСД доставлена дитина [PERSON] в тяжкому стані, не доглянута, відстає в розвитку. Мама самовільно залишила дитину в лікарні. Просять забезпечити соціальний супровід даної сім'ї, так як є загроза життю та здоров'ю дитини. (а.с.8,13,16,18,20). Як вбачається із матеріалів справи службою у справах дітей Радомишльської РДА неодноразово проводилися роз'яснювальні роботи з матір'ю дитини щодо відповідальності батьків за невиконання обов'язків по догляду, виховання та розвиток дитини (а.с.9-10,12,15). Відповідач [PERSON] після проведених роз'яснювальних робіт кожного разу обіцяла не залишати дитину в лікарні, доглядати сина та відвезти його на лікування, в той же свої зобов'язання не виконувала (а.с.11,14). Згідно з актом закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку від 09.12.2015 року дитина - [PERSON] був залишений в Радомишльській ЦРЛ (а.с.23), в зв'язку з чим розпорядженням голови Радомишльської РДА №573 від 09.12.2015 року [PERSON], [INFO], був наданий статус дитини, позбавленої батьківського спілкування та взято на первинний облік дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с.25). Дитина потребує постійного медичного нагляду, операційного втручання та особливого догляду (а.с.27). Розпорядженням голови Радомишльської РДА №595 від 17.12.2015 року [PERSON], [INFO], було влаштовано в комунальний заклад «Житомирський обласний будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишилися без піклування батьків» з 18.12.2015 року (а.с.28). Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] року у віці 9 місяців 13 днів. Відповідно до письмового висновку органу опіки та піклування Радомишльської РДА від 18.1.2015 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно її доньки [PERSON], [INFO] (а.с.31). По місцю проживання та реєстрації відповідач характеризується посередньо (а.с.22). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї відповідача від 03.12.2015р., в квартирі, яка розташована за адресою [ADDRESS], сім'я проживає в однокімнатній квартирі. Проведений газ, опалюється грубка дровами, приготовлена їжа, підлога підметена, є робоче місце для дитини - стіл (а.с.21). В той же час, як вбачається із характеристики, виданої на ученицю 6-го класу Радомишльської ЗОШ №3 [PERSON], [INFO], відносини в родині не досить хороші, умови проживання незадовільні, часті п'янки та конфлікти. Дитина не має місця для підготовки до уроків. Мати не контролює виконання донькою домашнього завдання (а.с.19). Надані по справі докази вказують про свідоме небажання відповідача належним чином виконувати батьківські обов'язки, піклуватись про дітей та займатись їх доглядом та вихованням. Відповідач зі свого боку не надала заперечень проти цього та доказів, які б спростовували зазначені обставини і свідчили про зміну її ставлення до дітей та намір забрати її з центру, як того вимагають її інтереси. Її неявка в судове засідання також свідчить про незаінтересованість, байдужість до долі дітей. Суд критично відноситься до того, що дитина [PERSON] не погоджується з позбавленням її матері батьківських прав щодо неї, так як дитина звикла до неконтрольованої поведінки і в силу свого віку і розвитку не розуміє загрози такого ставлення матері до своїх дітей. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007 року ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, ухилення від виконання юридичного обов'язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Сімейний кодекс України детально регулює питання застосування такого засобу захисту дитини, її прав та інтересів від посягань з боку її власних батьків як позбавлення батьківських прав. Стаття 164 СК України чітко встановлює перелік підстав позбавлення батьків батьківських прав. Так, відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч.1ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Суд неодноразово в своїх рішеннях зазначав, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35-36, п. 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78). Як випливає з Рішення Європейського суду з прав людини «Справа «Савіни проти України»» від 18 грудня 2008 року, при вирішенні прав про позбавлення батьківських прав має бути встановлено відсутність поважних причин не виконання батьками батьківських обов'язків, які б виправдовували позбавлення батьківських прав. Згідно статей 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991р., № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов'язок матері і батька це обов'язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. В судове засідання відповідач не надала жодного доказу або ж свої заперечення щодо недоцільності позбавлення її батьківських прав та відсутності її вини у невиконанні своїх обов'язків по вихованню дитини, тому суд, враховує лише ті докази, які містяться в матеріалах справи та вважає, що позивачем повністю доведено необхідність позбавлення відповідача батьківських прав щодо її доньки у зв'язку з невиконанням відповідачем [PERSON] своїх батьківських обов'язків. Таким чином, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню так як відповідачка не виконує своїх батьківських обов'язків незважаючи на неодноразові бесіди, які були проведені із нею органом опіки та піклування та представниками служби в справах дітей, безрезультатність спроб вплинути на поведінку матері по відношенню до власних дітей. Також суд стягує із [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], так як особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини (ч. 2 ст. 166 СК). Разом з тим суд роз'яснює право на поновлення батьківських прав, передбачене ст. 169 СК України в разі стійкої зміни поведінки відповідача та відношення до дітей. Враховуючи те, що [PERSON] являється працездатною особою, постійного місця роботи не має, але при цьому на обліку у службі зайнятості як безробітна не перебуває, інших утриманців не має, суд приходить до висновку, що вона спроможна сплачувати аліменти в розмірі 700 грн. на доньку, що буде відповідати, як інтересам дитини, зокрема, для задоволення її мінімальних життєвих потреб, так і матеріальному становищу та стану здоров'я платника аліментів. При зверненні до суду позивача звільнено від сплати судового збору, тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує його з відповідача в сумі з позовних вимог про позбавлення батьківських прав та з позовних вимог про стягнення аліментів у розмірі 1102 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial