Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

16 січня 2020 року позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 30 травня 2015 року перебуває у шлюбі з відповідачем, що зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Локачинського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 16. Від шлюбу у них народилося троє дітей: син - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Локачинського районного суду від 14 січня 2019 року постановлено стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн., щомісячно. Вони з відповідачем разом не проживають. Неповнолітній син [PERSON] проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на його утримання не надає. Позивач самостійно доглядає та виховує сина, матеріально його забезпечує, а також виконує інші обов`язки, необхідні для його належного утримання. Угоди щодо добровільної сплати аліментів з відповідачем не досягнуто. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. 20 березня 2020 року позивач у судове засідання не з`явилась. 26 лютого 2020 року через канцелярію суду позивач подала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Відповідач 20 березня 2020 року через канцелярію суду також подав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає частково. Не заперечує щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 1200 грн., щомісячно, на утримання сина [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 30 травня 2015 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Локачинського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 16, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 30 травня 2015 року (а.с. 4). Від спільного шлюбу у них народилося троє дітей: син - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 5,6,7). 14 січня 2019 року Локачинським районним судом Волинської області винесено рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 листопада 2018 року і до досягнення ними повноліття ( а.с. 8-10). Із довідки Війницької сільської ради Локачинського району № 1540 від 16 грудня 2019 року вбачається, що неповнолітні діти: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частинами 1, 2 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує те, що неповнолітня дитина проживає із позивачем. Відповідачем не подано до суду жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували його непрацездатність, наявність на утриманні інших дітей, непрацездатних осіб, а також ту обставину, що він за станом здоров`я чи у зв`язку з тим, що, перебуваючи у важкому матеріальному становищі, не спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини. Відповідач зазначені позивачем обставини визнав частково, згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1200 грн. Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Виходячи із норм СК України, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається рівною мірою на матір і батька. Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум з 1 січня 2020 року на дітей віком до 6 років становить 1779 грн. Враховуючи наведене, норми ст. 182 СК України, вік дитини, положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України, відповідно до яких під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини, розмір прожиткового мінімуму на дітей віком до 6 років, те, що обов`язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн, щомісячно, з індексацією суми відповідно до закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. При цьому судом також взято до уваги, що позивачем не доведено, що відповідач має достатній заробіток для стягнення аліментів у заявленому нею розмірі, а тому позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial