Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

ХОКС «Єдність» звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 82 від 22.05.2018р. станом на 09.10.2020 року в розмірі 17405,14 грн.. В позові вказано, що між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачеві кредит. В забезпечення виконання [PERSON] умов вищевказаного договору між кредитною спілкою та відповідачами [PERSON] , [PERSON] , укладено договір поруки, згідно якого останні взяли на себе зобов`язання перед кредитною спілкою відповідати по зобов`язанням [PERSON] .. Проте, відповідачі порушили умови кредитного договору і тому станом на 09.10.2020 року мають заборгованість в розмірі 17405,14 грн. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів вищевказаний розмір заборгованості, а також стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги та розгляд справи провести за відсутністю представника позивача, проти ухвалення заочного не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв та клопотань від них не надходило, відзив до суду не подали. У зв`язку з неявкою відповідачів та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 22 травня 2018 року між ХОКС «Єдність» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 82 за умовами якого позичальник отримала від кредитної спілки кредит в розмірі 15000,00 грн. та зобов`язалася його повернути зі сплатою 39,0% річних терміном по 22.05.2021 року. В забезпечення виконання [PERSON] умов вищевказаного договору між кредитною спілкою та [PERSON] , [PERSON] укладено договір поруки № 82 від 22.05.2018 року, згідно якого останні взяли на себе зобов`язання перед кредитною спілкою відповідати по зобов`язанням [PERSON] .. За наданим позивачем розрахунком відповідачі порушили умови договору і тому станом на 09.10.2020 року мають заборгованість в розмірі 17405,14 грн., яка складається із: основної суми боргу - 3378,67 грн.; відсотків за користування кредитом - 14026,47 грн.. Відповідно до положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушені права позивача підлягають захисту шляхом стягнення заборгованості солідарно з відповідачів на його користь, отже, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить з положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України відповідно до якого судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, а тому витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved