Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Козар М.М. звернувся в суд із позовом до [PERSON] про зменшення розміру стягуваних аліментів, визначених рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 24.06.2016 року. В обгрунтування доводів посилається не те, що згідно виконавчого листа за вказаним рішенням Ужгородським міським відділом ДВС (постанова ВП №52102444 від 16.03.2017) стягуються аліменти з заробітної плати [PERSON] . Вимоги позивач мотивує тим, що на сьогоднішній день погіршився його стан здоров`я (проходить лікування в м.Києві), погіршився матеріальне становище (на утриманні перебуває батько-пенсіонер), атому просить суд змінити розмір аліментів, який визначений рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 24.06.2016, розмір аліментів зменшити та стягувати аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з часу подачі позову до суду. Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 23.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача адвокат Козар М.М., який діє в інтересах [PERSON] (на підставі ордеру серії РН-545 № 079/20 від 11.12.2020) в судовому засідання заявлені позовні вимоги підтримав, з підстав, зазначених в позові. Просить суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач та її представник [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] (на підставі довіреності серії НМС 070316 від 04.02.2021) в судовому засідання заявлених вимог не визнали. Вважають, що позивачем не доведено, що у [PERSON] погіршився стан здоров`я, змінився матеріальний або сімейний стан. Просять у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд доходить такого висновку. Відповідно до ст. 152 Сімейного кодексу України - право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Згідно ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: Обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений ч.2 ст. 51 Конституції України - батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 150 СК України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини; відповідно до ст. 180 СК України визначено обов`язок утримання батьками неповнолітніх дітей, тобто дітей, які не досягли 18 років. На підставі рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 24 червня 2016 року (справа № 306/1080/16-ц) стягуються аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 27.05.2016 року і до досягнення дитиною повноліття Рішення набрало законної сили 27.07.2016 року та звернуто до виконання. Відповідно до ст.192 СК України - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. На підтвердження позовних вимог щодо погіршення майного стану та стану здоров`я позивачем надано копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 04.12.2020 року про перебування на обліку в АЗПСМ с. Поляна, Закарпатської області (проходження лікування в м. Києві з діагнозом дроблення камнів в нирках); пенсійного посвідчення батька [PERSON] , [INFO] . Однак суд доходить висновку, що доводи позивача фактично зводяться до його незгоди із судовим рішенням про стягнення з нього аліментів на утримання дитини [PERSON] , 2015 року народження у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку. Крім того, [PERSON] не оскаржено дане судове рішення ні в апеляційному, ні в касаційному порядку. В позовній заяві зазначено, що аліменти з [PERSON] стягуються регулярно, оскільки він працює водієм швидкої допомоги Закарпатського територіального центру екстреної медичної допомоги, що спростовує факт непрацездатності через погіршення стану його здоров`я. Інших доказів (медичних довідок, висновків лікарів, результатів аналізів, історії хвороби, рекомендацій лікарів щодо процедур лікування)про поганий стан здоров`я (крім доданої виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 04.12.2020) до суду не додано.Із даної виписки не встановлено періодів проходження лікування, поскільки вона не містить жодної дати лікування, а лише зазначення про проходження лікування. Дана виписка не підтверджує лікування [PERSON] (відповідача) протягом 2016-2021 роки. Доказів на підтвердження про надання матеріальної допомоги, утримання батька-пенсіонера позивачем до суду не надано. Зокрема, станом на 2016 рік батько вже отримував пенсію. Відомостей, що [PERSON] (батько позивача) проживає з [PERSON] (позивачем) суду не надано. Отже, з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач не знайшли підтвердження під час судового засідання, суд доходить висновку, що за відсутності таких доказів, позовна вимога про зменшення стягнення аліментів є недоведеною та необгрунтованою. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховує норми ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, що батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини, що Сімейним кодексом України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини та норми ч.3 ст. 11 розділу III Закону України "Про охорону дитинства", що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 179 СК України - аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Суд ураховує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, що обов`язок по утриманню дитини покладається на обох батьків. Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження погіршення майнового стану чи стану здоров`я (в порушення вимог ст. 192 СК України), а тому суд доходить висновку, що правові підстави для задоволення позову відсутні, у зв`язку з їх недоведеністю, в зв`язку з чим в задоволенні позову необхідно відмовити. Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України - судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" під час розгляду справи про зменшення розміру стягнення аліментів позивач не звільняється від сплати судового збору, а тому суд доходить висновку, що судовий збір слід стягнути з позивача в користь держави та за ставками, встановленими ст. 4 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 року у розмірі 908 грн., які діють з 01.01.2021 року на день постановлення рішення. Статтею 129 - 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: approved