Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

11 березня 2019 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області до відповідача з відповідним позовом, в якому зазначив, що на підставі договору б/н від 11 червня 2012 року відповідач отримав кредит в розмірі 5600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно умов договору він складається із заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг і Тарифів банку. Відповідач зобов`язань по сплаті кредиту, з урахуванням розміру відсотків, не виконав, платежі у визначеному розмірі та у встановлений термін не вносив, станом на 06 лютого 2019 року його заборгованість склала 24914,66 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив клопотання про слухання справи у його відсутність та підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судове засідання направив заяву про розгляд справи за його відсутності та часткове визнання позовних вимог позивача через одночасне нарахування штрафу та пені. Оскільки представник позивача та відповідач надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 11 червня 2012 року на підставі заяви відповідача між публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" правонаступником якого є позивач та відповідачем було укладено кредитний договір б/н про отримання кредиту, в розмірі 5600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Договір складається із заяви відповідача, Умов та правил надання банківських послуг і Тарифів банку, де своїм підписом відповідач підтвердив, що він ознайомився та погоджується із запропонованими банком умовами кредитування (а.с.10-27). Згідно п.п.2.1.1.2.3. та 2.1.1.2.4. Умов і правил надання банківських послуг, кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає йому право в будь-який момент змінювати його. У відповідності до п.2.1.1.7.6. зазначених Умов при порушенні клієнтом строків платежу по будь-якому із зобов`язань більше, ніж на 30 днів, клієнт сплачує банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій. За умовами п.2.1.1.12.6.1. вказаних Умов, у випадку виникнення прострочених зобов`язань на суму від 100 грн., клієнт виплачує банку пеню в розмірі базової відсоткової ставки по договору за кожен день прострочення кредиту. На виконання вищевказаних умов кредитного договору банк передав відповідачу кредитну картку, однак останній не виконав взятих на себе зобов`язань, не сплатив у встановлений строк суму щомісячних платежів та проценти за користування кредитом, а тому станом на 06 лютого 2019 року йому нараховано заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 24914,66 грн., з яких: 9944,49 грн. - заборгованість за кредитом; 3432,20 грн. - заборгованість за простроченим кредитом; 9675,37 грн. - заборгованість за пенею; 200,00 грн. - заборгованість за пенею по несвоєчасній сплаті боргу на суму від 100 грн.; 500,00 грн. - штраф фіксована частина; 1162,60 грн. - штраф процентна складова (а.с.4-5;6-9). Суму заборгованості перед позивачем відповідач в добровільному порядку не сплачує. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов`язального права по кредитному договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 1054 зазначеного Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушив умови кредитного договору та не в повному обсязі розраховувався з позивачем за кредитом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 9944,49 грн., заборгованості за простроченим кредитом в розмірі 3432,20 грн., заборгованості за штрафом фіксованої частини в розмірі 500,00 грн. є обґрунтованими i підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення пені суд виходить з того, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові від 21 жовтня 2015 року по цивільній справі № 6-2003цс15. Умови та правила надання банківських послуг - п.2.1.1.7.6. та п. 2.1.1.12.6.1. тарифи обслуговування кредитної карти, передбачають стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту, та штрафу за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, тобто одне й те саме порушення зобов`язання, а тому їх одночасне стягнення є неприпустимим. За такого, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені задоволенню не підлягають. Крім того, підлягають і частковому задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу процентної складової (5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій), а саме в розмірі 668,83 грн., оскільки заборгованість за кредитом з урахуванням розміру відсотків, яка підлягає стягненню становить 13376,69 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial