Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

18.06.2012 року [PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом до [PERSON], яким просить розподілити подружене майно, мотивуючи тим, що 05 червня 1999 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб. 13.09.2011 року шлюб з відповідачкою був розірваний. За час шлюбу сторонами було придбана трикімнатна квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та легковий автомобіль «Mitsubishi Galant», 1985 року випуску. Однак позивач вважає що при поділі майна між подружжям, необхідно застосувати ч.2 ст. 70 СК України, а саме можливість відступити від засади рівності часток подружжя, з наступних підстав. Оскільки до укладення шлюбу з відповідачкою мені на праві власності належала квартира [ADDRESS], відповідно до договору купівлі-продажу від 13.08.2001 року позивач вищевказану квартиру продав, а виручені від продажу кошти витратив на придбання квартири, яка є предметом спору, також кошти, яких недоставало для придбання спірної квартири, позивачу подарували батьки. Оскільки відповідачка на добровільний розподіл майна не погоджується, тому позивач змушений звернутися до суду з даною позовною заявою, та просити суд визнати за [PERSON] право власності на ? частини квартири [ADDRESS], загальною площею 52,0 кв.м., житловою - 33,8 кв.м.,визнати за [PERSON] право власності на ? частини квартири [ADDRESS], загальною площею 52,0 кв.м., житловою - 33,8 кв.м., визнати право власності за [PERSON] право власності на легковий автомобіль «Mitsubishi Galant», 1985 року випуску, державний номер [NUMBER], обєм двигуна 1800 В, кузов № [NUMBER], зареєстрованого 01.08.2001 p. МРЕВ-1 УДАІ УМВС України в Одеській області. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію, що становить 1/2 вартості автомобіля «Mitsubishi Galant», 1985 року випуску, державний номер [NUMBER], обєм двигуна 1800 В, кузов № [NUMBER], зареєстрований 01.08.2001 року МРЕВ-1 УДАІ УМВС України в Одеської області. [PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з зустрічним позовом до [PERSON] про розподіл подружнього майна, мотивуючи тим, що 05 червня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. 13.09.2011 року шлюб з [PERSON] був розірваний. За час шлюбу сторонами було придбана трикімнатна квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та легковий автомобіль «Mitsubishi Galant», 1985 року випуску. Таким чином [PERSON] просила суд визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частини квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]., визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частини квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]., визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частини легкового автомобілю «Mitsubishi Galant», 1985 року випуску, державний номер [NUMBER], обєм двигуна 1800 В, кузов № [NUMBER], визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частини легкового автомобілю «Mitsubishi Galant», 1985 року випуску, державний номер [NUMBER], обєм двигуна 1800 В, кузов № [NUMBER]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов, зустрічні позовні вимоги не визнав. В судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом позовні вимоги не визнав, зустрічні позовні вимоги підтримав та наполягає на їх задоволенні. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 05 червня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Малиновської рай адміністрації виконкому Одеської міськради був зроблений актовий запис № 241 від 05.06.1999р., серія 1-ЖД № 272037. Частиною 2 ст. 60 СК України передбачено, що вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Як було встановлено в судовому засіданні, під час шлюбу сторонами була придбана квартира № 95., що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Іцхака Рабіна, будинок 53, що підтверджено договором від 16.10.2001 року, посвідченим державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за № 8-2978, яка була придбана за спільні кошти подружжя та зареєстрована на імя [PERSON], тобто відповідно до вимог ст. 60 СК України є обєктом спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ легкового автомобілю «Mitsubishi Galant», 1985 року випуску, державний номер [NUMBER], обєм двигуна 1800 В, кузов № [NUMBER], від 01.08.2001 року, який був придбаний за спільні кошти подружжя та зареєстрований на імя [PERSON] , тобто відповідно до вимог ст. 60 СК України є обєктом спільної сумісної власності подружжя. Частина 1 ст.61 СК України визначає, що обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верхового Суду України №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року визначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Пунктом 30 постанови № 1 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", Пленум Верховного Суду України зазначив, що рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК. Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлене договором або законом. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст.69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Так, відповідно до ч.1 ст.ст.69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначене домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. З ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивачем за первісним позовом не надано належних та допустимих доказів, що спірна квартира була придбана саме за особисті кошти позивача, а також доказів на підтвердження факту отримання частини грошей за договором дарування. Таким чином, позивачем не надано доказів на підтвердження вимог щодо відступу від засади рівності часток подружжя, тому суд вважає відповідні вимоги необґрунтованими та такими які не підлягають задоволенню. Частиною 1 статті 71 СК України передбачає, що майно, яке є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд приймає до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.\~\~ Враховуючи, що квартира № 95., що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Іцхака Рабіна, будинок 53, та легковий автомобіль «Mitsubishi Galant», 1985 року випуску, державний номер [NUMBER], обєм двигуна 1800 В, кузов № [NUMBER], були придбані під час шлюбу, тобто є обєктом спільної сумісної власності подружжя. Частки сторін у спільному майні є рівними, суд приходить до висновку про задоволення зустрічних вимог.

Outcome: partial