Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

13.02.2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 2400 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно та до досягнення ними повноліття, стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця, стягнення аліментів її утримання у звязку перебуванням дитини-інваліда [PERSON], [INFO], на утриманні у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно та до закінчення часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування ним. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач позов визнав частково, пояснив, що згоден сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 2000 грн. та половину документально підтверджених додаткових витрат на дітей, які позивач понесе у майбутньому, проти стягнення аліментів на утримання дружини заперечував. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.06.2003 року. Від цього шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. За змістом ч. 8 ст.\~7, ч. 2 ст.\~150, ст.\~180 СК України, ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Нормами ст. 18 Конвенції про захист прав дитини закріплено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно положень\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;\~\~наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до\~ст. 184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що встановлено у\~постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~(п. 17). Наведені норми імперативно закріплюють обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Судом, при визначенні суми аліментів, яка підлягає стягненню, взято до уваги те, що по віку та здоров'ю відповідач являється працездатним, інших аліментних зобов'язань не має, згоден сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 2000 грн. За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей підлягають задоволенню у розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття з подальшою індексацією. Згідно ч.1\~ст.75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно\~ст.88 СК України\~якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої\~статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Зі змісту вказаної статті встановлено, що право на утримання виникає за умови, що дитина з інвалідністю потребує постійного стороннього догляду. Ця обставина має бути підтверджена відповідним документом закладу охорони здоров'я. На підставі ч.ч.1,3\~ст.80 СК України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Згідно п.17\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Копією довідки Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради від 07.02.2018 року підтверджується, що позивач отримує державну соціальну допомогу на дитину з інвалідністю. Копією медичного висновку від 01 червня 2016 року підтверджується, що [PERSON] є дитиною з інвалідністю віком до 18 років та потребує постійного стороннього догляду. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до\~ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів і приходить до висновку, що з урахуванням матеріального становища позивача, те, що вона потребує матеріальної допомоги, оскільки проживає з дитиною з інвалідністю, яка потребує постійного стороннього догляду, дбає про неї, відповідач є працездатною особою, суд вважає, що з останнього слід стягнути аліменти на утримання дружини, з якою проживає дитина з інвалідністю, в розмірі 500 грн. щомісячно, протягом всього часу проживання з позивачем дитини з інвалідністю та опікування нею. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів та додаткових витрат, кожна із позовних вимог повинна бути визначена окремо, як і суд їх повинен визначати в рішенні окремо, що цілковито відповідає позиції визначеної у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Щодо стягнення додаткових витрат. Статтею 185 СК України\~передбачено, що той\~\~з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Разом з тим, додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення 1000 грн. щомісяця додаткових витрат на утримання малолітніх дітей суд вважає, що вона є передчасною та задоволенню не підлягає, оскільки позивач не зазначила, які саме прогнозовані витрати, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) включені в цю суму. Проте, в судовому засіданні встановлено, що позивачем понесено витрати на лікування доньки [PERSON] в сумі 980 грн. та витрати з оплати за навчання у студії дитячого розвиту та англійської мови «РозУмка» в сумі 1700 грн., що підтверджуються квитанцією до прибуткового касового ордеру та довідкою. Згідно вимог ст.ст.\~141,\~180 СК України\~батько та мати мають рівні права та обов'язки відносно своєї дитини і зобов'язані спільно її утримувати.\~\~ В зв'язку з чим, суд вважає, що вищевказані витрати повинні бути розподілені між батьками у рівних частках. Таким чином, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню додаткові витрати в розмірі 1340 грн., які складаються із витрат понесених на оплату навчання та лікування доньки. За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: partial