Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Хорольська районна державна адміністрація Полтавської області звернулася до суду з позовом в інтересах малолітніх [PERSON], 2009 року народження, [PERSON], 2012 року народження та [PERSON], [INFO] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначивши, що відповідачка [PERSON] систематично ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не забезпечує своїх малолітніх дітей належним рівнем харчування, одягом, належними санітарними умовами в будинку, залишає дітей на тривалий час без нагляду виїжджаючи в інші населені пункти, в результаті чого в дітей розвинулися різні захворювання, тому вони з 08.10.2015 року 03.11.2015 року перебували на обстеженні та лікуванні в дитячому відділення Хорольської ЦРЛ, після чого в зв'язку з відмовою відповідачки забрати дітей вони були направлені до спеціалізованих дитячих закладів м. Полтави та Кременчука. Виходячи з того, що поведінка відповідачки по відношенні до всіх своїх малолітніх дітей, яка виражається в невиконання своїх батьківських обов'язків створює загрозу їх здоров'ю просили суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно всіх її неповнолітніх дітей. В судовому засіданні представник позивача Барановська В.В. підтримала позов та просила позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав стосовно її малолітніх дітей з підстав зазначених в позові. Крім того пояснила, що в бесіді з відповідачкою остання визнавала, що вона не має можливості виховувати дітей, грошові виплати на дітей витрачає не за призначенням, на всі вжиті заходи як службою у справах дітей, органами поліції, виконавчим комітетом Андріївської сільської ради та Хорольського районного суду вона не реагує, інтересу до дітей не проявляє ніякого, на даний час не цікавиться їх умовами життя, здоров'ям, не відвідує їх в закладах де ці діти перебувають. За час відсутності у неї дітей не створила умов за місцем свого проживання, в будинку відсутні ремонт, вода, опалення. санітарні умови вкрай негативні, що може загрожувати здоров'ю дітей в разі їх повернення відповідачці. Спосіб життя відповідачки, який виражається в частій зміні співмешканців, призводить до того, що поряд з дітьми присутні сторонні їм особи, які є соціально неадаптованими. Відповідачка [PERSON] позов визнала, зазначила, що дійсно вона як раніше так і зараз має проблеми з алкоголем, ніде не працює та немає можливості утримувати дітей, хоч і отримувала виплати на дітей, про те здебільшого їх витрачала на спиртне та продукти харчування для себе і своїх співмешканців. Визнала, що дійсно вона і раніше залишала дітей без нагляду, причини такої поведінки в суді пояснити не змогла. Визнала, що відповідними службами, представники яких знаходилися в судовому засіданні вживалися заходи як практичної допомоги в устаткуванні її побуту, надавалася матеріальна допомога, проводилися різного роду роз'яснення з питань правильності догляду за дітьми. В лікувальному закладі, так і в установах де зараз знаходяться діти, останніх вона не провідувала, не вживала заходів, щоб забрати їх додому, причини такої поведінки пояснити не змогла. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської області Бутко А.В. в судовому засідання позов підтримала пояснила, що вона безпосередньо за дорученням виконавчого комітету Андріївської сільської ради Хорольського району здійснювала соціальний супровід родини [PERSON]. Вказала, що на соціальний супровід родина була поставлена, ще в період вагітності відповідачки третьою дитиною, так як остання будучи вагітною перебувала в стані сильного алкогольного сп'яніння при цьому спала на вулиці біля магазину. Батьком двох найменших дітей зі слів відповідачки є її співмешканець [PERSON], який на даний час перебуває в місцях позбавлення волі за нанесення своїй бабі [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень, від яких остання померла. Все це відбувалося на очах дітей. Ще до цих подій, бачучи відношення відповідачки до дітей, вона кожного дня відвідувала цю родину, говорила із відповідачкою, переконувала «взятися за розум», давала різні життєві поради, допомагала придбавати одяг для дітей, просила сільського голову, щоб той допоміг родині із будівельними матеріалами для ремонту будинку, про те це все було марним. Як тільки відповідачка отримувала гроші на дітей, вона відразу витрачала їх на борги, спиртне, для дітей нічого не залишалося. Неодноразово виявляла, що діти залишалися вдома без матері, при цьому з ними була баба [PERSON], яка дуже погано пересувалася. Відповідачка не підтримувала порядок в будинку, постійно діти ходили брудні, в будинку багато було брудного одягу, часто в будинку виявляла екскременти, так як діти не були привчені до гігієни. Сусіди знали також про такий стан родини, тому приносили їжу дітям, придбавали солодощі. Вказала, що виключним випадком стало те, що відповідачка 09.08.2015 року покинула двох синів вдома на стару бабу, а сама із співмешканцем та середньою донькою поїхала в с. Семенівку Полтавської області. Прийшовши 10.08.2015 року до неї додому, виявила, що найменший [PERSON] був голодним, дитячого харчування не було, також не було і пляшечки для відгодовування немовляти. Тому вона вимушена була піти по односельчанах в яких були малолітні діти, просила дати пляшечку та суміш для відгодівлі, у відсутність відповідачки нагодувала дитину, приготувала їжу зі своїх продуктів для старшого сина. Коли після неодноразових дзвінків, вже після обід приїхала відповідачка, то було від неї чути запах алкоголю. В зв'язку з цим фактом було складено відповідний акт. невдовзі після цього випадку, а саме 08.10.2015 року відповідачка знову покинула дітей та поїхала в м. Миргород. Від мешканців села вона довідалася, що діти знову одні. Прийшовши до помешкання та зайшовши в хату, виявила найменше немовля на брудній підлозі під коляскою, середня донька лежала поряд із побитою напередодні співмешканцем відповідачки бабою, яка була непритомна та хрипіла. Стала телефонувати сільському голові, так як виявила, що діти були з ознаками простудних захворювань. Відповідачка трубку не брала, вийшла на зв'язок після обід, обіцяла приїхати, про те в цей день так і не приїхала. Дітей нагодували принесеними з дому харчами. Викликали лікарів та відвезли дітей до Хорольської ЦРЛ. Знає, що відповідачка не відвідувала дітей протягом їх лікування. Вказує, що відповідачка позичала гроші в сумі 1500 грн. на ліки для дітей, про те так ліки і не купила, гроші пропила. Представник служби у справах дітей Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області Волошина О.С. підтримала позов та прохала позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її трьох малолітніх дітей, вказавши, що до спеціалізованих дитячих установ діти були поміщені за згодою відповідачки, так як вона не мала наміру їх забирати додому. Відповідачка за час відсутності дітей останніх не провідувала, спосіб життя не змінила, навпаки стала їздити по населених пунктах Полтавської області, де і проживала, до цього часу не покинула пити. Прокурор Мілевська Т.С. в судовому засіданні вважала позов обґрунтованим, та просила його задовольнити з підстав зазначених в позові. Вказала, що [PERSON] як в період перебування на її утриманні дітей не виконувала своїх батьківських обов'язків, не створила для проживання та виховання дітей належних умов, не забезпечувала їх продуктами харчування та одягом, наслідком чого в дітей розвинувся ряд захворювань. навіть після відібрання у неї дітей свого відношення до них та спосіб життя не змінила, інтересу до дітей не проявила, своєю поведінкою ставила дітей у загрозливий для життя стан, на неодноразові вжиті відповідними службами заходи не реагувала. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки, третіх осіб, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, та оглянувши в судовому засідання матеріали особових справи малолітніх [PERSON], належно оцінивши надані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 150 СК України передбачено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Судом встановлено, що відповідачка по справі є матір'ю малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що стверджується відповідними свідоцтвами про народження, що маються в матеріалах справи та витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актових записів про народження. Також із наявних в матеріалах справи документів, пояснень представника позивача та третіх осіб, а також і самої відповідачки судом встановлено, що відповідачка протягом тривалого часу зловживає спиртними напоями. З пояснень відповідачки, це продовжується близько 3-х років. З наявних в матеріалах справи актів обстеження житлово-побутових умов за місцем проживання відповідачки, які проводилися 31.07.2014 року, 27.11.2014 року, 10.08.20145 року, 08.10.2015 року представниками служби у справах дітей Хорольської райдержадміністрації, судом встановлено, що відповідачка за місцем свого проживання взагалі не створила умов для нормального проживання дитини, жодна перевірка не виявила наявності у дитини достатньої кількості сезонного одягу, належного харчування, засобів для повноцінного розвитку (книги, іграшки). Із вказаних актів також вбачається, що відповідачка на час перевірок, або була відсутня за місцем проживання, а діти в будинку знаходилися самі, або ж перебувала у нетверезому стані. Також судом встановлено, що із відповідачкою, як органами опіки та піклування Андріївської сільської ради Хорольського району так і службою у справах дітей Хорольської райдержадміністрації проводилася роз'яснювальна робота, щодо належного виховання дитини, працівниками міліції Хорольського ВП ГУ НП в Полтавській області ( на той час міліції) складалися протоколи про накладення на відповідачку адміністративних стягнень за неналежне виконання батьківських обов'язків вживалися заходи спрямовані на те, щоб остання приділяла увагу і лікуванню дитини. Про те, як встановлено судом, і це не заперечується відповідачкою остання не реагувала на систематично вжиті вказаними вище органами заходи. Так, судом встановлено, і це не заперечується відповідачкою, що після отримання грошових виплат на дітей, остання 09.08.2015 року покинула без нагляду двох своїм малолітніх дітей, а саме десятимісячного [PERSON], [INFO] та шестирічного [PERSON], а сама разом із співмешканцем та середньою донькою поїхала в с.м.т. Семенівку, залишивши дітей на пристарілу бабу, яка за віком та станом здоров'я не могла пересуватися, при цьому діти були без нагляду півтори доби, найменший [PERSON] взагалі не був забезпечений дитячим харчуванням, на момент виявлення його представниками позивача був вкрай голодним, старший [PERSON] також був голодним, так як в домі взагалі не було їжі. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка з'явилася додому, лише після неодноразових телефонних дзвінків сільського голови. З її зовнішнього вигляду було зрозуміло, що вона в нетверезому стані. з її пояснень встановлено, що дітей покинула для того, щоб взяти продукти харчування у баби найстаршого сина. Про те продукти додому так і не привезла. Також судом встановлено, що 08.10.2015 року, також після отримання грошових виплат на дітей, відповідачка повторно, незважаючи на вжиті відповідними службами заходи залишила всіх своїх малолітніх дітей без нагляду, поїхавши в м. Миргород. При цьому діти були ненагодовані, залишилися із побитою співмешканцем відповідачки бабою, яка була в непритомному стані. При цьому представники Андріївської сільської ради виявили, що діти були голодні, найменший із синів відповідачки, який потребував грудного вигодовування, знаходився на підлозі, сильно кричав. У відсутність спеціального дитячого харчування був нагодований сусідами відповідачки супом приготований із їх власних продуктів, заспокоївся лише після того як був погодований. Всі діти були з ознаками простудних захворювань. 08.10.2015 року дітей поміщено до дитячого відділення Хорольської центральної районної лікарні на обстеження. В ході обстеження в кожного із малолітніх дітей виявлено «дефіцитну анемію», що пов'язана з неналежним харчуванням, та ряд інших захворювань. З матеріалів справи вбачається, що малолітні діти відповідачки перебували на лікуванні у вищевказаному лікувальному закладі до 03.11.2015 року. З матеріалів справи вбачається, і це не заперечується відповідачкою, що остання не проявляла інтерес до дітей, навпаки під приводом придбання ліків для дітей позичала гроші, про те ці гроші витрачала на власні потреби, дітей в лікувальному закладі не провідувала. По закінченню лікування не виявила бажання забрати дітей додому, написавши заяву про поміщення дітей до спец закладів, в зв'язку з чим розпорядженням голови районної державної адміністрації Хорольського району від 03.11.2015 року малолітніх [PERSON] та [PERSON] поміщено до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини на повне державне утримання, а [PERSON] до центру соціально-психологічної реабілітації м. Полтави. З пояснень відповідачки, та показань інших учасників судового розгляду судом встановлено, що в період перебування малолітніх дітей відповідачки у вищевказаних закладах, остання їх не провідувала, допомоги не надавала, їхнім здоровям, життям та побутом не цікавилася, хоча знала, що відносно неї може вирішуватися питання про позбавлення її батьківських прав. З показань в судовому засідання Бутко А.В. судом встановлено, що діти відповідачки звикли до постійної відсутності матері, старший син, навіть при перевезенні його у м. Полтава цікавився тим, чи будуть з ним його брат і сестра, а не мама, поведінка дітей свідчить, що вони не проявляють прив'язаності до матері. Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини Хорольської райдержадміністрації відповідачка [PERSON] підлягає позбавленню батьківських прав, так як поведінка відповідачки, щодо її дітей загрожує життю та здоров'ю останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Підставами для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її трьох малолітніх дітей на думку суду, є факт ухилення відповідачки від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини та їх утриманню. На думку суду, факт ухилення відповідачки [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітніх дітей грубо порушує їх права та інтереси, є доведеним, а тому позов Хорольської райдержадміністрації є обґрунтованим. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка систематично зловживає алкоголем, в родині відбувалися постійні сварки свідками яких були малолітні діти відповідачки. В одній із таких сварок співмешканець відповідачки побив свою бабу, в наслідок чого остання померла, в зв'язку з чим, вироком суду від 10.11.2015 року, за вчинення злочину, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України його було засуджено до 7 років 3-х місяців позбавлення волі. З дослідженої в судовому засіданні копії вироку суду, вбачається, що вказаний злочин стався на ґрунті пияцтва. Встановлені в судовому засіданні факти, свідчать про те, що відповідачка систематично не виконувала батьківські обов'язки, за що неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності. Сам факт залишення грудної дитини без нагляду більш ніж на одні сутки, свідчить про свідоме нехтування батьківськими обов'язками. Судом не встановлено, жложної обставини, яка б свідчила, що відповідачки зробила це в зв'язку з якимись обставинами, що могли б виправдати її поведінку. На переконання суду, з урахуванням того, що відповідачки систематично вчиняла подібні дії, свідчить про те, що відмова в позові, і залишення дітей із відповідачкою може мати негативні наслідки для її малолітніх дітей, а тому з метою максимального захисту прав та інтересів дітей суд вважає необхідним позов задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на викладене вище, та те, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved