Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

що позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб 30.10.2001. В шлюбі [INFO] народилася дочка [PERSON], а [INFO] - дочка [PERSON]. [PERSON] зазначила, що подружнє життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки, між ними часто виникали сварки та непорозуміння, що призвело до фактичного розладу в сім`ї. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер, примирення між ними неможливе, а збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому просить суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», дітей залишити проживати з нею, а також стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав заяву про визнання позову. Розгляд справи просив проводити в його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 30.10.2001 у відділ реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 1415, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 4). В шлюбі [INFO] народилася дочка [PERSON], а [INFO] - дочка [PERSON] (а.с. 5,6). Діти проживають спільно з матірю, про що свідчить довідка ЦНАП Калуської міської ради (а.с. 10). Причиною розлучення є те, що спільне життя у подружжя не склалося, вони перестали розуміти один одного, що призвело до фактичного розладу в сім'ї, подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує тільки формально. У відповідності до вимог ст.ст. 110, 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя суперечить інтересам сторін, а тому позов слід задоволити. Частиною другою ст. 29 ЦК України визначено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. суд важає, що оскільки [PERSON] досягла 14-річного віку, вона вправі самостійно обирати собі місце проживання. Частиною третьою ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Частиною першою ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Разом з тим позивачем не наведено доказів на підтвердження існування спору щодо місця проживання дітей, а тому суд відмовляє в задоволенні даної позовної вимоги. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 704,80 грн. (а.с. 1), який був сплачений при зверненні до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved