Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, третя особа: Новомосковська міська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, яким просить визначити йому додатковий строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 21.09.2002 року, та визнати за ним право власності на житловий будинок № 201, розташований в місті Новомосковську, Дніпропетровської області, вулиця Самарська, та в цілому складається з: будинок -А, прибудова -а, вбиральня -Б, спорудження №1-2, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 21.09.2002 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 21.09.2002 року померла [PERSON], яка залишила заповіт ВАА № 816178 від 19.08.2002 року, посвідчений державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори та зареєстрований за № 2-3886, яким заповіла позивачу жилий будинок з надвірними прибудовами та земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Самарська, буд. 201. Для оформлення вищезазначеної спадщини [PERSON] звернувся до Новомосковської державної нотаріальної контори із заявою про прийняти спадщину, однак в нотаріальній конторі йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ним було пропущено шестимісячний строк звернення для прийняття спадщини та не наданий правовстановлюючий документ на спадковий жилий будинок з надвірними прибудовами, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Самарська, буд. 201, та рекомендовано звернутися з позовом до суду для поновлення пропущеного строку та визнання права власності. Позивач вважає, що пропустив строк звернення з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори з поважних причин, оскільки юридично він не обізнаний, та на день смерті [PERSON] вважав, що відповідно до заповіту [PERSON] являється єдиним спадкоємцем її майна автоматично, та не здогадувався про необхідність звернення з відповідною заявою про прийняття спадщини, тобто, що потрібно звертатися до нотаріальної контори так як думав, що оскільки є заповіт, то строк звернення до нотаріальної контори не має значення. Також, та на той час бракувало коштів оскільки у лютому-березні 2003 року він хворів та перебував на лікуванні і фізично не міг приїхати до нотаріальної контори. Позивач зазначає, що [PERSON] за життя побудувала вищезазначений житловий будинок, але зареєструвати право власності на нього не встигла, оскільки 21.09.2002 року померла, тому правовстановлюючий документ на даний жилий будинок відсутній. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, тому суд, з погодження позивача, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, провів заочний розгляд справи. Представник третьої особи Новомосковської міської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON], остання померла 21.09.2002 року (а.с.9). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом встановлено, що [PERSON] залишила заповіт ВАА № 816178 від 19.08.2002 року, посвідчений державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори та зареєстрований за № 2-3886, яким заповіла позивачу житловий будинок з надвірними прибудовами та земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Самарська, буд. 201 (а.с.7). Суду надано копію постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою щодо оформлення спадщини за заповітом після смерті [PERSON], померлої 21.09.2002 року, яка складається з житлового будинку № 201, що розташований в місті Новомосковську, Дніпропетровської області, вулиця Самарська, втім у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на даний житловий будинок йому було відмовлено, у зв'язку з пропуском встановленого ст. 1270 ЦК України строку для прийняття спадщини (а.с.8). Крім того, нотаріальна відмова мотивована тим, що заявником [PERSON] не надано нотаріусу правовстановлюючого документу на спірний житловий будинок (а.с.8 на обороті). Із наданої суду копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], померлої 21.09.2002 року, вбачається, що спадкоємцем після її смерті є [PERSON], який звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса 28.04.2015 року (а.с.33-34). Інших спадкоємців, в тому числі й тих, які б мали обовязкову частку на спадщину, судом не встановлено. Позивач на день смерті [PERSON] вважав, що відповідно до заповіту, складеного на його імя, він являється єдиним спадкоємцем спадкового майна автоматично, та не здогадувався про необхідність звернення з відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Отже, з наведеного випливає, що встановлений статтею 1270 ЦК України строк на прийняття спадщини позивачем пропущений з поважних причин. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Додатково пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року за № 7 передбачено, що у випадку коли особа не прийняла спадщину в установлений законом строк, вона може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (абз.1 п. 24 Постанови). Отже, аналізуючи вищевикладене та враховуючи те, що позивач з поважних причин пропустив строк для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, суд вважає за можливе визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, терміном в три місяці. Щодо позовних вимог визнання за позивачем права власності на житловий будинок № 201, що розташований в місті Новомосковську, Дніпропетровської області, вул. Самарська, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 21.09.2002 року, то в цій частині позову суд вважає за необхідне відмовити виходячи з наступного. На переконання суду дані позовні вимоги є передчасними, оскільки, позовні вимоги заявлені позивачем (визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування) беззаперечно є взаємоповязаними, однак, вони обґрунтовані різними підставами та містять відмінний один від одного предмет позову, а тому не можуть розглядатися в одному провадженні. За таких обставин, позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування на даний час заявлені передчасно. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial