Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

15 квітня 2015 року позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовною заявою прохаючи стягнути з ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" суму депозиту в розмірі 142000 грн., та крім того, стягнути з відповідача пеню відповідно до ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», якою передбачено відповідальність виконавця роботи (послуги) за її не виконання в обумовлений договором строк, а саме у сумі 29820 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та просила їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з"вився, були надані письмові заперечення. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 06.02.2015 року позивач уклав з відповідачем договір банківського строкового вкладу "Класік" №300131/168761/1-15 на один місяць в національній валюті. Сума вкладу становила 140000 грн., та відповідно до умов Договору на суму вкладу нараховувалися відсотки у розмірі 21,50 % річних. На виконання умов договору, позивач передав готівкою відповідачу грошову суму у розмірі 142000 грн., що підтверджується квитанцією № 12 від 06.02.2015 року. Пунктом 6 Договору передбачено, що після закінчення строку визначеного п. 1 цього договору, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах передбачених положенням п. 5.2 Основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладників рахунків у ПАТ "Банк Фінанси та Кредит". Відповідно до п. 5.2 Основних умов у випадку закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у договорі-заяві, та умовами якого передбачена можливість продовження строку розміщення Строкового вкладу після закінчення строку визначеного у договорі-заяві, вкладник у випадку його бажання не продовжувати подальше розміщення вкладу, отримати кошти з Строкового вкладного рахунку шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дію Договору припинити, зобов"язаний надати Банку письмову вимогу не пізніше дати закінчення строку Строкового вкладу, визначеного договором-заявою. В разі ж, коли Вкладник не надав Банку зазначену письмову вимогу та не вимагає повернення Вкладу після закінчення строку, строк розміщення строкового вкладу вважається продовженим з наступного дня після закінчення строку визначеного договором-заявою, на строк, що дорівнює початковому строку розміщення вкладу. Позивач по закінченню місячного терміну дії договору заяву на повернення суми депозиту не подавав, договір був автоматично пролонгований ще на один місяць. 03.04.2015 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про повернення вкладу 07.04.2015 року, але грошові кошти відповідачем на виконання умов договору позивачу виплачені не були. З матеріалів справи вбачається, що банком 22.04.2015 року виплачено позивачу на виконання умов вказаного договору 4785,24 грн. Залишок складає 140000 грн. Станом на теперішній час депозитний вклад за договором № 300131/168761/1-15 в розмірі 140000 грн. не повернуто. Як вбачається зі змісту вищевказаного договору про банківський строковий вклад, укладений між позивачем та ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", його умовами не передбачено пред'явлення Банком будь-яких додаткових вимог при поверненні депозитів. Згідно з ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до п. 3.3 Положення "Про порядок здійснення банками України вкладних (де-позитних) операцій з юридичними і фізичними особами", яке затверджено постановою правління Національного банку України за № 516 від 03.12,2003 р., банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Статтею 1058 ч. 1 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч. 1, 2, 4 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Оскільки згідно вимог ст. 1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1060 ЦК України банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Частиною 5 ст. 1061 ЦК України передбачено обов'язок Банку щодо виплати вкладникові процентів на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Таким чином, відповідач ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" своєю відмовою у поверненні банківського вкладу порушив вимоги ст.ст. 1058, 1060, 1061, 1074 ЦК України, які не допускають обмежень прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом. Заперечення відповідача про відсутність у заяві [PERSON] вказівки про спосіб повернення вкладу суд розцінює як спробу перекласти на позивача провину за невиконання умов Договору. Як зазначено позивачем, він особисто прибув до банку для отримання грошових коштів у касі банку. Так, відповідачем ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» проведено часткову виплату позивачу процентів в сумі 4795,24 грн. готівкою в касі Банку, що свідчить про визначення способу порядку повернення вкладу. Суд приходить до переконання, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості виконання умов Договору на підставі заяви [PERSON] від 03.04.2015 року. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а саме у залишковому розмірі 140000 грн., оскільки на момент розгляду справи відповідач своїх зобов'язань за договором банківського вкладу у повному обсязі не виконав, а тому порушені права вкладника підлягають захисту в судовому порядку. В той же час, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення 3% неустойки (пені) за недоліки у наданні банківських послуг споживачу за договором банківського вкладу "Класік" №300131/168761/1-15 відповідно до ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», якою передбачено відповідальність виконавця роботи (послуги) за її не виконання в обумовлений договором строк у вигляді сплати пені. Судом встановлено, що відповідач надавав позивачу послугу, яка зводилась до прийняття ним від позивача грошової суми з обов'язком виплати процентів на них. Надання такої послуги було оформлено укладеним банком з позивачем договором банківського вкладу. Після укладення цього договору між банком та позивачем виникли зобов'язальні відносини, які регулюються нормами зобов'язального права та положеннями укладених договорів банківських вкладів. Положення ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», яка встановлює відповідальність виконавця робіт (послуг) за її невиконання в обумовлений договором строк у вигляді сплати пені, виниклих між сторонами відносин не регулюють. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач при подачі позову до суду, звільнений від сплати судового збору, рішення прийнято на його користь, тому судовий збір відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial