Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. У позові вказував, що відповідач 28.04.2015 року, близько 22.00 год., в с. Банилів по вул. Центральна, Вижницького району Чернівецької області, керуючи транспортним засобом марки «Фіат Добло», державний номерний знак [NUMBER], належний йому, [PERSON], не врахував дорожню обстановку та не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати можливість постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не впорався з керуванням, внаслідок чого допустив з'їзд транспортного засобу в кювет та перекидання, що стало причиною пошкодження транспортного засобу. Посилався на те, що факт завдання матеріальної та моральної шкоди та вина в заподіянні шкоди відповідачем підтверджується: копією витягу з кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №1215260060000238 від 29.04.2015 року; копією постанови заступника начальника СВ Вижницького РВ УМВС України в Чернівецькій області Гавриша В.В. від 25.05.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №1215260060000238 від 29.04.2015 року, за відсутності в діях відповідача ознак складу злочину, передбаченого ст.286 КК України; протоколом про адміністративне правопорушення серія СЕ1140446 від 30.06.2015 року; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.04.2015 року та рапортами. Постановою Вижницького районного суду від 08.07.2015 року, по справі №713/1090/15-п, провадження №3/713/453/15, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, чим підтверджені викладені вище обставини та повністю підтверджується вина відповідача та факт заподіяння ним матеріальної шкоди. Крім того 29.04.2015 року, відповідач, у присутності свідків, надав розписку, якою фактично визнав свою вину в пошкодженні його автомобіля, зобов'язавшись сплатити спричинену ним шкоду. Однак не дивлячись на те, що вина відповідача у вчиненні ДТП була належним чином оформлена і встановлена постановою суду, він не відшкодував завдану ним шкоду і навіть не вибачився. На прохання з приводу добровільного відшкодування завданої шкоди, він жодного разу не відреагував. На момент вчинення відповідачем ДТП і відповідно пошкодженням ним транспортного засобу і завдання збитків, його транспортний засіб не був застрахований договором страхування КАСКО, який би за викладених вище обставин забезпечив йому відшкодування шкоди, а відтак не має можливості звернутись за відшкодуванням до страхових компаній, а тому звертається для захисту своїх прав до суду. У результаті ДТП його автомобіль зазнав значних технічних ушкоджень, повний перелік яких з фотографіями знаходиться у звіті про оцінку автомобіля. Відповідно до звіту №2015-916 Про оцінку автомобіля [NUMBER] від 03.06.2015 року, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 139032,07 грн. Витрати на виготовлення вказаного звіту становлять 850,00 грн. Також зазначив, що внаслідок ДТП йому заподіяно і моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з ушкодженням його автомобіля та неможливості протягом тривалого часу користуватися ним за його призначенням, порушенням його нормальних життєвих зв'язків та певним ударом по його діловому престижу. Він проживає однією сім'єю разом зі своєю донькою, внуком та зятем і веде з ними господарство, а відсутність можливості використовувати цей автомобіль, спричинила постійні конфлікти і сварки в його сім'ї, тому, що на вказаному автомобілі він відвозив і забирав їх з роботи, а тепер вони були змушені декілька годин добиратись до роботи громадським транспортом. Також автомобіль використовував і для роботи та відпочинку, а відсутність можливості його використання не просто змінило його звичний ритм життя, спричинювало постійні скандали в сім'ї, які негативно вплинули на їх стосунки і створили важку психологічну атмосферу в спілкуванні. Також не міг використовувати автомобіль і для інших потреб сім'ї, проводити вільний час на природі, відвідувати пристарілих хворих родичів та друзів, які живуть на значній відстані від них, що в свою чергу стало причиною порушення його нормальних і звичних життєвих зв'язків. Однак, його вразило байдуже ставлення відповідача, як до факту ДТП, так і до факту спричинення ним шкоди. Він неодноразово звертався до відповідача із проханнями щодо відшкодування завданої шкоди, однак він у відповідь не тільки не вибачився, але і банально глузував з його проблеми, а врешті і перестав відповідати на дзвінки. У зв'язку з цим декілька місяців не міг нормально спати, снились жахи, думки про те, як довезе до майстрів пошкоджений автомобіль, а головне, де на це візьме гроші, та де знайде гроші на відновлення автомобіля не давали йому ні хвилини спокою ні в день, ні в ночі. Він на довгий час втратив моральний спокій і досі не може оговтатись від депресії. Крім того, був змушений весь цей час, добиратись на роботу громадським транспортом, а іноді і пішки. За для необхідності підвести певні тяжкі речі для потреб родини і в роботі, був змушений звертатись за допомогою до друзів, знайомих, що в свою чергу завдало непоправної шкоди його діловій репутації, та змусило знехтувати життєвими принципами. Внаслідок цього у нього різко погіршились стосунки із цими людьми і зараз з ними майже не спілкується. Також був змушений неодноразово відвідувати авторинок та магазини у пошуку необхідних для ремонту запчастин, і внаслідок відсутності таких, замовляти їх у Німеччині. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінює у 10000,00 грн. Просив стягнути з [PERSON] на його користь 139882,07 грн. матеріальної шкоди, 10000,00 грн. моральної шкоди та судові витрати - 2616,82 грн. судовий збір та витрати на виготовлення звіту у сумі 850,00 грн. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, в адресованій суду заяві просив провести розгляд справи без його участі, однак за участю його представника. Позовні вимоги підтримує повністю. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлений позов підтримав повністю, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини просив позовні вимоги задовольни повністю. Щодо винесення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні 19.01.2016 року позов визнав частково та пояснив, що вказаний автомобіль йому дав [PERSON] і він їздив на ньому не довго. [PERSON] казав, що той може продати автомобіль за 1000,00 доларів США. Коли [PERSON] їхав на весілля, автомобіль по дорозі ламався. Такої суми, як вказано у позові, на ремонт автомобіля не має. У судове засідання 04.07.2016 року [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися, будучи належно повідомленими про місце, день та годину слухання справи, причини неявки суду не повідомили. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що з м. Житомир на весілля її сина [PERSON] приїхав її онук [PERSON] Вона сказала, щоб вони їхали разом. [PERSON] дав ключі сину і сказав, щоб він їхав куди треба. Її син [PERSON] їхав за кермом до нареченої і сталася ДТП. [PERSON] сказав, щоб вони дали йому 1000,00 доларів США і він продасть їм вказаний автомобіль. До неї приїжджали із заявою, щоб оцінити автомобіль і телефонував власник з погрозами. Вона була присутня під час проведення оцінки автомобіля у її подвір'ї. Автомобіль був старий та пошкоджений. [PERSON] казав, що цей автомобіль вже був у ДТП. Також приходили купці і хотіли придбати автомобіль за 2000,00 доларів США. З моменту ДТП автомобіль знаходився на її подвір'ї близько місяця. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що дружина [PERSON] Вона бачила даний автомобіль до та після ДТП. Автомобіль був трохи пошкоджений і коли вони покликали експертів, вони давали за нього 2000,00 грн. Вони з чоловіком хотіли здати автомобіль на запчастини. Також була розмова з [PERSON] про те, що вони через нього передадуть гроші власнику. Їм телефонували та погрожували. Під час ДТП за кермом автомобіля був її чоловік [PERSON] Вони можуть допомогти 1000,00 доларів США. Оскільки представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення у справі, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши представника [PERSON], дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER], зареєстрованого 12.04.2007 року Житомирським ОРЕВ УДАІ УМВС України в Житомирській області, [PERSON] є власником автомобіля марки - «Fiat», модель - «Doblo», 2004 року випуску, колір - сірий, тип - пасажирський-В, номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER]. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України не потребує доказуванню, що постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 08.07.2015 року по справі №713/1090/15-п (провадження №3/713/453/15) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340,00 грн., що підтверджується її копією. Згідно вказаної постанови [PERSON], 28.04.2015 року близько 22.00 год. в с. Банилів по вул. Центральна, Вижницького району Чернівецької області, керуючи транспортним засобом марки «Фіат-Добло», д.н.з. [NUMBER], не врахував дорожню обстановку та не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати можливість постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не впорався з керуванням, внаслідок чого допустив з'їзд транспортного засобу в кювет та перекидання, транспортний засіб частково пошкоджений, чим порушив п.12.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Звітом №2015-916 про оцінку автомобіля [NUMBER] від 03.06.2015 року сума матеріальних збитків, завданих пошкодженням автомобіля при ДТП становить 139032,07 грн., що підтверджується його копією. Ухвалою суду від 04.02.2016 року за клопотанням відповідача [PERSON] було призначено судову автотоварознавчу експертизу, яка 15.06.2016 року була повернута з Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України без виконання у зв'язку з тим, що відповідачем [PERSON] не проведено оплату вартості експертизи. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п.1 ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Пункт 2 передбачає, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною 3 передбачено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" №6 від 27.03.1992 року (із змінами і доповненнями), передбачено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Статтею 1192 ЦК України встановлено, що урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, наведені доводи, аналіз доказів та їх належна оцінка переконують суд в тому, що неправомірними діями відповідача [PERSON] позивачу завдано матеріальну шкоду у розмірі 139882,07 грн., яка підлягає відшкодуванню у повному обсязі. Що стосується відшкодування моральної шкоди, то судом встановлено, що у зв'язку з неправомірними діями відповідача [PERSON] порушено нормальний, звичний спосіб життя позивача. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди судом враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, ступінь вини особи, яка завдала моральну шкоду, вимоги розумності та справедливості. Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Суд вважає, що позивачу заподіяна моральна шкода, але в меншому розмірі ніж 10000,00 грн., і при встановленні розміру завданої моральної шкоди бере до уваги обставини справи, ступінь моральних страждань позивача, виходячи із засад виваженості, розумності і справедливості, визначає її в сумі 1000,00 гривень. Що стосується витрат на виготовлення звіту, то відповідно до п.4 ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи належать витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз, а тому, оскільки по справі судова експертиза не проводилась і позивачем клопотання про її проведення не заявлялись, то суд вважає, що в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача витрат за виготовлення звіту в сумі 850,00 грн. необхідно відмовити. Це підтверджено дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами, доказів протилежного ні позивачем, ні відповідачами суду не надано. Відповідно до ст.88 ч.1 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати по справі. З урахуванням наведеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із стягненням з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору. Покази допитаних свідків щодо розміру завданих збитків та пошкоджень автомобіля спростовуються наданими позивачем і дослідженими судом письмовими доказами. На підставі ст.ст.16, 22, 23, 1166, 1167, 1192 ЦК України,

Outcome: partial