Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

12 грудня 2013 року позивач звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обгрунтування своїх вимог посилалась на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 17.04.2010р. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає. Дитина проживає та знаходиться на її утриманні. Відповідач здоровий, працездатний, не є інвалідом, а тому, на, її думку, він має можливість, відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України, надавати аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно на дитину на її користь, але не менше 25% прожиткового мінімуму передбаченого на дитину відповідного віку. Посилаючись на наведене, позивач просила позов задовольнити. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, підтвердила, що відносини між ними припинені з вересня 2013 року, рішенням суду від 03.02.2014р. їх шлюб було розірвано. Відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, підтвердив, що він офіційно працює та має стабільний заробіток. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних членів родини, а також визначає частку заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.04.2010р., який був зареєстрований Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 124. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Дитина проживає та знаходиться на утриманні позивача, що підтверджується довідкою ф.3. Відповідно до ст.182 СК України, п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач працює стропольщиком в ТОВ „Нові технології ЛТД" та отримує стабільну заробітну плату. Враховуючи стан здоров'я, матеріальний та сімейний стан відповідача, який офіційно працює та має стабільну зарплатню, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) на дитину на користь позивача, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 243,60 грн. в зв'язку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: partial