Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з цивільним позовом до Уланівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позов мотивовано тим, що 03.01.2007 року помер батько позивача [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно серед якого житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вулиці Шевченка, № 23 у с. Пагурці Хмільницького району Вінницької області. Позивач зазначає, що вона та її сестра [PERSON] отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна. Разом з тим, отримати свідоцтво про право власності на належний [PERSON] будинок не представляється можливим, оскільки на нього відсутні правовстановлюючі документи. За таких обставин позивач просить визнати за нею право власності на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в селі Пагурці Хмільницького району Вінницької області по вул. Шевченка, № 23. Позивач в судове засідання не з'явилась, у відповідності до заяви від 16.05.2017 року просить розглядати справу за її відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача - Уланівської сільської ради в судове засідання не з'явився, надіслав заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності та зазначає, що з позовними вимогами ознайомлений. Третя особа в судове засідання не зявилась, надіслала заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності та зазначила, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Враховуючи подані сторонами заяви, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Свідоцтвом про смерть серії І-АМ №059413 (а.с.7) підтверджено, що [PERSON] помер 03.01.2007 року в с Пагурці Хмільницького району Вінницької області. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно серед якого житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вулиці Шевченка, (колишня назва - Лісова) № 23 у с. Пагурці Хмільницького району Вінницької області, що підтверджується довідкою Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області № 1502 від 12.05.2017 року та витягом з погосподарської книги. Технічні характеристики будинку, господарських будівель та споруд наведено в технічному паспорті виготовленого КП "ВООБТІ", де вказано про відсутність правовстановлюючих документів, рік забудови будинку 1970 (а.с. 14-18). Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року N1952-ІV, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. На час виникнення спірних правовідносин діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, згідно із ст. 1, ст. 6 якої встановлено, що реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР проводять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Відповідно до пп. 6-7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 року №5-24/26, дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян. Судом встановлено, а також доведено належними та допустимими доказами факт належності вищевказаного будинковолодіння [PERSON] Здобуті докази свідчать про те, що за життя він володів, користувався та розпоряджався вищевказаним будинковолодінням, яке перебувало у його власності, відповідно до вимог діючого на той момент законодавства. Відповідно до заповіту від 06.11.2001 року [PERSON] заповів вищезазначений будинок [PERSON]. Заповіт зареєстровано в реєстрі за №446. Заповіт не змінено і не відмінено (копія на а.с.48). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч. 1ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. З листа державного нотаріуса Хмільницької державної нотаріальної контори [PERSON] № 464/01-16 від 04.05.2017 року, а також копії спадкової справи встановлено, що після смерті 03.01.2007 року [PERSON] заведено спадкову справу. Заяви про прийняття спадщини подали [PERSON] та [PERSON], а заяву про відмову від спадщини подав [PERSON]. [PERSON] подала заяву про відмову від спадщини та від отримання свідоцтв про право власності на ? частку у спільному майні подружжя. [PERSON] померла 24.08.2016 року ( копія свідоцтва про смерть на а.с. 8). Розясненням приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області [PERSON] №124/01-16 від 21.04.2017 року (а.с.42) [PERSON] повідомлено, що видати свідоцтво на право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не представляється можливим, оскільки на нього відсутні правовстановлюючі документи. За таких обставин, наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог, оскільки матеріалами справи, дослідженими судом, доведено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, а не за законом як це вказано в позові, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в селі Пагурці Хмільницького району Вінницької області по вул. Шевченка (Лісова), № 23, що належав її батькові [PERSON], який помер 03.01.2007 року. Позивач впродовж встановленого строку звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримати свідоцтво про право на спадщину, за відсутності правовстановлюючих документів не представляється можливим, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, а тому перешкод в прийнятті позивачем спадщини суд не вбачає. Судові витрати залишити за сторонами.

Outcome: partial