Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ "Компанія ЛІЛУ" про звільнення з посади директора. Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона перебуває на посаді директора ТОВ "Компанія ЛІЛУ" з 23 квітня 2013 року згідно протоколу Загальних зборів ТОВ "Компанія ЛІЛУ" № 1 від 22 квітня 2013 року. Вказала, що 04 вересня 2014 року вона направила на адресу компанії та учасників Загальних зборів заяву про своє звільнення з займаної посади за власним бажанням з 04.09.2014 року. Посилаючись на те, що на день подачі позову до суду рішення учасників Загальних зборів ТОВ "Компанія ЛІЛУ" вона так і не отримала, чим порушуються її права щодо звільнення, а факт її перебування на посаді директора породжує певні юридичні наслідки, просила визнати її такою, що звільнена з посади директора ТОВ "Компанія ЛІЛУ". У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини поважності неявки, суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності представника відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Суд, вважає можливим розглядати справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка була призначена на посаду директора ТОВ "Компанія ЛІЛУ" Загальними Зборами Засновників ТОВ "Компанія ЛІЛУ", що підтверджується протоколом № 1 від 22.04.2013 року (а.с. 21). Відповідно до ст. 99 ЦК України передбачено, що загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатись з однієї або кількох осіб, Виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення у порядку, встановленому абзацом першим частини другої статті 98 цього кодексу. Члени виконавчого органу можуть бути у будь-який час усуненні від виконання своїх обов'язків, якщо в установчих документах не визначені підстави усунення членів виконавчого органу від виконання своїх обов'язків. Виконавчий орган товариства - це орган товариства, що має право діяти від імені останнього у цивільних правовідносинах. Згідно п. 12.4 Статуту ТОВ "Компанія ЛІЛУ" звільнення директора належить до виключної компетенції Загальних Зборів Засновників (Учасників) ТОВ "Компанія ЛІЛУ" (а.с. 6-20). 04 вересня 2014 року позивачка направила на адресу компанії та учасників Загальних зборів заяву про своє звільнення з посади директора за власним бажанням з 04.09.2014 року відповідно до ст. 38 КЗпП України (а.с. 22-24). Відповідно до ст. 43 Конституції україни кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Згідно зі ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. Трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. (ст.21 Кодексу законів про працю України) Звернувшись до ТОВ "Компанія ЛІЛУ та учасників Загальних Зборів Засновників письмово 04 вересня 2014 року про звільнення з роботи за власним бажанням, позивачка відповідно до положень ст. 38 Кодексу законів про працю України мала право через два тижні припинити виконання обов'язків, передбачених трудовою угодою і після цього, всі негативні наслідки в зв'язку з припиненням виконання працівником трудових обов'язків буде нести власник, якщо він протягом двох тижнів після подання заяви не вирішив питання про призначення іншого працівника виконувати обов'язки директора підприємства. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в діях ТОВ «Компанія ЛІЛУ» мало місце порушення трудових прав позивачки в тому, що підприємством не було розглянуто в межах строків визначених трудовим законодавством заяву позивачки про звільнення та не вжито заходів для прийняття рішення про її звільнення в межах статутної діяльності підприємства. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до ТОВ "Компанія ЛІЛУ" про звільнення з посади директора підлягає задоволенню в повному обсязі, а саме визнання позивачки такою, що звільнена з посади директора ТОВ "Компанія ЛІЛУ". На підставі вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved