Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач згідно укладеного договору № б/н від 14.01.2008 р. отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. 14.01.2008 р. відповідач також підписав Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Під час дії кредитного договору кредитний ліміт було збільшено до 4000,00 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 31.03.2020 р. відповідач має заборгованість по кредитному договору в сумі 353124,98 грн., яка складається з наступного: 3631,54 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 344858,52 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 4634,92 грн. - пеня. Позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 138198,09 грн. за кредитним договором б/н від 14.01.2008 р., з яких 3631,54 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 134566,55 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 14.01.2008 р. по 31.12.2018 р., та 2102,00 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просить справу розглянути без його участі, не заперечив щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялася судовими повістками по місцю проживання зазначеному в позовній заяві та по місцю реєстрації, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе справу розглянути без його участі на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив представник позивача в заяві. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. 14.01.2008 р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», і відповідачем був укладений договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем Заяви якою він приєднався до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку(а.с.20). 14.01.2008 р. відповідачем було також підписано довідку «Про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»(а.с.21). Відповідно до умов договору відповідачу банком був наданий кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів 1,9% на місяць за користування ним у розмірі визначеному діючими Тарифами в банку. Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. Всього згідно договору банком було видано відповідачу дві кредитні картки: № 54…99 (дата відкриття 10.12.2007 р., термін дії - 12/11) та № 52…727 (дата відкриття 01.12.2011 р., термін дії - 10/15), що підтверджується довідкою банку(а.с.19). Після укладення договору кредитний ліміт збільшувався Банком і відповідач фактично користувався кредитними коштами. Так 14.01.2008 р. кредитний ліміт було встановлено в сумі 250,00 грн., 17.03.2011 р. - 2900,00 грн., 22.10.2011 р. - 2290,00 грн., 27.06.2013 р. - 4000,00 грн., 05.02.2015 р. - 3640,00 грн., 17.01.2020 р. - 0,00 грн. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідач своєчасно заборгованість по кредиту позивачу не сплатив, згідно розрахунку позивача борг відповідача станом на 31.03.2020 р. становив 353124,98 грн., в т.ч.: 3631,54 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 344858,52 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 4634,92 грн. - пеня(а.с.5-10). Останній платіж в рахунок погашення заборгованості відповідачем сплачено 07.09.2014 р. в сумі 500,00 грн., востаннє банком було автоматично списано з іншого банківського рахунку відповідача в рахунок погашення боргу по кредитному договору 22.01.2020 р. в сумі 15,62 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості(а.с.5-10) та випискою банківських операцій відповідача по кредитному договору(а.с.11-17). Банком пред`явлено позовні вимоги до відповідача в сумі 138198,09 грн. за кредитним договором б/н від 14.01.2008 р., з яких 3631,54 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 134566,55 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 14.01.2008 р. по 31.12.2018 р. Оскільки відповідачем заборгованість по тілу кредиту не погашено, розмір заборгованості не спростовано, а тому вимоги позивача стягнути 3631,54 грн. заборгованості за кредитом підлягають до задоволення. За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії останньої картки(10/15). Отже, у межах строку кредитування по жовтень 2015 року включно відповідач мав повертати кредит, сплачувати відсотки періодичними(щомісячними) платежами. Починаючи з листопада 2015 р. у позичальника виник обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування. Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України, вимоги про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування (по листопад 2015 року). В подальшому, права та інтереси банку підлягають захисту згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. При застосуванні наведених норм права до спірних правовідносин суд, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, враховує висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12. В зв`язку з цим вимоги позивача стягнути з відповідача проценти за користування кредитом за період з 01.11.2015 р. по 31.12.2018 р. задоволенню не підлягають. Оскільки згідно розрахунків позивача заборгованість відповідача по процентам за користування кредитом станом на 31.10.2015 р. (а.с.8 на звороті) складала 4946,18 грн., а тому саме в цій сумі підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом. ;Враховуючи викладене,

Outcome: partial