Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

05 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою в якій просить стягнути на її користь із відповідача, [PERSON], аліменти на утримання їх спільної малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що із відповідачем по справі проживала без реєстрації шлюбу на протязі шести років та мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Однак, на даний час відповідач проживає окремо. Позивач самостійно опікується матеріальним становищем доньки, у той час як відповідач (батько дитини) у добровільному порядку належної матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини, не надає. Позивач, як і відповідач, у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. В матеріалах справи міститься заява позивача [PERSON] про розгляд справи за її відсутності, при цьому, свої позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенн. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'являється, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином з урахуванням положень ч.5 ст.74 ЦПК України. Поштові конверти направлені на його адресу повертаються з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Згідно ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх місця проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку, судовий виклик вважається їм врученим належним чином. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про день та час розгляду справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не повідомив суд про поважність його неявки в судові засідання, суд вважає за можливе постановити по справі судове рішення без участі відповідачана підставі письмових доказів, які є у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони проживали без реєстрації шлюбу на протязі шести років. Від даних стосунків мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO] батьком якої в свідоцтві про народження вказаний відповідач (а.с. 4). На теперішній час сторони проживають окремо. Малолітня дитина сторін проживає разом із матір'ю, знаходячись на утриманні останньої, відповідач, являючись батьком дитини, належної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. За таких обставин, [PERSON] просить стягнути із [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітньої доньки [PERSON], у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) на місяць, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обов'язок є особистим, індивідуальним обов'язком як матері, так і батька. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.1 і ч.3 181 СК України. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадку передбаченого ст. 184 цього кодексу. Згідно ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. У зв'язку з тим, що між сторонами виник спір щодо участі кожного з них в матеріальному утриманні своєї дитини, суд вважає, що його необхідно вирішити судовим рішенням і доходить висновку, що з відповідача мають бути стягнуті аліментні платежі, ці платежі мають біти стягнуті у частковому розмірі з усіх видів його заробітку, але у меншому розмірі чим просила позивач [PERSON] Вирішуючи питання про розмір щомісячних аліментних платежів, які необхідно стягнути з відповідача, суд вважає, що вони мають бути стягнуті у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати їх у такому розмірі щомісяця до повноліття дитини. Приходячи до такого висновку, суд взяв до уваги ті обставини, що позивач не працює, а відповідач є здоровою працездатною особою. З матеріалів позовної заяви вбачається, що відповідач працює в м. Миргороді на заводі «М-Термо», та має сталий заробіток, але сума доходів судом не встановлена, інших осіб, які знаходяться на утриманні відповідача судом також не встановлено. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно п.1.ч.1 ст. 367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 88 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: partial