Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

14.08.2019 року [PERSON] (надалі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач) про стягнення на її користь аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позову вказала, що з відповідачем перебувала у незареєстрованому шлюбі з 2010 року. Від спільних стосунків у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, вони проживають окремо. Дочка проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не бере участі у її вихованні. Угоди про добровільну сплату аліментів з ним не досягнуто. В судове засідання [PERSON] не з`явилася. В поданій до суду заяві позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи проводити у її відсутності. Не заперечила проти винесення рішення в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності. Не заперечив відносно стягнення із нього на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с.5). Згідно даних довідки №2706, виданої 12.08.2019 року виконавчим комітетом Білогірської селищної ради Хмельницької області, дочка [PERSON] , 2011р.н., проживає спільно із позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.6). Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У ч.2 ст.182 вказано, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.184 цього кодексу, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" також передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років встановлено : з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Відповідач [PERSON] є працездатним, докази того, що не може працювати за станом здоров`я чи з інших причин, в справі відсутні, як і відсутні відомості про перебування на його утриманні інших осіб. Тому, виходячи із засад цивільного законодавства, зокрема справедливості та розумності, матеріального становища позивача [PERSON] , яка сама утримує та виховує спільну з відповідачем дитину, а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину визначений в законодавчому порядку і становить 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку, що відповідач здатний утримувати свою дитину та сплачувати аліменти в розмірі 1200 грн. щомісячно. Передбачений ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний відсоток прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відноситься лише до випадків стягнення аліментів у відсотках від заробітку (доходу), тому не може бути застосований до випадків стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Законодавець захищає дитину від отримання аліментів у сумі, яка була б меншою від 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку шляхом індексації аліментів, що передбачено ч.2 ст. 184 Сімейного кодексу України. Таким чином вимоги позивачки про стягнення аліментів у розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку задоволенню не підлягають. Враховуючи викладене,

Outcome: partial