Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

[PERSON]., звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить ухвалити судове рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дітей - сина [PERSON], [INFO] та дочку - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 1000 /одній/ тисячі гривень в місяць на кожну дитину, але не меньше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня звернення, до досягнення ними повноліття. В позовній заяві зазначила, що 25 лютого 2003 року вона з відповідачем, [PERSON], зареєструвала шлюб в Ясеневопільнівській сільській раді Городенківського району, Івано-Франківської області актовий запис №1. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: - син [PERSON], [INFO], та дочка, [PERSON] [INFO], які проживають з нею та перебувають на її вихованні і утриманні. З відповідачем, після одруження проживала у її родичів. Спочатку відносини у них були хороші, однак після народження дітей відповідач став їздити на роботу за межі України в Російську Федерацію. Відносини до сімї зовсім змінились. Відповідач почав не давати коштів на утримання сімї та на утримання дітей посилаючись на те, що їм не заплатили, то ще недоплатили тобто постійно ухилявся від надання матеріальної допомоги на утримання сімї. На протязі двох останніх років вони з відповідачем не проживають спільним сімейним життям, поскільки він залишив її і перейшов проживати до родичів, тобто до житлового будинку своєї бабки. З цього часу він зовсім не надає їй ніякої матеріальної допомоги, не піклується про виховання дітей, не цікавиться іхнім здоровям та їхньою успішністью у школі. В звязку із тим, що відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання та виховання дітей в добровільному порядку, вона вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення коштів на утримання дітей в примусовому порядку. [PERSON] не має постійного місця роботи, працює в останні роки з його слів в Київській області і відповідно має хорошу заробітну плату. А тому має змогу утримувати дітей та надавати їм матеріальну допомогу. У відповідності до ст.150, 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані виховувати дітей, піклуватися про їх стан здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток, утримувати їх до досягнення ними повноліття. [PERSON] фізично здоровий, працює по заробітках і має відповідну заробітну плату, а тому взмозі надавати дітям матеріальну допомогу в твердій сумі по 1000 гривень в місяць на кожну дитину. Позивачка в судове засідання не зявилася. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. Подав заперечення, в якому вказав, що згідний сплачувати аліменти у сумі по 600 грн на кожну житину . Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно представленої копії свідоцтва про одруження серії 1-НМ № 095422, виданого 25.02.2003 р. Ясеневопільнівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище Цьомпела) [PERSON], [INFO], зареєстровано 25.02.2003 року у Ясеневопільнівській сільській раді Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що стверджено копією свідоцтва про народження серії 1-НМ № 174252, та дочку [PERSON] 20.08.2009 року, що стверджено копією свідоцтва про народження серії 1-НМ № 135878. Судом встановлено, що діти проживають разом з позивачем. Відповідач, який проживає окремо від сімї, в добровільному порядку кошти на утримання дітей не надає. Конституцією України визначено основні права й обовязки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону - батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Обовязок батьків утримувати дітей до досягнення останніми повноліття визначено статтею 180 СК України. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Даних про те, що відповідач працює офіційно та має регулярний дохід суд не має, отже є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі. Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. На час розгляду справи відповідач не сплачує аліменти на утримання інших дітей чи непрацездатних батьків. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи вищенаведене, величину прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавством, а також те, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, то позов слід задовольнити частково, стягувати з відповідача в користь позивача аліменти в розмірі по 750 грн. щомісячно на утримання дітей - сина [PERSON], [INFO] та дочку - [PERSON], [INFO]. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивач звернулася до суду з позовом 21.10.2016 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дітьми повноліття. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст.88 ЦПК України. На підставі наведеного, ст.ст.180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial