Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги, обґрунтовує тим, перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 16.11.2003 року по 16.05.2011 року. В шлюбі у них народилася двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] , які в даний час знаходяться на утриманні матері. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.03.2011 року постановлено стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення Нікою повноліття. Зазначає, що в даний час відповідач має сплачувати більший розмір аліментів, оскільки, діти потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні та розвитку. Крім того, старша дитина має проблеми зі здоров`ям, а тому потребує періодичного огляду та лікування. Просить суд, збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітніх дітей з 1000 грн. на двох дітей на 3000 грн. на двох дітей, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. У відзиві на позовну заяву, представник відповідача вказує, що [PERSON] сплачує аліменти та надає кошти дітям крім аліментів, також купує необхідне дітям. Зазначає, що його матеріальний стан не покращився і після всіх відрахувань з його заробітної плати на прожиття залишається лише 1159,20 грн., враховуючи, що у відповідача є сім`я, мама з інвалідністю, яка часто хворіє та потребує додаткового догляду. Крім того, [PERSON] не відмовляється допомагати дітям, однак, позивач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дітьми. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 травня 2019 року розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач та її представник в судовому засіданні позовну заяву підтримали з підстав в ній зазначених. Просили суд, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Просила суд, відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із матеріалів справи вбачається, що у спільному подружньому житті у сторін народилось двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] (а.с. 5-6). Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 березня 2011 року, яке набрало законної сили, постановлено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 20.12.2010 року до досягнення Нікою повноліття (а.с. 8). Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи зміст ст.ст.\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Судом встановлено, що з моменту присудження у 2011 році аліментів, погіршився матеріальний стан позивача, оскільки, нею витрачалися кошти на лікування вроджених вад та захворювань дочки, що підтверджується висновками КЗ «Луцька міська дитяча поліклініка» (а.с. 9-11). Крім того, відповідач протягом тривалого часу не сплачував аліменти, внаслідок чого утворилась заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 70426,59 (а.с. 15). Таким чином, суд вважає доведеним, що у зв`язку з збільшенням потреб та розвитку дітей, підвищенням рівня прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, матеріальний стан позивача погіршився, розмір аліментів, що стягуються з відповідача, не відповідає звичайним потребам неповнолітніх дітей віком від 6 до 18 років, а тому позовні вимоги позивача [PERSON] щодо збільшення розміру аліментів є обґрунтованими. В судовому засіданні встановлено та вбачається з довідки про доходи, виданої [PERSON] по місцю роботи ПП «Торговий дім «Салют», що джерелом доходу відповідача є заробітна плата, що становить 4800 грн. станом на травень 2019 року (а.с. 43-44). Отже, суд вважає, що відповідач має реальну можливість сплачувати аліменти на користь позивача у збільшеному розмірі, оскільки є працездатним, на його утриманні інших дітей немає, отримує постійний дохід у вигляді заробітної плати, а тому спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1500 грн. на дочку [PERSON] та 1200 грн. на сина [PERSON] щомісячно, до досягнення кожною дитиною повноліття. Доводи відповідача щодо перебування на утриманні непрацездатної матері, суд вважає безпідставними, оскільки, вони належним чином не підтверджені доказами. Довідка про наявність інвалідності у [PERSON] підтверджує протипоказання щодо важкої праці, а не наявність повної непрацездатності. При цьому, суд не бере до уваги доводи позивача в обґрунтування розміру аліментів в розмірі 3000 грн., оскільки, в судовому засіданні позивача та її представник належним чином не довели наявність саме таких щомісячних витрат у [PERSON] на утримання дітей, і такі витрати, окрім стягуваних аліментів, несе й відповідач в добровільному порядку. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , встановлений рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.03.2011 року, стягувати аліменти в розмірі 1500 грн. на дочку та 1200 грн. на сина щомісячно до досягнення кожним із дітей повноліття. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 768,40 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial