overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

11.12.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.02.2013р. вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Син проживає з нею, та знаходиться на її повному утриманні. Вона не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, відповідач не надає допомоги на її утримання, на підставі чого просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, щомісячно до досягнення сином 3-х років. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимогиу повному обсязі,та просила їх задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Відповідач в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнавчастково, вважає, що аліменти в розмірі 1/4 частини, яку просить стягнути з нього позивачка, занадто велика, згоден на 1/6 частину. Суд, заслухав позивача, відповідача, вивчивши докази в їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 12 лютого 2013 року між сторонами був укладений шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 4 та було видане виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 12.02.2013 року. (а.с.10). Від цього шлюбу народилася дитина - син [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане виконавчим комітетом Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області29.08.2013р. (а.с.4). Малолітня дитина проживає з позивачкою. Позивачка ніде не працює так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач добровільно не надає позивачці матеріальної допомоги на її утримання. Ці обставини визнані сторонами та не потребують доказуванню в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України. Доказів щодо добровільного надання відповідачем позивачці матеріальної допомоги на її утримання суду не надано. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, до досягнення дитиною трирічного віку. Але, виходячи з принципу справедливості, суд вважає, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів. Згідно зі статтею 5 частини 1 пункта 3 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 81, 88 Цивільно-процесуального кодексу України, позивач звільнений від сплати судових витрат при зверненні з позовом про стягнення аліментів та вони стягуються з відповідача. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

11 жовтня 2017 року Яворівським районним судом Львівської області ухвалено рішення по справі за позовом\~ [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. На підставі якого здійснено поділ спільного майна подружжя за адресою,\~ [ADDRESS], яка є спільною сумісною власністю подружжя, а саме, виділено у власність [PERSON]\~ 1/2 частину квартири [ADDRESS] та у власність [PERSON]\~ 1/2 частину квартири [ADDRESS]. 21 листопада 2016 року до суду звернулася позивач із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути у її користь судовий збір в розмірі 4 205 грн. 21 коп. В обгрунтування заяви покликається на те, що вказана вимога була викладена в позовній заяві та була предметом розгляду в судовому засіданні. Позивач у судове засідання не з"явилася причини неявки суду не повідомила, хоч належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Відповідач в\~ судовому\~ засіданні заявлені вимоги не визнав. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення стосовно даних позовних вимог про стягнення у користь позивача судовий збір в розмірі 2 102 грн. 60 коп., оскільки судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно\~п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до вимог ч.3 ст.220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов"язковою. \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

11 жовтня 2017 року Яворівським районним судом Львівської області ухвалено рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. На підставі якого здійснено поділ спільного майна подружжя за адресою, [ADDRESS], яка є спільною сумісною власністю подружжя, а саме, виділено у власність [PERSON] 1/2 частину квартири [ADDRESS] та у власність [PERSON] 1/2 частину квартири [ADDRESS]. 21 листопада 2016 року до суду звернулася позивач із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути у її користь судовий збір в розмірі 4 205 грн. 21 коп. В обгрунтування заяви покликається на те, що вказана вимога була викладена в позовній заяві та була предметом розгляду в судовому засіданні. Позивач у судове засідання не з"явилася причини неявки суду не повідомила, хоч належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Відповідач в судовому засіданні заявлені вимоги не визнав. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення стосовно даних позовних вимог про стягнення у користь позивача судовий збір в розмірі 2 102 грн. 60 коп., оскільки судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до вимог ч.3 ст.220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов"язковою. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

11 квітня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Позивачка вказує на те, що з 05 лютого 2010 року по 20 лютого 2014 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на її утримання, на утримання сина не надає. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною і немає ніякого заробітку. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), посилаючись на те, що сплачує на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 600 грн. 00 коп. щомісячно. Крім того, на його утриманні знаходиться непрацездатна мати та непрацездатний тяжко хворий батько, який потребує постійних витрат на лікування. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. До 20 лютого 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON],[INFO], який проживає з матір'ю. Відповідно до ст. 84 СК України та роз'яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 р., дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ст. 84 СК України, при визначенні підстав та розміру аліментів суд повинен встановити, чи може чоловік надавати матеріальну допомогу дружині. Враховуючи те, що відповідач сплачує аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 600 грн. 00 коп. щомісячно на користь позивача, на утриманні відповідача знаходяться непрацездатні батьки, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на її утримання у розмір 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення сином [PERSON], [INFO] трирічного віку, а саме до 11 грудня 2015 року. Відповідно зі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

11 січня 2016 року [PERSON] звернулася у суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітньго сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи від дня пред"явлення позову до суду та до повноліття дитини. Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 10 лютого 1996 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], 1998 року народження, який є інвалідом з дитинства. Відповідач проживає окремо, участі в утриманні дитини не бере, матеріальної допомоги не надає. У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Пояснила суду, що відповідач кошти на утримання дитини не надає. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом. Суд за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 лютого 1996 року (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем. У такому випадку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 1998 року народження, аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 11 січня 2016 року, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що розмір аліментів, який просить стягнути позивач, є завищеним, а необхідним для утримання дитини є частка, визначена судом. З огляду на наведене, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням задоволення позову стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 487 гривні 20 копійок.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

12.02.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з відповідача аліменти, на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до їх повноліття. Свої вимоги [PERSON] мотивувала тим, що діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, а відповідач добровільно відмовляється надавати допомогу на їх утримання. Позивач в судовому засіданні підтримала позов та просила його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, також додала, що син кожні три місяці потребує лікування. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, та пояснив, що він надає матеріальну допомогу дітям, купує їм речі. Також він сам хворіє на виразку і потребує періодичного лікування. Вважає, що розмір аліментів слід зменшити до 1/3 частини його доходів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтв про народження /а.с.2,3/ відповідач, [PERSON], записаний батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] і тому відповідач повинен приймати участь в утриманні дітей до досягнення ними повноліття. Згідно наданої довідки з виконкому Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області за № 56 від 09.02.2015 року, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстровані та проживають разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] /а.с.4/. Також разом з ними проживає і відповідач. Згідно довідки про доходи КП "УЖКХ" за август-грудень 2014 року відповідач отримав 21756,92 грн. заробітної плати. Згідно виписок-епікризів у 2011 та 2014 роках відповідач лікувався з приводу виразки. Неповнолітній [PERSON] відповідно до висновку ендокринолога хворіє та потребує лікування. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дітей не досягнуто, а отже суд вважає, що з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей слід стягнути аліменти. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дітей і відповідача, обставини даної справи і вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

12.03.2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 07.05.2012 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від спільного проживання народився син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. На даний час з відповідачем проживають окремо, він матеріальної допомоги на утримання сина не надає, дитина знаходиться виключно на її утриманні. Тому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісяця, до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про слухання справи в її відсутність в зв'язку з зайнятістю на роботі, позовні вимоги змінила, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. до досягненням дитиною повноліття, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання відповідач не з'явився по невідомій суду причині, про слухання справи повідомлений через оголошення в газеті "Рідне Прибужжя". Судом з'ясовано думку позивачки щодо проведення заочного розгляду справи, заперечень не надійшло. Приймаючи до уваги викладене суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи суд приходить до слідуючого. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються в твердій грошовій сумі. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом відповідач являється батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Судом також встановлено, що [PERSON] знаходиться на утриманні [PERSON] і проживає разом з нею, і це підтверджується довідкою виданою виконкомом Єланецької селищної ради Єланецького району Миколаївської області № 662 від 06.03.2014 року. Відповідач допомоги на утримання сина позивачці не надавав. Оскільки відповідач зобов'язаний утримувати дитину і доказів про надання коштів на її утримання не надав, суд вважає, що вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Що стосується розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, то враховуючи матеріальне становище і стан здоров'я неповнолітнього сина та відповідача, який не надав суду доказів щодо стану свого здоров'я, та наявності у нього інших дітей та утриманців, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 400 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

12.08.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право користування кімнатою № 91 в гуртожитку, розташованому за адресою: [ADDRESS], з підстав, вставлених статтями 391, 405 Цивільного кодексу України та статтями 71, 72 Житлового кодексу Української РСР. Позов мотивує тим, що в 1999 році відповідачі добровільно покинули вказане жиле приміщення і з цього часу в ньому не проживають. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і наполягав на задоволенні. Будучи допитаним в якості свідка підтвердив, що після розірвання шлюбу в 1999 році, відповідач [PERSON] забрала із собою дочку - співвідповідача [PERSON] і добровільно покинула спірне жиле приміщення. З цього часу, відповідачі жодного разу не порушували питання про своє повернення та не беруть участі в оплаті житлово-комунальних послуг. Відповідачі не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. У зв'язку з цим суд, за згодою позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Позивач проживає в кімнаті № 91 гуртожитку, розташованому за адресою: [ADDRESS], в яку вселився на підставі спеціального ордеру від 29.06.1995 року разом із відповідачами, які на той час були членами його сім'ї. 23.07.1999 року сторони розірвали шлюб, після цього відповідач [PERSON] разом із дочкою добровільно покинули вказане жиле приміщення і з 1999 року не проживають в ньому без поважних причин (а. с. 5-7). Зазначене підтверджується показаннями позивача, допитаного судом в якості свідка, та актом КП "ЖЕК-13" від 02.07.2016 року (а. с. 8), які в сукупності узгоджуються між собою, а тому вважається доведеним. Відповідно до статті 71 Житлового кодексу Української РСР (далі - Кодекс) при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (стаття 72 Кодексу). У зв'язку з доведеністю факту не проживання відповідачів в кімнаті № 91 гуртожитку без поважних причин понад шість місяців, є законні підстави для визнання їх такими, що втратили право користування цією кімнатою з підстав, встановлених статтями 71, 72 Кодексу. В той же час, враховуючи те, що позивач не є власником спірної кімнати, його посилання на норми статей 391, 405 Цивільного кодексу України, як на підставу визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, є помилковим, оскільки вказані положення Цивільного кодексу України не поширюються на осіб, які мають статус наймачів жилих приміщень. Враховуючи викладене, заявлений позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

12.08.2016 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позову посилається на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які перебувають у неї на утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття на користь [PERSON]. Також просить стягнути витрати за юридичну допомогу в сумі 200 гр. За заявами сторін справу розглянуто без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальний стан дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних чоловіка , дружини, дітей, батьків, інші обставини. Відповідно до ст. 183 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відповідач здоровий, працездатний, ніяких стягнень з нього не проводиться, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку на утримання дітей на користь позивачки. Понесені позивачем витрати за юридичні послуги в сумі 200 гр. стягненню не підлягають, оскільки відповідно до ст. 1 ЗУ "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" компенсація витрат особі, яка надавала правову допомогу, сплачується за участь вказаної особи у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.Компенсація витрат за інші юридичні послуги чинним законодавством не передбачена.

Outcome: partial