Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

30.09.2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який в подальшому неодноразово уточнював, та згідно останньої редакції від 22.05.2014 року просив ухвалити рішення, яким визнати за ним, [PERSON] ([ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER]), право власності на житловий будинок літ «А», загальною площею 26,1 кв.м., у тому числі житловою площею 18,9 кв.м., вбиральню літ. «З», сарай літ. «Б», погріб літ «Д», які розташовані по вулиці [ADDRESS], згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 01.04.2014 року. Визначити порядок користування земельною ділянкою, яка розташована по [ADDRESS] відповідно до єдиного варіанту запропонованого у висновку № 6580 судової будівельно-технічної експертизи від 23.01.2014 року: співвласнику з часткою ? ([PERSON]) виділити ізольовану земельну ділянку площею 310 кв.м. (позначено червоним кольором), вхід на ділянку залишити теперішній з провулку; співвласнику з часткою ? ([PERSON]) виділити ізольовану земельну ділянку площею 310 кв.м. (позначено зеленим кольором), вхід на ділянку залишити теперішній з вулиці Довгої й організувати з провулку. Межа поділу між ділянками співвласників описується наступним чином: Від лівої бокової межі з відступом 16,27 м. від вуличної роздільчої огорожі (з вул. Довгої) довжиною 2, 59 м. до перетину з житловим будинком і далі по міжквартирним перегородкам на зовнішню стіну житлового будинку; Від стіни житлового будинку довжиною 1,5 м.; Поворот ліворуч довжиною 2,08 м.; Поворот праворуч довжиною 1, 76 м.; Поворот ліворуч довжиною 8, 45 м.; Поворот праворуч довжиною 6,27 м до перетину з правим межовим краєм. Свої вимоги мотивував тим, що він є власником 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS], власницею іншої частини спірного будинку є відповідачка [PERSON] Позивач вказує на те, що небажання відповідачки [PERSON] у добровільному порядку здійснити реальний розподіл житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та встановити порядок користування земельною ділянкою стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 01.10.2013 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 03.10.2013 року залучено Одеську міську раду до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. 03.03.2014 року до канцелярії суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа Одеська міська рада про виділ у натурі частки із спільного нерухомого майна та визначення порядку користування земельною ділянкою, в якій позивач просить суд прийняти зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом, об'єднавши їх в одне провадження, та виділити в натурі 1/2 частину із спільного житлового будинку [ADDRESS] за [PERSON]. Мотивуючи свої вимоги, посилається на те, що на теперішній час склалась така ситуація, за якою обидві сторони (власники) не можуть взаємно порозумітись з приводу порядку користування земельною ділянкою та порядку володіння, користуванням та розпорядженням частками майна, що належать їм на праві власності. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04.03.2014 року вказані позови об'єднані в одне провадження. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України. Представник позивача за первісним позовом [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові, та просив провести розподіл будинку та земельної ділянки відповідно до варіанту, наданого судовим експертом. Проти задоволення зустрічного позову не заперечував. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] зустрічний позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Позов [PERSON] визнав частково, а саме проти виділення в натурі ? частини, що належить [PERSON], із спільного житлового будинку не заперечував, проте просив відмовити у задоволенні позову [PERSON] в частині вимоги щодо визначення порядку користування спірною земельною ділянкою. Представник третьої особи ОМР у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги як [PERSON], так і [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що рішенням народного суду Київського району м. Одеси від 24 грудня 1976 року було розподілено домоволодіння [ADDRESS] між співвласниками [PERSON] та [PERSON]. Згідно вказаного рішення [PERSON] виділено в літ «А» житлову кімнату пл. 17,5 кв.м., частину прибудови із літ «а», з приміщення 1-1 пл. 1,6 кв.м., веранду під літ. «аІ» площею 6,9 кв.м., сарай під літ «В» та вбиральню під літ. «Г», що складає ? частину домоволодіння, визнавши за ним право власності на цю частину будинку. [PERSON] виділено в літ. «А» приміщення пл. 9,3 кв.м., житлову кімнату пл. 9,61 кв.м. в літ. «а» кухню пл. 4,5 кв.м., частину прибудови під літ. «а», приміщення І-І площею 3,3 кв.м., сарай під літ. «Б», погріб під літ. «Д», що складає ? частину домоволодіння, визнавши за нею право власності на цю частину будинку. Ворота, забори, мостіння, опалення та водопровід залишено в загальному користуванні. 26 січня 1984 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO], згідно якого [PERSON] став власником ? частини житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS], та складається в цілому із житлової кам'яної будови загальною площею 27,11 кв.м, з надвірними прибудовами: «Б» сарай, «Г» вбиральня, «Д» погріб, № 2-4-6 забори, ворота, І, ІІ, ІУ - мостіння, розташовані на земельній ділянці розміром 600 кв.м. Згодом, 31 серпня 1992 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого, [INFO], згідно якого [PERSON] стала власником ? частини житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS], та складається в цілому із житлової кам'яної будови загальною площею 27,1 кв.м, з надвірними прибудовами: «Б» сарай, «Д» погріб, № 1, 2, 5-8 огорожа, І, ІУ - мостіння, розташовані на земельній ділянці розміром 600 кв.м. Згідно з ч.ч. 2,3 ст. 1224 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, а також право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. У відповідності до вимог ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Відповідно до вимог статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. В абзаці першому пункту 6 постанови Пленуму "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок" від 4 жовтня 1991 р. N 7 визначено, що при вирішенні справ про виділ у натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. При поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. В матеріалах справи міститься висновок № 6580 судової будівельно-технічної експертизи від 23.01.2014 року, виготовлений експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Рапач К.В., згідно якого експерт вказує на технічну можливість виділу в натурі із загального житлового будинку [ADDRESS] належної [PERSON] ? частини, яка складається з: в житловому будинку літ. «А», 2-1 а санвузол пол. 2,5 кв.м.; 2-1 кухня пл. 6,4 кв.м.; 2-2 веранда пл. 10,10 кв.м.;2-3 житлова пл. 17,5 кв.м., сарай літ. «К», вбиральня літ. «Л». Самовільно побудовані прибудови літ. «А1,а2», гараж літ. «М» підлягають веденню в експлуатацію в встановленому законом порядку. [PERSON] - ? частина, яка складається з: в житловому будинку літ. «А» коридор пл. 3,3 кв.м., житлова пл. 9,3 кв.м., дитлова пл. 9,6 кв.м., кухня пл. 3,9 кв.м., вбиральня літ. «З», сарай літ. «Б», погріб літ. «Д». З урахування технічних норм та порядку користування земельною ділянкою, який склався між сторонами, експерт надав один найбільш раціональний варіант порядку користування земельною ділянкою в ідеальних частках співвласників, що передбачає створення ізольованих ділянок: співвласнику з часткою ? ([PERSON]) виділити ізольовану земельну ділянку площею 310 кв.м. (позначено червоним кольором), вхід на ділянку залишити теперішній з провулку; співвласнику з часткою ? ([PERSON]) виділити ізольовану земельну ділянку площею 310 кв.м. (позначено зеленим кольором). Вхід на ділянку залишити теперішній з вулиці Довгої й організувати з провулку; -межа поділу між ділянками співвласників описується наступним чином: Від лівої бокової межі з відступом 16,27 м. від вуличної роздільчої огорожі (з вул. Довгої) довжиною 2, 59 м. до перетину з житловим будинком і далі по міжквартирним перегородкам на зовнішню стіну житлового будинку; Від стіни житлового будинку довжиною 1,5 м.; Поворот ліворуч довжиною 2,08 м.; Поворот праворуч довжиною 1, 76 м.; Поворот ліворуч довжиною 8, 45 м.; Поворот праворуч довжиною 6,27 м до перетину з правим межовим краєм. Варіант порядка користування земельною ділянкою відображений в додатках № 2. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом та представник відповідача не заперечували проти наданого експертом варіанту розподілу спірного житлового будинку з господарськими спорудами, а від так позовні вимоги як за первісним позовом [PERSON] так і за зустрічним позовом [PERSON] про виділ частки домоволодіння разом з господарськими спорудами в натурі, підлягають задоволенню у повному обсязі Також підлягають задоволенню вимоги позивача [PERSON] щодо присвоєння виділеній частці домоволодіння окремої адреси, так як в матеріалах справи міститься Довідка з Адресного реєстру міста Одеси про резервування адреси об'єкта нерухомого майна від 28 квітня 2014 року за №3586754/1, видана Юридичним департаментом Одеської міської ради, згідно якої вбачається, що у Адресному реєстрі міста Одеси зарезервовано наступну адресу об'єкта нерухомого майна житлового будинку: [ADDRESS] на підставі замовлення [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 11 постанови, одночасно з розв'язанням спору про право власності на будинок, виділ частки або встановлення порядку користування конкретними приміщеннями, суд може також вирішити позов, якщо він заявлений, про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою між громадянами, яким житловий будинок належить на праві спільної власності. Частиною 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Таким чином, зважаючи на той факт, що між співвласниками спірного будинку виникли неприязні стосунки через постійні сварки з приводу користування земельною ділянкою, суд дійшов висновку, що необхідно визначити порядок користування між [PERSON] та [PERSON] земельною ділянкою, розташованою за адресою [ADDRESS] відповідно до часток у праві власності на домоволодіння, згідно варіанту висновку №6580 судової будівельно-технічної експертизи від 23.01.2014 року, виготовленого експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Рапач К.В. Суд враховує, що наданий експертом варіант порядку користування земельною ділянкою, є єдиним, відповідає фактичному порядку користування, що склався між сторонами, спірний комунікаційний колодязь розміром приблизно 2*1,5 м знаходиться на межі виділених земельних ділянок (2/3 його частини знаходяться на території, виділеній [PERSON], 1/3 - [PERSON]), кожна із сторін має можливість користуватись ним. Також суд не може прийняти до уваги заперечення представника відповідача за первісним позовом щодо того, що права його довірителя порушені зменшенням площі відведеної йому земельної ділянки, так як з свідоцтва про право на спадщину [PERSON] від 26.01.1984р. та свідоцтва про право на спадщину [PERSON] від 31.08.1992р. вбачається, що загальна площа земельної ділянки, на якій розташоване домоволодіння сторін, складає 600 кв.м., тобто ? частина складає 300 кв.м. З висновку технічної експертизи КП «ОМБТІ» від 05.04.1977 року щодо порядку користування земельною ділянкою вбачається, що сторонам пропонується виділити по 316 кв.м. кожному (а.с.22). На думку суду, вказані розбіжності у площах пов`язані з недосконалістю вимірюваних приладів. При ухваленні рішення суд керується ч. 1 ст. 11 ЦПК України, згідно якої суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: partial