Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

21 червня 2018 [PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із позовною заявою, згідно з якою просив встановити режим окремого проживання між ним і його дружиною, [PERSON]. При цьому позивач посилається на наступне. [PERSON] перебуває\~ в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 05.06.2014 року. Шлюб було зареєстровано Відділом Державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про що 05.06.2014 року складено відповідний актовий запис № 551, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД № 316515 від 07.02.2018 р. Від вказаного шлюбу 25.01.2018 року у сторін народився син [PERSON]. 26 травня 2018 року між позивачем, відповідачкою та матірю відповідачки [PERSON] за адресою їх проживання, а саме у квартирі [ADDRESS], виникла сварка. Внаслідок поведінки жінки і тещі [PERSON] змушений був того ж дня піти з дому. Його малолітній син [PERSON] залишився проживати з матірю. З 26 травня 2018 року позивач проживав і на теперішній час продовжує проживати окремо від відповідача. Позивач зазначає, що, з огляду на викладені ним обставини, вважає сумісне проживання з відповідачем неможливим і просить суд встановити режим окремого проживання між ним і відповідачем. Позивач та його представник, за ордером адвокат [PERSON], в судовому засіданні підтвердили усі обставини, викладені в позовній заяві та просили вказану позовну заяву задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки від відповідача до суду не надходило. Представник відповідача за довіреністю, [PERSON], в судовому засіданні 20.11.2018 року проти задоволення позовних вимог не заперечувала, підтвердила факт окремого проживання позивача і відповідача з 26.05.2018, на підтвердження чого надала суду довідку № 49 від 17.09.2018, видану головою ОСББ "КРІТ". Вислухавши думку, пояснення та доводи сторін, дослідивши матеріали справи та докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.06.2014 року. Шлюб було зареєстровано Відділом Державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про що 05.06.2014 року складено відповідний актовий запис № 551, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД № 316515 від 07.02.2018 р. Від вказаного шлюбу 25.01.2018 року у сторін народився син [PERSON]. Судом встановлено, що з 26.05.2018 року позивач, [PERSON], та відповідач, [PERSON], фактично припинили спільне проживання, що підтверджується актом та не спростоване сторонами. Відповідно ст.119 СК України, за заявою подружжя або позовом одного з них суд може постановити рішення про встановлення для подружжя режиму окремого проживання у разі неможливості чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. Режим окремого проживання припиняється у разі поновлення сімейних відносин або за рішенням суду на підставі заяви одного з подружжя. Статтею 120\~СК України встановлено, що встановлення режиму окремого проживання не припиняє прав та обов'язків подружжя, які встановлені цим Кодексом і які дружина та чоловік мали до встановлення цього режиму, а також прав та обов'язків, які встановлені шлюбним договором. У разі встановлення режиму окремого проживання майно, набуте в майбутньому дружиною та чоловіком, не вважатиметься набутим у шлюбі; дитина, народжена дружиною після спливу десяти місяців, не вважатиметься такою, що походить від її чоловіка. Встановлення режиму окремого проживання не суперечить Конституції України, чинному сімейному законодавству, не порушує права подружжя. Дружина, чоловік мають право вибору місця проживання і в результаті можуть жити окремо без встановлення режиму окремого проживання. Однак у цьому разі не зупиняється дія презумпції права спільної сумісної власності та презумпції батьківства, а отже, у конфліктних ситуаціях може виникнути потреба судового захисту прав одного з подружжя. Встановлення режиму окремого проживання може відповідати інтересам одного з подружжя, який не бажає продовжувати спільне життя. Встановлення режиму окремого проживання подружжя не припиняє їх батьківських прав та обов'язків. Оскільки з часу фактичного припинення спільного проживання сторін і на час розгляду справи судом сторони не поновили спільного проживання, а встановлення режиму окремого проживання відповідає інтересам позивача, який не бажає продовжувати спільне життя з відповідачем, і є способом захисту його прав, суд задовольняє позовну заяву.

Outcome: partial