Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

Харківська міська рада звернулась до суду з позовом, в якому після уточнення вимог просить стягнути з [PERSON] на її користь безпідставно збережені кошти в розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 384117,32 грн., відшкодувати судові витрати. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що відповідачем без достатніх правових підстав використовується земельна ділянка площею 0,1017 м2, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , на якій розташоване нерухоме майно, а саме нежитлові приміщення підвалу № 1-:-10 в літ. «АА-1» загальною площею 731,6 м2, які зареєстровані за [PERSON] з 01.11.2012 на підставі договору дарування від 26.10.2012 за № 3993, а також нежитлові приміщення першого поверху № 1-41, 1а, 1б, 2а, 6а, 15а в літ. «АА-1» загальною площею 1334,2 м2, які зареєстровані за [PERSON] з 22.10.2012 на підставі договору купівлі-продажу від 06.02.2008 за № 121 та договору міну від 12.10.2012 за № 2334. Відповідно до листа Управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області та листа Департаменту земельних відносин Харківської міської ради речові права [PERSON] на земельну ділянку по [ADDRESS] не зареєстровані. Враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав на вказані земельні ділянки, з урахуванням ст.ст. 12, 80, 83 Земельного Кодексу України, земельна ділянка площею 0,1017 м2, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , перебуває у власності територіальної громади м. Харкова. Відповідач не сплачував за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберіг у себе майно - грошові кошти. Вказані обставини стали підставою звернення міською радою до суду із даним позовом про повернення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельних ділянок комунальної власності. Департаментом територіальної контролю Харківської міської ради було здійснено обстеження земельної ділянки та встановлено, що [PERSON] разом із [PERSON] використовують земельну ділянку площею 0,1017 м2 по [ADDRESS] для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «АА-1» (магазин-склад), право власності на нежитлові приміщення в якій зареєстровані за відповідачем [PERSON] та [PERSON] . За результатами обстеження складено акт обстеження земельної ділянки, визначення її меж, площ та конфігурації. Межі земельної ділянки визначені відповідно до зовнішніх меж будівлі. Внаслідок використання земельної ділянки відповідачем без укладення договору оренди землі, територіальна громада міста Харкова в особі Харківської міської ради позбавлена можливості отримати дохід у такому розмірі від надання земельної ділянки в оренду, чим порушені права та інтереси позивача щодо неодержання грошових коштів у розмірі орендної плати за землю. Розмір збережених відповідачем коштів від безпідставно набутого майна позивачем розрахований в сумі 384117,32 грн., виходячи з розміру орендної плати за землю, зменшений на розмір безпідставно зроблених відповідачем платежів за використання землі у вигляді земельного податку. Вказану суму позивач просив стягнути на їх користь з відповідача. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що він є власником нежитлових приміщень першого поверху в літ. «АА-1» по [ADDRESS] . З 2013 року своєчасно сплачує земельний податок. В жовтні 2017 року [PERSON] уклав із ТОВ «Харківземінформ» договір на виконання земельно-кадастрових робіт та робіт із складання проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки по [ADDRESS] , на якій розташована нежитлова будівля літ. «АА-1», однак відсутність згоди співвласника будівлі, а саме власника нежитлових приміщень підвалу [PERSON] , з урахуванням їх просторового розміщення унеможливлює виконання робіт в частині складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Відповідач вказує, що оформлення права користування земельною ділянкою - надання її в оренду під окремими нежитловими приміщеннями в будинку, будівлі або споруді законодавством не передбачено. Також позивачем не доведено належними та допустимими доказами розмір суми заявленої до стягнення. У судовому засіданні представник позивача Харківської міської ради позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, свою позицію обґрунтовано доводами, викладеними у відзиві на позов. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов наступного. Нежитлові приміщення підвалу № 1-:-10 в літ. «АА-1» загальною площею 731,6 м2 за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані за [PERSON] з 01.11.2012 на підставі договору дарування від 26.10.2012 за № 3993. Нежитлові приміщення першого поверху № 1-41, 1а, 1б, 2а, 6а, 15а в літ. «АА-1» загальною площею 1334,2 м2 за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані за [PERSON] з 22.10.2012 на підставі договору купівлі-продажу від 06.02.2008 за № 121 та договору міну від 12.10.2012 за № 2334. Речові права [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1017 м2, на якій знаходиться будівля літ. «АА-1», по [ADDRESS] не зареєстровані. В жовтні 2017 року [PERSON] уклав із ТОВ «Харківземінформ» договір на виконання земельно-кадастрових робіт та робіт із складання проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки по [ADDRESS] , на якій розташована нежитлова будівля літ. «АА-1», однак відсутність згоди співвласника будівлі, а саме власника нежитлових приміщень підвалу [PERSON] , з урахуванням їх просторового розміщення унеможливлює виконання робіт в частині складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. Встановлено, що [PERSON] є власником нежитлових приміщень першого поверху в літ. «АА-1» загальною площею 1334,2 м2 по [ADDRESS] . Речові права на земельну ділянку площею 0,1017 м2, на якій знаходиться будівля літ. «АА-1», по [ADDRESS] за [PERSON] не зареєстровані. Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентований у ЗК України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 ЗК України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт «е» частини першої статті 141 ЗК України). За змістом глави 15 ЗК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується через право постійного користування або право оренди. Частина перша статті 93 ЗК України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини першої статті 96 ЗК України). Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 ЗК України). За змістом вказаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте, враховуючи приписи частини другої статті 120 ЗК України, не є правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, будівля, споруда розташовані. Із матеріалів справи вбачається, що нежитлова будівля літ. «АА-1» по [ADDRESS] не перебуває у власності лише [PERSON] , а тому наданий позивачем розрахунок безпідставно збережених відповідачем коштів не можна вважати обґрунтованим. Крім того, чинним законодавством не передбачено звернення власника окремого нежитлового приміщення в будівлі до органу місцевого самоврядування із заявою про надання земельної ділянки в цілому під всією будівлею, в якій іншим особам на праві власності також належать окремі приміщення. Також не передбачено оформлення договору оренди на земельну ділянку власником окремого нежитлового приміщення в будинку, будівлі або споруді, яка не перебуває у спільній власності осіб. За таких обставин, суд вважає, що заявлені Харківською міською радою позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed