Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП у розмірі 50000,00 грн. та стягнення пені у розмірі 11454,86 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що 03 жовтня 2014 року, близько 14 години 00 хвилин, в м. Вінниця, по вул. Хмельницьке шосе, з вини [PERSON], який керував автомобілем «Кіа Спортедж», д.н.з. [NUMBER], була скоєна дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль «Нісан», д.н.з. [NUMBER], власником якого є позивач. Розмір завданих збитків, згідно звіту №14/217 від 24.10.2014 року, складеного спеціалістом ПП [PERSON] був визначений згідно ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та становить 70671,90 грн. Винна [PERSON] у скоєнні даної ДТП підтверджується постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.10.2014 року. На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності виданого ПАТ «УОСК». 07 жовтня 2014 року позивач повідомив про страховий випадок та з метою отримання відшкодування звернувся до відповідача з відповідною заявою та документами, які підтверджують завданий їхнім страхувальником матеріальний збиток. Так як необхідні документи [PERSON] до відповідача було подано 07.10.2014 року, то граничний термін виплати страхового відшкодування становить 05.01.2015 року. Проте, станом на 19.06.2015 року, страхове відшкодування ПАТ «УОСК» не виплатило, у зв'язку із чим позивач нарахував пеню за прострочення виплати у розмірі 11454,86 грн. Таким чином, позивач змушений звернутись до суду та просив стягнути з відповідача на свою користь 50000 грн. у якості невиплаченого страхового відшкодування та 11454,86 грн. у якості пені за період з 05.01.2015 року по 19.06.2015р. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.09.2015 року, за клопотанням представника позивача, у справі №127/14475/15-ц за позовом [PERSON] до ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок ДТП та стягнення пені було призначено судову автотоварознавчу експертизу, у зв'язку з чим провадження у справі зупинялось. Зокрема, на вирішення експертів ставилося питання визначення розміру матеріального збитку, завданого позивачу, в результаті пошкодження транспортного засобу під час ДТП. У зв'язку з надходженням висновку експертизи, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.10.2015 року, провадження у справі відновлено та призначено справу до судового розгляду на 03.11.2015р. В судовому засіданні 03.11.2015р. представник позивача подав уточнюючу позовну заяву, відповідно до якої збільшив розмір позовних вимог та просив стягнути з відповідача на користь позивача 50000 грн. у якості невиплаченого страхового відшкодування, 21646,29 грн. у якості пені за період з 05.01.2015 року по 03.11.2015р., а також понесені витрати пов'язані зі сплатою судового збору та витрати за проведення судової експертизи у розмірі 984 грн. Заява про збільшення позовних вимог надіслана відповідачу разом з повісткою про виклик в судове засідання та отримана останнім 13.11.2015р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 150). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.11.2015 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON]. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, однак 16.11.2015 року представник позивача звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що збільшені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд розгляд справи провести у їх відсутність. Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 150). Разом з тим, до суду надійшло заперечення відповідача на позовну заяву (а.с. 72-73), відповідно до якого відповідач позовні вимоги визнав частково в сумі 29662,54 грн. страхового відшкодування та 6795,25 грн. пені. Крім того, вказаною заявою представник відповідача просив розгляд справи провести у відсутність представника відповідача. В той же час, у зазначених запереченнях представник відповідача пояснив, що звіт №14/217 від 24.10.2014 року, долучений до матеріалів справи позивачем, на думку відповідача не може бути взятий до уваги, оскільки позивач провів огляд пошкодженого транспортного засобу без виклику відповідача, що є грубим порушенням п.5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобі, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 р. №145/5/2092 та відповідач не мав змоги переконатися у наявності відповідних пошкоджень, які були спричинені внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 03.10.2014 року в м. Вінниці. Таким чином, відповідач вважає, що розрахунок суми страхового відшкодування повинен був здійснений на підставі звіту №930/14 від 23.12.2014 року, акт огляду якого був проведений за участю уповноважених осіб, відповідно до якого сума страхового відшкодування, яка підлягає виплаті позивачеві складає 29662, 54 грн., а сума пені з 05.01.2015 року по 19.06.2015 року становить 6795,25 грн. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак звернувся до суду із заявою, в якій просив розгляд справи провести у його відсутність, а при вирішенні даного спору поклався на розсуд суду (а.с. 154). Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи та надавши їм юридичну оцінку суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на таке. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 03.10.2014 року, о 14:00 год., в місті Вінниці по вул. Хмельницьке шосе водій [PERSON] в порушення вимог пункту 13.1 Правил дорожнього руху України, керуючи автомобілем «KIA SPORTAGE», д.н.з. [NUMBER], не дотримавшись безпечної дистанції, допустив зіткнення з автомобілем NISSAN, д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Зокрема, внаслідок зіткнення транспортний засіб NISSAN, д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження (а. с. 9). Згідно постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 17.10.2014 року по справі № 127/21627/14-п, винним у скоєнні даної ДТП визнано [PERSON], водія автомобіля марки «КІА SPORTAGE» д.н.з. [NUMBER] (а.с. 10). Відповідно до частини 4 статті 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/2625625 від 29.05.2014 року, строк дії якого з 30.05.2014 року по 29.05.2015 року включно, вбачається, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Українська охоронно-страхова компанія» (далі ПрАТ «УОСК»). (а.с. 7). З копії опису цінного листа вбачається, що 07 жовтня 2014 року [PERSON] повідомив відповідача про страховий випадок та з метою отримання відшкодування звернувся до ПрАТ «УОСК» з відповідною заявою та документами, які підтверджують завданий їхнім страхувальником матеріальний збиток, яка була отримана уповноваженою особою відповідача 08.10.2014р., що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. (а.с. 8). Згідно звіту №14/217 оцінки майна по визначенню розміру матеріального збитку, складеного 24.10.2014р. ФОП [PERSON], розмір матеріального збитку, завданого [PERSON] - власникові КТЗ марки NissanX-Trail 2.0 з номерним знаком [NUMBER], в результаті його пошкодження під час ДТП, складає 70671,90 грн. (а.с. 11-13) Однак, заперечуючи проти позову відповідач посилається на інший звіт №930/14 від 23.12.2014р. про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власникові транспортного засобу Nissan X-Trail 2.0, державний номер [NUMBER], відповідно до якого вартість відновлювального ремонту складає 40151,03 грн. (а.с. 74-94). Повідомленням про прийняте рішення стосовно події, яка мала місце 03.10.2014р. №4333 від 12.05.2015р. відповідачем повідомлено позивача про прийняте відповідачем рішення щодо виплати позивачу страхового відшкодування в розмірі 29542,54 грн. (а.с. 95) Однак, визнаючи позовні вимоги частково, що вбачається із заперечень відповідача на позовну заяву та прийнявши рішення про виплату позивачу страхового відшкодування в розмірі 29542,54 грн., відповідачем виплату страхового відшкодування не здійснено та відповідних доказів не надано. В той же час, як зазначено вище, враховуючи вказані розбіжності в сумах матеріального збитку, за клопотанням позивача, ухвалою суду від 03.09.2015р. було призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої було доручено судовим експертам Вінницького відділення КНДІСЕ. Зокрема, на вирішення експертів ставилося питання визначення розміру матеріального збитку, завданого позивачу, в результаті пошкодження транспортного засобу під час ДТП. Оскільки, за повідомленням позивача, на момент проведення експертизи транспортний засіб Nissan X-Trail 2.0, державний номер [NUMBER] був відремонтований власними силами позивача, експертні дослідження проводилися по матеріалам цивільної справи. Так, згідно висновку експерта №1645/15-21 від 12.10.2015 року, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля NissanX-Trail 2.0, державний номер [NUMBER], 2012 року виготовлення, внаслідок пошкодження при ДТП, згідно розрахунків на проведення експертизи станом на день проведення експертизи складає 72722,32 грн. (а.с. 123-133) Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон №1961-IV) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Як встановлено судом, дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 03 жовтня 2014 року з вини водія автомобіля «KIA SPORTAGE», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] та в результаті якої був пошкоджений автомобіль NissanX-Trail 2.0, д.н.з. [NUMBER], відноситься до страхового випадку. При цьому, з полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/2625625 від 29.05.2014 року, вбачається, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», забезпечений транспортний засіб - автомобіль «KIA SPORTAGE», д.н.з. [NUMBER]. Відповідно до підпункту 33.1.4. пункту 33.1 статті 33 Закону №1961-IV у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], на вимогу статті 33 даного Закону, повідомив відповідача про настання страхового випадку та 07.10.2014р. надіслав відповідачу необхідний перелік документів для здійснення страхового відшкодування, однак відповідач виплату страхового відшкодування не здійснив. Із заперечень відповідача на позовну заяву вбачається, що останній не заперечує факту щодо його повідомлення про вищевказаний страховий випадок, однак заперечує щодо розміру відшкодування. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 29 цього ж закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Пунктами 9.1 та 9.2 статті 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Поряд з цим, згідно зі статтею 12 Закону №1961-IV розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров'ю потерпілих, не застосовується. З матеріалів справи вбачається, що за даними висновку №1645/15-21 від 12.10.2015 року експертного дослідження вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля NissanX-Trail 2.0, д.н.з. [NUMBER] становить 61112,51 грн. (а.с. 128, 131). При цьому, слід зазначити, що до розміру матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу, згідно висновку №1645/15-21 від 12.10.2015 року експертного дослідження (72722,32 грн.), включено 11609,81 грн. - втрат товарної вартості автомобіля, які в силу статті 29 Закону №1961-IV страховик не має обов'язку відшкодування потерпілому за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до статті 36 Закону №1961-IV якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому, судом встановлено, що вартість матеріального збитку та вартість відновлювального ремонту автомобіля NissanX-Trail 2.0, д.н.з. [NUMBER], у висновку судової автотоварознавчої експертизи №1645/15-21 від 12.10.2015 року зазначено без урахування сум податку на додану вартість, а тому відсутні підстави для зменшення розміру шкоди на суму ПДВ. В той же час, як вбачається з полісу №АІ/2625625 від 29.05.2014р., ліміт страхової суми за шкоду заподіяну майну потерпілому складає 50000 грн., а франшизи - 1000 грн. Відповідно до частини 6 статті 147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу. Розглянувши висновок за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи №1645/15-21 від 12.10.2015 року, суд вважає його обґрунтованим. Таким чином, враховуючи висновок експерта щодо розміру матеріального збитку, з урахуванням обмеження встановленого пунктом 9.2 статті 9 та статті 12 Закону №1961-IV щодо максимального розміру відшкодування 50000 грн. та його зменшення на суму франшизи, суд дійшов висновку що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в сумі 49000 грн. (50000-1000 (франшиза)=49000 грн.) Щодо позовних вимог в частині стягнення пені слід зазначити наступне. Позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 21649,29 грн. за період з 05.01.2015р. по 03.11.2015р. Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону №1961-IV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: - у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. - у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Таким чином, оскільки заява про страхове відшкодування отримана відповідачем 08.10.2014р. (а.с. 8), граничний термін виплати страхового відшкодування спливав через 90 днів, тобто 6 січня 2015 року. Відповідно до статті 992 Цивільного кодексу України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати, страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.( ст. 549 ЦК України) Згідно з пунктом 36.5 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня. Таким чином, при визначені розміру пені за не виплату страхового відшкодування у строк встановлений законом, суд враховує що з 13.11.2014р. облікова ставка НБУ складала 14%, з 06.02.2015р. - 19,5%, з 04.03.2015р. - 30%, з 28.08.2015р. - 27%, з 25.09.2015р. - 22%. При цьому, в період з 07.01.2015р. по 05.02.2015р. кількість днів прострочки складала 30 днів, з 06.02.2015р. по 03.03.2015р. - 26 днів, з 04.03.2015р. по 27.08.2015р. - 177 днів, з 28.08.2015р. по 24.09.2015р. - 28 днів, з 25.09.2015р. по 03.11.2015р. - 40 днів. Отже, з урахуванням зміни облікових ставок НБУ, кількості днів прострочки у кожному періоді, а також вимог статті 36 Закону №1961-IV, судом встановлено, що розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача за період з 07.01.2015р. по 03.11.2015р. складає 21113,85 грн., а відтак позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 535,44 грн. задоволенню не підлягають у зв'язку з їх помилковим обрахуванням. Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до частини 1 статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньомудослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 49000 грн. невиплаченого страхового відшкодування та 21113,85 грн. пені обгрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судові витрати у даній справі складаються зі сплачено позивачем, згідно платіжних доручень №239 від 19.06.2015р. та №286 від 03.11.2015р., судового збору в загальній сумі 716,46 грн. та сплачених позивачем згідно квитанції №0.0.440929016.1 від 28.09.2015р. витрат за проведення судової експертизи. Таким чином, оскільки позовні вимоги задоволено частково з відповідача на користь позивача слід стягнути 701,14 грн. витрат пов'язаних зі сплатою судового збору та 962,95 грн. витрат за проведення судової експертизи. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial