Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

28 січня 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 24 лютого 2012 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 24 жовтня 2013 року шлюб між сторонами розірвано, про що свідчить рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2013 року. За час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Оскільки шлюб між ними розірвано, відповідач проживає окремо від сім`ї. Син [PERSON] проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Батьківські правовідносини між сином та відповідачем відсутні, участі у вихованні сина відповідач не приймає. Їй не відомо чи працює відповідач, оскільки вони не спілкуються, але на сьогодні він є працездатним чоловіком. Від так має об`єктивні можливості для отримання доходів на утримання себе та свого сина. Як їй відомо, відповідач аліменти нікому не платить, стягнення по виконавчим документам не проводяться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків немає, здоровий, хронічними захворюваннями не страждає. Тому вона просить суд, стягнути з відповідача аліменти на їх користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання заяви до настання ним повноліття, тобто до [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду від неї надійшла заява в якій вона просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Оскільки відповідач належним чином повідомлявся про дату розгляду справи і позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України " Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Судом встановлено, що позивач перебувала у шлюбі з [PERSON] з 24 лютого 2012 року. Рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2013 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано. Від сумісного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 07 червня 2012 року виконавчим комітетом Софіївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, де батьком записаний [PERSON] . При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає з позивачкою [PERSON] , що підтверджується довідкою №75/02-16 від 10.01.2019 року виданою виконкомом Великомихайлівської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області. Позивач сама не може утримувати неповнолітнього сина та нести одноособово витрати пов`язані з його утриманням, відповідач є здоровою, працездатною людиною, інших осіб на утриманні не має, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, її повного та всебічного розвитку, матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, суд приходить до висновку, що [PERSON] має задовільний стан здоров`я, не має інших дітей та аліменти більші нікому не сплачує, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дочкою повноліття. Судові витрати по справі складаються з судового збору за позовними вимогами немайнового характеру стягнення аліментів на дитину, від сплати якого звільнено позивача, а тому суд вважає, що у відповідності до ст.141 ЦПК України, на відповідача [PERSON] необхідно покласти сплату судового збору у розмірі 768,40 грн., на користь держави. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial