Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

02 листопада 2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 4820 грн. 63 коп. В обґрунтування позовних вимог, позивач вказала на те, що з 05 лютого 2013 року вона працювала на Приватному акціонерному товаристві "[PERSON], ІНК", що підтверджується записом в трудовій книжці від 05 лютого 2013 року. На підставі наказу №617-к від 23 червня 2015 року, позивач була звільнена із займаної посади на підставі п.1 ст.40 КЗпП України з 06 липня 2015 року. В день звільнення їй було видано трудову книжку та ознайомлено з наказом про звільнення, проте, не виплачено заробітну плату за відповідний місяць, а також заборгованість по заробітній платі починаючи з 01 червня 2015 року по 06 липня 2015 року, у звязку з чим, позивач вимушена звернутись до суду. У судове засідання позивач не зявилася, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У звязку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. Згідно ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявленим звільнення працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Встановлено, що [PERSON] згідно наказу № 37-к від 05.02.2013 року, з 05 лютого 2013 року була прийнята на посаду підсобного робітника в господарський цех на Приватне акціонерне товариства "[PERSON], ІНК" та 06 липня 2015 року її було звільнено на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, згідно наказу №617-к від 23.06.2015року, що підтверджується копією трудової книжки позивача серії БТ-І №8744041 (арк.с.6-7). Відповідно до ч.1\~ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ч.1\~ст.21 вказаного Закону, працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ч.1\~ст.24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Аналогічні положення має ч.1\~ст.115 Кодексу законів про працю України. Як вбачається з довідки Приватного акціонерного товариства "[PERSON], ІНК" №428 від 10.12.2015 року, нарахована, але не виплачена [PERSON] заробітна плата станом на 10 грудня 2015 року складає 4820 грн. 63 коп. з урахуванням вихідної допомоги при звільненні та компенсації за невикористану відпустку. За таких обставин, оцінюючи усі докази, які були досліджені судом під час розгляду справи в їх сукупності та розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Згідно п.2 ч.1\~ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1218 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved