Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

17 лютого 2015 року представник позивача звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, в якому просив суд у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 79 від 26 серпня 2009 року в розмірі 592 157,51 гривень яка складається з: 525 527,08 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 37 767,20 грн. - заборгованість за процентами; 7 380,95 грн. - інфляційні збитки за несвоєчасне погашення кредиту за період з 11.04.2012р. по 18.02.2013р.; 89,65 грн. - інфляційні збитки за несвоєчасну сплату відсотків за період з 11.04.2012р. по 18.02.2013р.; 589,27 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту (згідно рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 6/5005/5978/2012 від 12.03.2013 року); 254,29 грн. - інфляційні збитки за несвоєчасне погашення кредиту (згідно рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 6/5005/5978/2012 від 12.03.2013 року); 4,33 грн. - інфляційні збитки за несвоєчасну сплату відсотків (згідно рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 6/5005/5978/2012 від 12.03.2013 року); 10 529,74 грн. - судовий збір (згідно рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 6/5005/5978/2012 від 12.03.2013 року); 10 015,00 грн. - вартість судово - економічної експертизи (згідно рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 6/5005/5978/2012 від 12.03.2013 року), звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме, квартиру [ADDRESS], що належать [PERSON]; шляхом його продажу ПАТ«Всеукраїнський Акціонерний Банк» від свого імені будь-якій особі-покупцю за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності під час його реалізації у порядку, передбаченому ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з наданням ПАТ«Всеукраїнський Акціонерний Банк» всіх прав продавця, у тому числі, але не виключно: укладати договір купівлі - продажу, отримувати дублікати правовстановлюючих документів на вказаний предмет іпотеки в органах БТІ, органах нотаріату та інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності; отримувати всі необхідні документи та довідки (в тому числі витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності) для продажу вищезазначеного предмета іпотеки у Державній реєстраційній службі України та всіх підпорядкованих структурних підрозділах, в органах нотаріату або у інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; здійснювати будь-які платежі у якості продавця в процесі укладання договору купівлі - продажу предмету іпотеки; звертатися до суб'єктів оціночної діяльності із заявою про проведення експертної оцінки предмету іпотеки, а також ставити підписи від свого імені за одержання експертної оцінки; отримувати довідки та документи, які необхідні для укладання та нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу; надати приватному нотаріусу право відкрити розділ на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру [ADDRESS], в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та зареєструвати право власності на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру [ADDRESS], за набувачем (покупцем); отримувати в органах місцевого самоврядування за місцезнаходженням предмета іпотеки довідки про склад сім'ї іпотекодавця, копії будинкових книг, технічну документацію. Передати трикімнатну квартиру [ADDRESS], ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в управління на умовах безоплатності послуг управителя на період до її продажу в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку». В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача послався на те, що 26 серпня 2009 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ПП «СІМОР» було укладено Кредитний договір № 79, за яким ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» надав ПП «СІМОР» кредит у формі непоновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом в сумі 1 000 000,00 гривень, з терміном остаточного повернення - до 30 вересня 2011 року (з урахуванням укладених додаткових угод), зі сплатою 23% річних. Взяті на себе зобов'язання ПАТ«Всеукраїнський Акціонерний Банк» виконав в повному обсязі. Зобов'язання ПП «Сімор» за Кредитним договором належним чином виконані не були, що підтверджується рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12 березня 2013 року у справі №6/5005/5978/2012, яке набрало законної сили. Станом на 22 вересня 2014 року заборгованість ПП «Сімор» за Кредитним договором складає 592 157,51 грн., з яких: 525 527,08 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 37 767,20 грн. - заборгованість за процентами; 7 380,95 грн. - інфляційні збитки за несвоєчасне погашення кредиту за період з 11.04.2012р. по 18.02.2013р. (дата порушення провадження у справі про банкрутство Боржника); 89,65 грн. - інфляційні збитки за несвоєчасну сплату відсотків за період з 11.04.2012р. по 18.02.2013р. (дата порушення провадження у справі про банкрутство Боржника); 589,27 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту (згідно рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 6/5005/5978/2012 від 12.03.2013 року); 254,29 грн. - інфляційні збитки за несвоєчасне погашення кредиту (згідно рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 6/5005/5978/2012 від 12.03.2013 року); 4,33 грн.- інфляційні збитки за несвоєчасну сплату відсотків (згідно рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 6/5005/5978/2012 від 12.03.2013 року); 10 529,74 грн. - судовий збір (згідно рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 6/5005/5978/2012 від 12.03.2013 року); 10 015,00 грн. - вартість судово-економічної експертизи (згідно рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 6/5005/5978/2012 від 12.03.2013 року). З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за Кредитним договором між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] було укладено Іпотечний договір № 79/1, посвідчений 26.08.2009 року Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Чернишовим С.О. та зареєстрований в реєстрі за № 1814, з наступними змінами та доповненнями до нього, внесеними Договором про внесення змін № 1 від 06.04.2011року, посвідченим Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Чернишовим С.О. за реєстраційним номером № 768, та Договором про внесення змін № 2, посвідченим Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Чернишовим С.О. 17.10.2011р. за р.№ 2299, відповідно до умов якого в іпотеку банку було передано нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру [ADDRESS]. Окрім того, як зазначив представник позивача на підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 року № 733 «Про віднесення ПАТ«Всеукраїнський Акціонерний Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.11.2014 № 123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким з 21.11.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ«Всеукраїнський Акціонерний Банк», код ЄДРПОУ 19017842, МФО 380537, місцезнаходження: вул. Дегтярівська, 27Т, м. Київ, 04119, Україна. На підставі наказу Тимчасової адміністрації ПАТ «ВіЕйБі Банк» №3-п від 24.11.2014 року та відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з 24 листопада 2014 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіна М.А. набула всіх повноважень органів управління (загальних зборів, спостережної ради і правління) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту) ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк». З метою поновлення своїх порушених прав ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «ВіЕйбі Банк» Славкіної М.А. звернувся з позовом ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до [PERSON], третя особа - ПП «Сімор» про звернення стягнення на предмет іпотеки Представник позивача в судове засідання з'явилася, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити з підстав, викладених в позові та згідно доказів наявних в матеріалах справи. Представник відповідача в судове засідання з'явився, проти позову заперечував, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, заявив усне клопотання в якому просив застосувати строк позовної давності до вимог ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» викладених в позові Представник третьої особи ПП «СІМОР» у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 74 - 76 ЦПК України, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розряду справи до суду не звернувся. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Вислухавши позицію представника позивача Зайцевої Р.А., представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи та письмові докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 26 серпня 2009 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ПП «СІМОР» було укладено Кредитний договір № 79, що діє зі змінами та доповненнями (а.с. 20 - 25). Відповідно до п. 1.1.4 Кредитного договору, надання Кредиту мало здійснюватись в повному обсязі або окремими частинами - Траншами. Відповідно до Договору про внесення змін № 1 від 28.08.2009 року відповідачу було надано транш в сумі 1 000 000,00 грн. до 26.08.2011року під 23% річних (а.с. 26). Договором про внесення змін № 2 від 11.03.2010 року пункт 2.7.1. Кредитного договору було викладено в наступній редакції: «2.7.1. Проценти, нараховані за місяць відповідно до п. 2.6. цього Договору Позичальник зобов'язаний сплачувати щомісяця, не пізніше 15 календарного числа місяця, наступного за тим, за який вони нараховані» (а.с. 27). Договором про внесення змін № 3 від 06.04.2011 року максимальний ліміт заборгованості за Кредитом було зменшено до 528 356,20 грн., зі сплатою 3% річних з 01.04.2011 року та остаточною датою повернення кредиту - 30.09.2011 року (а.с. 28). Відповідно до Додаткової угоди № 4 від 06.04.2011р. позичальнику було надано транш в сумі 28 356,16 грн. на термін по 30 вересня 2011 року, які було направлено на погашення заборгованості по нарахованим процентам (а.с. 29). Договором про внесення змін № 5 від 29 серпня 2011 року було змінено графік повернення заборгованості по Кредиту з кінцевою датою повернення - 30 вересня 2011 року. (а.с. 30). Взяті на себе зобов'язання банком були виконано в повному обсязі. Зобов'язання Приватного підприємства «Сімор» за Кредитним договором належним чином виконані не були, що підтверджується рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2013р. у справі № 6/5005/5978/2012, яке набрало законної сили (а.с. 31-33). Згідно із ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, факт надання кредитних коштів та порушення боржником умов Кредитного договору № 79 від 26.08.2009р. щодо своєчасного повернення кредиту та відсотків встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили (а.с. 31-33). Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до положень ст. 1049 Цивільного кодексу України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). 4 Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі: 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму борі у з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Однак Приватне підприємство «Сімор» після закінчення встановленого Кредитним договором терміну повернення заборгованості не повернуло отримані кредитні кошти та не сплатило відсотки та інші платежі відповідно до умов Кредитного договору. Станом на 22 вересня 2014 року заборгованість ПП «Сімор» за Кредитним договором складає 592 157,51 грн., з яких: · 525 527,08 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; · 37 767,20 грн. - заборгованість за процентами; · 7 380,95 грн. - інфляційні збитки за несвоєчасне погашення кредиту за період з 11.04.2012р. по 18.02.2013р. (дата порушення провадження у справі про банкрутство Боржника); · 89,65 грн. - інфляційні збитки за несвоєчасну сплату відсотків за період з 11.04.2012р. по 18.02.2013р. (дата порушення провадження у справі про банкрутство Боржника); · 589,27 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту (згідно рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 6/5005/5978/2012 від 12.03.2013 року); · 254,29 грн. - інфляційні збитки за несвоєчасне погашення кредиту (згідно рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 6/5005/5978/2012 від · року); · 4,33 грн.- інфляційні збитки за несвоєчасну сплату відсотків (згідно рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 6/5005/5978/2012 від 12.03.2013 року); · 10 529,74 грн. - судовий збір (згідно рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 6/5005/5978/2012 від 12.03.2013 року); · 10 015,00 грн. - вартість судово-економічної експертизи (згідно рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 6/5005/5978/2012 від 12.03.2013 року) (а.с.7-8). З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за Кредитним договором між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] було укладено Іпотечний договір № 79/І, посвідчений 26.08.2009р. Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Чернишовим С.О. та зареєстрований в реєстрі за № 1814, з наступними змінами та доповненнями до нього, внесеними Договором про внесення змін № 1 від 06.04.2011р., посвідченим Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Чернишовим С.О. за р.№ 768, та Договором про внесення змін № 2, посвідченим Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Чернишовим С.О. 17.10.2011р. за р.№ 2299, відповідно до умов якого в іпотеку Банку було передано нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с. 13-17; 18; 19). Відповідно до п. 2.3 Іпотечного договору № 79/І посвідченого 26.08.2009р. узгоджена Сторонами оціночна вартість предмета іпотеки становить 714 616, 00 грн. Статтею 575 Цивільного кодексу України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язань, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. У ч. 2 ст. 590 Цивільного кодексу України зазначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Положеннями ст. 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Згідно з п. 2.12 Іпотечного договору та ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу, а також витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки, витрат на утримання і збереження Предмета іпотеки, витрат на страхування предмету іпотеки, збитків. завданих внаслідок порушення умов цього Договору та умов Кредитного договору, витрати на здійснення оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності, які поніс Іпотекодержатель. Відповідно до статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати. які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Враховуючи вищенаведене витрати, які поніс ПАТ «ВіЕйБі Банк» для відновлення свого порушеного права шляхом подання позовної заяви до Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 6/5005/5978/2012 про стягнення заборгованості ПП «Сімор» (зокрема сплачена ним сума судового збору та вартість судово-економічної експертизи) є збитками в розумінні статті 22 ЦК України, які забезпечуються предметом іпотеки. Пунктом 7.2. Іпотечного договору передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, шляхом переходу до Іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язання або шляхом продажу Іпотекодержателем від свого імені Предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього договору. Пунктом 7.3. Іпотечного договору закріплено право вибору Іпотекодержателем способу задоволення своїх вимог в межах переліку, визначеного п. 7.2. Іпотечного договору. Статтею 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до Розділу 7 Іпотечного договору сторони погодились, що умови цього розділу є застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя та вважаються повним укладеним договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Так, згідно п. 7.4.2. Договору іпотеки, у випадку набуття права звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель набуває право від свого імені продати предмет іпотеки будь - якій особі з дотриманням умов, визначених в Законі України «Про іпотеку». За змістом ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 41 своєї постанови №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. При вирішенні даного спору про звернення стягнення на предмет іпотеки, на виконання вимог п. 41 постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5, з метою встановлення співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, судом було встановлено, що сума заборгованості за кредитним договором станом на 22 вересня 2014 року становить 592 157,51 гривень, розмір якої в судовому засіданні стороною відповідача спростовано не було. З огляду на що, суд вважає, що заявлені позовні вимоги ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в частині звернення стягнення на предмет іпотеки є співмірними, доведеними та обґрунтованими. Відповідно до п. 42 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року №5, резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). 22 січня 2015 року відповідно до положень статті 35 Закону України «Про іпотеку» Банком на адресу [PERSON] та ПП «Сімор» було направлено вимоги про усунення порушення зобов'язань за Кредитним договором, згідно яких Відповідач мав повністю погасити кредит, проценти за користування коштами кредиту, штрафні санкції, інші збитки за неналежне виконання Приватним підприємством «Сімор» взятих на себе зобов'язань, у тридцятиденний строк з моменту її отримання (а.с. 36). Відповідно до п. 33 Постанови пленуму, невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України "Про іпотеку" про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням статті 124 Конституції України. Станом на дату подання позову заборгованість за Кредитним договором залишається не погашеною, а вимога Банку не виконаною. Таким чином ПАТ «ВіЕйБі Банк» набуло законного права звернути стягнення на іпотечне майно відповідача в рахунок погашення заборгованості Приватного підприємства «Сімор» за Кредитним договором. Крім того, статтею 34 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Слід додатково зазначити, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 року № 733 «Про віднесення ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.11.2014 року № 123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким з 21.11.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ«Всеукраїнський Акціонерний Банк», код ЄДРПОУ 19017842, МФО 380537, місцезнаходження: вул. Дегтярівська, 27Т, м. Київ, 04119, Україна ( а.с. 35). На підставі наказу Тимчасової адміністрації ПАТ «ВіЕйБі Банк» №3-п від 24.11.2014 року та відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з 24 листопада 2014 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіна М.А. набула всіх повноважень органів управління (загальних зборів, спостережної ради і правління) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту) ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» ( а.с. 34). В судовому засіданні представник відповідача заявив усне клопотання в якому просив застосувати строк позовної давності до вимог ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» викладених в позові. Відповідно до п. 7.4 Кредитного договору №79 від 26 серпня 2009 року Договір набирає чинності з дати його укладання та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань, з огляду на вищевикладене суд ухвалив відмовити у задоволенні даного клопотання. Так, як способи реалізації заявлених позовних вимог виходять за межі ст. 39 Закону України «Про іпотеку», що може спричинити порушення прав інших осіб, зокрема відповідача, суд дійшов висновку щодо їх часткового задоволення, оскільки за змістом статті 39 цього Закону у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Отже, враховуючи вищезазначене, вирішуючи питання щодо позовних вимог позивача за кредитним договором № 79 від 26 серпня 2009 року та договором іпотеки № 79/І від 26 серпня 2009 року, приймаючи до уваги, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт укладення даних договорів в належній формі, встановлено невиконання ПП «Сімор», як позичальником, на відміну від кредитора, своїх зобов'язань за кредитним договором, а також встановлена наявність у позивача права звернути стягнення в такому випадку на предмет іпотеки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, підлягають частковому задоволенню в межах норми ст. 39 Закону України «Про іпотеку». В іншій частині позовних вимог банку з приводу передачі квартири в управління на умовах безоплатності послуг управителя на період до її продажу в порядку ст. 38 ЗУ «Про іпотеку» відмовити, як такі, що не ґрунтуються на нормах ЗУ «Про іпотеку», ЦК України та не є належним способом захисту, в контексті спірних правовідносин. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір на суму 3654,00 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial