Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний банк" про стягнення коштів, мотивуючи позов тим, що 17.10.2013 року між ним та Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний банк" було укладено договір банківського вкладу "Піврічний" №665842/2013 від 17.10.2013 року. Згідно з умовами договору ним було розміщенню на вкладному рахунку [NUMBER] грошові кошти в сумі 3 205 євро 00 євро центів під 7,5 % річних строком на шість місяців. Дата вимоги грошового вкладу настала 17.04.2014 року. З настанням дати вимоги він звернувся до Відділення №85 Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний банк" з вимогою повернення банківського вкладу з нарахованими відсотками, але у задоволенні його законної вимоги банком було безпідставно відмовлено, посилаючись на відсутність коштів та запропоновано йому перевести грошові кошти, що підлягають поверненню, на картковий рахунок із відшкодуванням належних до виплати коштів в сумі по 100 євро на день. Зважаючи на скрутне матеріальне становище, він був змушений погодитись на умови банку. Однак, відповідач всупереч домовленостей, порушив його право на повернення депозитного вкладу із нарахованими відсотками. В період з 29.05.2014 року по 23.06.2014 року йому було повернуто лише 700 євро, а саме 29.05.2014 року - 100 євро, 30.05.2014 року - 100 євро, 11.06.2014 року - 100 євро, 12.06.2014 року - 100 євро, 19.06.2014 року - 100 євро, 20.06.2014 року - 100 євро, 23.06.2014 року - 100 євро. Згідно банківської виписки за поточним (картковим) рахунком, банком надано відомості про списання з рахунку 700,88 євро, підлягає до виплати 2 638,38 євро. В зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань він звернувся до відділення банку із заявою про повернення усієї суми грошей, що підлягає поверненню, але листом від 12.06.2014 року №85/44/564 було повідомлено про відмову у задоволенні його вимоги, посилаючись на постанову НБУ №328 від 30.05.2014 року, яка взагалі не врегульовує взаємовідносини, що склалися між позивачем та відповідачем. Просить (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) стягнути з відповідача на його користь кошти в розмірі 1 047,35 євро, моральну шкоду в розмірі 2 000 грн. 00 коп. та понесені судові витрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з наведених у ньому підстав та суду пояснив, що 17.10.2013 року між ним та Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний банк" було укладено договір банківського вкладу "Піврічний". Згідно з умовами договору ним було розміщено на вкладному рахунку грошові кошти в сумі 3 205 євро 00 євро центів під 7,5 річних строком на шість місяців. Дата вимоги грошового вкладу настала 17.04.2014 року. Після чого він неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернення банківського вкладу з нарахованими відсотками, відповідач видавав йому кошти частинами, посилаючись на відсутність коштів. В судовому засіданні зменшив розмір позовних вимог та просить стягнути з відповідача на його користь кошти в розмірі 1 047,35 євро, моральну шкоду в розмірі 2 000 грн. 00 коп. та понесені судові витрати. Крім того пояснив, що кошти йому були терміново потрібні для виїзду за межі України та здійснення певної покупки, однак, у зв'язку з незаконними діями відповідача, він був позбавлений даної можливості. Невиконання договору відповідачем порушує його права та інтереси. Крім того, діями відповідача йому заподіяно моральну шкоду, оскілки неповернення відповідачем коштів заподіяло йому моральних страждань, він хвилювався з приводу своїх заощаджень, перебував у скрутному матеріальному становищі, було порушено уклад його сімейного життя, погіршився стан його здоров'я. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Просить позов задовольнити. Відповідач Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний банк" в судове засідання свого представника не направило, будучи належним чином повідомлене про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомило, заяви про розгляд справи у відсутності представника не надало. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Представник позивача не заперечує проти такого вирішення спору. Враховуючи викладене, суд ухвалив розглянути справу у відсутності представника відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України та винести заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 17.10.2013 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний банк" було укладено договір банківського вкладу «Швейцарський «Персональний» Здорова добавка» «Піврічний» №665842/2013 від 17.10.2013 року, згідно з умовами якого позивачем було розміщенню на вкладному рахунку [NUMBER] грошові кошти в сумі 3 205 євро 00 євро центів під 7,5 % річних строком на шість місяців. Дата вимоги грошового вкладу настала 17.04.2014 року. Відповідно до п.1.6. договору банківського вкладу від 17.10.2013 року, при достроковому закриті вкладу проценти за вкладом, нараховуються/перераховуються у повному обсязі згідно договору за кожні повні шість місяців дії вкладу, за кожний неповний шестимісячний строк дії вкладу - за процентною ставкою для випадків дострокового закриття у розмірі, що діє на день закриття вкладу за цим видом вкладу у відповідній валюті, за відповідним строком, відповідною сумою початкового вкладу та відповідною періодичністю виплати процентів, оголошені на інтернет-сайті банку - w.w.w.vab.ua. Умови дострокового повернення вкладу зазначені в правилах, окрім випадків звернення клієнта до банку в усній формі в перший день після закінчення кожного шестимісячного періоду дії вкладу. В цих випадках повернення вкладу та нарахованих процентів здійснюється в перший день після закінчення кожного шестимісячного періоду дії вкладу. Відповідно до квитанції № 768905 від 17.10.2013 року позивач [PERSON] залучив кошти на депозит Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний банк" в розмірі 3 205 євро, еквівалент у гривнях 34 739 грн. 98 коп. Із листа Відділення №85 Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний банк" №85/44/564 від 19.06.2014 року адресованого [PERSON] вбачається, що банк повідомив позивача, що тимчасова затримка з виплати коштів позивачу виникла в зв'язку ажіотажним попитом населення на готівкові кошти та з підкріпленням центрального офісу банку у НБУ в м. Києві з наступною відправкою цінних вантажів спецзв'язком безпосередньо до відділень по всіх областях України та м. Києву. Відповідно до виписки Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний банк" за поточним (картковим) рахунком [NUMBER] за період з 01.03.2014 року по 08.09.2014 року вбачається, що сальдо за рахунком становить 1 047,35 євро. Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до ч. 2 ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли зобов'язання за Договором банківського вкладу, врегульовані положеннями ст.ст. 1058 - 1061 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1059 ЦК України, договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Така ж вимога закріплена у Положенні про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року № 516 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2003 року за № 1256/8577. В пункті 1.4 даного Положення передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. В судовому засіданні встановлено, що позивач звернувся із заявою про повернення вкладу, однак його право на повернення суми вкладу було порушене, оскільки відповідач свої зобов'язання по поверненню коштів виконав частково, повернувши позивачу кошти в розмірі 1 591 євро, тому порушене право позивача підлягає захисту. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення коштів банківського вкладу з належними до виплати відсотками в розмірі 1 047,35 євро, що в перерахунку на гривні згідно офіційного курсу НБУ станом на 08.09.2014 року складає 18 957 грн. 00 коп. є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Що стосується позовних вимог про стягнення з банку на користь позивача 2 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що неправомірними діями відповідача завдано моральної шкоди позивачу, яка полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв'язку з неправомірними діями відповідача, тому,

Outcome: approved