Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

[PERSON] (далі [PERSON]О.) звернулась до суду з вимогами, до відповідача [PERSON] (далі [PERSON]М.), третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на боці позивача Бахмутська міська рада, міськрайонне управління у Бахмутському районі та м. Бахмуті ГУ Держгеокадастру у Донецькій області та Державний реєстратор прав на нерухоме майно відділу реєстрації Бахмутської міської ради [PERSON] про припинення права власності\~ та визнання права власності на земельну ділянку. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29 червня 1998 року між позивачкою та відповідачкою був укладений договір купівлі-продажу № 2906-192 (біржовий контракт). Згідно п. 1 Біржового контракту відповідачка продала, а позивачка купила житловий будинок № 195 по вулиці Шевченко в м. Артемівськ (нині - м. Бахмут) Донецької області. За вищенаведеною адресою, як зазначено в біржовому контракті, відчужуються: житловий будинок, літня кухня, 2 сараю, підвал, вбиральня, огорожа, водопровід. В подальшому, Артемівським міськрайонним судом Донецької області вищевказаний договір купівлі-продажу № 2906-192 (біржовий контракт) від 29 червня 1998 року був визнаний дійсним. Позивач в даний час бажає подарувати свій будинок синові, проте, при зборі документів, їй стало відомо, що земельна ділянка під її житловим будинком по вулиці Шевченко, 195 в м. Бахмут Донецької області до теперішнього часу належить відповідачці на підставі державного акту на праві приватної власності на землю серії ІV-ДН № 100421. Як вбачається із державного акту на право приватної власності на землю, спірну земельну ділянку по вул. Шевченко, 195 в м. Бахмут Донецької області виконком Артемівської міської ради передав відповідачу для обслуговування житлового будинку і господарських будівель загальною площею 0,0489 га. А, відтак, угоду дарування житлового будинку здійснити позивачу не можливо, доки не вирішиться питання щодо земельної ділянки під і навколо цього житлового будинку. У зв'язку з вищевикладеним вона вимушена звернутися до суду з метою припинення права приватної власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0489 га, розташованої на території Бахмутської міської ради по вулиці Шевченка, 195 із цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка належала їй на підставі державного акту серії IV - ДН №100421 від 28 травня 1998 р та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 4101 у звязку із відчуженням житлового будинку із господарськими спорудами по вул. Шевченка, 195 в м. Бахмут Донецької області [PERSON] та визнати за позивачем [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,0489 га, розташованої на території Бахмутської міської ради по вулиці Шевченка, 195 із цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Позивач у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Справу просить слухати за її відсутністю. Позов просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про місце і час розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем її реєстрації. Відповідно до\~ст.130 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач вважається належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці позивача Бахмутської міської ради, у судове засідання не зявилась, надала заяву, якою просить суд розглянути дану справу у відсутність її представника. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці позивача - міськрайонного управління у Бахмутському районі та м. Бахмуті ГУ Держгеокадастру у Донецькій області не зявився, про місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці позивача - Державний реєстратор прав на нерухоме майно відділу реєстрації Бахмутської міської ради [PERSON] у судове засідання не зявилась, про місце і час розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила. На підставі ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до\~ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. Розглянувши матеріали справи, додатково представлені документи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до Договору купівлі продажу №2906-192 (біржовий контракт). [PERSON] продала, а [PERSON] придбала житловий будинок № 195 по вулиці Шевченко в м. Артемівськ (нині - м. Бахмут) Донецької області, а саме: житловий будинок, літня кухня, 2 сараю, підвал, вбиральня, огорожа, водопровід (а.с.9). Згідно з технічним паспортом, виготовленого 24 серпня 2015 року Комунальним підприємством «Артемівське бюро технічної інвентаризації» на садибний (індивідуальний) жилий будинок, власником будинку № 195 по вулиці Шевченко в м.Артемівськ (нині - м. Бахмут) Донецької області, є [PERSON] (а.с.10-12). Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 березня 2016 року вищевказаний договір купівлі-продажу № 2906-192 (біржовий контракт) від 29 червня 1998 року по справі №21911273/15-ц був визнаний дійсним. Рішення набрало законної сили 15 квітня 2016 року (а.с.13). Згідно зі звітом про оцінку майна №DP171027-C1 від 27 жовтня 2017 року, ринкова вартість житлового будинку № 195 по вулиці Шевченко в м. Бахмут Донецької області та земельній ділянці площею 0,0489 га на якій знаходиться вищезазначений будинок, складає у сумі 91 600 грн., в тому числі вартість житлового будинку обєкта 43\~000 грн., вартість земельної ділянки 48\~600 грн (а.с.19-39). Відповідно до акту про право приватної власності на земельну ділянку, [PERSON] на підставі рішення виконкому Артемівської міської ради від 27 травня 1998 року №373 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0489 га по вул.Шевченка, 195 у м. Артемівськ (нині Бахмут) Донецької області для обслуговування житлового буднику і господарських будівель (а.с.15). Приймаючи рішення, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 381 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями , багаторічними насадженнями. Питання виникнення права власності або права користування земельними ділянками урегульовані\~Земельним кодексом України. Згідно з ч. 1, 2\~ст. 120 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. [PERSON] належить на праві власності житловий будинок №195 по вулиці Шевченко в м. Артемівськ (нині - м. Бахмут) Донецької області, що підтверджено Договором купівлі-продажу №2906-192 (біржовий контракт) (а.с.9). До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить права власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до п. «е»\~ст. 141 ЗК України (далі - ЗК України), підставою припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці. Згідно з ч. 1\~ст. 377 ЦК України\~до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ст.\~125,\~126 ЗК України\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Згідно з положеннями\~Закону України «Про державний земельний кадастр»\~при здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Положення\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом. Державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього\~Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. Відповідно до\~ст. 378 ЦК України\~право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Суд зауважує, що за змістом\~статті 377 ЦК України\~та\~статті 120 ЗК України\~до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка е необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Відповідно до підпункту «г» пункту 18\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», в якому зазначено, що з 1 січня 2010 року до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до\~статті 377 ЦК України\~і\~статті 120 ЗК України. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки право на земельну ділянку у позивача як у набувача житлового будинку № 195 по вулиці Шевченко в м. Артемівськ (нині - м. Бахмут) Донецької області, виникає з моменту набуття права власності на будинок, що знайшло своє підтвердження, незалежно від будь-яких подальших дій набувача щодо оформлення права на земельну ділянку, у той час, як у продавця нерухомості припиняється з моменту виникнення права власності на нерухомість у покупця. Також суд зауважує, що згідно положень ст. 143 ЗК України\~унормовано підстави для примусового припинення судом прав на земельну ділянку серед яких відчуження власником нерухомості відсутнє. Отже в частині право позивача не порушене і не підлягає захисту, тому у задоволені позовних про припинення права власності на земельну ділянку слід відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю. На підставі викладеного,

Outcome: partial