Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

Виклад позиції позивача. [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON] , третя особа служба у справах дітей Немирівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, мотивуючи її тим, що вона разом з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] проживає в [ADDRESS] . Позивачка разом з донькою проживає у будинку її батьків, так як власного житла не має. Дитина знаходиться на повному її утриманні, оскільки батько ухиляється від надання матеріальної допомоги та ухиляється від виховання та догляду за нею. Батько дитини не піклується, не приймає участі у її вихованні, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний та духовний розвиток їхньої спільної доньки, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не виявляє жодного інтересу до дитини; не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі; не створює умов для отримання дитиною освіти та взагалі не спілкується з дитиною, що призвело до того, що їхня спільна донька не знає свого генетичного батька, у зв`язку з чим позивачка звернулася до суду зданим позовом. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 09.10.2019 року. Заяви, клопотання позивача, відповідача Заяв і клопотань від позивача та відповідача по справі не надходило. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 09.10.2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 03.12.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. У судове засідання сторони по справі не з`явилися. Позивачка [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просить задовільнити. Представник третьої особи служби у справах дітей Немирівської РДА Оцупок Н.М. в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений завчасно і належним чином, про що свідчить зворотне повідомлення. Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. 15.01.2020 року винесено ухвалу суду про заочний розгляд справи. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази У судовому засіданні встановлено особу позивачки [PERSON] , [INFO] (а.с.10). [INFO] у позивачки народилася донька [PERSON] , батьком якої є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народженя серії [NUMBER] (а.с.6). Згідно довідки №1422 від 02.07.2019 року виданої КП «УЖКГ «Ірпінь» вбачається, що позивачка разом з малолітньою донькою проживає за адресою [ADDRESS] (а.с.8). На даний час малолітня [PERSON] відвідує ДНЗ №1 « Лісова пісня», однак згідно довідки №67 від 09.07.2019 року виданої ДНЗ (ясла-садок) «Лісова пісня» вбачається, що батька [PERSON] в садочку не бачили. Вихованням дитини займається мати [PERSON] та дідусь з бабусею (а.с.9). Згідно рішення комісії з питань захисту прав дитини при Немирівській районній державній адміністрації №1 від 20.06.2019 року вбачається, що комісія прийшла до висновку про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , оскільки такий висновок є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с.12), крім того Немирівською РДА надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] (а.с.13). Крім того в матеріалах справи наявні пояснювальні записки [PERSON] та [PERSON] з яких вбачається, що дані особи добре знають позивачку та її дітей, та підтверджують, що жодного разу батька малолітньої дитини [PERSON] батька не бачили (а.с.14-15). Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ст.5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 141, 150, 164, 165, 166, 171,180 СК України, ЗУ "Про охорону дитинства". Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ч.1, 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до вимог ст.164 ч.1 п.2 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно зі ст. 8 ЗУ " Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За приписами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, не залежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини . Відповідно до п.п. 2, 3 ст.150 СК України батьки зобов`язані займатися вихованням дитини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини ( ч.ч.1,2 ст.155 СК України). Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум ВС України у п.п. 15,16 Постанови "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" №3 від 30.03.2007 року роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто, прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують, тощо), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Частиною 3 ст. 12, ст.ст. 76 - 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування у цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові і електроні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Висновки суду Суду не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач виконує свої обов`язки щодо виховання дитини або які б свідчили про поважність причин невиконання ним своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої доньки. Приймаючи до уваги, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки по вихованню малолітньої доньки, суд позбавляє його батьківських прав щодо дитини. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ст.141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] . На підставі вище викладеного,

Outcome: approved