Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

23 травня 2018 року [PERSON] в інтересах своєї доньки [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В позовній заяві покликається на ту обставину, що від шлюбу між [PERSON] та [PERSON] народилось двоє дітей - позивач по справі [PERSON], [INFO], яка є повнолітньою, та неповнолітній син [PERSON], [INFO] Після розірвання шлюбу діти проживають з матір'ю [PERSON], яка самотужки не може забезпечити дітям належний рівень життя, хоча й офіційно працює. Неповнолітній син [PERSON] навчається у 9-му класі школи, а вона є студенткою першого курсу денної форми навчання факультету педагогічної освіти та соціальної роботи Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки / 4 рівень акредитації/. На час навчання проживає на квартирі в м. Луцьку, яку змушена оплачувати її матір, а це приблизно 2000 грн. в місяць. Окрім цього, їй необхідне повноцінне харчування, проїзд до місця навчання і додому, які становлять теж близько 2000 грн. на місяць. Відповідач не приймає жодної участі у витратах на повнолітню дочку, яка навчається і потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріально забезпечений, має у власності два автомобілі, їздить в Польщу, він є працездатним, тому він здатний і може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка навчається. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. щомісячно. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 24 травня 2018 року було прийнято дану позовну заяву до розгляду та призначено підготовче судове засідання на 05 червня 2018 року, а ухвалою суду від 03 липня 2018 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 13 липня 2018 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її законний представник [PERSON] позов підтримали та в своїх поясненнях послались на обставини, викладені у тексті позовної заяви. Відповідач [PERSON] для участі у розгляді справи, будучи повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, повторно не з'явився, від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, а тому за згодою позивача та її представника суд вирішує справу на підставі наявних доказів та ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, її представника, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати допомогу. Згідно ч. 1ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що від шлюбу між [PERSON] та [PERSON] народилось двоє дітей - позивач по справі [PERSON], [INFO], яка є повнолітньою, та неповнолітній син [PERSON], [INFO] Дана обставина стверджується копіями рішення про розірвання шлюбу та свідоцтв про народження дітей. Згідно копії свідоцтва про народження позивача вбачається, що відповідач є її батьком. З довідки Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки / 4 рівень акредитації/ вбачається, що позивач [PERSON] є студенткою першого курсу денної форми навчання факультету педагогічної освіти та соціальної роботи даного навчального закладу. Термін закінчення навчання 30.06.2021 року. Судом встановлено, що відповідач не бере належної участі в утриманні дитини, хоча спроможний надавати матеріальну допомогу доньці, яка продовжує навчання і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, оскільки на час навчання проживає на квартирі в м. Луцьку, яку змушена оплачувати її матір, а це приблизно 2000 грн. в місяць. Окрім цього, їй необхідне повноцінне харчування, проїзд до місця навчання і додому, які становлять теж близько 2000 грн. на місяць. Із матеріалів справи вбачається, що після розірвання шлюбу діти проживають з матір'ю [PERSON], яка самотужки не може забезпечити дітям належний рівень життя, хоча й офіційно працює, окрім цього у неї на утриманні перебуває неповнолітній син [PERSON], який навчається у 9-му класі загальноосвітньої школи. Матеріалами справи стверджується, що відповідач є здоровим, працездатним, має на утриманні малолітню дитину від іншого шлюбу. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров»я, матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів на утриманні інших осіб. Суд вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу доньці в розмірі 930 гривень щомісячно, до закінчення останньою навчання. При визначенні розміру аліментів суд враховує прожитковий мінімум на працездатну особу та обов'язок матері також приймати участь в утриманні повнолітньої дитини яка навчається. В задоволенні решти вимог суд відмовляє. Згідно п.1 ч.1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.6 ст.141ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 704, 80 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст.75,82,84,180,181,182,184 СК України,

Outcome: partial