Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

12.02.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив суд утримувати щомісячно з відповідача [PERSON] кошти на його утримання у розмірі 6000 грн., починаючи з 15 лютого 2019 року до зміни матеріального стану сторін. Також просив витребувати у відповідача та податкової інспекції довідки про доходи відповідача( а.с.1-2). Позовні вимоги мотивує тим, що йому 69 років, він проживає один та потребує матеріальної допомоги, оскільки єдиним доходом є пенсія у розмірі 1980 грн., розмір якої є незначним та не забезпечує найнеобхідніших потреб його життя, інших джерел доходу у нього не немає. Свого житла позивач не має, орендує його у людей, через свій вік має ряд захворювань і потребує постійного лікування. Відповідач приходиться йому рідним сином, працює приватним підприємцем, має автомобіль, купив нову квартиру у 2018 році, проживає у фактичних шлюбних відносинах, діти відповідача повнолітні та проживають окремо, а тому відповідач здатен надавати батьку матеріальну допомогу, однак в добровільному порядку виконувати свій обов`язок відмовляється. Також зазначив, що свого часу була продана квартира, де проживав він, його покійна дружина та відповідач, з метою надання коштів сину для бізнесу. Враховуючи свою непрацездатність, нужденне матеріальне становище та необхідність лікування, відсутність інших джерел доходу, крім пенсії, вважає, що в нього є право на отримання аліментів від відповідача щомісячно. Тому змушений звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Подільського районного суду м.Києва від 05 березня 2019 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного провадження(а.с.9). 12.04.2019 року відповідачем [PERSON] подано до суду відзив на позовну заяву(а.с.19-21), у якому зазначив, що з позовними вимогами позивача не згодний, вважає їх необґрунтованими, такими що суперечать чинному законодавству України та такими що не підлягають задоволенню судом у зв`язку з наступним. Вказує, що позивачем не надано доказів про стан свого здоров`я та щомісячний розмір понесених ним витрат на лікування, а також про те, що позивач має скрутне матеріальне становище. Зазначив, що в 1987 року шлюб між батьками, а саме між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. З часу розірвання шлюбу відповідач був на повному утриманні матері, жодних коштів від батька не отримували. В 1994 р. була продана квартира за адресою: [ADDRESS] де всі проживали, але кошти отримані від продажу квартири були поділені між батьком, матір`ю та відповідачем. Після отримання частини грошових коштів від продажу квартири, позивач міг купити собі житло, але він цього не зробив та виїхав на постійне місце проживання в Бориспільський район, с.Мартусівку де проживав разом з новою дружиною [PERSON] та її неповнолітніми трьома дітьми, на яких і потратив свою частину коштів, маючі свій бізнес. На сьогодні батько проживає з жінкою в м.Вишневе. Вказує, що свою частину коштів вклав в бізнес матері, яка була підприємцем, але після пожежі ринку [PERSON] разом з усім майном, мати не вела підприємницьку діяльність. Зазначив, що ніякої нової квартири ним не було придбано. В 2016р. йому рідна тітка, рідна сестра батька [PERSON] , за якою доглядає та надає допомогу, подарувала йому квартиру, в [ADDRESS] , яка без ремонту та комунікацій, та непридатна для проживання, а зробити в ній ремонт у нього не має можливості. Дійсно у власності має автомобіль « Шевроле», який не новий, а 2007 року випуску, та був придбаний на кошти від продажу старого автомобіля. Звертає увагу суду, що позивач має дохід у вигляді не тільки однієї пенсії. У 2007 р. було зареєстровано ТОВ «Водтеплоенерго» засновником якого є [PERSON] , який на той час був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , статутний капітал товариства складає 50000 гривень, що було внесено [PERSON] Зазначив, що перебуває на утриманні жінки [PERSON] у якої проживає за адресою: [ADDRESS] , оскільки на протязі двох останніх років не має доходів. З ними проживає його донька [PERSON] , 1977 року народження з дитиною [PERSON] , [INFO] , яка є одинокою матір`ю. Також, просив врахувати що він є ФОП, але з часу реєстрації ФОП в 2017р., прибуток від підприємницької діяльності поки ще не отримував, також є хворою людиною на цукровий діабет, тип 2, середньої важкості в стадії медекомпенсації, діабетична нейропотія нижніх кінцевок, катаракта, діабетична лисциркуляторна енцефолапатія, та кожен день у зв`язку з хворою я приймаю ліки, вартістю на місяць приблизно 993,51 грн., два рази на рік лікується в стаціонарі, де витрачає на лікування приблизно 4600 грн., та на сьогодні займається оформленням групи інвалідності. 22.04.2019 року позивачем [PERSON] подано відповідь на відзив(а.с.38-40).У відповіді на відзив зазначив, що ніколи не ухилявся від утримання сина, займався його вихованням та завжди утримував його. Працював, ходив у моря на кораблях і заробляв гроші для сім`ї, для сина. Свого житла не має, так як, свого часу квартира була продана і гроші були дані синові на ведення бізнесу. Роками орендує житло, що для нього дуже дорого, оскільки інших доходів крім пенсії немає. Зазначив, що твердження відповідача, що він проживає в м.Вишневе з жінкою, не відповідає дійсності. Вказує, що лише з відзиву відповідача дізнався, що на його ім`я у 2007 році зареєстровано товариство, статутний капітал якого 50000 тисяч гривень. Зазначає, що ніколи таких грошей не держав в руках, хто на його ім`я зареєстрував це товариство буде розбиратися слідство,так як він звернувся до правоохоронних органів. Крім того, твердження відповідача, що з ним разом проживає його донька [PERSON] , не відповідає дійсності, оскільки в доньки відповідача своя сім`я і вона живе окремо. Також стверджує, що фактично подарована квартира відповідача придбана за кошти останнього, але щоб не показувати цього відповідач оформив на себе договір дарування. Стверджує, що автомобілі відповідач міняє постійно, так як має для цього матеріальні можливості. Ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 26 квітня 2019 року( а.с.48,49) цивільну справу за позовом [PERSON] про стягнення аліментів на утримання батька передати для розгляду за підсудністю до Бориспільського міськрайонного суду Київської області. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2019 року (а.с.58) прийнято дану справу та призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 13.09.2019 року задоволено клопотання позивача [PERSON] про витребування письмових доказів задовольнити, витребувати з Бориспільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області довідку з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП ФО - [NUMBER] ) за період 2018, січень-вересень 2019 року ( а.с.66,68,69). Ухвалою суду від 22.10.2019 р. , яка відображена у протоколі судового засідання( а.с.94,95), відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача-адвоката Сацика В.О. про допит свідка [PERSON] . У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, а також підтвердив викладені в позовній заяві та відповіді на відзив обставини, просив позов задовольнити. Також зазначив, що відповідачем не наведено та не доведено обставин, які б звільняли його від обов`язку утримувати непрацездатного батька. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно поданого відзиву ( а.с.19-21), просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав зазначених у відзиві. Представник відповідача-адвокат Сацик В.О. у судовому зазначив, що позов не визнають, та просив відмовити у його задоволенні, оскільки позивачем при зверненні до суду не надано доказів на підтвердження своїх позовних вимог. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , є рідним сином позивача [PERSON] , що визнано сторонами та підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (повторне), виданим Печерським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві 26 січня 2019 року( а.с.3). Позивач [PERSON] , [INFO] , є особою похилого непрацездатного віку, пенсіонером, що підтверджується даними його паспорта (а.с. 93). Згідно з довідкою, виданою Бориспільським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Київської області № 78/02 від 08.02.2019 (а.с.4), позивач перебуває на обліку в Бориспільському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області і отримує пенсію за віком з 01.09.2009 року довічно у сумі 1982 гривень 49 копійок. Нормами частини першої статті 202 СК України передбачено, що повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. Обов`язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх батьків також передбачений ст.51 Конституції України. Суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків (ст.205 СК України). Як зазначив позивач у позовній заяві (а.с.1,2) та у судовому засіданні, свого житла немає, вимушений його орендувати, за віком має ряд захворювань та потребує витрачання коштів на придбання ліків, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, інших джерел доходу, крім пенсії немає. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 12 червня 2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститись позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину. Всупереч наведеному ні при зверненні до суду, ні у судовому засіданні позивачу не вдалося довести ту обставину, що орендує житло, має ряд захворювань та витрачає кошти на придбання ліків. Водночас, посилання відповідача, що позивач [PERSON] , крім пенсії, має додатковий дохід від ТОВ «Водтеплоенерго», засновником якого є, статутний капітал товариства складає 50000 гривень, суд не бере до уваги, поскільки не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні. Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 16.07.2007 зареєстровано ТОВ «Водтеплоенерго», засновником якого є [PERSON] , розмір внеску до статутного фонду -50000, 00грн.( а.с.89-91). Однак, дану обставину позивач не визнає і оспорює, в зв`язку з чим 27.04.2019 року звернувся до правоохоронних органів про притягнення до відповідальності особи, яка використала його ім`я при реєстрації товариства( а.с.74-79). Отже, встановлено, що позивач [PERSON] , є непрацездатною особою, інших видів доходів, окрім пенсії, не має. Згідно матеріалів справи також встановлено, що відповідач [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , право власності якої належить [PERSON] згідно договору дарування, посвідченого 22.02.2016 року приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Віценко В.О. за реєстровим № 67( а.с.27). Відповідач [PERSON] є фізичною особою підприємцем. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за період з 01.01.2018 по 30.06.2019 суми виплачених доходів [PERSON] відсутні (а.с.85,86), що також підтверджується копією податкової декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік( а.с.26). Крім того, з довідки КНП БРР Київської області « Бориспільська багатопрофільна лікарні інтенсивного лікування» (а.с.28) вбачається, що відповідач [PERSON] хворіє на цукровий діабет, тип 2, середньої важкості в стадії медекомпенсації, діабетична нейропотія нижніх кінцевок, катаракта, діабетична дисциркуляторна енцефолапатія. Разом з тим, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі. Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом першої, другої чи третьої групи. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч.1 ст.204 СК України. Оскільки доказів ухилення позивача від виконання своїх батьківських обов`язків суду не надано, суд приходить до висновку, що відповідач у силу вищенаведених вимог закону зобов`язаний, та в силу свого працездатного віку має можливість надавати матеріальну допомогу, приймати участь в утриманні свого непрацездатного батька і є всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання батька. Ст. 1 Закону України "Про прожитковий мінімум"передбачено, що прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 липня - 1936 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: осіб, які втратили працездатність: з 1 липня - 1564 гривні. Тобто розмір пенсії позивача (1982,49 грн.) хоч і вище розміру прожиткового мінімуму для основних соціальних і демографічних груп населення, які втратили працездатність, проте, вочевидь, з урахуванням цін на харчування та ліки, не забезпечує потреб позивача, який в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що з метою належного утримання позивача та задоволення його потреб як непрацездатної особи, можливостей відповідача, слід визначити розмір належних до стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача в твердій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, оскільки така сума не перевищує ј від визначеного Законом мінімального розміру заробітної плати, який з 1 січня 2019 року становить 4173 гривні, та не поставить позивача в більш скрутне становище порівняно з позивачем, у разі відрахування аліментів у визначеному судом розмірі. Суд також вважає, що такий розмір аліментів є найбільш оптимальним та відповідає матеріальному стану відповідача, а також враховує, що визначений позивачем розмір аліментів 6000 гривень ним одним чином не обґрунтований та не доведений. Відповідно до положень ст. 191 СК України стягнення аліментів слід розпочати з дня звернення з позовом до суду, тобто з 11.02.2019 та продовжувати довічно. Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 гривні 40 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь держави відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial