Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

[PERSON] у вересні 2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, при цьому зазначала, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.05.2011 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано та стягнуто з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] в сумі 500 грн. щомісячно починаючи стягнення з 22.02.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказувала, що встановлений рішенням суду розмір аліментів наразі не є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, окрім цього із часу винесення рішення [PERSON] не виконує свого обовязку зі сплати аліментів, будь-яким чином не приймає участі в утриманні доньки, в звязку з чим повне утримання здійснює виключно позивач. З урахуванням збільшення прожиткового мінімуму на дитину та розміру її доходів просила суд збільшити розмір аліментів, встановлений рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.05.2011 року з 500,00 грн. на місяць до 1500,00 грн. щомісячно до досягнення донькою [PERSON], [INFO] повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Додатково пояснила, що на даний час працює економістом-аналітиком на ТОВ «Фортекс», її середньомісячний дохід складає 3200,00 грн. [PERSON] навчається в другому класі ЗОШ № 17 м. Черкаси та займається у зразковому шоу-гурті «Анфас» позашкільного навчального закладу «Центр дитячої та юнацької творчості м. Черкаси». Стан здоровя її та дитини задовільний. [PERSON] проживає разом з нею та перебуває повністю на її утриманні, відповідач [PERSON] проживає окремо. Чи перебувають на утриманні відповідача інші особи їй невідомо, також їй не відомо чи працевлаштований [PERSON] на теперішній час. Справу розглянуто за відсутності відповідача [PERSON] повідомленого про час та місце судового засідання належним чином, що підтверджується розпискою від 26.10.2017 року про вручення відповідачу повістки про виклик до суду (а.с. 40). Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази встановив наступні 18.11.2006 року [PERSON], [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб, про що у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області зроблено актовий запис № 3304. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СР № 111098 від 10.03.2010 року (а.с. 23). Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.05.2011 року шлюб зареєстрований 18.11.2006 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) Ю.І. у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області зроблено актовий запис № 3304 розірвано та стягнуто з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 500 грн. щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 22.02.2011 року до повноліття. Рішення суду вступило в законну силу - 20.05.2011 року (а.с. 2). Після розірвання шлюбу позивач змінила прізвище з [PERSON] на дошлюбне [PERSON]. Згідно Довідки № 32 від 07.09.2017 року позивач [PERSON] працює економістом-аналітиком на ТОВ «Фортекс», її дохід складає 3200,00 грн. на місяць (а.с.3). Відповідно до Довідки № 379 від 13.10.2017 року [PERSON], [INFO] навчається у зразковому шоу-гурті «Анфас» позашкільного навчального закладу «Центр дитячої та юнацької творчості м. Черкаси» (а.с. 24). Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Відповідно до ч.2, 3 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Таким чином, суд вважає, що відповідач нарівні зі позивачем зобов'язаний нести витрати на утримання дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За таких обставин [PERSON] зобовязаний утримувати доньку [PERSON] до досягнення нею повноліття. Вказаний обовязок є безумовним. Враховуючи, що фактично піклуванням дитини займається позивачка, то вона має право на отримання від відповідача аліментів на утримання їх доньки. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина, природньо потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту тощо, що тягне відповідну зміну матеріального становища матері. Крім того, з часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" у 2017 році встановлені наступні розміри прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 року - 1544 гривні, з 1 травня - 1624 гривні, з 1 грудня - 1700 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2017 року - 1600 гривень, з 1 травня - 1684 гривні, з 1 грудня - 1762 гривні; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні. Отже, суд приходить до висновку, що є всі підстави для збільшення розміру аліментів стягнутим рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.05.2011 року. Що стосується розміру аліментів, які підлягають встановленню, то слід зазначити наступне. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аналогічні розяснення містить п.17 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2-3 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. З урахуванням вимог статей 182,184 СК України та обставин встановлених під час судового розгляду, розміру прожиткового мінімуму, який встановлений на даний час суд приходить до висновку, що розмір аліментів, який підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] повинен бути встановлений у розмірі 1 200 грн. щомісячно, з індексацією відповідно до закону. Стягнення аліментів у новому розмірі необхідно розпочати з дня набрання даним рішенням суду законної сили і до повноліття [PERSON], [INFO], тобто до 12.02.2028 року. Визначений позивачем розмір аліментів у 1500,00 грн. суд вважає необґрунтовано великим. Своїх заперечень проти позову, та доказів, які б підтверджували такі заперечення відповідач суду не надав. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» складає 640 грн. На підставі ст.ст. 141, 150, 180-183, 184, 192 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10-11, 60-61, 88, 209, 212, 214-215, 217, 224-225 ЦПК України, суд

Outcome: partial