Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання безпідставним перерахування коштів, стягнення пені та 3-х відсотків річних за порушення грошового зобов'язання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 22.01.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір банківського рахунку № 811144, згідно якого відповідачем на ім'я позивача було відкрито поточний рахунок у банківських металах [NUMBER]. 31.12.2009 року відповідач на вказаний рахунок перерахував 30,38 тройських унцій золота 999,9 проби, що відповідно становив розмір вкладу позивача та нарахованих йому відсотків за Договором строкового банківського вкладу (депозиту) у банківських металах "Золотий вклад для фізичних осіб " № 811145/04-Д, який було укладено між сторонами 22.01.2008 року. 16.06.2011 року та 31.08.2011 року відповідач без згоди позивача безпідставно здійснив перерахування відповідних коштів (золота) із рахунку позивача. У зв'язку із вказаними обставинами позивач звернувся до суду з цим позовом та просить визнати безпідставним перерахування із його банківського рахунка [NUMBER] 16.06.2011 року 23,7 тройських унцій золота 999,9 проби та 0,13 тройських унцій золота, яке було здійснено 31.08.2011 року та відповідно просить зобов'язати відповідача зарахувати на її банківський рахунок 23,83 тройських унцій золота 999,9 проби (959 XAU). Також позивач просить стягнути із відповідача пеню за період безпідставного перерахування з рахунку позивача грошових коштів (золота) і до часу пред'явлення цього позову, розмір якої становить 29,6564 тройських унцій золота 999,9 проби (959 XAU) та суму 3 % річних за цей же період в розмірі 2,0536 тройських унцій золота 999,9 проби (959 XAU), а також стягнути з відповідача сплачену суму судового збору. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, вказуючи на те, що на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12.02.2010 року щодо повернення суми депозитного вкладу в золотих зливках по Договору № 811145/04-Д, відповідачем було перераховано на відповідний рахунок ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві грошові кошти в розмірі 261320 грн., що на час винесення рішення і становило розмір депозитного вкладу у золоті (тройських унціях), які наразі просить перерахувати на свій банківський рахунок позивач. Таким чином, відповідач здійснив повернення депозитного вкладу позивачу який виміріювався золотими злитками в грамах (унціями) золота, в гривневому еквіваленті згідно рішення суду, і тому відповідно відповідач не зобов'язаний перераховувати на банківський рахунок позивача суму вкладу у тройських унціях, оскільки ця суму була повернута позивачу у гривнях. Також представник відповідача заперечував щодо стягнення суми пені та 3 % річних, вказуючи на те, що дані вимоги не підлягають задоволенню у зв'язку із їх необґрунтованістю та безпідставністю. У зв'язку із наведеними обставинами, представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.01.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір банківського рахунку № 811144, згідно якого відповідачем на ім'я позивача було відкрито поточний рахунок у банківських металах [NUMBER]. 31.12.2009 року відповідач на вказаний рахунок перерахував 30,38 тройських унцій золота 999,9 проби, що відповідно становило розмір вкладу позивача та нарахованих йому відсотків за Договором строкового банківського вкладу (депозиту) у банківських металах "Золотий вклад для фізичних осіб" № 811145/04-Д, який було укладено між сторонами 22.01.2008 року. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12.02.2010 року було присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором строкового банківського вкладу (депозиту) у банківських металах "Золотий вклад для фізичних осіб" № 811145/04-Д від 22.01.2008 року 945 г. золота в зливках 999,9 проби, що складає в гривневому еквіваленті 262710 грн. Постановою державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві від 18.11.2010 року було відкрите виконавче провадження ВП № 22676216 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-6300, виданого 07.05.2010 року Шевченківським районним судом м. Києва щодо примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12.02.2010 року про стягнення з ВАТ «КБ «Надра» на користь [PERSON] за Договором № 811145/04-Д строкового банківського вкладу в банківських металах «Золотий вклад для фізичних осіб» від 22.01.2008 року заборгованість по депозитному вкладу-банківський метал: золото в зливках 999,9 проба номіналом 100 грам в кількості 9 шт., золото в зливках 999,9 проби вагою 40 грам в кількості 1 шт., 5 грамів, які в гривневому еквіваленті 1065,00 грн., всього: 940 грам, що складає в гривневому еквіваленті 261320,00 грн. та 1065,00 грн., а всього: 262710,00 грн. 19.05.2011 року на виконання даного виконавчого провадження відбулось примусове списання коштів з рахунків ПАТ «КБ «Надра» в сумі 289081,00 грн. на відповідний рахунок ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві щодо погашення заборгованості перед [PERSON], що підтверджується платіжним дорученням № 487/27 від 19.05.2011 року (а.с. 20). Таким чином, відповідачем було виконане рішення суду від 10.02.2010 року та повернуто позивачу суму депозитного вкладу золотих зливків у грошовому гривневому еквіваленті, як було зазначено у судовому рішенні. Відповідно до ст. 1071 ЦК України, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом. Такими чином, відповідач, маючи зобов'язання перед позивачем щодо повернення суми депозиту на підставі рішення суду у золотих зливках та з визначеним суми боргу у гривневому еквіваленті, повернув позивачу відповідну еквівалентну суму вартості цих зливків у гривнях, що було визначено судовим рішенням від 10.02.2010 року. Відповідно до ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. У зв'язку із цим відповідно відповідач, зважаючи на положення ст. 8, 601, 1071 ЦК України правомірно отримав з поточного рахунку в банківських металах [PERSON] 16.06.2011 року та 31.08.2011 року 23,7 та 0,13 тройських унцій золота 999,9 проби відповідно, що в гривневому еквіваленті за судовим рішенням становило погашену відповідачем суму боргу в розмірі 262710 грн., зважаючи на ту обставину, що оскільки відповідач виконав своє зобов'язання в гривнях, що було визначено в рішенні суду, а натомість відповідач отримав на свою користь із рахунку позивача золото у тройських унціях, вартість якого була рівна сплаченій сумі боргу. Таким чином, суд не знаходить жодних порушень зі сторони ПАТ «КБ «Надра» щодо перерахування в червні-серпні 2011 року з поточного рахунку в банківських металах [PERSON] 23,7 та 0,13 тройських унцій золота 999,9 проби після виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 лютого 2010 року. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд вважає безпідставними та необґрунтованими позовні вимоги позивача щодо визнання безпідставним перерахування із його банківського рахунка [NUMBER] 16.06.2011 року 23,7 тройських унцій золота 999,9 проби та 0,13 тройських унцій золота, яке було здійснено 31.08.2011 року та відповідно просить зобов'язати відповідача зарахувати на її банківський рахунок 23,83 тройських унцій золота 999,9 проби (959 XAU), оскільки відповідач законно та правомірно отримав їх взамін виконаного ним зобов'язання у вигляді погашення боргу у гривнях, що не було заборонено ні рішенням суду ні законом на час його виконання. Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що вказані вимоги позивача також є безпідставними та задоволенню не підлягають, оскільки заборгованість за депозитним вкладом стягнута в гривневому еквіваленті, а тому повернення її в банківському металі буде суперечити судовому рішенню, яке набрало законної сили, та яке вже виконано. Що стосується вимог позивача про стягнення суми пені та 3 % річних, то вони також не підлягають задоволенню, оскільки судом не встановлено порушень зі сторони відповідача щодо отримання 23,83 тройських унцій золота, та відповідно не встановлено порушень прав позивача зі сторони відповідача, а тому відповідно відсутні підстави для застосування засобів захисту порушених права позивача у вигляді стягнення вказаних штрафних санкцій. Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги позивача безпідставними та необґрунтованими та відповідно такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed