Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

23 лютого 2017 р. позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 28.03.2008 року в загальному розмірі 47429,33 грн. та судових витрат у розмірі 1600,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач зазначив, що 28.03.2008 р між ним та відповідачем по справі було укладено кредитний договір шляхом підписання заяви приєднання, який складається із самої заяви та, запропонованих ПАТ КБ «Приватбанк», «Умов та правил надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою» та «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті. Відповідач отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач кредитні зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 31.01.2017 р. утворилася заборгованість в сумі 47429,33 грн., а саме: заборгованість за кредитом - 4952,86 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 36929,84 грн., пеня та комісія - 3050 грн., а також штраф (фіксована частина) в розмірі 250,00 грн., штраф (процентна складова) в розмірі 2246,63 грн. Представник позивача Плеханов А.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] проти вимог позовної заяви заперечила, посилаючись на те, що хоча вона дійсно має заборгованість за кредитним договором, однак вважає, що позивачем не обґрунтовано нарахована сума процентів за користування кредитними коштами, вказана в позовній заяві, а також штраф та пеня. Крім того, пояснила, що на даний час вона має складний матеріальний стан, в зв'язку з тим, що самостійно утримає двох неповнолітніх дітей та через світову фінансову кризу. Дослідивши обставини справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 28.03.2008 р. [PERSON] приєдналась до Умов і Правил надання банківських послуг ЗАТ КБ "ПриватБанк", ознайомившись з ними та підписавши відповідну заяв. ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов'язків ЗАТ КБ «ПриватБанк», у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. замінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», про що зазначено у п.1.1 Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк». 17 липня 2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. Таким чином між сторонами було укладено кредитний договір №б/н від 28.03.2008 року на умовах, викладених в заяві про надання кредитної картки «Універсальна» та довідці про умови кредитування, згідно з якими відповідач отримала кредит у вигляді поновлюваної кредитної лінії з базовою процентною ставкою - 3,0 % на місяць (нараховується на залишок заборгованості із розрахунку 360 днів на рік; розмір щомісячних платежів складає 7% від заборгованості, але не менше 50 грн./10$, та не більше залишку заборгованості зі строком внесення щомісячного платежу - до 25 числа місяця, наступного за звітним. Також було погоджено нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості, яка складається з пені (1) - базова процентна ставка по договору/30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту та пені (2) - 1% від заборгованості, але не менше 10 грн./2$ на місяць, нараховується 1 раз на місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 та більше днів при виникненні прострочення на суму більше 50 грн./10$. Штраф за договором нараховується внаслідок порушення строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню за договором понад 120 днів в розмірі 250 грн. +5% від суми позову. Відповідно до п. 5.3 розділу ІІ «Правила користування платіжною картою» строк та порядок погашення за Кредитом (кредитний ліміт, кредитна лінія) за платіжними картами із встановленим Мінімальним обов'язковим платежем наведено в Пам'ятці Клієнта, яка є невід'ємною частиною Договору. Платіж включає плату за користування Кредитом, передбачену Тарифами, та частину заборгованості за Кредитом. Відповідно до п. 5.3. розділу І «Умов та Правил надання банківських послуг» Банк має право здійснювати зміни Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк за виключенням випадків зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта , а саме у виписці по Картрахунку відповідно до п. 4.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів Банк не отримав повідомлення від Клієнта про незгоду із змінами, то вважається що Клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку Кредиту (кредитного ліміту), Банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення Клієнта. Згідно з п. 4.9 обов'язком банку є не менше одного разу на місяць способом вказаним в Заяві , надавати Держателю виписки про стан Картрахунків та про виконані за попередній місяць операції по Картрахункам. При підключені Держателя до системи INTERNET-banking (приват24) надання виписок здійснюється через даний комплекс. При підключені Клієнта до комплексу Mobile-banking Банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції SMS-повідомлень. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором, що стороною відповідача не спростовується. Відповідно до довідок, долучених до матеріалів справи, станом на 24.05.2013 рік кредитний ліміт по картці складав 5000 грн., дія якого пролонговувалась перевипуском карт, термін дії останньої 04/17. У відповідності до п.5.5 розділу ІІ «Правила користування платіжною картою» позивач нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами Банку з розрахунку 360 календарних днів на рік. Пунктом 5.5.1 передбачено, що за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань держатель сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри яких визначаються Тарифами. Відповідно до п.8.6 розділу І «Умов та Правил надання банківських послуг» при порушенні клієнтом строків платежів за любим з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідно до п.6.5 розділу І «Умов та Правил надання банківських послуг» позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В порушення умов Кредитного договору, ст.ст.509,526,1054 ЦК України відповідач кредитні зобов'язання за Договором не виконав, у зв'язку з чим станом на 31.01.2017 р. позивачем нарахована заборгованість в розмірі 47429,33 грн., яка складається з: - 4952,86 грн. - заборгованість за кредитом, - 36929,84 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, - 3050,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов і Правил надання банківських послуг: - 250 грн. - фіксована частина, - 2246,63 грн. - процентна складова. Суд, вирішуючи питання обґрунтованості вимог за наведеним розрахунком, виходить з того, що позивачем не обґрунтовано розрахунок в частині заборгованості за процентами за користування кредитними коштами. Так, суд відхиляє посилання позивача про правомірність збільшення процентної ставки за кредитним договором, оскільки нова процентна ставка за використання кредитних коштів застосовується для витрат, здійснених за карткою універсальна після зміни ставки, а із розрахунку, долученого до матеріалів справи, вбачається, що після підвищення процентної ставки відповідач витрати по картці не здійснювала. А отже, підвищенні проценти, запроваджені з 01.09.2014 року та 01.04.2015 року не застосовуються до суми заборгованості за кредитом, яка утворилась раніше та в наступному не збільшувалась. Крім того, хоча пунктом 5.5.1 розділу ІІ передбачено, що за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань держатель сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри яких визначаються Тарифами, в долученій до матеріалів справи довідці про умови кредитування підвищена процентна ставка за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань встановлена не була. Позивачем залишилось не доведеним чи повідомляв він відповідача відповідно до умов п. 5.3, 4.9 розділу І «Умов та Правил надання банківських послуг» про запровадження підвищеної процентної ставки щодо простроченої заборгованості та щодо порядку нарахування такої заборгованості. В зв'язку з тим, що суд дійшов до висновку про необґрунтованість вказаного розрахунку процентів, тому вважає за необхідне здійснити такий розрахунок, виходячи з наступного. 24.04.2014 року відповідач в останнє здійснила погашення заборгованості за кредитом в розмірі 400 грн., в зв'язку з чим 30.05.2014 року заборгованість відповідача набула статусу простроченої. Станом на 30.04.2014 року заборгованість за процентами у відповідача була 250,66 грн. В травні та липні 2014 року заборгованість за кредитним договором становила 4830,66 грн. Застосовуючи трьох відсоткову місячну ставку для цих двох місяців щодо суми заборгованості в розмірі 4830,66 грн., отримуємо добуток 289,84 коп., що відповідає розміру процентів, що мають бути нараховані на заборгованість за кредитним договором у травні та липні 2014 року (4830,66*3/100*2= 289,84 грн.). Наступний період, в якому заборгованість за кредитом становила 4714,35 грн., складається з 31 місяця. Застосовуючи трьох відсоткову місячну ставку до цієї заборгованості у вказаний період, отримуємо добуток 4384,35 грн. (4714,35*3/100*31=4384,35). За підсумком сума заборгованості за процентами складає 4924 грн. 85 коп., що утворена шляхом додавання вищевказаних доданків (250,66+289,84+4384,35=4924,85). Посилання позивача щодо наявності у відповідача заборгованості за штрафом є необґрунтованими, оскільки позивачем не враховані положення Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року та який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -УП). Відповідно до ст.2 Закону № 1669-УП на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 -УП цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. На виконання абзацу 3 п.5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 р. № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. у № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». 02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Пунктом 1 та 3 вказаного Розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053». Судом встановлено, що зареєстрованим місцем проживання [PERSON] є м. Костянтинівка Донецької області, яке відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 р. та від 02.12.2015 р. входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. За наведених підстав, суд вважає, вимоги стягнення пені та штрафів необґрунтованими. А отже суд вважає за необхідне в цій частині позовних вимог відмовити. Разом з тим, посилання відповідача про те, що на даний час вона має складний матеріальний стан, в зв'язку з тим, що самостійно утримає двох неповнолітніх дітей, про що було долучено копії свідоцтв про їх народження, та через світову фінансову кризу, суд до уваги не бере, оскільки зазначені обставини не можуть бути підставами для звільнення від виконання зобов'язання. Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що [PERSON] станом на 31.01.2017 р. має заборгованість за Кредитним договором в розмірі 9877,71 грн.: - 4952 грн. 86 коп. - заборгованість за кредитом, - 4924 грн. 85 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом. В цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із частковим задоволенням позову суд присуджує позивачеві з відповідача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що дорівнює 333,22 грн.

Outcome: partial