Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Харківський обласний центр зайнятості в особі Харківської районної філії Харківського обласного центру зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь Харківського обласного центру зайнятості 3234,95 грн. вартості професійного навчання та 289,60 грн. компенсації витрат на проїзд та судові витрати по справі в сумі 2102 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 14.01.2020 року відповідач звернувся до Харківської районної філії Харківського обласного центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні, де згідно його заяви йому надано статус безробітного з призначенням допомоги по безробіттю з 14.01.2020 року. [PERSON] 21.01.2020 року подав заяву про направлення його на професійне навчання до Харківського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості. Наказом від 22.01.2020 №11-3-СНН відповідача було зараховано до складу навчальної групи №6-ХЦ/20 за професією слюсар-ремонтник з 22.01.2020 року. Згідно з договором про професійне навчання безробітного № 201020012100001 від 21.01.2020 року, відповідач був направлений в Харківський центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості на професійне навчання за професією «слюсар-ремонтник» зі строком навчання з 21.01.2020 р. до 08.07.2020 року. У зв`язку з тим, що на території України з 12.03.2020 по 22.05.2020 року був введений карантин, яким було заборонено відвідування закладів освіти її здобувачами, Харківським центром професійно-технічної освіти державної служби зайнятості було призупинено навчання з 18.03.2020 по 22.05.2020 та додатковою угодою від 26.05.2020 №6 встановлено новий термін навчання за професією слюсар-ремонтник з 16.01.2020 по 11.09.2020. Відповідач без поважних причин припинив навчання у зв`язку з чим наказом №246-В-СНН від 03.08.2020 [PERSON] був відрахований з числа слухачів групи за професією слюсар-ремонтник за невиконання вимог освітніх програм навчальних планів з 03.08.2020. Вартість навчання відповідача за період з 16.01.2020 року по 02.08.2020 становить 3234 грн.95 коп., компенсація витрат на проїзд до місця розташування ХЦПТО ДСЗ за період з 22.01.2020 по 31.01.2020 року становить 289 грн.60 коп. Позивачем було направлено лист-претензію з вимогою добровільно сплатити суму боргу, яка отримана [PERSON] , однак сума коштів відповідачем не повернута, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30.12.2020 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, зазначив, що відповідачем після подання позову до суду добровільно сплачено 3049,60 грн., залишились несплаченими 474,95 грн., просить розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до п. 3 ст.\~211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшов відзив на позов, в якому він позовні вимоги визнав і просив розглядати справу без його участі. При розподілі судових витрат просить прийняти рішення про повернення позивачу 50% судового збору за подання позову з державного бюджету на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. [PERSON] 14.01.2020 звернувся за сприянням у працевлаштуванні до Харківської районної філії Харківського обласного центру зайнятості. Наказом від 17.01.2020 № НТ200117 відповідачу було надано статус безробітного з 14.01.2020 року, відкрито персональну картку №201020011400007. [PERSON] було роз`яснено чинне законодавство України про зайнятість, надані консультації з питань працевлаштування та порядку реєстрації в службі зайнятості, ознайомлено з правами та обов`язками зареєстрованих безробітних. 21.01.2020 року відповідач подав заяву про направлення його на професійне навчання за професією слюсар-ремонтник. Згідно з договором про професійне навчання безробітного № 201020012100001 від 21.01.2020, укладеного між Харківською районною філією Харківського обласного центру зайнятості та [PERSON] , відповідач був направлений в Харківський центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості на професійне навчання за професією слюсар-ремонтник зі строком навчання 838 годин з 21.01.2020 по 08.07.2020 року. Відповідно до п.п. 3.1.1. п. 3 Договору у разі припинення професійного навчання без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) Безробітній відшкодовує Центру, який уклав з ним договір на професійне навчання, суму витрат на професійне навчання, проїзд до місця розташування навчального закладу та у зворотньому напрямку, проживання у період навчання. Відповідно до п.п. 3.1.2. п. 3 Договору, якщо безробітній відмовляється добровільно повернути зазначені у пункті 3.1.1. Договору кошти, питання щодо їх повернення вирішується в судовому порядку. Наказом № 11-З-СНН від 22.01.2020 [PERSON] був зарахований на професійне навчання з 22.01.2020 року і його зараховано до складу навчальної групи №6-хц/20 на строк навчання з 22.01.2020 до 02.07.2020 року. У зв`язку з тим, що постановою КМУ №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 на території України з 12.03.2020 по 22.05.2020 року був введений карантин, яким було заборонено відвідування закладів освіти її здобувачами, Харківським центром професійно-технічної освіти державної служби зайнятості було призупинено навчання з 18.03.2020 по 22.05.2020 та додатковою угодою від 26.05.2020 №6 встановлено новий термін навчання за професією слюсар-ремонтник з 16.01.2020 по 11.09.2020. Відповідно до табелів відвідування занять слухачами групи №6-ХЦ/20 за період з січня 2020 по березень 2020 і червень-липень 2020 р. [PERSON] без поважних причин припинив навчання, про що листами від 21.02.2020 №264-05, від 04.06.2020 від 837-05, від 15.07.2020 від 1036-05 повідомлявся директор Харківської районної філії Харківського обласного центру зайнятості, провідним фахівцем з питань зайнятості Харківської районної філії ХОЦЗ [PERSON] неодноразово здійснювалися дзвінки на телефон [PERSON] з метою уточнення причин невідвідування навчального закладу, 24.02.2020 та 20.07.2020 надсилались листи з проханням повідомити про причини неявки, які залишились без реагування. Наказом № 246-В-СНН від 03.08.2020 року [PERSON] був відрахований з числа слухачів групи № 6-ХЦ/20 за професією слюсар-ремонтник за невиконання вимог освітніх програм навчальних планів. У зв`язку з цим йому була нарахована вартість відшкодування з професійного навчання за період з 16.01.2020 по 02.08.2020 у розмірі 3234 грн.95 коп., та компенсації витрат на проїзд у розмірі 289 грн.60 коп., що підтверджується листом №1181-06 від 13.08.2020, довідкою про вартість профнавчання для відшкодування коштів (додаток 1 до листа), кошторисом витрат, розрахуноком вартості навчання (додаток 2), довідкою №07-6544/20 від 24.12.2020, відомостями виплат за видами забезпечення №35 за лютий 2020 р., платіжним дорученням від 25.02.2020 року. 01.09.2020 року [PERSON] була направлена досудова вимога про відшкодування коштів . [PERSON] подав 24.09.2020 до Харківської районної філії ХОЦЗ заяву, в якій просив дозволити йому повернення коштів частинами протягом 2020 року, погашення боргу зобов`язувався здійснити до 01.01.2021 року. Відповідно до довідки Харківського обласного центру зайнятості №07-781/21 від 05.02.2021, [PERSON] перерахував на рахунок Харківського обласного центру зайнятості кошти, а саме: відшкодування компенсації витрат на проїзд у сумі 289,60 гривень та відшкодування вартості навчання у сумі 2760 гривень. Надаючи правову оцінку встановленим фактам, суд вважає наступне. Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 2\~Закону України\~«Про зайнятість\~населення» визначено, що безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу. Пунктом 2.2 Порядку професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованих безробітних, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України та Міністерства освіти та науки України від 31 травня 2013 року за № 318/655 (далі - Порядок) визначено, що якщо зареєстрований безробітний виявляє бажання пройти професійне навчання відповідно до результатів наданих послуг з професійної орієнтації, центр зайнятості за місцем реєстрації особи як безробітної укладає з ним договір та видає йому направлення на професійне навчання до навчального закладу за формою, наведеною в додатку 1 до цього Порядку. Абзацом 2 частиною 3 статті 36\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне соціальне\~страхування на\~випадок безробіття» передбачено, що у разі припинення професійної підготовки або підвищення кваліфікації за направленням державної служби зайнятості без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) із застрахованих осіб стягується сума витрат на професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації. Відповідно до пункту п. 2.10 Порядку, у разі припинення безробітним професійного навчання без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) безробітний відшкодовує центру зайнятості, який уклав з ним договір на професійне навчання, суму витрат на професійне навчання, проїзд до місця розташування навчального закладу та у зворотному напрямку, проживання у період навчання. Відповідач визнав обставини справи і суму заборгованості, позовні вимоги підтверджені відповідними доказами, а тому суд вважає, що наявні усі підстави для задоволення позову. В той час, враховуючи, що на момент розгляду справи відповідачем добровільно частково сплачена сума боргу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 474,95 грн. несплаченої заборгованості. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин, суд вважає, що є доцільним повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 1051,00 грн. В той час відповідно до ч.3 ст.142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 1051,00 грн.

Outcome: approved