Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

05.05.2015 позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача ПрАТ «СК «Провідна», в якому просить стягнути з останнього на свою користь суму страхового відшкодування у розмірі 32823,02 грн., 3% річних та інфляційні втрати у розмірі 16483,72 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 13.12.2013 між ним та відповідачем ПрАТ «СК «Провідна» було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АС/4799187), відповідно до якого він застрахував свій автомобіль Skoda Octavia, д.н.з. [NUMBER], на строк з 14.12.2013р. по 13.12.2014р. 06 вересня 2014 року відбувся страховий випадок, а саме, на вулиці Набережна в м. Ніжин Чернігівської області, він, керуючи забезпеченим транспортним засобом, здійснив наїзд на пішохода [PERSON], в наслідок якого останній завдано тілесні ушкодження. Він надав потерпілій першу медичну допомогу, та надалі вчинив всі дії, визначені Правилами дорожнього руху. Потерпіла потребувала негайної кваліфікованої медичної допомоги й подальшого лікування та була доставлена в Ніжинську центральну міську лікарню імені Миколи Галицького. Після дорожньо-транспортної пригоди він турбувався про стан здоров'я потерпілої, спілкувався з лікарями та вирішив компенсувати всі витрати на ліки та медичні послуги. 08.09.2014 він на виконання своїх обов'язків, затверджених п. 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звернувся з повідомленням №2300056786 до відповідача про настання страхової події разом з заявою з проханням надання дозволу на відшкодування затрат, понесених внаслідок лікування потерпілої від ДТП. Працівник відповідача прийняв заяву на добровільне відшкодування витрат потерпілої разом із рештою документів, визначених самим відповідачем, про що зазначено в інформаційному листі №2300056789 та підтверджено підписом працівника відповідача. Розуміючи важкий стан здоров'я потерпілої, та відсутність в неї грошових коштів на плату коштовного лікування, він 08.09.2014 зустрівся з родичами потерпілої та компенсував всі витрачені на той час грошові кошти, у відповідь йому були передані касові чеки, що засвідчували суму витрачених коштів, та взяв на себе всі подальші витрати пов'язані лікуванням потерпілої. Вважає, що у відповідача виникли зобов'язання у здійсненні страхового в відшкодування у зв'язку з автотранспортною пригодою, відповідно до пункту 2 Полісу № АС/4799187, та згідно статті 6 закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». На час повідомлення відповідача про настання страхового випадку розрахувати та оцінити нанесену шкоду було неможливо, так як нанесена шкода пов'язана із здоров'ям людини та індивідуальною реакцією організму на лікування. Відповідач ніякої відповіді на його заяву на добровільне відшкодування витрат на лікування потерпілої не надавав, аж до того часу, коли він не звернувся з заявою, в якій просив, щоб кошти по страховому випадку перерахували йому, спираючись на суму касових чеків, які він збирав, оплачуючи лікування потерпілої. Заяву він подав по закінченню лікування потерпілої, 24.01.2015, а відповідь від відповідача щодо відмови за номером №2300064899, надіслана 2 лютого 2015 року з вихідним номером №17-10/1302, отримавши яку відповідач повторно звернувся з проханням про перегляд його заяв, на що 24 лютого 2015 року також отримав відмову. Позивач зазначає, що відповідно до наявних чеків, ним оплачено лікування потерпілої на загальну суму 32 823,02 гривні, про що повідомлено відповідача, однак до цього часу страхове відшкодування не виплачено. Крім того, вважає, що страховиком відмова страховика у виплаті страхового відшкодування є неправомірною, а тому він має право на компенсацію 3% річних та інфляційних втрат відповідно до ст. 625 ЦК України - 334,80 грн. та 16 148,92 грн. відповідно. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. 23.07.2015 до канцелярії суду надійшли заперечення представника ПрАТ «СК «Провідна», в яких останній просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі через його безпідставність та необґрунтованість. Заперечення ґрунтуються на тому, що правовідносини, які виникли між сторонами регулюються спеціальним нормативно-правовим актом Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.04 р. № 1961-IV. Статтею 35 даного Закону передбачено перелік документів, які додаються до заяви про страхове відшкодування. Такі документи повинні мати відношення до страхової події та бути завіреними у встановленому порядку. При цьому, як зазначено представником відповідача, обов'язок щодо прийняття рішення стосовно виплати страхового відшкодування виникає у ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» лише після наданих йому визначених у ст. 35 Закону № 1961-IV документів про страховий випадок. Крім того, відповідно до положень ст. 36 Закону № 1961-IV, страховик здійснює компенсацію витрат страхувальника або особи, відповідальність якої застрахована, за умови, що такі витрати здійснюються за згодою страховика. Однак, витрати на лікування потерпілої [PERSON] були здійснені позивачем без погодження із відповідачем, що відповідно до положень ст. 35 Закону № 1961-IV є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Також, представник відповідача зазначає, що з огляду на положення ст. 24 Закону № 1961-IV витрати на лікування потерпілої мають бути обґрунтованими, а їх розмір та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально, відповідним закладом охорони здоров'я. Однак, як зазначено представником відповідача, наданими позивачем матеріалами документально підтверджуються лише витрати на суму 24812,19 грн., а тому розмір позовних вимог є необґрунтованим. В судове засідання представник відповідача ПрАТ «СК «Провідна» не з'явився, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався. При таких даних, враховуючи, що відповідач повідомлений належним чином, суд знаходить можливим розглянути справу в даному судовому засіданні у його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно п. 2.1 ст. 2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 1 липня 2004 року N 1961-IV, відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Відповідно до ст. 3 Закону України N 1961-IV, обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Положеннями ст. 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 6 Закону України N 1961-IV визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України N 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 24 Закону України N 1961-IV визначено особливості відшкодування шкоди, пов'язаної з лікуванням потерпілого. Пунктом 24.1 даної статті передбачено, що у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. У відповідності до п. 34.1 ст. 34 Закону України N 1961-IV, страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Згідно положень п. 36.1 ст. 36 Закону України N 1961-IV, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial