Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

07.06.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Чернігів-Автогаз» про стягнення компенсації за вимушений прогул та компенсації за затримку у видачі трудової книжки та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив стягнути з відповідача на свою користь компенсацію за вимушений прогул та затримку у видачі трудової книжки в сумі 62493,48 грн. за період з 12.10.2016 року по 03.08.2017 року. Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Представник позивача до початку розгляду справи через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи через канцелярію суду надіслав заяву про відкладення розгляду справи з посиланням на те, що заступник генерального директора перебуває у черговій відпустці, а надіслати до суду іншого повноважного представника нема можливості. У звязку із тим, що не подано даних, які б підтверджували поважність причин неявки, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання представника відповідача. Крім того, судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").\~ Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що позивач перебував з відповідачем у трудових відносинах з 01 квітня 2014 року, працював виконуючим обовязки директора товариства. 12 жовтня 2015 року позивач подав заяву про звільнення з роботи на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України. 07 січня 2016 року трудовий договір між сторонами був розірваний на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України. 13.05.2017 року Чернігівським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України позивачу було видано довідку, в якій було вказано, що дані в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування на застраховану особу [PERSON] відсутні (а.с. 8-9). 12.05.2017 року Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста [PERSON] територіального управління юстиції у місті Києві повідомив [PERSON] про те, що на примусовому виконанні у відділі перебуває виконавчий лист № 751/107/16-ц від 28.03.2016 року щодо зобовязання ТОВ «Чернігів-Автогаз» видати [PERSON] трудову книжку на імя [PERSON]. Станом на 12.05.2017 року рішення за виконавчим документом не виконано, боржником трудову книжку на імя [PERSON] не надано (а.с. 10). 30.08.2017 року Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста [PERSON] територіального управління юстиції у місті Києві повідомив [PERSON] про те, 04.08.2017 року на адресу відділу ДВС надійшла трудова книжка на імя [PERSON] (а.с. 27). 17.10.2016 року Деснянським районним судом м. Чернігова було прийнято рішення яким, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Чернігів-Автогаз» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки в розмірі 84513 (вісімдесят чотири тисячі пятсот тринадцять) грн , з утриманням із вказаної суми податку та обовязкових платежів за період з 01.10.2015 року по 12.10.2016 року. Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 22.11.2017 року апеляційну скаргу ТОВ «Чернігів-Автогаз» задоволено частково, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 жовтня 2016 року змінено, зменшивши суму середнього заробітку, яка підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Чернігів-Автогаз» на користь [PERSON], до 59 557 грн. 55 коп. (обовязкові платежі з даної суми не утримані), зменшивши суму судового збору, яка підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Чернігів-Автогаз» на користь держави, до 665 грн. 76 коп. (а.с. 4-7). Відповідно до ст.ст.47, ч.5 235 КЗпП України , власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Оскільки в судовому засіданні доведено, що мала місце затримка видачі позивачу трудової книжки на його користь належить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу у період з 12.10.2016 року по 03.08.2017 року тобто за період часу, що у денному виразі становить 9 місяців 15 днів* 6501 грн., що дорівнює 61654 грн. 65 коп. без утримання податків й інших обовязкових платежів. Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача.

Outcome: partial