Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, обгрунтовуючи тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, однак під час оформлення права власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] , встановлено, що Барською державною нотаріальною конторою на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Барського районного управління юстиції № 2н-238/07 від 21 травня 2008 року на вказаний будинок накладено арешт. У зв`язку із зазначеним 09 вересня 2021 року в.о. державного нотаріуса Барської державної нотаріальної контори Сушицькою А.О. винесено постанову № 123/02-31, якою відмовлено у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину. З метою скасування даного арешту позивач звернувся до Барського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), на що отримав відповідь, що виконавче провадження щодо [PERSON] завершено 29 січня 2010 року, а матеріали виконавчого провадження відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджено наказом Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07 червня 2016 року, знищені. Крім того, згідно повідомлення Барського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Хмельницький)\~Собковському Д.В.\~відмовлено у\~знятті арешту\~майна у\~зв`язку\~з відсутністю\~у відділі\~даного виконавчого\~провадження та\~рекомендовано звернутися\~до суду.\~Враховуючи те,\~що зняти зазначений арешт, накладений в процесі виконання рішення суду у позасудовому порядку станом на поточний момент є неможливим, тому позивач вимушений звертатися до суду за захистом своїх майнових прав. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Орлик В.О. в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання (а.с. 78-79). До початку\~розгляду справи\~по суті,\~представник позивача\~ [PERSON] \~адвокат Орлик\~В.О.\~подав до\~суду заяву\~про залишення\~без розгляду\~позову в\~частині позовних\~вимог про\~стягнення зБарського\~відділу державної\~виконавчої служби\~у Жмеринському\~районі Вінницької\~області Центрально-Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Хмельницький)\~судових витрат\~у розмірі\~1816\~грн. Просить заяву задовольнити, розглянути заяву та справу по\~суті у\~його відсутності\~та у\~відсутності позивача\~ [PERSON] (а.с. 75-76). Представник відповідача Барського відділу\~державної виконавчої\~служби у\~Жмеринському районі\~Вінницької області\~Центрально-Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Хмельницький) в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (а.с. 81). Начальник Барського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Л. Слюсар подала до суду заяву в якій позов визнає, просить розглянути справу у відсутності представника відповідача (а.с. 77). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Барської державної\~нотаріальної контори\~Вінницької області в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (а.с. 80). В.о. завідувача Барської державної нотаріальної контори Вінницької області Сушицька А.О. подала до суду заяву в якій просить розглянути справу у відсутності представника третьої особи (а.с. 43). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання. Враховуючи заяви сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 18 серпня 2006 року, посвідчено приватним нотаріусом Барського районного нотаріального округу Любарською Л.С., зареєстровано в реєстрі за № 1387, [PERSON] продала [PERSON] цілий житловий дерев`яно-вальковий будинок, зазначений в плані літерою "А", житловою площею 32,5 кв.м, з належним до нього погрібом "Б", що розташований в [ADDRESS] (а.с. 17). Згідно витягу з рішення Балківської сільської ради Барського району Вінницької області 3 сесії 7 скликання "Про перейменування вулиць та провулків в населених пунктах Балківської сільської ради" № 2-3/2016 від 28 січня 2016 року в [ADDRESS] перейменовано на вулицю Ординського Л. (а.с. 18). Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на житловий будинок [ADDRESS] , та належить на праві власності [PERSON] , на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Барського районного управління юстиції про арешт майна боржника і заборону його відчуження № 2н-238/07 від 21 травня 2008 року накладено обтяження у виді арешту, реєстраційний номер обтяження № 7260575, зареєстровано 27 травня 2008 року за № 7260575 Барською державною нотаріальною конторою (а.с. 19). Відповідно до копії свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , видано 22 січня 2010 року виконавчим комітетом Балківської сільської ради Барського району Вінницької області, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 5 (а.с. 16). Згідно з копією свідоцтва про народження позивача [PERSON] , серії [NUMBER] , видано повторно 29 листопада 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Барського районного управління юстиції, в графі "батько" записаний [PERSON] (а.с 15). Відповідно до постанови в.о. державного нотаріуса Барської державної нотаріальної контори Вінницької області Сушицької А.О. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 123/02-31 від 09 вересня 2021 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , що належав [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку тим, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний запис про арешт нерухомого майна [PERSON] (а.с. 20). Згідно з додатком до рішення виконавчого комітету Балківської сільської ради Барського району Вінницької області № 44 від 11 вересня 2014 року, витягом із нумерації житлових будинків по [ADDRESS] змінено нумерацію житлового будинку [ADDRESS] , власник [PERSON] (а.с. 21) Відповідно до повідомлення Барського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) № 17064 від 16 вересня 2021 року, станом на 13 вересня 2021 року у відділі не перебуває на виконанні виконавчий документ про стягнення з [PERSON] коштів. Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень у відділі перебувало виконавче провадження № 17035506, відкрите на підставі судового наказу Барського районного суду Вінницької області № 2н-238/07 від 09 листопада 2007 року про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ КБ "ПриватБанк" боргу в розмірі 6860 грн 37 коп. Виконавче провадження № 17035506 завершено 29 січня 2010 року у зв`язку зі смертю боржника та знищено за закінченням строку зберігання (а.с. 22). Згідно інформаційної довідки з Автоматизованої системи виконавчих проваджень "ВП-спецпідрозділ" виконавче провадження № 17035506 про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ КБ "ПриватБанк" боргу в розмірі 6860 грн 37 коп. завершено 29 січня 2010 року, підстава: боржник помер, про що свідчить свідоцтво про смерть від 22 січня 2010 року, актовий запис № 5 від 22 січня 2010 року (а.с. 23-24). Відповідно до копії акта відділу державної виконавчої служби Барського районного управління юстиції про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 10 лютого 2014 року виконавче провадження щодо виконання судового наказу № 2н-238/07 від 09 листопада 2007 року про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ КБ "ПриватБанк" боргу знищено за закінченням строку зберігання за № 1652, обліковий номер виконавчого провадження № 343/3, архівний № 813/10, технологія знищення - шляхом спалення (а.с. 57). Згідно з повідомленням Барського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) № 17065 від 16 вересня 2021 року, оскільки у відділі не перебуває на виконанні виконавчий документ про стягнення коштів з [PERSON] для вирішення питання щодо зняття арешту з майна боржника заявнику рекомендовано звернутися до суду (а.с. 25-26). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з пунктами 3, 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно із ст. 10 Загальної декларації прав людини кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з частинами 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо. Відповідно до п. 33 вказаної Постанови позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Згідно з частинами 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Згідно з частинами 1, 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті зазначеного вище майна. Позивач має намір розпорядитися вказаним майном, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити. Відтак, арешт накладений на майно порушує права позивача. Зазначені вище обставини підтверджуються належними та допустимими письмовими доказами, наявними у матеріалах справи. Таким чином, встановлено, що на даний час відсутні обставини, за яких було накладено арешт нерухомого майна, при цьому іншим шляхом поновити порушене право позивача неможливо. При цьому, суд враховує норми статті 5 ЦПК України, за якими передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Враховуючи те, що за наявності арешту (обтяження) накладеного на нерухоме майно, порушуються права позивача, внаслідок чого останній позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, підстави для продовження обтяження на майно відсутні, тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб - шляхом зняття арешту з майна. Щодо вимоги позивача [PERSON] про скасування державної реєстрації обтяження у виді арешту нерухомого майна - житлового будинку, що розташований\~по [ADDRESS] , суд дійшов такого висновку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державним реєстратором є: громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав; нотаріус; державний, приватний виконавець - у разі накладення/зняття таким виконавцем арешту на нерухоме майно під час примусового виконання рішень відповідно до закону. Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Отже, за змістом цієї правової норми виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Вказане узгоджується з висновками викладеними Верховним Судом у постановах від 03 вересня 2020 року у справі № 914/1201/19, від 23 червня 2020 року у справі № 906/516/19, від 30 червня 2020 року у справі № 922/3130/19, від 14 липня 2020 року у справі № 910/8387/19, від 20 серпня 2020 року у справі № 916/2464/19, від 28 жовтня 2020 р. у справі № 910/10963/19 та від 18 листопада 2020 року у справі № 154/883/19-ц. Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині скасування державної реєстрації обтяження (арешту) на житловий будинок. Враховуючи викладене, позов [PERSON] до Барського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Барська державна нотаріальна контора Вінницької області, про зняття арешту з нерухомого майна слід задовольнити, зняти арешт на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] , зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 7260575, накладений Барською державною нотаріальною конторою Вінницької області 27 травня 2008 року на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Барського районного управління юстиції про арешт майна боржника і заборону його відчуження від 21 травня 2008 року № 2н-238/07; скасувати обтяження у виді арешту на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] , зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 7260575, накладений Барською державною нотаріальною конторою Вінницької області 27 травня 2008 року на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Барського районного управління юстиції про арешт майна боржника і заборону його відчуження від 21 травня 2008 року № 2н-238/07 з одночасним припиненням обтяження у виді арешту. На підставі ч. 1 ст. 41 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 10 Загальної декларації прав людини, пунктами 2, 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна", ч. 1 ст. 40, частинами 1, 2 ст. 56, ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", п. 1 ч. 1 ст. 2, ч.\~1\~ст.\~10,\~ч.\~3\~ст.\~26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пунктів 3, 4 ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 319, частин 1, 2 ст. 321, ч. 1 ст. 391, ч. 5 ст. 1268, частин 1, 3 ст. 1296 ЦК України,

Outcome: approved