Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

29.05.2017 року позивач [PERSON] [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить зобовязати [PERSON] не чинити перешкоди у спілкуванні з синами [PERSON] [PERSON] огли, [INFO], [PERSON] [PERSON] огли, [INFO], визначивши спосіб участі батька у спілкуванні та вихованні дітей наступним чином: встановлення побачень позивача з синами у період перебування батька у м. Одесі з 15.00 год. до 20.00 год., попередивши за тиждень про свій приїзд [PERSON], за відсутності матері; встановлення можливості спілкування позивача з синами засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв'язку. При цьому позивач посилається на те, що від фактичних шлюбних стосунків сторін у них народилося двоє синів. Позивач вказує, що на теперішній час стосунки між сторонами припинені та вони проживають окремо. Однак, відповідачем чиняться перешкоди позивачу у вихованні та спілкуванні з малолітніми синами, в зв'язку із чим позивач змушений звернутися до суду із позовом. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити. При цьому представник вказав, що позовні вимоги узгоджуються із висновком органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовної заяви, оскільки вважає доводи, викладені позивачем у позовній заяві надуманими та такими, що не відповідають дійсності, так як вона не чинить перешкод в спілкуванні батьку з синами. Відповідач пояснила, що згодна на зустрічі батька з синами лише при її участі, так як має підозру, що батько викраде дітей та забере їх жити до Республіки Азербайджан. Представник третьої особи органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради до судового засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином. Матеріали справи містять заяву представника органу опіки та піклування про розгляд справи за її відсутності, вирішення справи залишають на розсуд суду та підтримують висновок від 12.05.2017 року. Вислухавши учасників справи, що з'явилися до судового засідання, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] [PERSON] огли, [INFO], та [PERSON] [PERSON] огли, [INFO], що вбачається із відповідних свідоцтв про народження, батьками у яких вказані сторони у справі /а.с. 28-29/. У ході розгляду справи сторона позивача пояснювала, що сторони тривалий час з лютого 2013 року по вересень 2015 року проживали разом із дітьми у Республіці Азербайджан, про що свідчать довідки № 202580 від 07.11.2016 року /а.с. 19-20/ та довідка № 2159 від 17.11.2016 року /а.с. 23-24/. Вказану обставину у ході розгляду справи визнавала відповідач. Представник позивача пояснював, що відповідач чинить перешкоди у вільному спілкуванні батька з синами, що стало підставою для його звернення 12.01.2017 року до Служби у справах дітей Одеської міської ради із заявою про прийняття рішення про зобовязання відповідача не перешкоджати [PERSON] [PERSON] брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з синами; а також визначити спосіб участі батька у вихованні дітей /а.с. 30-31/. Судом досліджено висновок Київської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування № 633/01-11 від 12.05.2017 року «Про визначення способу участі [PERSON] [PERSON], [INFO], у вихованні малолітніх [PERSON] [PERSON] огли, [INFO], [PERSON] [PERSON] огли, [INFO]». З висновку слідує, що дітьми повністю займається мати [PERSON], яка приводить і забирає хлопчиків з дитячого садка, слідкує за станом здоров'я, фізичним і психічним розвитком дітей, так як батько дітей зареєстрований у [INFO]. Встановлено, що після повернення матері з дітьми до України у 2015 році, [PERSON] обмежила спілкування дітей з батьком за допомогою засобів зв'язку «Skype», «WhatsApp». Висновком встановлено, що враховуючи рівні права батьків на виховання дітей, діючи в інтересах малолітніх орган опіки та піклування вважає доцільним визначити порядок та спосіб участі батька у вихованні синів, шляхом встановлення побачень батька з синами у період перебування батька у м. Одесі з 15.00 год. до 20.00 год., попередивши за тиждень про свій приїзд матір, без її присутності. Спілкування батька з дітьми має відбуватися за умови забезпечення батьком необхідного духовного, фізичного і морального розвитку дитини, з урахуванням режиму дня малолітніх дітей та особливостей відповідного віку дітей /а.с. 32-34/. Судом досліджено телефонну переписку сторін щодо вирішення питання про порядок та спосіб участі батька у вихованні синів, з якої слідує, що між батьками є непорозуміння щодо їх стосунків. Зобов'язання позивача щодо добровільного утримання дітей виконуються не регулярно, перерахування коштів на утримання дітей залежить від надання відповідачем можливості спілкування та зустрічей батька з синами. Таким чином, судом встановлено, що відповідач фактично не заперечує проти спілкування позивача із дітьми, проте наполягає на тому, що таке спілкування має відбуватися виключно за її присутності. Оскільки, у відповідача наявні підозри щодо можливого відібрання батьком дітей. Отже, позивач правомірно звернувся до суду з позовом, та між сторонами існує спір, який регламентується положеннями ст.159 СК України. Згідно з ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На підтвердження доводів відповідача, що спілкування батька з дітьми має відбуватися виключно у присутності матері, судом досліджено надані письмові докази. Так, з [PERSON] України в Азербайджанській Республіці від 13.09.2013 року слідує, що шлюб між [PERSON] [PERSON] та [PERSON] не зареєстровано, так як чоловік перебуває в іншому законному шлюбі. Звернення [PERSON]І до [PERSON] обумовлено особистими конфліктами, що виникли із [PERSON] [PERSON]. В результаті останнього конфлікту чоловік вигнав [PERSON] разом з дітьми з будинку та завдав жінці тілесних ушкоджень. У звязку із чим, жінку було супроводжено консульським співробітником до місцевого відділу поліції з метою подання відповідної заяви та проходження медичної експертизи. [PERSON], кваліфікуючи поведінку [PERSON] [PERSON] як жорстоке поводження із дітьми, звернулося через МЗС АР до правоохоронних органів з проханням сприяти в оперативному вирішені питання повернення дітей разом із матірю в Україну, оскільки, [PERSON] [PERSON] як батько, відмовився надати нотаріальну згоду на їх виїзд з Азербайджанської Республіки. З довідки № 75 від 04.09.2017 року практичного психолога Одеського дошкільного навчального закладу «Ясла-садок» № 10 за результатами очного психологічного обстеження вихованця старшої групи [PERSON] вбачається, що в результаті дослідження встановлено, що в родині між дитиною і мамою дуже теплі, довірчі відносини. Щодо відносин із батьком, то встановлено, що дитина любить батька, і вважає його членом сімї, але через те, що рідко з ним бачиться, відчуває невеликий дискомфорт при спілкуванні по телефону або при відеозвязку. У зв'язку із чим, на сьогоднішній день було б доречно спілкування дитини з батьком у присутності матері для душевної рівноваги дитини. Надалі, після закінчення адаптаційного періоду, цілком можливе спілкування батька з дитиною наодинці, або в полі зору матері, але без її безпосередньої присутності. В ході судового розгляду справи, судом детально проаналізовано доводи як сторони позивача, так і сторони відповідача. Так, суд не погоджується із поясненнями сторони відповідача щодо необґрунтованості висновку Київської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування від 12.05.2017 року, оскільки вказаний висновок на теперішній час чинний та не скасований у судовому порядку. При цьому суд зазначає, що вказаний висновок має рекомендаційний характер при вирішення судом спору по суті. Статтею 150 СК України передбачені обовязки батьків щодо виховання і розвитку дитини, в тому числі: обовязок піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, обовязок забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та інші обовязки. При прийнятті рішення по справі судом також береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа "Савіни проти України" (Заява N 39948/06) у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Крім того діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.114 наведеного вище Закону). Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними-установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Проаналізувавши встановлені обставини, та враховуючи першочергово інтереси дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] [PERSON] підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та частково доведені, а саме суд вважає, що спілкування батька з синами має відбуватися за присутності матері до досягнення дітьми десятирічного віку, та забезпечення батьком необхідного духовного, фізичного і морального розвитку дітей, з урахуванням режиму дня малолітніх дітей та особливостей відповідного віку дітей.

Outcome: partial