Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

Чорнобаївська районна державна адміністрація Черкаської області (служба у справах дітей) (далі - позивач) в інтересах малолітньої [PERSON] звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про позбавлення батьківських прав та стягнення коштів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що на засіданні комісії райдержадміністрації з питань захисту прав дитини 15 червня 2017 року прийнято рішення щодо позбавлення батьківських прав відповідача стосовно її неповнолітньої дочки - [PERSON] Зокрема, відповідач постійно змінює місце проживання, ніде не працює, веде асоціальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, впродовж останніх п'яти років систематично не виконує батьківських обов'язків, що призвело до бездоглядності дитини. Малолітня [PERSON] двічі навчалася у першому класі школи через часті пропуски та незасвоєння програмного матеріалу. Під час обстеження умов проживання сім'ї відповідача виявлено, що умови для проживання та виховання дитини є незадовільними, відсутні продукти харчування, одяг. З березня 2017 року дитина перебуває в КЗ «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради». У зв'язку з цим позивач, посилаючись на приписи Сімейного кодексу України, просив суд позбавити відповідача батьківських прав та стягнути аліменти. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позові. Відповідач у судовому засіданні визнала повністю, а також підтвердила викладені у позовній заяви обставини, що стали підставою для звернення до суду. Зазначила, що позбавлення її батьківських прав дасть можливість влаштувати дочку в нову родину, що піде їй на користь. При цьому вказувала, що намагатиметься сплачувати аліменти у разі задоволення позову. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідач є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 8 травня 2008 року серії [NUMBER] (а.с. 6). Згідно з копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 15 березня 2017 року № 00017782534 (а.с. 7-8) державна реєстрація народження проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері). На даний час малолітня [PERSON] з березня 2017 року перебуває у КЗ «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради». Під час навчання у 1 класі Червоногірського НВК малолітня [PERSON] виявила низький рівень знань через часті пропуски занять внаслідок недобросовісного виконання матір'ю батьківських обов'язків, мала дефекти мовлення, фізично розвинена, до дітей ставилася добре, включалася в ігри, брала участь у святах, але мати не приходила на свята та не турбувалася про забезпечення дитини одягом, дитина потребувала допомоги психолога, а з боку матері постійної уваги, доброти і ласки, що підтверджується відповідною характеристикою (а.с. 23). В матеріалах справи міститься низка листів директора Червоногірського НВК [PERSON] від 29 листопада 2013 року вих. № 23 (а.с.17), від 24 лютого 2016 року вих. № 7 (а.с. 14), від 26 квітня 2016 року вих. № 12 (а.с. 24-25), від 2 червня 2016 року вих. № 17 (а.с. 26), направлених на адресу начальника служби у справах дітей Чорнобаївської РДА [PERSON], в яких вказувалося на незадовільні умови проживання малолітньої [PERSON], невиконання відповідачем батьківських обов'язків, часті пропуски дитиною занять у школі та висловлювалося прохання посприяти у вирішенні ситуації, що склалася, оскільки вона загрожувала життю та здоров'ю дитини. Відповідач за місцем проживання характеризується виключно негативно, веде антисоціальний спосіб життя, вживає спиртні напої, не виконує батьківські обов'язки, внаслідок чого дитини більше року не відвідувала школу, що підтверджується виданою Мельниківською сільською радою Чорнобаївського району Черкаської області довідкою-характеристикою від 7 червня 2017 року № 738 (а.с. 22). Відповідно до наявних в матеріалах справи копій актів обстеження умов проживання відповідача від 16 квітня 2013 року (а.с. 18), від 2 жовтня 2013 року (а.с. 16), від 28 лютого 2017 року (а.с. 10) неодноразово зафіксовано, що умови проживання дитини незадовільні, вона не має облаштованого місця для навчання та ігор, спальне місце не має постільної білизни, відсутні продукти харчування, санітарні умови незадовільні. Згідно з копією акту соціального інспектування від 26 січня 2016 року № 7 під час відвідування сімї відповіача виявлено, що остання зловживає спиртиним напоями, вихованням дочки майже не займається, працевлаштовуватися не збирається, дитину на довгий час залишає одну зі співмешканцем, а сама вдома не ночує. В будинку брудно і холодно, дитина більшу частину часу проводить на печі, місця для навчання та окремого ліжка не має. На вигляд дитина неохайна, волосся та тіло брудні, одяг не відповідає сезону (а.с. 15). Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Чорнобаїйвського району Черкаської області від 16 березня 2016 року № 18 сім'ю відповідача, де утримувалася малолітня [PERSON], поставлено на облік як неблагополучну (а.с. 20-21). Згідно з висновком органу опіки та піклування Чорнобаївської районної державної адміністрації Черкаської області від 22 червня 2017 року № 228/01/01-38 розглянуто питання та вирішено за доцільне позбавити батьківських прав відповідача відносно її дочки - [PERSON] (а.с. 4-5). Відповідно до ст.ст. 164, 166 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Суд, беручи до уваги визнання позову відповідачем, вважає, що відповідач батьківські обов'язки не виконує, не піклується про фізичний і духовний розвиток дочки, не переймається її вихованням, навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання освіти. Зазначені фактори в сукупності суд розцінює як ухилення від виховання дитини, а тому позов підлягає до задоволення, оскільки має місце порушення законних права та інтересів дитини. З огляду на задоволення позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав та визнання відповідачем позову суд вважає за доцільне стягнути з останньої аліменти на утримання дитини. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved