Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, стягнення заборгованості по сплаті аліментів та пені за прострочення сплати аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 16 жовтня 2002 року до 27 липня 2012 року. В шлюбі у них народилася двоє дітей: сини - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які в даний час знаходяться на утриманні матері. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 травня 2014 року постановлено стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі - ? частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 березня 2014 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Зазначає, що в даний час відповідач має сплачувати більший розмір аліментів, оскільки відповідно до змін у законодавстві був збільшений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути менший, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, вказує,що відповідач з 01 червня 2017 року свідомо ухиляється від виконання рішення суду, щодо сплати аліментів, а тому виникла заборгованість, згідно її розрахунку в розмірі 15348,22 грн. та пеня за прострочення сплати аліментів в розмірі 3931,94 грн. Просить суд, збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі ? частки з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягнути з відповідача заборгованість по сплаті аліментів в сумі 15348,22 грн. та пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 3931,94 грн. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 березня 2018 року розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. У встановлений в ухвалі суду строк відповідач подав відзив на позовну заяву. До початку судового засідання позивач подала суду заяву про слухання справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач до судового засідання також подав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає частково. У відзиві вказує, що не погоджується з позицією позивача щодо свідомої несплати аліментів. За липень-листопад 2017 року ним сплачувалися аліменти не в повному обсязі, за вересень-листопад 2017 року було сплачено невелику суму, у зв'язку із проблемами зі здоров'ям, за грудень 2017року - січень 2018 року з його заробітної плати не було відраховано аліменти з вини бухгалтерії. Просить суд, стягнути з нього 100 грн. пені та заборгованість по аліментах в сумі 5306,56 грн., згідно наданого ним розрахунку. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із матеріалів справи вбачається, що у спільному подружньому житті у сторін народилось двоє дітей: сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 3,4). Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 травня 2014 року постановлено стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі - ? частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 березня 2014 року і до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с. 6). Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як роз'яснив Пленум Верховного суду України в п. 17 постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Як і не є підставою для звернення до суду із позовом про збільшення розміру аліментів. Позивач не ставить питання про збільшення розміру аліментів, визначених судом у частині від доходу - 1/2, а лише ставить питання про зміну мінімального розміру аліментів з 30% прожиткового мінімуму, до 50% прожиткового мінімуму та не зазначає про зміну матеріального чи сімейного стану. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину встановлюється законом, а не судом і підлягає врахуванню при виконанні рішення суду про стягнення аліментів у частці від заробітку, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. Щодо стягнення з відповідача заборгованості по сплаті аліментів, то суд, також приходить до висновку про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог, виходячи з наступного. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч. 8 цієї статті, спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. . За змістом зазначених норм законодавства розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем. Із довідки розрахунку заборгованості по аліментах № 03-9-30/5904 від 21.05.2018 року Горохівського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області вбачається, що станом на 01.03.2018 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 7086,90 грн. (а.с. 50). Вказаний розрахунок сторонами не оспорюється. Таким чином, при відсутності спору, заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, в межах виконавчого провадження за попереднім рішенням про стягнення аліментів, а тому в задоволені вимог про стягнення боргу по аліментах, слід відмовити. Щодо стягнення з відповідача неустойки за несвоєчасну сплату аліментів, то суд вважає, що позовні вимоги в цій частині слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Як було вже зазначено, що рішенням суду від 05.05.2014 року з відповідача стягнуто ? частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку аліментів щомісячно на утримання неповнолітніх дітей до досягнення старшою дитиною повноліття. З матеріалів справи вбачається, що відповідач деякий час сплачував аліменти не в повній мірі та за деякі місяці 2017-2018 років взагалі не сплачував аліменти, внаслідок чого його заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.03.2018 року становить 7086,90 грн., (а.с. 50). Оскільки, відповідач невчасно сплатив аліменти, то позивач на підставі ст. 196 СК України, має право на стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Зазначена правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України, у справі № 6-94цс15 від 03.02.2016 року. З врахуванням наданої Горохівським РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області довідки розрахунку заборгованості по аліментах, судом проведено відповідні розрахунки боргу по аліментам та пені, що відображені у відповідних таблицях. Місяць/рікРозмір аліментів, визначений у в/л - ? частини всіх видів доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму, грн.Фактично сплаченоБорг по аліментахТермін простроченняКількість днів простроченняРозмір пені Червень 20171066,20-1066,2001.07.17-01.03.1830319,86 Липень 20171066,20361,57704,6301.08.17-01.03.1831218,43 Серпень 20171066,20703,05363,1501.09.17-01.03.1831112,57 Вересень 20171066,20832,51233,6901.10.2017-01.03.183070,10 Жовтень 20171066,20651,69414,5101.11.2017-01.03.201831128,49 Листопад 20171272-127201.12.2017-01.03.201830381,60 Грудень 20172136,96-2136,9601.01.2018-01.03.201831662,45 Січень 20181514,49-1514,4901.02.2018-01.03.201831469,49 Лютий 20181488,582107,31-618,73--- всього2362,99 Таким чином загальний розмір неустойки по сплаті аліментів складає 2362,99 грн. При цьому, суд не бере до уваги розрахунки пені як позивача так і відповідача, оскільки, суми нарахованих аліментів сторонами, не відповідають сумам нарахованих аліментів, які підлягають стягненню, проведених державним виконавцем Горохівського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області при виконанні виконавчого листа № 161/4411/14-ц, виданого 01.08.2014 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягнути 2362,99 грн. неустойки по аліментах на утримання дітей, в решті позовних вимог відмовити. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 704,08 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial