Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

20 лютого 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Свої вимоги мотивував тим, що на підставі свідоцтва про право власності йому належить житловий будинок [ADDRESS]. На прохання своєї співмешканки [PERSON] у 1995 році позивач зареєстрував у своєму будинку двох її неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У 2000 році дітей забрав проживати до себе їх рідний батько [PERSON], що мешкає за адресою: [ADDRESS] та з того часу діти постійно проживають разом з ним. На сьогоднішній день відповідачі не проживають за вказаною адресою, але зареєстровані у вищевказаному будинку та відмовляються у добровільному порядку знятися із реєстраційного обліку. Посилаючись на те, що [PERSON] та [PERSON] порушують його право власності, [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. В судовому засідання позивач [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, причин неявки не повідомили, заперечення з приводу позовних вимог суду не надали. Згідно поштових повідомлень останні за місцем реєстрації : [ADDRESS] не проживають. За місцем фактичного проживання : [ADDRESS] повідомлення повернулися за закінченням терміну зберігання ( а. с. 28-35 ). Представник третьої особи - Білопільського РС УДМС України в Сумській області в судове засідання також не з'явився, хоча належним чином був сповіщені про час, день і місце розгляду справи, причин неявки не повідомив ( а.с. 26) . Представник третьої особи - Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився. Сільський голова надіслав лист про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують ( а. с. 21 ). Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідачів, представників третіх осіб, на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Заслухавши позивача, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого виконавчим комітетом Вирівської сільської ради та зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно від 22 березня 2010 року, [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] (а. с. 12-13). Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] власником є [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а. с. 6-9). У відповідності до реєстраційного посвідчення філіалу «Білопільська госпрозрахункова виробнича дільниця «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» житловий будинок [ADDRESS] зареєстрований на право власності за [PERSON] (а. с. 10). З довідок Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області вбачається, що за адресою: [ADDRESS] в складі сім'ї [PERSON] зареєстровані [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], але за вказаною адресою не проживають з 2000 року. Місце їх проживання : в [ADDRESS]. Також зазначено, що у Вирівській сільській раді індивідуальних будинкових книг не має. (а. с. 5, 11). Крім того, згідно довідки, виданої депутатом Вирівської сільської ради по округу № 6 Білокур Ю. Г., опитуванням жителів села Вири Білопільського району Сумської області [PERSON] та [PERSON] підтверджується факт про те, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] не проживають за адресою: [ADDRESS], а також те, що особистих речей та речей домашнього вжитку за вказаною адресою вони не мають (а. с. 4). Згідно пояснень позивача [PERSON] у судовому засіданні, він зареєстрував відповідачів у 1995 році у своєму будинку за адресою: [ADDRESS] на прохання співмешканки, однак з 2000 року вони в ньому не проживають, а переїхали проживати до батька [PERSON] в [ADDRESS]. У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 150 ЖК України визначено, що громадяни, які мають в приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За приписами ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані в будинку позивача на правах членів сім'ї, але не проживають в ньому понад 10 років, між ними не досягнуто будь-якої домовленості щодо укладення договору найму (оренди) зазначеного будинку, тощо. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача в частині визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про зобов'язання зняти відповідачів з реєстрації, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. З огляду на положення статей 7, 11 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України", питання зняття з реєстрації до компетенції суду не відноситься, а здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації на підставі відповідних документів. Отже, у цій частині в задоволенні позовних вимог слід відмовити за безпідставністю. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в дольовому порядку на користь позивача [PERSON] підлягає судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. (а. с. 1). Вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] та [PERSON] витрат за надання правової допомоги у сумі 400 грн. також підлягають задоволенню і стягненню в дольовому порядку з відповідачів, оскільки дані витрати за складання позовної заяви документально підтверджені ( а.с . 36). На підставі викладеного,

Outcome: partial