Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

20.04.2015 року позивач ПАТ КБ «Приват Банк» звернулося до суду із позовом до відповідача [PERSON], в якому просило стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 14.06.2011 року у розмірі 15\~656,42 грн. В звязку з припиненням повноважень судді Петренко В.С. щодо здійснення правосуддя, справу передано до авто розподілу, та ухвалою суду від 20.10.2015 року, справу прийнято до провадження судді Васильків О.В. В ході розгляду справи після отримання судом інформації про смерть відповідача, представник позивача 08.12.2015 року надала до суду заяву про уточнення позовних вимог в порядку ст. 31 ЦПК України, та просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 14.06.2011 року у розмірі 8827,12 грн. При цьому позивач посилається на те, що 14.06.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н. Відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач відповідно до умов договору виконав свої зобовязання по наданню кредитних коштів, однак [PERSON] умови договору не виконувались, ним порушувалися строки повернення кредиту та сплати процентів, в звязку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Однак, 13.03.2014 року позичальник [PERSON] помер, тому позивач уточнивши вимоги, просить стягнути заборгованість за кредитним договором із спадкоємців боржника. У судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ "Приват Банк" [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали надані письмові заперечення на позовну заяву та просять відмовити у задоволенні позову, так як відповідач [PERSON] не являється спадкоємцем померлого 13.03.2014 року, оскільки рішенням Київського районного суду м. Одеси від 24.06.2015 року по справі № 520/14750/14-ц визнано право власності в порядку спадкування після [PERSON] лише за його сином відповідачем по даній справі [PERSON], який і являється належним відповідачем по справі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] заперечували проти задоволення позовних вимог. Вислухавши учасників справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 14.06.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н. Відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом /а.с. 13-38/. Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобовязання по наданню кредитних коштів відповідачу. Однак, позичальник [PERSON] не виконав зобовязання по поверненню суми отриманого кредиту та оплати відповідної плати за користування кредитом, чим порушив умови кредитного договору. Згідно з ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем до уточненої позовної заяви від 08.12.2015 року, вбачається, що заборгованість [PERSON] за договором б/н від 14.06.2011 року станом на 31.10.2015 року становить 8827,12 грн., з яких: 7787,00 грн. - заборгованості за кредитом; 143,59 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 396,53 грн. штраф (процентна складова) /а.с. 178-183/. Таким чином, позивач ПАТ КБ «Приват Банк» має право стягнення заборгованості за договором № б/н від 14.06.2011 року у розмірі 8827,12 грн. Судом встановлено, що 13.03.2014 року у віці 49 років помер [PERSON], актовий запис № 3262, що вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 381027, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті [PERSON] реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції /а.с. 70/. В ході розгляду справи судом досліджено копію спадкової справи № 613/2014, заведену Третьою одеською державною нотаріальною конторою до майна померлого 13.03.2014 року [PERSON] /а.с. 68-156/. З якої слідує, що із заявою про прийняття спадщини 24.06.2014 року звертався син померлого - відповідач [PERSON] /а.с. 69/ та 29.04.2015 року дружина померлого - [PERSON] /а.с. 132/. Положеннями ст. 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом досліджено рішення Київського районного суду м. Одеси від 24.06.2015 року по справі № 520/14750/14-ц, яким визнано в порядку спадкування за законом після смерті 13.03.2014 року [PERSON] за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS], на земельну ділянку площею 0,06 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, Єреміївська сільська Рада, с. Богнатово, СК «Верстатобудівельник-1», на грошові кошти, які знаходяться на рахунку № 26208879303998 у ПАТ «Імексбанк»; відмовлено в задоволенні позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги [PERSON] Сергіїни до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Крім того, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16.03.2016 року по справі № 520/9649/15-ц залишено без задоволення позов [PERSON] до Одеської міської ради за участю третьої особи [PERSON] та Третьої одеської державної нотаріальної контори про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Таким чином, судом встановлено, що спадкоємцем до майна померлого 13.03.2014 року [PERSON] є відповідач Бущан.Є.О., який отримав спадщину відповідно до наявних в матеріалах справи правовстановлюючих документів, а відповідач [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини до майна померлого чоловіка, що було підставою для відмови в задоволенні її вимог, як по справі № 520/14750/14-ц, та і по справі № 520/9649/15-ц. При цьому, суд вважає необхідним зазначити, що в разі скасування рішення суду по справі № 520/9649/15-ц, прийняте судове рішення по даній справі може бути переглянуте, на підставі вимог діючого законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Таким чином, судом встановлено, що заборгованість [PERSON]П за кредитним договором б/н від 14.06.2011 року підлягає стягненню з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені. При цьому, заперечення сторони відповідача [PERSON] суд вважає безпідставними, неспроможними та такими, що є недоведеними. Згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial