Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення\~факту,\~що має\~юридичне значення,\~ а саме просив встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки площею 2,2691 га, яка розташована на території с.Тростянчик. Спадкоємцем до майна померлої за законом є заявник [PERSON] , який своєчасно прийняв спадщину, тому що проживав з 2001 року зі своєю матір`ю на день її смерті разом за однією адресою: [ADDRESS] , оскільки допомагав по дому, піклувався про господарство, доглядав за матір`ю, купував ліки та продукти харчування, сплачував комунальні послуги. Окрім того, проводив її поховання. Додатково зазначив, що фактично по сьогоднішній день зареєстрований за адресою колишньої дружини в [ADDRESS] . Факт розірвання шлюбу підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. Однак, у зв`язку з тим, що покійна була зареєстрована по [ADDRESS] , а заявник фактично був зареєстрований за іншою адресу, але проживав разом зі своєю матір`ю, [PERSON] не може реалізувати свої спадкові права. Заявник просив суд встановити факт спільного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] в [ADDRESS] , з 14.03.2021 р. і до часу відкриття спадщини [INFO] . Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 08.06.2021 р. прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання по справі. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримав та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи Тростянецької селищної ради, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. Не заперечив проти прийняття рішення у справі на підставі належних та допустимих доказів. Представник заінтересованої особи Тростянецької державної нотаріальної контори, в судове засідання не з`явився. Від завідувача Тростянецькою ДНК надійшла заява про розгляд справи без її участі. При вирішенні справи по суті, покладається на розсуд суду. Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3\~ст.211 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України.\~\~ Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступного висновку. Згідно\~ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу\~\~диспозитивності цивільного судочинства\~\~ (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження суд розглядає заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в с.Тростянчик Тростянецького району Вінницької області. Його батьками записано: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17.09.1969 р. (а. с.10). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] у віці 70 років в с.Тростянчик Тростянецького району, про що 09.09.2008 р. зроблено відповідний актовий запис за №28 (а.с.12). На день смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яку заявник має намір успадкувати. Однак, недоведеність факту прийняття спадщини шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, створює йому перешкоди. До складу спадкового майна належить земельна ділянка площею 2,2691 га у межах згідно з планом, яка розташована на території с.Тростянчик Тростянецького району Вінницької області, та належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту серії ВН №075275 ( а. с. 11). 28.04.2021 р. завідувач Тростянецькою ДНК повідомила [PERSON] , про те, що він після смерті [INFO] [PERSON] , заяви про прийняття спадщини не подавав, спадкова справа не заводилась (а.с.8). В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] зареєстрований з 16.05.1991 р. за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи (а. с. 13 звор.). Разом з тим, з довідки, виданої виконкомом Тростянецької селищної ради Гайсинського району Вінницької області від 06.09.2021 р. №289, вбачається, що [PERSON] , 1969 р.н. дійсно проживав на день смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] разом з нею за адресою: [ADDRESS] та вели спільне господарство. Окрім того, [PERSON] проводив поховання своєї матері [PERSON] , що підтверджується довідками №214, 215 від 04.06.2021 р. (а.с.14). Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. п. 2, 23 Постанови №\~7\~Пленуму Верховного\~Суду України\~від 30.05.2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до п.3.21. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 р. за N 282/20595, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем (п. 3.22. Порядку). У п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах по встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до роз`яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Отже, судом встановлено, що встановлення факту постійного проживання разом з матір`ю на момент відкриття спадщини, має для заявника юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, надасть можливість отримати свідоцтво про право на спадщину після померлої [INFO] мати заявниці [PERSON] . Встановлення вказаного факту в позасудовому порядку за вищевказаних обставин неможливе. Таким чином, в судовому засіданні на підставі досліджених письмових доказів було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] проживали разом в [ADDRESS] , а тому заява останнього підлягає задоволенню.

Outcome: approved