Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

05 грудня 2014 року до Охтирського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі щомісячно. Позивач свої вимоги мотивує тим, що 23 листопада 2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу вона народила сина, [PERSON], [INFO]. У свідоцтві про народження дитини відповідач [PERSON] записаний батьком дитини. Також від шлюбу з відповідачем вона має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. У свідоцтві про народження дитини відповідач [PERSON] також записаний батьком дитини. Однак сімейне життя не склалося, тому 30 серпня 2011 року шлюб між нею та відповідачем [PERSON] було розірвано. Відповідач взагалі матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, в даний час вона проживає з двома неповнолітніми синами окремо від відповідача, усі обов'язки щодо утримання та виховання дітей вона несе самостійно, відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає, тому позивач просить суд винести рішення, яким стягувати з відповідача [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 (п'ятсот) гривень щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, на кожну неповнолітню дитину окремо. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю та просила суд його задовольнити. Крім того, вона пояснила суду, що відповідач [PERSON] проживає окремо від своїх неповнолітніх дітей, протягом тривалого часу не спілкується з своїми синами, не відвідує їх, не цікавиться їхнім життям, ніякої матеріальної допомоги на утримання та виховання своїх дітей не надає. Також вона зазначила, що на даний час вона не працює, перебуває на обліку в Охтирському центрі зайнятості стосовно втрати роботи та отримує державну допомогу по безробіттю. Інших доходів вона не має, а тому її власних коштів недостатньо для нормального забезпечення двох неповнолітніх дітей у сфері їх виховання, духовного розвитку, матеріального забезпечення. Крім того, у судовому засіданні вона наголосила, що відповідач на даний час ніде не працює, не має постійного доходу та заробітку, а тому доцільно стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі на кожну дитину у розмірі 500 гривень щомісячно. Тому вона просить суд стягувати аліменти на утримання двох дітей саме у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 гривень щомісячно на кожного сина окремо, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги [PERSON] та погодився сплачувати аліменти на утримання своїх неповнолітніх синів у розмірі по 500 гривень на кожну дитину окремо щомісячно. Суд, проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами виникли сімейні правовідносини, в яких порушено право позивача. Так, сторони від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей, а саме: [PERSON], [INFO], що посвідчується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого виконкомом Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області 02 червня 2003 року, про що в Книзі записів актів громадянського стану про народження 02 червня 2003 року було зроблено відповідний актовий запис за № 10; [PERSON], [INFO], що посвідчується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого виконкомом Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області 18 лютого 2010 року, про що в Книзі записів актів громадянського стану про народження 18 лютого 2010 року було зроблено відповідний актовий запис за № 02. У свідоцтві про народження неповнолітніх дітей відповідач [PERSON] записаний батьком дітей, тому відповідно до чинного законодавства він зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання своїх синів. Згідно довідки, виданої Охтирським міськрайонним центром зайнятості від 05 грудня 2014 року за № 4638, [PERSON] дійсно зареєстрована в Охтирському міськрайонному центрі зайнятості з 03 грудня 2014 року як безробітня. Згідно Ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до Ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Якщо позивач вживав заходів щодо одержання аліментів від відповідача, але не міг їх одержати внаслідок ухилення відповідача від їх сплати, суд, залежно від обставин справи, може постановити рішення про стягнення аліментів за минулий час, але не більш як за один рік. Відповідно до Ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ч.1 Ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При призначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач [PERSON] не має стабільного доходу, на даний час не працює, проте періодично заробляє певні кошти, які достатні для сплати аліментів, а позивач не в змозі самостійно матеріально забезпечувати двох неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], а тому суд за таких підстав вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягають задоволенню частково, і вважає за необхідне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 (п'ятсот) гривень 00 коп. щомісячно до досягнення повноліття дітей, які стягувати на користь позивача [PERSON]. Відповідно до Ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України сторони мають рівні права щодо надання доказів і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільного процесуального кодексу України. Статтею 60 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень і такі докази подаються сторонами, однак доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази повинні бути належними та допустимими, як того вимагають Ст. ст. 58, 59 Цивільного процесуального кодексу України. При винесені рішення суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Згідно Ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. В силу ч. 1 Ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог статей 3, 15 Цивільного процесуального кодексу України захисту в судовому порядку підлягає виключно порушене право особи. Вирішуючи питання в частині судових витрат, суд враховує, що відповідно до Ст. 5 Закону України "Про судовий збір"позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду. Відповідно до Ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В даному випадку суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 243 гривні 60 копійок судового збору в дохід держави. На підставі вищезазначеного та

Outcome: partial