Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрати на дитину 14.09.2018 року. [PERSON] посилається на те, що сторони мають доньку - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 06.01.2014 р. з [PERSON] стягнуто аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO], щомісячно у розмірі 2000 грн., починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 06.10.2016 р. [PERSON] зменшено розмір аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки, щомісячно у розмірі 700 грн. Позивач не може повністю забезпечити та задовольнити мінімальні потреби дитини, зокрема, одягом, продуктами харчування, не має змоги оплатити відвідування необхідних гуртків, тощо. Просить збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Хмельницького міськрайонного суду з 700 грн. щомісячно до 3000 грн. щомісяця, а також стягнути з [PERSON] додатково понесені витрати на оздоровлення та відпочинок дитини в сумі 2 400 грн. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 26.09.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду за правила спрощеного позовного провадження. Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, пояснила, що має дохід у сумі 4500 грн. щомісячно, отримує аліменти на утримання доньки у сумі 700 грн., що є не достатньою сумою для утримання дитини. Відповідач у судове засідання позов не прибув, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, відзив до суду не надав. Суд приходить до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справах доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 06.01.2014 р. з [PERSON] стягнуто аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки, щомісячно у розмірі 2000 грн., починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 06.10.2016 р. [PERSON] зменшено розмір аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки, щомісячно у розмірі 700 грн. Судом встановлено, що [PERSON] отримує дохід у сумі 4500 грн. та аліменти на утримання неповнолітньої дитини у сумі 700 грн., тобто її сімейний бюджет складає 5200 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішення суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршання або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до постанови Верховного суду від 03.05.2018 р. справа №581/628/17-ц, визначено розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникненням відповідних підстав може змінюватись. Прийняття Закону України «Про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів» спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягнутих з відповідача аліментів. Суд приходить до висновку, що встановлений раніше судом розмір аліментів не є достатнім для гармонійного розвитку дитини, тому слід змінити рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06.10.2016 року та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] у сумі 2050 грн. щомісячно, що становить прожитковий мінімум для дитини відповідного віку щомісяця з дня набрання рішенням законної сили. Судом також встановлено, що [PERSON] сплачено 21.05.2018 р. за перебування доньки - [PERSON] [INFO] у дитячому таборі «Чайка» 4800 грн., що підтверджується рахунком [NUMBER]. Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (частини 2, 3 ст. 185 Сімейного кодексу України). Відповідно до п.п. 18. 19 зазначеної постанови Пленум Верховного Суду України роз'яснив, щодо передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен з батьків зобов'язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інтереси і обставини, що мають істотне значення. У випадку. коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Відповідно до ч.1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд приходить до висновку що необхідно стягнути з [PERSON] додаткові витрати на відпочинок та оздоровлення дитини в сумі 2400 грн.

Outcome: partial