Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

11.07.2017 року [PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом, який обґрунтувала тим, що згідно виконавчого листа від 31.05.2016 року з відповідача - [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу, але не менше як 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, однак, оскільки відповідач на даний час не працює, постійного доходу не має та з 13.06.2017 року аліменти не сплачує, тому, з врахуванням уточнюючих позовних вимог, просила змінити розмір присуджених рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 11.05.2016 року аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] та стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не зявились. Позивач подала в канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримання позовних вимог та не заперечення проти винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, будь-яких заяв чи клопотань з приводу розгляду справи суду не подав. \~ \~\~\~\~ За таких обставин, суд провів заочний розгляд справи в порядку ч. 2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. Сторони по справі є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕГ №233748, виданого виконавчим комітетом Головненської селищної ради Любомльського району Волинської області 10.02.2016 року. За змістом ст.180 СК України,\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З виконавчого листа Любомльського районного суду Волинської області № 163/708/16-ц від 31.05.2016 року встановлено, що з [PERSON], [INFO], в користь [PERSON], [INFO], стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3\~частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. З цього ж виконавчого листа вбачається, що на дату ухвалення Любомльським районним судом рішення від 11.05.2016 року відповідач працював в Любомльській філії ПАТ «Волиньобленерго». З копії матеріалів виконавчого провадження за виконавчим листом Любомльського районного суду №163/708/16-ц встановлено, що стягнення аліментів з відповідача здійснювалось через бухгалтерію місця його роботи - ПрАТ «Волиньобленерго» на підставі постанови державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби м.Луцьк від 24.06.2016 року серії ВП №51507530 про звернення стягнення на заробітну плату/пенсію боржника. Відповідно до повідомлення ПрАТ «Волиньобленерго» від 18.04.2017 року №15/44-1918, постанову державного виконавця від 24.06.2016 року серії ВП №51507530 повернуто Другому відділу державної виконавчої служби м.Луцьк, у звязку зі звільненням відповідача [PERSON] з роботи (наказ №306-к від 18.04.2017 року). Аліменти утримано по 18.04.2017 року, заборгованості немає. З отриманої на запит суду відповіді ПрАТ «Волиньобленерго» від 15.08.2017 року за вих.№05.21-3436 вбачається, що відповідач [PERSON] працював в Любомльській філії ПрАТ «Волиньобленерго» з 17.02.2014 року по 18.04.2017 року та на даний час з зазначеним товариством у трудових відносинах не перебуває. Довідкою Любомльського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області підтверджено ту обставину, що позивач [PERSON] у період з 13.06.2017 року по 01.07.2017 року аліментів за виконавчим листом №163/708/16-ц не отримувала. Згідно розрахунку суми заборгованості по сплаті аліментів, станом на 01.07.2017 року заборгованість відповідача [PERSON] по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина становить 712,80 грн. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз положень ст.ст.183, 184 СК України вказує на те, що аліменти стягуються в частці від заробітку (доходу) батька дитини за наявності у нього регулярного (постійного) доходу, а у твердій грошовій сумі при нерегулярному, мінливому доході. Виходячи з наведено, слід дійти висновку, що внаслідок звільнення з роботи, відповідач втратив регулярний (постійний) дохід, що в свою чергу свідчить про наявність підстав для зміни способу стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина: зі сплати аліментів у частці від заробітку на їх стягнення у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України). Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, будь-яких доказів існування у нього обставин, які б вказували на його неспроможність сплачувати аліменти у вказаному позивачем розмірі, суду не надав. Виходячи з наведеного, слід дійти висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, яка гарантована законодавцем, у твердій грошовій сумі. Окрім обставин, наведених у ч.1 ст.182 СК України, суд також враховує вимоги частини 2 цієї ж статті, якою визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік»,\~з 01 травня пo 30 листопада 2017 року прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років становить 1426 грн., а з 01 грудня 2017 року 1492 грн. Зважаючи на обовязок участі в утриманні дитини обох батьків, визначений позивачем розмір аліментів у 800 грн. відповідає вимогам ч.2 ст.182 СК України. Таким чином, вищенаведеним встановлено підстави для задоволення позовних вимог позивача про зміну розміру аліментів, що стягуються з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, шляхом зміни його способу. Разом з цим, вимога позивача про стягнення зміненого розміру аліментів з дня подання позову до суду до задоволення не підлягає, оскільки не ґрунтується на вимогах закону. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Пленум Верховного Суду України в абз.1, 4 п.23 постанови від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розяснив, що відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже, від дня пред'явлення позову присуджуються лише самі аліменти на дитину, а в разі зміни способу стягнення аліментів, їх збільшення чи зменшення, положення ст.191 СК України - не застосовуються. Зазначене слугує підставою для задоволення позову частково. В силу ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню\~\~судовий збір в сумі 640 грн. \~\~

Outcome: partial