Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

30 січня 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - Банк) звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що між [PERSON] та Банком 24 січня 2008 року укладено договір №VOP0AK67170031 про надання кредиту в розмірі 11403,78 доларів США на термін до 23.01.2015 року зі сплатою відсотків за користування ним. [PERSON], як боржник, зобов`язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого станом на 11 листопада 2014 року заборгував 32783,99 доларів США, у тому числі 10997,42 доларів США заборгованості з тіла кредиту, 2476,84 доларів США заборгованості по процентам за користування кредитом, 394,57 доларів США заборгованості по комісії за користування кредитом, 17338,92 доларів США пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також 15,85 доларів США штрафу (фіксована частина) та 1560,39 доларів США штрафу (процентна складова). Просить стягнути з [PERSON] 32783,99 доларів США заборгованості за кредитним договором та судові витрати. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача у поданій письмовій заяві просив справу розглянути у його відсутності, наполягав на підтриманні позовних вимог, проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, про відкладення провадження у справі не клопотав, заперечень проти позову не подав. За таких обставин суд відповідно до ст.ст.224-226 ЦПК України з письмової згоди представника позивача постановляє заочне рішення у справі. Позов підлягає до часткового задоволення. Судом установлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з кредитного договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із кредитно-заставним договором №VOP0AK67170031 від 24.01.2008 року позивач зобов'язувався надати відповідачеві кредит для придбання транспортного засобу в сумі 11403,78 доларів США на термін до 23.01.2015 зі сплатою 10,56 % річних, а відповідач - повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами щомісячними платежами. Установлено, що банк взяті на себе зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, що стверджено ордером-розпорядженням від 24.01.08 на видачу кредиту в розмірі 11065,08 доларів США, які за умовами договору спрямовані на погашення вартості автомобіля згідно рахунку-фактури 714613 від 24.12.07. [PERSON] були прийняті умови договору, про що свідчить його підпис в даному договорі, а також його часткове виконання, що стверджено розрахунком заборгованості. У силу ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Всупереч ст.1049 ЦК України, що передбачає повернення позикодавцеві позики у строк та в порядку, що встановлені договором, [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконує, тому згідно ст.625 ЦК України несе відповідальність за порушення грошового зобов`язання. За умовами п.п.14.2, 14.3 договору у випадку порушення позичальником зобов'язань, передбачених статтями та договору щодо повернення основної суми кредиту та сплати винагород і процентів, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн за кожен день прострочки. Так, із наданого Банком розрахунку вбачається, що станом на 11 листопада 2014 року [PERSON] заборгував Банку 32783,99 доларів США, у тому числі 10997,42 доларів США заборгованості з тіла кредиту, 2476,84 доларів США заборгованості по процентам за користування кредитом, 394,57 доларів США заборгованості по комісії за користування кредитом, 17338,92 доларів США пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також 15,85 доларів США штрафу (фіксована частина) та 1560,39 доларів США штрафу (процентна складова). Відповідач жодних заперечень на спростування вказаного розрахунку не навів. За таких обставин суд приходить до висновку про підставність вимоги Банку про стягнення з відповідача тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії та штрафу (фіксована частина) у заявлених розмірах. Визначаючи розмір пені, що підлягає стягненню, та вирішуючи питання про правомірність стягнення штрафів суд враховує, що відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). Згідно із ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За змістом ч.3 ст.509, ст.627 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, а договір повинен укладатися сторонами із врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. З огляду на вказані норми матеріального права, враховуючи, що сума пені (17338,92 доларів США) є значно більшою від суми заборгованості по кредиту і з урахуванням курсу національної валюти до долара США (13868,83 долари США), виходячи із принципів розумності і справедливості, суд вважає, що розмір неустойки у виді пені слід зменшити до 14000 доларів США. Крім цього, у силу ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Так, умовами договору (п.п.14.2, 14.3) передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків погашення кредиту, винагород та процентів за користування ним. У той самий час згідно із 14.9 кредитно-заставного договору сторонами узгоджена відповідальність при порушенні позичальником будь-якого грошового зобов'язання за договором понад 30 календарних днів у виді «штрафу в розмірі 250 гривень плюс 5 % від суми невиконаного зобов'язання». Банк, звертаючись із цим позовом, вказує на порушення відповідачем строків внесення таких платежів - тіла кредиту, процентів за користування кредитом та комісії. При цьому, умовами договору за одне і теж порушення - несплату вказаних платежів у визначені строки одночасно передбачене стягнення пені та штрафів. В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 травня 2013 року суд дійшов висновку про те, що пеня та штраф є різновидами неустойки, тобто одним і тим самим видом юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій, а тому не можуть бути застосовані одночасно, оскільки це призведе до застосування подвійної цивільно-правової відповідальності одного і того ж виду за одне і те саме порушення договірного зобов'язання, що суперечить вимогам ст. 61 Конституції України. За таких обставин, виходячи із вимог ст.61 Конституції України і ст.549 ЦК України на відповідача покладено подвійну цивільно-правову відповідальність одного і того ж виду за одне і те саме порушення договірного зобов'язання, відтак до стягнення підлягає лише пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань. Враховуючи вищевказане, із відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 27868,83 доларів США, у тому числі 10997,42 доларів США заборгованості з тіла кредиту, 2476,84 доларів США заборгованості по процентам за користування кредитом, 394,57 доларів США заборгованості по комісії за користування кредитом та 14000 доларів США пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, що з урахуванням курсу НБУ 15,77 грн станом на 11.11.14 складає 439491,45 грн, у тому числі відповідно 173429,31 грн, 39059,77 грн, 6222,37 грн та 220780 грн. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд стягує з відповідача в користь Банку сплачені ним та документально підтверджені судові витрати у розмірі 3654 грн.

Outcome: partial