Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

[PERSON] , звернулась до Бериславського районного суду Херсонської області з позовом до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації з позовом про позбавлення батьківських прав, встановлення піклування та стягнення аліментів, який обґрунтовує наступним: [INFO] донька позивача [PERSON] народила від [PERSON] сина [PERSON] . При реєстрації народження дитини [INFO] [PERSON] встановив батьківство щодо своєї дитини. Життя Наталії з Павлом не склалося, тому після трьох років, вони припинили стосунки та стали проживати окремо. Стосовно стягнення аліментів мати дитини до суду не зверталася, тому аліментів на дитину не отримувала. [PERSON] створив нову сім`ю. Місце його фактичного проживання та роботи позивачу не відоме. [INFO] донька позивача [PERSON] , померла. Після смерті доньки, всі обов`язки щодо утримання та виховання онука, бабуся з дідусем взяли на себе. Як до смерті доньки, так і після, [PERSON] до свого сина майже не з`являвся, участі у житті сина, його вихованні та утриманні практично не приймав. Матеріально, психологічно та фінансово сина не підтримував. Дитина проживала і проживає разом з бабусею, [PERSON] , та дідусем, [PERSON] , за адресою [ADDRESS] . Онук, [PERSON] , з першого класу навчається у Лиманецькій ЗОШ І-ІІІ ступенів та школу, після смерті матері дитини, відвідувала і відвідує бабуся [PERSON] . Батько у школі ніколи не був. Всі питання, які виникають в школі вирішуються бабусею та дідусем,без участі батька. З часу народження та по сьогоднішній день онук, [PERSON] знаходиться на амбулаторному обліку та під наглядом лікаря Лиманецької амбулаторії ЗПСМ. [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] мають власне житло, умови проживання в якому відповідають вимогам для проживання онука [PERSON] , що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов їх сім`ї. Після смерті матері, [PERSON] , [PERSON] спадщину не приймав, у зв`язку з її відсутністю. В особистій власності [PERSON] не має, ні житла, ні земельної ділянки, а ні будь-якого іншого майна. Органом опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації, надано висновок комісії з питань захисту прав дітей Бериславської РДА № 63 від 13.09.2018 року (додається) про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] через ухилення від виконання батьківських обов`язків. Службою у справах дітей Бериславської РДА розглянута заява та зроблено висновок про доцільність встановлення піклування рідної бабусі [PERSON] , [INFO] , над онуком [PERSON] , [INFO] , до його повноліття. В зв`язку з вищевикладеним, просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Херсон, відносно його сина, [PERSON] , [INFO] . Встановити [PERSON] , [INFO] , піклувальником над її онуком, [PERSON] , [INFO] , до його повноліття; стягнути зі [PERSON] , [INFO] аліменти на користь [PERSON] , на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн., щомісячно, з урахуванням додаткових витрат, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача на користь [PERSON] судові витрати. 15.10.2019 року [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Бойко В`ячеслав Володимирович звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] про виключення відомостей про особу, як батька дитини, з актового запису про народження; треті особи: Орган опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації, Дніпровський районний у м. Херсоні Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. В своїй позовній заяві посилається на те, що він [PERSON] записаний батьком [PERSON] , [INFO] . Даний факт підтверджується актовим записом №405. В момент визнання батьківства щодо [PERSON] він був впевнений, що це його син. Коли він повернувся в 2018 році у відпустку до України, помітив що у нього та [PERSON] відсутня будь-яка схожість між ними, і вони взяли участь у проведенні тесту на батьківство. Згідно експертного висновку про біологічне батьківство, батьківство батька - [PERSON] по відношенню дитини - [PERSON] виключається. Копію даного висновку було передано [PERSON] . В зв`язку з чим просить суд виключити відомості про [PERSON] , як батька дитини із актового запису №405 від 26 липня 2002 року про народження [PERSON] , [INFO] народження , місце народження: Україна, Херсонська область, м. Херсон, складеного Дніпровським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Херсона. Ухвалою суду від 10.09.2019 року заочне рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 03.12.2018 року по цивільній справі №647/2787/18 скасовано та призначено справу до розгляду в загальному порядку. Ухвалою суду від 16.12.2019 року вищезазначену зустрічну позовну заяву було об`єднано із первісним позовом та продовжено підготовче провадження у зазначеній справі. Ухвалою суду від 13.01.2020 року справу призначено до судового розгляду по суті. Від [PERSON] до суду надійшла заява, в якій вона просить суд розглянути справу без її участі, на задоволення позову наполягає з підстав викладених у позовній заяві. У задоволенні зустрічного позову просить відмовити. Від представника [PERSON] , адвоката Бойка В.В. до суду надійшла заява, в якій він просить суд розглянути справу без його участі та участі його довірителя [PERSON] . Згідно заяви, просить в задоволенні позову [PERSON] відмовити в повному обсязі. На задоволенні позовних вимог про виключення відомостей щодо [PERSON] , як батька дитини із актового запису №405 від 26 липня 2002 року про народження [PERSON] , [INFO] народження , місце народження: Україна, Херсонська область, м. Херсон, складеного Дніпровським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Херсона, наполягає в повному обсязі. Від представника третьої особи органу опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування, щодо розгляду справи покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи, Дніпровський районний у м. Херсоні Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області в судове засідання не з`явився, про розгляд справи в суді повідомлені належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення, причина неявки суду ненадана. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі та всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, врахувавши предмет та підставу позову, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, встановлення піклування та стягнення аліментів підлягають задоволенню частково, позовні вимоги [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Бойко В`ячеслав Володимирович до [PERSON] про виключення відомостей про особу, як батька дитини, з актового запису про народження; треті особи: Орган опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації, Дніпровський районний у м. Херсоні Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав: Суд, відповідно до ст. ст. 81, 13, ч.5 ст.263 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (частини перша та друга статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII). Відповідно до ч.2 ст. 150, ч.2 ст. 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1,2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 26.07.2002 року Дніпровським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Херсон, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). [PERSON] зазначений батьком [PERSON] на підставі Свідоцтва про встановлення батьківства [NUMBER] (а.с.16). [PERSON] , [INFO] ( свідоцтво про народження [NUMBER] видане відділом реєстрації актів цивільного стану Бериславського районного управління юстиції - а.с. 23), батьками якої зазначено [PERSON] та [PERSON] , померла [INFO] , про що 17.09.2007 року зроблено відповідний актовий запис № 17 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] - (а.с. 24). Шлюб між батьками [PERSON] був укладений 12.08.1978 року, про що 12.08.1978 року проведено актовий запис № 21 та видано відповідне свідоцтво [NUMBER] (а.с.22). Дитина [PERSON] [INFO] зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] (а.с. 17), разом із ним проживають його бабуся - [PERSON] , [INFO] , дідусь [PERSON] [INFO] , інші члени сім`ї, які зареєстровані, але не проживають у зазначеному будинку ( [PERSON] , [PERSON] ) (а.с.18). Відповідно до характеристики виданої Лиманецькою ЗОШ 1-111 ступенів Бериславського району Херсонської області, [PERSON] є учнем 10 класу і навчається в даній школі з першого класу, навчальними матеріалами володіє на низькому рівні, до уроків готується не систематично, на уроках пасивний, має змішану пам`ять, добре вчить вірші. Характер потайний, в класі не конфліктує, але друзів немає, участь у житті школи та класу бере неохоче. За час навчання батько не цікавився шкільним життям сина, батьківські збори не відвідував, жодного разу не з`явився до школи. Виховується бабусею [PERSON] , яка постійно підтримує зв`язок зі школою, повністю його утримує. (а.с.21). Згідно довідки виданої завідуючою Лиманецької АЗПСМ - А.О.Кордік від 18.08.2018 року, [PERSON] , [INFO] знаходиться під наглядом лікаря Лиманецької амбулаторії ЗПСИ з 2002 року і по теперішній час (а.с. 19, 20). З матеріалів справи вбачається, що після смерті матері [PERSON] всі обов`язки щодо утримання та виховання онука [PERSON] взяли на себе бабуся [PERSON] з дідусем [PERSON] . Сім`я проживає у власному будинку ( копія договору купівлі продажу від 07.05.1988 році, зареєстрований в реєстрі № 14 (а.с. 42,43) власником якого є [PERSON] , що підтверджується довідкою № 1949 від 22.08.2018 року (а.с.40,41). Згідно акту обстеження матеріально побутових умов сім`ї від 15.08.2018 року № 195/02-17-32/18 фактично в будинку проживають власник, його дружина, [PERSON] та онук [PERSON] , який є учнем Лиманецької ЗОШ, проживає з дідусем та бабусею з моменту народження, після смерті матері обов`зки щодо утримання дитини вони взяли на себе, умови проживання в будинку добрі, у дитини своя окрема кімната, укомплектована всіма необхідними меблями, догляд за дитиною здійснюється належним чином, школу дитина відвідує без пропусків, своєчасно отримує медичну допомогу, в літній період дитина забезпечена оздоровленням на морі. (а.с.39). Згідно заяв односельців та сусідів [PERSON] - [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , яка проживає за адресою : [ADDRESS] , підписи яких посвідчені секретарем Лиманецької сільської ради Копитіною Л.А., сім`ю [PERSON] вони знають давно як добрих і порядних людей, їх онук [PERSON] проживає з ними з моменту народження, після смерті матері обов`зки щодо утримання дитини вони взяли на себе, дитина забезпечена всім необхідним для проживання та навчання, крім того є електронні засоби (телефон, планшет), батька дитини бачили за всі роки проживання лише два рази, участі у вихованні дитини він не приймає. (а.с. 46,48). Згідно заяви завідуючої Лиманецької АЗПСМ [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , вона як лікар спостерігає [PERSON] з моменту його народження з 2002 року, вихованням і піклуванням дитини займалася його мама [PERSON] , а після її смерті - бабуся [PERSON] .. Батька дитини взагалі не бачила ніколи, вся турботи про дитину здійснює бабуся. ( а .с. 47). Згідно довідки Лиманецької сільської ради № 1895 від 15.08.2018 року [PERSON] дійсно зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] ( а.с.37), має земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства розміром 1,31 га (а.с.37). Сама дитина в особистій власності не має, ні житла, ні земельної ділянки, а ні будь-якого іншого майна, що підтверджується довідкою, виданою Лиманецькою сільською радою № 1888 від 15.08.2018 року (а.с. 36), зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.35). Згідно громадської характеристики, [PERSON] , [INFO] , за час проживання на території Лиманецької Сільської ради проявила себе з позитивної сторони, скарг чи заяв на її адресу від жителів села не надходило, характер врівноважений спокійний, спиртні напої та наркотичні засоби не вживає, на обліку в поліції не перебувала, заміжня, після смерті доньки у вересні 2007 року разом із чоловіком взяла на себе обов`язки щодо виховання онука [PERSON] 2002 року народження ( а.с. 27). Згідно довідки департаменту інформаційних технологій при УМВС України [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості немає, в розшуку не перебуває. (а.с. 25). Відповідно висновку про стан здоров`я особи від 14.08.2018 року, [PERSON] «здорова» та придатна до опікунства. (а.с.26). Згідно довідок про доходи [PERSON] та [PERSON] мають постійний заробіток та отримують пенсії (а.с.44,45). У відповідності з ч. 4 ст.19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Так [PERSON] подано до комісії з питань захисту прав дітей Бериславської районної державної адміністрації 07.09.2018 року заяву щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно його сина, [PERSON] , [INFO] з відповідними матеріалами (а.с. 31). Орган опіки та піклування, відповідно до ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України,подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Органом опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації, відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дітей Бериславської РДА, 13.09.2018 року № 63 вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] через ухилення від виконання батьківських обов`язків (а.с.33). Статтею 6 Сімейного кодексу України визначено правовий статус дитини. Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Цією ж статтею визначено поняття - неповнолітньої дитини - «Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.». Виходячи з викладеного, [PERSON] , [INFO] народження , є неповнолітньою дитиною. Піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Згідно ст. 243 Сімейного кодексу України, над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, встановлюється опіка, а над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років - піклування. [PERSON] має 17 років, отже, позивач, [PERSON] , 1956 року народження, звернулась до служби у справах дітей Бериславської районної державної адміністрації з проханням призначення її піклувальником над своїм неповнолітнім онуком [PERSON] , [INFO] . Службою у справах дітей Бериславської РДА розглянута заява та зроблено висновок про доцільність встановлення піклування рідної бабусі [PERSON] , [INFO] , над онуком [PERSON] , [INFO] , до його повноліття, що підтверджується поданням служби у справах дітей районної державної адміністрації про встановлення піклування від 26.09.2018 року (а.с.34). Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особи, позбавлені батьківських прав, не звільняються від обов`язку утримувати дитину. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд, на вимогу позивача, вирішує питання про стягнення аліментів на дитину. Частиною 3 ст.166 СК України встановлено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, тому при визначенні розміру аліментів, суд враховує вік дитини, яка досягла 17 років та потребує для себе більше витрат а ніж малолітня дитина та, відповідно до ст.182 СК України, суд також враховує стан здоров`я дитини. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] , не вживає жодних заходів щодо спілкування з дитиною або прийняття участі у його вихованні, що свідчить про свідоме ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому в суду не виникає сумнівів щодо об`єктивності складених актів, висновків, та інших документів на підтвердження фактичних обставин неналежного виконання ним батьківських обов`язків відносно [PERSON] та його байдужого ставлення до нього. Отже, позбавлення відповідача батьківських прав на даний момент, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, що знайшло підтвердження у в матеріалах справи, на думку суду, є єдиним можливим засобом забезпечення дитині гармонійного виховання, як того вимагає ст. 150 СК України, а тому враховуючи подання служби у справах дітей районної державної адміністрації про встановлення піклування від 26.09.2018 року, позов в частині позбавлення батьківських прав, встановлення піклування та стягнення аліментів підлягає задоволенню. Не підлягає задоволенню позов у частині стягнення судових витрат, оскільки дані вимоги не підтверджені позивачем відповідно до ст.81 ЦПК України. Щодо заявлених позовних вимог [PERSON] від імені та в інтересах якого діє адвокат Бойко В.В. про виключення відомостей про особу, як батька дитини з актового запису про народження, суд зазначає наступне. Судом було витребувано повний витяг з ДАЦСГ щодо актового запису про народження №405 від 26.07.2002 року, складеного Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з повного витягу з Держаного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, [INFO] в м. Херсон народився [PERSON] . В графі відомості про батька зазначено - [PERSON] , [INFO] , в графі відомості про матір зазначено - [PERSON] , [INFO] . Підставою запису відомостей про батька - актовий запис про встановлення батьківства №50, складений 26.07.2002 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні. Державна реєстрація народження проведена відповідно до стаття 126 СК України. 26.07.2002 року внесені зміни до актового запису, суть зміни: відомості про дитину в частині прізвища, [PERSON] змінено на [PERSON]. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України (частина перша статті 121 СК України). Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини (частина перша статті 122 СК України). Статтею 133 СК України передбачено, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Положеннями статей 1, 2, 18, статті 22 Закону України від 01 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану, в тому числі про народження дитини, проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. Відповідно до пунктів 2.13, 2.16 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, різновидом яких є актовий запис про народження дитини, є серед іншого і рішення суду про виключення відомостей про батька дитини з актового запису про народження. Зміни, доповнення, виправлення, зазначені в рішенні суду, вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану. В судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК України), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК України) (пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі - Постанова ПВСУ № 3). Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (стаття 136 СК України), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини (абзаци другий та третій пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено (ч.6 ст.136 СК України). ЄСПЛ зазначив у справі «Йевремович против Сербии», що у відповідності до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час розгляду скарги про встановлення батьківства суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини («Jevremovic v. Serbia», заява № 3150/05, пункт 109, рішення ЄСПЛ від 17 травня 2007 року). За загальними положеннями ЦПК України на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. Відповідно до положення частини четвертої статті 12 ЦПК України яка також покладає і на суд певні обов`язки зі створення для сторін змагального процесу, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122,124,126, і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Згідно ч.5 ст. 136 СК України, не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. З актового запису про народження №405 від 26.07.2002 року [PERSON] , вбачається, що відомості про батька записані на підставі актового запису про встановлення батьківства №50 складеного 26.07.2002 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського РУЮ у м.Херсоні, Державна реєстрація народження проведена відповідно до ст.126 Сімейного кодексу України. Суд вважає, що [PERSON] на час подання заяви про виключення відомостей про [PERSON] як батька дитини із актового запису №405 від 26.07.2002 року про народження дитини - [PERSON] , [INFO] , місце народження Україна, Херсонська область, м. Херсон, складеного Дніпровським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Херсона, достеменно було відомо про те, що він не є біологічним батьком дитини, належних та допустимих доказів зворотнього у відповідності до ст.81 ЦПК України [PERSON] суду не надав. [PERSON] добровільно визнав своє батьківство, знаючи про те, що він не є біологічним батьком, то його права не можуть вважатися порушеними. Суд бере до уваги, що у тому випадку, якщо особа, яка зареєстрована батьком у такому порядку оспорює своє батьківство, то на неї покладено обов`язок доводити, що вона не є батьком дитини. Оспорюючи факт свого батьківства у зустрічній позовній заяві позивачем представлено суду як доказ експертний висновок про біологічне батьківство №MG18-51756/C1F1, наданого ТОВ « Медікал Геномікс», відповідно до якого біологічне батьківство [PERSON] відносно дитини [PERSON] повністю виключено (вірогідність батьківства 0%) ( а.с. 122). Судом не може бути прийнято вказаний документ в якості належного та допустимого доказу, оскільки він не відповідає вимогам частин 6,7 статті 102 ЦПК України. Цей висновок є конфіденційним та застосовується для особистих мотивів замовника, оскільки як вбачається з тексту висновку, вказана установа не несе відповідальності за походження зразків, наданих замовником, за достовірність яких несе відповідальність виключно замовник. У вказаному висновку також зазначено, що взяті зразки не були отримані з дотриманням встановленої юридичної процедури, а тому результати проведених аналізів можуть не мати доказової сили при судовому розгляді. Всі учасника дослідження розуміють та приймають той факт, що результати проведеного ДНК аналізу дають виключно для особистої інформації. Окрім цього, експертний висновок про біологічне батьківство № MG18 -51756/C1F1 не містить повної дати складання. Виходячи із вищевикладеного, та оцінюючи докази в їх сукупності, та беручи до уваги, що надання у даній категорії справі доказів про те, що [PERSON] не є батьком дитини, та обов`язкове проведення судової молекулярно-генетичної експертизи проводиться саме [PERSON] , та саме експертний висновок щодо відсутності кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною є належним доказом по справі і підставою для виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Зважаючи на викладене вище, позовні вимоги про виключення відомостей із актового запису №405 від 26 липня 2002 року про народження [PERSON] , [INFO] народження , місце народження: Україна, Херсонська область, м. Херсон, складеного Дніпровським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Херсона відомостей щодо [PERSON] , як батька дитини виходячи зі змісту наведених вище норм закону задоволенню не підлягають. Частиною 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви до суду позивачем-відповідачем сплачено судовий збір у розмірі 1409,60 грн., який відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача. На підставі п.3 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Отже, в зв`язку зі звільненням позивача від сплати судового збору та задоволенням позовної вимоги щодо стягнення аліментів, судовий збір в сумі 840,80 грн. покладається на відповідача, який підлягає стягненню на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial