Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом та згідно заяви про часткову зміну предмету і підстави позову (а.с.52-53) просить виділити їй в натурі житлові приміщення, що розташовані в будинку [ADDRESS], який згідно технічного паспорту від 27.09.2013 року позначений літерою "А", а саме приміщення квартири №2, яка складається з тамбуру III площею 7,5 м2, коридору 2-1 площею 5,0 м2, коридору 2-3 площею 3,7 м2, санвузла 2-2 площею 3,6 м2, кухні 2-4 площею 6,0 м2, кімнати 2-5 площею 16.9 м2 та кімнати 2-6 площею 10,6 м2, а також 1/3 частину сараю під літерою "Г". Також просить скасувати рішення державного реєстратора реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції відповідно до даних РПВН за №2540964 про реєстрацію в державному реєстрі за [PERSON] права власності на 20/100 частин домоволодіння за адресою [ADDRESS], яке зареєстровано на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.10.1996 року, зареєстрованого в реєстрі за №4-4129. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.10.1996 року позивач являється власницею 20/100 частин домоволодіння, яке розташовано в [ADDRESS]. Даний факт підтверджується вказаним свідоцтвом про право на спадщину та довідкою КП "Житомирське обласне міжміське БТІ" №5221 від 01.10.2013 року. Водночас згідно довідки-характеристики БТІ №114-А-3603 від 28.03.2000 року крім позивачки співвласниками домоволодіння є відповідач [PERSON], якій належить 13/100 частин домоволодіння, відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яким належить 11/100 частин домоволодіння, а також виконком Житомирської міської ради, якому належить 56/100 частин домоволодіння. У зазначеному домоволодінні між співвласниками фактично встановився порядок користування конкретними приміщеннями, зокрема, позивач користується в житловому будинку, який згідно технічного паспорту від 27.09.2013 року позначений літерою А, такими приміщеннями: тамбуром III площею 7,5 м, коридором 2-1 площею 5,0 м2, коридором 2-3 площею 3,7 м2, санвузлом 2-2 площею 3,6 м2, кухнею 2-4 площею 6,0 м2, кімнатою 2-5 площею 16,9 м2 та кімнатою 2-6 площею 10,6 м2. Даний факт підтверджується довідкою БТІ №А-3603 від 01.10.2013 року та технічним паспортом. Сторони по справі угоду про користування жилим будинком не укладали. Враховуючи, що між співвласниками домоволодіння фактично встановлено порядок користування жилими приміщеннями, будинок розподілений і кожний із власників користується конкретною квартирою, яка має власну кухню, санвузол, кімнати тощо, тому просить виділити у її власність саме ті приміщення, якими вона користується та які відповідають її частці у праві власності на будинок. Крім того, позивач звернулася до реєстраційні служби Житомирського міського управління юстиції з заявою про реєстрацію за нею права власності на належні їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.10.1996 року 20/100 частин домоволодіння, однак, отримала рішення державного реєстратора про відмову у державній реєстрації від 15.11.2013 року. Свою відмову державний реєстратор обґрунтував тим, що за нею право власності на вказану частку будинковолодіння вже зареєстровано, проте за іншою адресою: [ADDRESS]. Однак, реєстрація права власності за позивачем на частку за іншою адресою є помилковою, квартира [ADDRESS] в натурі ніколи не виділялась, позивач користувалася і продовжує користуватися квартирою [ADDRESS]. Крім того, згідно листа Управління містобудування, архітектури та дизайну міської середовища Житомирської міської ради №1195/13 від 19.09.2013 року житловий будинок, в якому розташовані приміщення, якими користується позивач, розташований за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача згідно поданої через канцелярію суду заяви просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.103). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, згідно поданої через канцелярію суду заяви просить розглянути справу у її відсутність, позов визнає в повному обсязі (а.с.73). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, згідно поданої через канцелярію суду заяви просить розглянути справу у її відсутність, позов визнає в повному обсязі (а.с.66). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, згідно поданої через канцелярію суду заяви просить розглянути справу у його відсутність, позов визнає в повному обсязі (а.с.68). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, згідно поданої через канцелярію суду заяви просить розглянути справу у його відсутність, позов визнає в повному обсязі (а.с.71). Представник Житомирської міської ради у судове засідання не з'явилася, згідно поданої заяви просить розглядати справу у відсутності представника (а.с.100). Представник реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції Житомирської області у судове засідання не з'явився про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.62, 79, 87, 96), причини неявки суду не повідомили. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.15 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних відносин. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа). Оскільки позивач як власник майна звернулась до суду за захистом порушеного особистого майнового права (п.4 ч.2 ст.16 ЦК України), дії чи бездіяльність державного реєстратора нею не оскаржуються, тому даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.10.1996 року посвідченого державним нотаріусом Першої житомирської державної нотаріальної контори Шеніною О.А. та зареєстрованого в реєстрі за №4-4129 [PERSON] на праві власності належить 20/100 частин домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] (а.с.8). Як вбачається з рішення державного реєстратора №7980661 від 15.11.2013 року (а.с.11) [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.10.1996 року на 20/100 частин домоволодіння по [ADDRESS], оскільки право власності за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.10.1996 року вже зареєстровано, але за іншою адресою: [ADDRESS]. Згідно листа Управління містобудування, архітектури та дизайну міської середовища Житомирської міської ради №1195/13 від 19.09.2013 року житловий будинок, визначений у заяві [PERSON], значиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Оскільки рішення про державну реєстрацію за позивачем права власності на 20/100 частин будинковолодіння за іншою адресою: [ADDRESS], що є помилковим, порушує цивільні права та інтереси позивача та перешкоджає реалізації її права у виділі в натурі 20/100 частин будинковолодіння за адресою: [ADDRESS], тому є підстави для поновлення становища, яке існувало до порушення і позовна вимога про скасування рішення державного реєстратора реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції про реєстрацію за позивачем права власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.10.1996 року на 20/100 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] підлягає задоволенню. Згідно довідки-характеристики БТІ №114-А-3603 від 28.03.2000 року крім позивачки співвласниками домоволодіння по [ADDRESS] є відповідач [PERSON], якій належить 13/100 частин домоволодіння, відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яким належить 11/100 частин домоволодіння, а також виконком Житомирської міської ради, якому належить 56/100 частин домоволодіння (а.с.7). [PERSON] користується в житловому будинку, який згідно технічного паспорту від 27.09.2013 року (а.с.4-6) позначений літерою "А", приміщеннями: тамбуром III площею 7,5 м, коридором 2-1 площею 5,0 м2, коридором 2-3 площею 3,7 м2, санвузлом 2-2 площею 3,6 м2, кухнею 2-4 площею 6,0 м2, кімнатою 2-5 площею 16,9 м2 та кімнатою 2-6 площею 10,6 м2, що підтверджується довідкою КП "Житомирське обласне міжміське БТІ" №А-3603 від 01.10.2013 року (а.с.82). Крім того, згідно технічного паспорту до домоволодіння по [ADDRESS] належить сарай, позначений літерою "Г". Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок" при вирішенні справ про виділ в натурі частки жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Таким чином, враховуючи викладене, а також те, що будинок фактично розподілений між його співвласниками і кожен користується окремою квартирою, яка згідно технічного паспорту має власну кухню, санвузол, кімнати і відповідачі не оспорюють цієї обставини та не заперечують проти задоволення позову, тому позовна вимога [PERSON] про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, підлягає задоволенню.

Outcome: approved