Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , на підставі судового наказу судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області у справі № 338/1458/18 від 19 грудня 2018 року - 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, та просить стягувати з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 грн щомісячно до досягнення дочкою повноліття. Заявлені вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що за час перебування в зареєстрованому шлюбі з відповідачем у них [INFO] народилась дочка [PERSON] . Дитина проживає з нею. На утримання дочки з відповідача на підставі судового наказу судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області у справі № 338/1458/18 від 19 грудня 2018 року стягуються аліменти в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно. Вона працює, однак її доходу не вистачає на утримання дитини, так як дочка часто хворіє, більшу частину свого заробітку вона (позивачка) витрачає на купівлю ліків, їжі, оплату комунальних послуг. Відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, офіційно не працевлаштований. Тому позивачка, посилаючись на ст. 192 Сімейного кодексу України, просить суд змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на утримання їхньої малолітньої дочки, та спосіб їх стягнення, ухваливши рішення про стягнення таких в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 гривень щомісячно до досягнення дочкою повноліття. В судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлена. 28 квітня 2021 року [PERSON] подала до канцелярії суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задоволити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом надсилання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Крім того, інформація щодо розгляду справи наявна на офіційній сторінці Богородчанського районного суду Івано-Франківської області в мережі Інтернет на веб-сайті судової влади. Своїм правом на подання відзиву [PERSON] не скористався, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань з приводу розгляду даної справи від нього не надходило. З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 07 червня 2014 року, актовий запис №39, про що Богородчанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 10 березня 2021 року повторно видано свідоцтво про шлюб (а.с. 4). В шлюбі у подружжя [INFO] народилась дочка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Раковецької сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області 27 жовтня 2014 (а.с. 3). На утримання малолітньої [PERSON] , яка проживає з матір`ю, з відповідача [PERSON] на підставі судового наказу судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області у справі № 338/1458/18 від 19 грудня 2018 року стягуються аліменти в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення [PERSON] повноліття, починаючи з 29 листопада 2018 року (а.с. 5). Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд в першу чергу враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини. Згідно з Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2021 рік в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 років до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривні, з 1 грудня - 2618 гривень. У відповідності до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, відповідно до вищенаведених правових норм, розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років станом на час розгляду справи повинен становити не менше 1197,50 гривень. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Приписами ст. 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов`язки по утриманню та матеріальному забезпеченню дитини, а отже не тільки позивачка, але й відповідач зобов`язаний утримувати свою малолітню дочку. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Згідно зі ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічна вимога міститься і в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року. Тобто, зазначена законодавча норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 181, 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182 - 184 Сімейного кодексу України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист. 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Аналізуючи вищевказані правові норми законодавства, суд дійшов висновку, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак, може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру. З огляду на викладене, з урахуванням законодавчо встановлених величин прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та мінімального розміру аліментів, рівня матеріального забезпечення позивачки, з якою мешкає дитина, оскільки відповідач не надав суду належних доказів на підтвердження неможливості виконувати свій обов`язок по утриманню дитини у визначений позивачкою спосіб, так як [PERSON] є особою працездатного віку, відсутні дані про наявність у нього на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків, як стверджує позивачка, отримує нерегулярний мінливий дохід, іншого [PERSON] не доведено, суд приходить до висновку, що слід змінити спосіб стягнення аліментів з частки заробітку (доходу) батька на тверду грошову суму, а також їх розмір, та стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання дочки [PERSON] аліменти в розмірі 2 500 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 908 грн. На підставі наведеного, ст. 180, 181, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved