Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

18.12.2019 представник ОКВПТГ «Миргородтеплоенерго» звернувся до Миргородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 22026,11 грн та 1921 грн судового збору. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг з теплопостачання. Станом на 01.12.2019 відповідач заборгував ОКВПТГ "Миргородтеплоенерго" за фактично отримані послуги 22026,11 грн за період з 01.04.2016 по 01.12.2019. 27 грудня 2019 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі, постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. В судовому засідання представник позивача ОКВПТГ «Миргородтеплоенерго» Новицька Т.А. позов підтримала, просила його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, як законний та обґрунтований. Відповідач [PERSON] позов визнала, пояснивши, що дійсно має перед ОКВПТГ «Миргородтеплоенерго» заборгованість за спожиту теплову енергію, яку зобов`язується погасити за пів року. Просить суд не стягувати з неї в повному об`ємі судовий збір. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що відповідач зареєстрований за адресою - [ADDRESS] та є споживачем послуг з теплопостачання, які надаються Обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Миргородтеплоенерго" (а.с.11). ОКВПТГ «Миргородтеплоенерго», як теплогенеруюча організація, згідно «Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004, ст.ст. 9,21 п.3 перехідних положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги"№ 2189-VIII від 09.11.2017 надавало відповідачу послуги з теплопостачання. Відповідно до пункту 3 перехідних положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги"№ 2189-VIII від 09.11.2017, договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Між сторонами укладений договір №5/115/9/0 про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води від 12.04.2016 (а.с.5). Відповідач зареєстрований як абонент на послуги теплопостачання, має розрахункову книжку №[NUMBER]. Підпунктом 1 пункту 19 Договору, боржник зобов`язується оплачувати послуги в установлений Договором строк. Згідно п.10 Договору платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Пунктом 17 Договору передбачено: «За наявності у споживача заборгованості за раніше отримані послуги теплопостачання, виконавець зараховує кошти, що надійшли від споживача, як погашення заборгованості за послуги теплопостачання, спожиті в минулі періоди, незалежно від зазначеного у платіжному документі призначення платежу. Боржник порушив умови Договору та на 01.12.2019 не погашає заборгованість за спожиті послуги. Відповідно до довідки про нарахування і оплату за опалення та підігрів води станом на 01.12.2019 по [ADDRESS] [PERSON] заборгувала ОКВПТГ "Миргородтеплоенерго" 22026,11 грн (а.с.4). Відповідно до ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електроенергію, теплопостачання) береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст.ст. 610, 623 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредитору завдані цим збитки. Відповідачем визнано позов і таке визнання не суперечить закону, зважаючи на що, він підлягає до задоволення. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд приходить до наступних переконань. Відповідно до положень ч.1 ст.141 та ч.1 ст. 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З платіжного доручення №6775 від 12.12.2019, що міститься в матеріалах справи, вбачається, що при зверненні з позовом до суду ОКВПТГ «Миргородтеплоенерго» сплачено судовий збір у розмірі 1921 грн. Отже, в зв`язку з визнанням позову відповідачем позивачеві слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову. Враховуючи вищевикладене

Outcome: approved