Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ), в якому просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який було зареєстровано у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, запис № 758 від 12 серпня 2005 року. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказав на те, що у 2005 році між ним та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Більше року сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Примирення та збереження шлюбу між ними не можливе. У судове засідання сторони не з`явилися, з невідомих суду причин. Позивачем до суду подано заяву, в якій він просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка подала заяву, в якій вона просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Враховуючи думку позивача, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи, які не з`явилися. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. Між [PERSON] та [PERSON] 12 серпня 2005 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 758. Підтвердженням зазначеного є оригінал свідоцтва про шлюб, яке наявне у матеріалах справи. Від цього шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про свідчать копії свідоцтв про народження. Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог щодо розірвання шлюбу суд зазначає таке. Відповідно до частини першої статті 51 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейним союзом жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 Сімейного кодексу України). Одним із способів припинення шлюбу є його розірвання (частина друга статті 104 Сімейного кодексу України). Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина третя статті 110 Сімейного кодексу України). За змістом статті 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Вирішуючи питання про можливість розірвання шлюбу, суд відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України має з`ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Рішення про розірвання шлюбу поставляється судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга статті 112 Сімейного кодексу України). Як зазначає позивач та не заперечує відповідач, більше року (станом на час розгляду справи судом) сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Сторони примиритися не бажають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved