Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

15 квітня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що відповідач є власником особового рахунку споживача електричної енергії, відповідно до якого позивач на платній основі здійснював постачання електричної енергії до помешкання відповідача. Станом на 01 січня 2021 року у відповідача наявна заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 9 500 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача інфляційну складову боргу у сумі 1 963, 72 грн. та 3 % річних у сумі 785, 39 грн. , а загалом 12 249,11 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 квітня 2021 року цивільну справу № 753/7714/21 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 20 квітня 2021 року. 05 травня 2021 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 11 травня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання на 29 червня 2021 року на 14:45 год. У судове засідання 29 червня 2021 року сторони не з`явились. Повістка, ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, адресована відповідачу повернулася до суду без вручення. Причини неявки представника позивача не відомі. Ухвалою суду від 29 червня 2021 року розгляд справи відкладено на 05 серпня 2021 року. У судове засідання 05 серпня 2021 року учасники справи не з`явились. Від представника позивача 28 липня 2021 року надійшла заява (вх. №52500) про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги він підтримує в повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Повістка, адресована відповідачу повернулася до суду без вручення. У судові засідання 29 червня 2021 року та 05 серпня 2021 року відповідач не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується, зокрема, зворотними повідомленнями наявними в матеріалах справи. Ухвала про відкриття провадження у справі, позовна заява з додатками та судові повістки надсилались відповідачу за зареєстрованим місцем проживання, проте поверталися до суду без вручення. Інформація про стан розгляду справи викладалась у відповідних процесуальних документах - ухвалах суду, які, відповідно до приписів Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень України, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 19 квітня 2018 року № 1200/0/15-18, оприлюднювались у цьому Реєстрі Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному ЦПК України, від нього не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутності, ухвалою суду від 05 серпня 2021 року вирішено провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував позивач. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, вивчивши доводи позивача, викладені у письмових заявах, суд дійшов до наступного висновку. У квітні 2021 року ПРАТ «ДТЕК Київські Електромережі» звернулося до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 12 249,11 грн. ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», правонаступником якого є ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» в частині прав та обов`язків, необхідних для здійснення діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та передачі електричної енергії (електричними (локальними) мережами, в тому числі і в частині використання ліцензії та тарифів виданих та встановлених для ПАТ «КИЇВЕНЕРГО». [PERSON] є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є власником особового рахунку № [NUMBER] , відповідно до якого позивач на платній основі здійснює постачання електричної енергії в помешкання відповідача. Відповідно до положення частини червертої статті 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Відповідно до частини п`ятої даної статті, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Згідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії станом на виникнення заборгованості регулювалися Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 (далі Правила) і Методикою визначення обсягу вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією, затвердженою Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 за № 562. Згідно пунктом 1 Правил, вони є обов`язковими для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Відповідно до п. 20 Правил, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до пункту 27 Правил, у разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії.У разі несплати за спожиту електричну енергію на 30 день після отримання споживачем попередження енергопостачальник має право відключити споживача від електричної мережі. Пунктом 42 цих Правил передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Однак, відповідач в добровільному порядку заборгованість не погашає, через що позивач змушений був звернутись до суду із вказаним позовом. Станом на 1 січня 2021 року заборгованість відповідача складає 12 249,11 грн з яких: 9500,00 грн. - заборгованість за спожиту електричну енергію; 2 749,11 грн - 3% річних та інфляційні втрати, відповідно до розрахунку заборгованості. Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно наданої позивачем довідки, заборгованість відповідача за послуги з постачання електричної енергії станом на 1 січня 2021 року становить 9500,00 грн., яка доведена позивачем суду належними та допустимими доказами та підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 785,39 грн. та інфляційні втрати в розмірі 1963,72 грн. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Перевіривши розрахунок інфляційного збільшення та 3% річних, наданий позивачем, судом встановлено, що сума 3% річних, визначена позивачем є арифметично вірною та такою, що підлягає задоволенню. Натомість розрахунок інфляційної складової боргу є невірним. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). При застосуванні індекса інфляції необхідно мати на увазі, що індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць; тому умовно слід вважати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад, травня, індексується за період з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця. Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Як вбачається із розрахунку інфляційних втрат, долученого до позовної заяви, позивачем не враховувалась дефляція у певні періоди, а просто за цей період не нараховувались інфляційні втрати. Такий розрахунок є невірним. За розрахунком суду до стягнення з відповідача підлягяє сума інфляційних втрат в розмірі 1711,49 грн. Споживачі зобов`язані оплатити послуги, якщо вони фактично користувались ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вищевказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 березня 2018 року у справі № 308/10167/15-ц. Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, зважаючи на встановлені обставини та наведені положення Закону, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту електричну енергію в розмірі 9500 грн., та 3% річних у розмірі 785, 39 грн., однак суд не погоджується вказаним у позовній заяві розміром інфляційної складової боргу, натомість ввжає, що задоволенню цієї вимоги підлягає сума у розмірі 1711,49 грн, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі положень статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2223,23 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial