Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

27.06.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача на його утримання за рішенням Заводського районного суду від 05.02.2019 р. з 4000 грн. до 500 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] 23 років, припинивши з цього часу стягнення аліментів в розмірі 4000 грн. щомісячно за рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.02.2019 року. Свої позовні вимоги мотивував тим, що за рішенням Заводського районного суду від 05.02.2019 р. з нього стягнуто аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 4000 грн. щомісячно, починаючи з 29.11.2018 р. до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення відповідачем 23 років. Зазначив, що після ухвалення зазначеного вище рішення його матеріальне становище суттєво погіршилось, він не працює, єдине джерело доходу пенсія, яка складає 3397,45 грн., що не дає можливості сплачувати аліменти у повному розмірі. Ухвалою суду від 12.08.2019 року відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду. Позивач в судовому засіданні вимоги викладені в позовній заяві підтримав, наполягав на їх задоволенні в повному обсязі. Крім того, зазначив, що рішення про стягнення з нього аліментів приймалось у його відсутність, наразі він не працює, є пенсіонером та отримує пенсію у розмірі 3000 грн., що не дає можливості сплачувати аліменти у повному обсязі, оскільки встановлений судовим рішенням розмір аліментів перевищує його дохід. Відповідач у судовому засіданні вимоги викладені в позовній заяві не визнав, просив відмовити у їх задоволенні. Крім того, пояснив, що аліменти саме в розмірі 4000 грн. зможуть забезпечити витрати на його навчання за контрактом та сплату за гуртожиток. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, матеріали цивільної справи №487/7984/18, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.11.2000 року. Заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.02.2019 року (справа №487/7984/18) з [PERSON] на користь [PERSON] на його утримання було стягнуто аліменти у розмірі 4000 грн. щомісячно, починаючи з 29.11.2018 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] 23 років. 09.04.2019 року постановою державного виконавця Южноукраїнського міського відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області було відкрито виконавче провадження №58838141, з примусового виконання виконавчого листа №487/7984/18 виданого 12.02.2019 року на виконання вищезазначеного судового рішення. Постановами державного виконавця від 28.05.2019 року було встановлено тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами та у праві виїзду за межі України, у зв`язку із утворенням заборгованості зі сплати аліментів у сумі 24000 гривень. \~ \~ \~ \~Відповідно до копії довідки від 12.06.2019 року, [PERSON] перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Миколаївській області і отримує пенсію за вислугу років, сума пенсії за період з 01.01.2019 р. по 30.06.2019 р. складає 20384,70 гривень. \~ \~ \~ \~Згідно копії договору №748/18 про надання освітніх послуг [PERSON] від 01.09.2018 року, загальна вартість навчання протягом 2018-2022 рр. становить 68900 гривень. \~ \~ \~ \~У довідці від 21.11.2019 року, виданої головним бухгалтером ЧНУ імені [PERSON] , зазначено, що вартість проживання за час навчання з 01.09.2018 р. по 30.06.2022 р. становить 19760 гривень. Згідно з\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до положення ст.3 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства"передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 192 СК України\~визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що при розгляді позовів про зміну розміру аліментів, застосуванню підлягає не тільки ст.192\~СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Таким чином, враховуючи, що рішення про стягнення аліментів приймалось без участі [PERSON] , його матеріальне становище, рівність обов`язку обох батьків по утриманню дитини, виходячи з закріплених ч.9\~ст.7 СК України\~принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вважає за необхідне зменшити розмір аліментів з 4000 грн. до 1000 грн., а, отже, позов задовольнити частково.

Outcome: partial