Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

17.03.2014 року до Слов"янського міськрайонного суду звернувся [PERSON] до [PERSON], Моторного (транспортного) страхового бюро України Департаменту Врегулювання, третя особа: [PERSON] з позовом про відшкодування шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, мотивуючи свої вимоги тим, що на розгляді Слов'янського міськрайонного суду знаходилось кримінальне провадження відносно [PERSON] за скоєння ним злочину передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, а саме: 24 жовтня 2012 року, близько другої години ночі, знаходячись в стані алкогольного сп»яніння, не маючи посвідчення водія та реєстраційних документів, перевозив з м. Слов»янськ в Краснолиманський район Донецької області на незареєстрованому в Державтоінспекції мотоциклі «ІЖ Юпітер 3», без реєстраційного номерного знаку, пасажирів [PERSON] та [PERSON], які також знаходились у стані алкогольного сп»яніння. Приблизно о 02 год.17 хв., під час руху на неосвітленій ділянці автодороги вул. Сучасна м. Слов»янськ з боку вул. Ленінградській в напрямку автодороги «Київ-Довжанське», [PERSON], через свою злочинну недбалість, керуючи вищевказаним мотоциклом, на необладнаному місцем для сидіння бічному причепі якого знаходився пасажир [PERSON], не переконався у безпеці своїх дій, в умовах недостатньої видимості, не обрав безпечну швидкість руху та в районі залізобетонної опори №997 скоїв зіткнення зі стоячим справа по ходу його руху належному йому - [PERSON] та під керування [PERSON], автомобілем марки ЗАЗ 110307 ЗНГ, державний реєстраційний номер [NUMBER], на якому була включена аварійна світова сигналізація. Вироком Слов"янського міськрайонного суду від 29 травня 2013 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України і призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки. У зв»язку з ДТП, належному йому автомобілю ЗАЗ 110307 ЗНГ державний реєстраційний номер [NUMBER], завдано механічні ушкодження, що підтверджується актом №732 від 16.11.2012 року. Дорожньо-транспортна пригода скоєна за виною відповідача [PERSON], який керуючи мотоциклом «ІЖ Юпітер 3», порушив вимоги п.12.3, п.13.1 та п.13.3 ПРД України, що знаходиться в причинному зв»язку з подією зіткнення, що настала і підтверджується матеріалами кримінального провадження №12012050510000636 від 04.12.2012 року. Згідно висновку експертно-автотоварознавчого дослідження, вартість матеріальної шкоди мого автомобіля складає 9210 грн.40 коп. За послуги по складання калькуляції та дослідження сплачено 320 грн., що підтверджується актом №732 від 16.12.2012р. та квитанцією прибуткового касового ордеру №141 від 16.11.2012р. За надання правової допомоги, ним було сплачено 2000 грн., що підтверджується квитанцією про сплату. Діями відповідача, крім матеріальних збитків, йому, як володарю транспортного засобу завдано моральну шкоду у розмірі 5000 грн., яка виразилась у тому, що він у зв»язку з ДТП переніс нервове потрясіння, його переживання посилились відмовою відповідача допомогти йому матеріально у відновленні автомобіля. У зв»язку з протиправними діями відповідача він витрачає час на відвідування адвоката, експерта, суду, все це приносить йому додаткові незручності. За тривалий час, який пройшов після скоєння ДТП, пошкоджений автомобіль ним не експлуатувався, що створювало значні труднощі для нього і його родини. Специфіка його роботи пов»язана з постійними роз»їздами. Йому кожен день потрібен автомобіль для забезпечення нормальної життєдіяльності. У результаті неправомірних дій відповідача він змушений був займати гроші на ремонт свого автомобіля у родичів та знайомих, що значно підірвало його авторитет. У зв»язку з даними обставинами у нього загострились сердечні болі, порушився сон, з»явились головні болі, безсоння, відчуття хвилювання, стан депресії, роздратування та запальність, хоча раніше такого в нього не спостерігалось. Вищезазначені обставини порушили звичайний ритм його життя, зниження працездатності. За положеннями Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у деяких випадках відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки несе Моторно (транспортне) страхове бюро України. Таким чином, відповідальність за матеріальну і моральну шкоду несе також і Моторно (транспортне) страхове бюро України Департаменту Врегулювання. Просить суд: - стягнути солідарно з [PERSON] та Моторного (транспортного) страхового бюро України Департаменту Врегулювання на його [PERSON] користь відшкодування матеріальних збитків 9210 грн.40 коп., за юридичну допомогу - 2000 грн., витрати за проведення автотоварознавчого дослідження - 320 грн.; - стягнути з [PERSON] на його [PERSON] користь відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн.; - відповідно до вимог ст. 82 ЦПК України, відстрочити сплату судових витрат до ухвалення судового рішення у справі, стягнувши їх з відповідачів. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав суду заяву у якій просив справу розглянути без його участі, свої позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав суду заяву у якій просив справу розглянути без його участі, позов [PERSON] визнає у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Третя особа - [PERSON] до суду не з»явився, надав заяву у якій просив справу розглянути без його участі та задовольнити позовні вимоги [PERSON] Суд, дослідивши додані сторонами документи, всебічно і повно з»ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, об»єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відносно [PERSON], за фактом вчинення ним кримінального правопорушення відповідальність за яке передбачена ст. 286 ч. 2 КК України, а саме за обставини, які мали місце 24 жовтня 2012 року, близько о 02 год.17 хв., під час руху на неосвітленій ділянці автодороги вул. Сучасна м. Слов»янськ з боку вул. Ленінградській в напрямку автодороги «Київ-Довжанське», [PERSON], через свою злочинну недбалість, керуючи мотоциклом «ІЖ Юпітер 3», без реєстраційного номерного знаку, в районі залізобетонної опори №997 скоїв зіткнення зі стоячим справа по ходу його руху автомобілем марки ЗАЗ 110307 ЗНГ, державний реєстраційний номер [NUMBER], на якому була включена аварійна світова сигналізація, який належить [PERSON] і яким керував [PERSON], 04.12.2012 року було порушено кримінальне провадження №12012050510000636. Вироком Слов»янського міськрайонного суду від 29 травня 2013 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України і призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки, з випробуванням строком на 2 роки. В рамках розслідування кримінального правопорушення слідчими органами було призначено та проведено автотехнічну експертизу, згідно висновкам якої: з технічної точки зору, в умовах розглянутої події ДТП в діях водія мотоцикла «ІЖ Юпітер 3», без реєстраційного номерного знаку [PERSON] вбачається невідповідність вимогам пунктам 12.2, 12.3, 13.1 та.13.3 Правил дорожнього руху України. Невідповідність вимогам пунктам 12.2, 12.3, 13.1 та.13.3 Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв»язку з подією зіткнення, що настала. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що причинний зв'язок між діями [PERSON], який керував мотоциклом «ІЖ Юпітер 3» без реєстраційного номерного знаку, та вищевказаною ДТП, внаслідок якої автомобіль позивача марки ЗАЗ 110307 ЗНГ, державний реєстраційний номер [NUMBER], отримав механічні пошкодження, існує та підтверджений. У своєму позові [PERSON] просив суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та Моторного (транспортного) страхового бюро України Департаменту Врегулювання матеріальну шкоду у розмірі 9210 грн.40 коп. та моральну шкоду у сумі 5000 грн., посилаючись, у тому числі на Закон України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Суд вважає, що вимоги позивача, що до стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України Департаменту Врегулювання матеріальної та моральної шкоди, слід залишити без задоволення з наступних підстав. Дійсно, [PERSON], на час скоєння [PERSON] ДТП, мав поліс обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/7522386 від 03.09.2012р. Моторного (транспортного) страхового бюро України Департаменту Врегулювання, дія якого закінчується 02.09.2013р. (а.с.15). Згідно норм діючого Закон України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» [PERSON] повинен був протягом року звернутися до Моторного (транспортного) страхового бюро України Департаменту Врегулювання з заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Однак, як вбачається з листа Моторного (транспортного) страхового бюро України Департаменту Врегулювання №3/1-05/3951 від 10.02.2014р. (а.с.24) [PERSON] не звернувся з заявою про відшкодування заподіяної шкоди впродовж одного року. З такою заявою [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України Департаменту Врегулювання 31.01.2014 року та отримав відмову у відшкодуванні заподіяної шкоди посилаючись на те, що відповідно до підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров»ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди . Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що [PERSON] сам порушив вимоги Закон України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і у суді не навів ніяких доказів, які б свідчили про те, що він має право на отримання матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП його майну - автомобілю ЗАЗ 110307 ЗНГ державний реєстраційний номер [NUMBER], суд вважає його вимоги, щодо стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України Департаменту Врегулювання матеріальної та моральної шкоди, слід залишити без задоволення. Вирішуючи питання стосовно позовної вимоги щодо відшкодування, завданої позивачу матеріальної шкоди, суд виходить з наступного. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 732 від 16.11.2012 року, проведеної експертом товарознавцем [PERSON], вартість матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля ЗАЗ 110307 ЗНГ, державний реєстраційний номер [NUMBER], склала 9210 грн.40 коп.(а.с.12-14). У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню сума матеріальної шкоди у розмірі 9210 грн.40 коп. Вирішуючи питання стосовно позовної вимоги щодо відшкодування, завданої позивачу моральної шкоди, суд виходить з наступного. У відповідності до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 (зі змінами та доповненнями внесеними постановою Пленуму Верховного суду України від 25 травня 2001 року № 5), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, спричинена фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, що її спричинила за наявності її вини. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу моральних страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я позивача, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. У відповідності до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 (зі змінами та доповненнями внесеними постановою Пленуму Верховного суду України від 25 травня 2001 року № 5), у разі заподіяння особі моральної шкоди неправомірно вчиненими діями кількох осіб, розмір відшкодування визначається з урахуванням ступеня вини кожної з них. Завдану моральну шкоду позивач мотивує тим, що з 24.10.2012 року - з дня, коли були порушені його цивільні права, по теперішній час він не має можливості реалізовувати свої щоденні потреби, так як позбавлений можливості використовувати свій автомобіль по призначенню; він відчуває моральні страждання. В період з початку січня 2013 року по теперішній час, для захисту своїх прав він вимушений був неодноразово звертатися до відповідачів; за правовою допомогою звертатися в юридичну консультацію, в суд м. Слов'янська, витрачав свій особистий час на складання різних заяв, в результаті чого був позбавлений повноцінного спілкування з своєю сім'єю. Однак, суд вважає, що сума в розмірі 5000 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди, повинна бути зменшена до 500 грн. Незважаючи на те, що заявлена моральна шкода, завдана [PERSON] знаходиться у причинному зв'язку з подією ДТП й завданими збитками, однак позивач не надав до суду ніяких документальних підтверджень тих обставин, на які він посилається, обґрунтовуючи завдану йому моральну шкоду. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь держави слід стягнути суму судового збору у розмірі 921 грн. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума витрат понесених позивачем при проведення авто-товарознавчого дослідження № 732 від 16.11.2012 року у розмірі 320 грн., що підтверджується копією квитанції (а.с.6). Згідно ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: 1) витрати на інформаційно-технічне забезпечення; 2) витрати на правову допомогу; 4) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням експертиз. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати понесені ним у зв'язку із отриманням правової допомоги. Згідно квитанції (а.с.23) позивачем було оплачено послуги адвоката з надання юридичної допомоги у розмірі 2000 грн. Відшкодування таких витрат передбачено Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011р., згідно якого розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи у суді. З огляду на кількість та тривалість всіх судових засідань по зазначеній справі, в яких приймав участь представник позивача, підлягає стягненню 2000 грн. з відповідача [PERSON] на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial