Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

У червні 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 23 жовтня 2009 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] було укладено шлюб. [INFO] у подружжя народилася донька [PERSON] . Позивач зазначила, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2018 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. [PERSON] стверджувала, що на даний час малолітня [PERSON] мешкає з нею та перебуває на повному її утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. З цих підстав позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась, подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, а позовні вимоги - задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Заслухавши вступне слово відповідача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 23 жовтня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї, актовий запис №3095. Від шлюбу з [PERSON] у [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON] (а. с. 10). Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2018 року шлюб між сторонами було розірвано (а. с. 4-6). На даний час малолітня [PERSON] постійно мешкає з матір`ю [PERSON] . Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиктвого мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліиментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. [PERSON] є чоловіком працездатного віку, інших дітей, окрім малолітньої [PERSON] , у нього немає. Відповідачем не наведено доказів на підтвердження того, що на його утриманні перебувають непрацездатні особи. Враховуючи обставини, викладені у ч. 1 ст. 182 СК України, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, ураховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої [PERSON] , має становити 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки, на думку суду, саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення з урахуванням грошового забезпечення, яке повинна надавати на утримання дитини її мати [PERSON] , є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідно до норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов [PERSON] пред`явлено 11 червня 2020 року, відтак аліменти суд присуджує саме з цього дня. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність позов [PERSON] задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 червня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 840,80 грн в дохід держави. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 84, 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved