Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

20 травня 2014 року позивач, ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору № PLXYRX06300085 від 04 вересня 2006 року. Посилався на те, що 04 вересня 2006 року по вказаному кредитному договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 1560 грн. 90 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 21281 грн. 74 коп., яка складається із заборгованості по процентам за користування кредитом - 5506 грн. 59 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом - 84 грн. 30 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 14201 грн. 24 коп., штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) - 989 грн. 61 коп. Просили стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі. Представник позивача надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимог підтримав, просив розглядати справу у заочному провадженні. Відповідач у судове засідання не з'явився будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність не надавав. Враховуючи клопотання представника позивача, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що між банком та відповідачем [PERSON] 04 вересня 2006 року укладено кредитний договір № PLXYRX06300085. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 1560 грн. 90 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, банк нарахував заборгованість за кредитом у сумі 21281 грн. 74 коп., яка складається із заборгованості по процентам за користування кредитом - 5506 грн. 59 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом - 84 грн. 30 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 14201 грн. 24 коп., штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) - 989 грн. 61 коп. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із умовами кредитного договору його складовою є Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт»). Пунктом 5.5 цих Умов позовну давність за вимогами про стягнення заборгованості за кредитом, процентів за користування ним, пені, штрафу сторонами встановлено тривалістю п'ять років, що відповідає ч. 1 ст. 259 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік вимог, у тому числі, про стягнення неустойки (штрафу, пені). Постановою Пленуму ВСУ № 5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» роз'яснено , що до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» відносяться і ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних потреб громадян, у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій. Крім того, при вирішенні вказаного спору необхідно застосовувати висновки, викладені в рішенні Конституційного суду України №15-рп/2011 від 10.11.2011р. у справі №1-26/2011 за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) про поширення на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладання, так і під час виконання такого договору положень п.п.22, 23 ст.1, ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів». Частиною 3 статті 551 ЦК України розмір нестойки може бути зменшщений за рішенням суду якщто він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За вказаних обставин, суд вважає за можливе застосувати положення п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», ч. 3 ст. 551 ЦК України при визначенні розміру пені, оскільки визначений позивачем розмір останньої є непропорційно великим в порівнянні з розміром заборгованості по кредиту , а окрім того минув строк позовної давності до правовідносин про стягнення пені, встановлений ч.2 ст. 258 ЦК України . Таким чином до стягнення з відповідача підлягає пеня у розмірі 2795.45 грн. як п'ятдесят відсотків від розміру заборгованості по кредиту на суму 5590.89 грн. Всього підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача 8 386грн. 34 коп. та витрати по справі у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial