Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

22 березня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеною позовною заявою, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що він є власником житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Жовтневої революції, 19 м. Барвінкове Харківської області. Однак виявилося що на будинок помилково накладено заборону на відчуження зазначеного будинку. Після виявлення такої помилки позивач звернувся до державного нотаріуса Барвінківської державної нотаріальної контори та державного реєстратору Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області, однак зняти заборону є неможливим, оскільки відсутні документи, на підставі яких нотаріус мав би можливість зняти заборону на нерухомість в позасудовому порядку. Через існування заборони відчуження нерухомого майна, яке є його власністю, він позбавлений можливості користуватися та розпоряджатися своїм майном, що є порушенням її конституційних прав. У звязку з викладеним, просить суд зняти заборону на відчуження житлового будинку розташованого за адресою: вул. Жовтневої революції, 19 м. Барвінкове Харківської області та вилучити відповідний запис про заборону на відчуження зазначеного житлового будинку з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо забороно на відчуження. Позивач в судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява про слухання справи за його відсутності, позов підтримує. Представник відповідача - Сектору реєстрації прав на нерухоме майно Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області, в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Представник відповідача виконуюча обовязки завідувача Барвінківської державної нотаріальної контори, в судове засідання не зявилася. Про причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності або відзив на позов до суду не надала. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що передбачено ч.1 ст. 81 ЦПК України. Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Жовтневої революції, 19 м. Барвінкове Харківської області (а. с. 17-18). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 12 лютого 2018 року, номер 113665465, наданої приватним нотаріусом Барвінківського районного нотаріального округу Харківської області, вбачається, що на житловий будинок, розташований за адресою: вул. Жовтневої революції, 19 м. Барвінкове Харківської області, власником якого зазначено «Чехута Антоніна Іванівна», Барвінківською державною нотаріальною конторою 26 грудня 2007 року накладено заборону ( за №6294827) на рухоме майно(а.с.9-10). Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно матеріалів справи позивач звернувся до відповідачів з заявами про зняття заборони на належний йому будинок. Проте у знятті заборони [PERSON] було відмовлено у звязку з тим, що у документах наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями (а.с.5-7). Відповідно до правил ч.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику. Матеріалами справи достовірно встановлено, що держаним нотаріусом помилково було накладено заборону на відчуження житлового будинку, оскільки договором довічного утримання від 22 листопада 1994 року була накладена заборона на відчуження квартири №16, розташованої по вул. 50 років Радянської України у м. Барвінкове Харківської області (а. с. 8). Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна, затвердженим наказом Мінюсту України від 09.06.1999 року за № 31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року за № 364/3657 /зі змінами/, та Інструкцією про порядок заповнення заяв та ведення Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, затвердженою наказом Мінюсту України від 18.08.2004 року за № 85/5, зареєстрованим в Мінюсті України 18.08.2004 року за № 1021/9620 /зі змінами/. Відповідно до п. 1.5. вказаного вище Положення, Реєстраторами Реєстру заборон (далі - Реєстратор) є: державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси; державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України та його регіональні філії. Реєстратори приймають заяви про реєстрацію обтяження об'єкта нерухомого майна від державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів, які не є Реєстраторами, судів та слідчих органів та постанови про арешт майна боржника органів державної виконавчої служби та інших осіб, визначених цим Положенням; уносять та вилучають записи до (з) Реєстру заборон про заборони, арешти щодо нерухомого майна; отримують (видають) витяги з Реєстру заборон. Пунктом 2.1 Положення було визначено вичерпний перелік підстав для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об'єкти нерухомого майна, а саме: накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом - Реєстратором заборони відчуження на об'єкти нерухомого майна. Заява про реєстрацію (вилучення) обтяження об'єкта нерухомого майна, що подається: державною нотаріальною конторою та приватним нотаріусом, які не є Реєстраторами, - у зв'язку з накладенням (зняттям) ними заборони відчуження на об'єкти нерухомого майна; судами (крім третейських судів) і слідчими органами - у зв'язку з накладенням ними арешту на об'єкти нерухомого майна /звільненням з-під арешту/; органами державної виконавчої служби - у зв'язку з накладенням ними арешту на об'єкти нерухомого майна (звільненням з-під арешту/. Згідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат», нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); за зверненням органу опіки та піклування з метою захисту особистих і майнових прав та інтересів дитини, яка має право власності або проживає у жилому будинку, квартирі, іншому приміщенні, на відчуження якого накладається заборона; при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Статтею 74 Закону України «Про нотаріат» передбачено зняття заборони і у вказаній статті зазначено, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Враховуючи вищевикладене, те що позивач є законним власником будинку, на даний час відсутні документи, на підставі яких нотаріус або державний реєстратор мали би можливість зняти заборону на нерухомість в позасудовому порядку, заборона на нерухоме майно протиправно позбавляє позивача можливості вільно розпоряджатись належним йому майном, оскільки наявність заборони чинить її в цьому перешкоди, відповідачі проти задоволення позову не заперечують, тому суд приходить до висновку про правомірність заявлених позовних вимог і тому позов слід задовольнити. Відповідно до ч.2 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Також з метою захисту порушеного права позивача вільно користуватися, володіти та розпоряджатися своїм майном, суд вважає за необхідне вилучити з Державного реєстру (Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна) запис про заборону на нерухоме майно. Разом з тим, оскільки Барвінківської державної нотаріальної контори є неналежним відповідачем по справі, суд прийшов до висновку про відмову в позові в цій частині.

Outcome: partial