Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

02 березня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON], Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про відшкодування майнової шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 17 жовтня 2014 року о 11 год. 00 хв. в м. Дніпропетровську водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] з причепом ПВА 2, д/н [NUMBER] на вул. Панікахи та Запорізького шосе, не обрав безпечної швидкості руху та не оглянув технічний стан автомобіля в результаті чого причіп відірвався та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] В результаті вищезазначеної ДТП транспортний засіб GEELY EMGRAND 7 д/н [NUMBER], який належить позивачу [PERSON] на праві приватної власності, отримав механічні пошкодження. 19 грудня 2014 року постановою [PERSON] - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 199/9339/14-п [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу ВАЗ 21043 державний номерний знак [NUMBER] на момент скоєння ДТП була застрахована ПАТ «Страхова компанія «Країна» по полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ / 0416955. З метою визначення вартості шкоди, нанесеної транспортному засобу GEELY EMGRAND 7, д/н [NUMBER] під час вищезазначеної ДТП, позивачем було замовлено проведення авто товарознавчої експертизи у експерта [PERSON], про що було повідомлено Страховика шляхом надання під розписку повідомлення про запрошення. На підставі висновку експертного дослідження автотоварознавця № 238/14 по визначенню матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ, складеного 26 листопада 2014 року експертом [PERSON], вартість матеріального збитку, заподіяного автомобілю [NUMBER], становить 21\~578 грн. 77 коп. з яких: 15\~860 грн. 91 коп. - вартість відновлювального ремонту, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових, які підлягають заміні; 5\~717 грн. 86коп. величина втрати товарної вартості колісного транспортного засобу. Враховуючи, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, яка становить по полісу 500, 00 грн. , розмір страхового відшкодування становить 15\~360,91 грн. 10 листопада 2014 року позивач надав Страховику заяву про страхове відшкодування та всі необхідні документи, що передбачені Законом. Після отримання і ознайомлення з Висновком , 13 січня 2015 року Страховику було надано заяву про погодження розміру страхового відшкодування по Полісу у розмірі 15\~360 грн. 91 коп. В свою чергу Страховик без погодження з Позивачем розміру страхового відшкодування по Полісу сплатив страхове відшкодування у розмірі 6\~216 грн. 93 коп. Пізніше позивач отримав листа від Страховика, в якому зазначалось, що розмір страхового відшкодування було розраховано наступним чином 8 060 грн. 32 коп. (вартість матеріального збитку, згідно Звіту) 1\~343 грн. 39 коп. (розмір ПДВ, згідно Звіту) 500 грн. 00 коп. (франшиза) = 6\~216,93 грн. Неправомірними діями відповідача позивачу заподіяно моральну шкоду, яка виразилась у тому, що після ДТП в значній мірі був порушений ритм життя позивача, а саме позивач був змушений витрачати час на ремонт автомобіля та захист своїх порушених прав, на час ремонту автомобіля позивач залишився без транспортного засобу та можливості оперативно пересуватися містом та поза його межами, що завдало позивачу додаткового значного стресу. В подальшому позивач неодноразово уточнював позовні вимоги шляхом їх збільшення. Зазначив, що Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховиком за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика, особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Крім того, правовідносини, які склалися між сторонами на підставі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є грошовим зобовязанням, тому на ці правовідносини поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України щодо спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошового зобовязання. На підставі викладеного та з урахуванням неодноразового уточнення позовних вимог, позивач просив стягнути з відповідачів на користь позивача солідарно несплачений залишок страхового відшкодування в розмірі 9143,98 грн. Стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Країна» пеню в розмірі 5582,99 грн. Стягнути з [PERSON] франшизу по полісу в розмірі 500,00 грн. Стягнути з [PERSON] суму втрати товарної вартості, яка становить 5717,86 грн. Стягнути з [PERSON] моральну шкоду в розмірі 25000,00 грн. Стягнути з [PERSON], ПАТ «Страхова компанія «Країна» понесені витрати на правову допомогу в розмірі 3500,00 грн. Стягнути з [PERSON], ПАТ «Страхова компанія «Країна» витрати на судовий збір в розмірі 528,18 грн. Стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Країна» інфляційні нарахування на суму боргу за весь час прострочення в розмірі 3680,82 грн. та три процента річних від простроченої суми в розмірі 332,73 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, від представника позивача надійшла заява про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач ПАТ «Страхова компанія «Країна» в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, надав суду письмові заперечення на позов. У запереченнях відповідача зазначено, що 21.10.2014 року на замовлення ПАТ «Страхова компанія «Країна» спеціалістом в присутності потерпілої особи (позивача) було оглянуто пошкоджений транспортний засіб «Джилі», державний реєстраційний номер [NUMBER]. Вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, була визначена ПАТ «Страхова компанія «Країна» на підставі Звіту № 10652 від 17.01.2015 року, складеного ТОВ «Експертум-АВЕ», відповідно до якого вартість матеріального збитку з ПДВ становить 8060,32 грн. 16 січня 2016 року ТОВ «Ельса» надала ПАТ «Страхова компанія «Країна» заяву на виплату страхового відшкодування. Відповідно до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо за рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Розмір страхового відшкодування було розраховано наступним чином: 8060,32 грн. (вартість матеріального збитку) 1343,39 грн. (розмір ПДВ згідно Звіту № 10652 від 17.01.2015 року) 500,00 грн. (розмір франшизи згідно з полісом № АС/5293816)= 6216,93 грн. Вказану суму ПАТ «Страхова компанія «Країна» сплатила позивачу. З урахуванням викладеного, позовні вимоги вважає безпідставними. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що 17 жовтня 2014 року о 11 год. 00 хв. в м. Дніпропетровськ на перехресті вулиці Панікахи та вулиці Запорізьке шосе сталася дорожньо-транспортна пригода за участю [PERSON], який керував транспортним засобом GEELY EMGRAND 7, державний номер [NUMBER], що належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ СХХ 371205, та причепом ПВА 2, державний нмоер АЕ 1732 ХО, який відірвався від транспортного засобу ВАЗ, державний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] [PERSON] Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.11.2014 року по справі № 199/9339/14-п [PERSON] було визнано винним у скоєнні ДТП, внаслідок чого на нього було накладено адміністративне стягнення: штраф на користь держави у розмірі 340 грн. [PERSON] не була оскаржена та набрала законної сили (а.с.7). Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, які мали місце ці дії та вчиненні вони цією особою. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема щодо винуватості [PERSON] не потребують доказування, оскільки встановлені постановою суду по вищевказаній справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили. Статтею 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею\~\~22 Закону України\~\~«Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що\~\~ у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зробленим навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно абзацу другого пункту 12.1 ст. 12 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоровю, майну третьої особи. У вищезазначеній ДТП транспортному засобу GEELY EMGRAND 7, державний номер [NUMBER] були спричинені механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу ВАЗ, д/н [NUMBER] була на момент скоєння ДТП була застрахована в Публічному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Країна» по полісу № АІ / 0416955. Згідно Висновку експертного дослідження № 238/14 від 26.11.2014 року (а.с.61-95), власнику автомобіля [NUMBER] завдано матеріальну шкоду на суму 21\~578 грн. 77 коп., з яких 15\~860 грн. 91 коп. - вартість відновлювального ремонту та 5\~717 грн. 86 коп. - величина втрати товарної вартості. Представник позивача ТОВ «Ельса» 13.01.2014 року звернувся до Публічного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КРАЇНА» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про страхове відшкодування з вимогою про відшкодуванням матеріального збитку в розмірі 15360,91 грн. (без урахування розміру франшизи) (а.с. 11). В свою чергу Страховик виплатив страхове відшкодування у розмірі 6\~216 грн. 93 коп. на підставі Звіту № 10652/0115 від 17 січня 2015 року складеного оцінювачем [PERSON] Таким чином, в матеріалах справи наявні два суперечливі висновки щодо вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Так, відповідно до п. 5.1. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Фонду державного майна України та Міністерством юстиції України від 24.11.2003 р. за № 142/5/2092, визначення вартості матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство у разі надання ними даних, необхідних для оцінки. Суд вважає, що огляд пошкодженого т/з GEELY EMGRAND 7, д/н [NUMBER] особисто оцінювачем [PERSON] є обовязковим для визначення розміру збитку заподіяного автомобілю [NUMBER]. Представником Страховика не було надано суду належних та допустимих доказів того, що оцінювач [PERSON] особисто оглядав пошкоджений т/з GEELY EMGRAND 7д/н АЕ 8811 НА. Відповідно до ст. 1 ч. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Тому, суд критично ставиться до наданого Страховиком Звіту № 10652/0115 від 17 січня 2015 року як доказу, оскільки він складений з порушенням вимог чинного законодавства. Таким чином, відшкодуванню на користь позивача підлягає сума: 15\~860 грн. 91 коп. (вартість відновлювального ремонту згідно Висновку експертного дослідження № 238/14 від 26.11.2014 року) 500,00 грн. (франшиза) - 6\~216 грн. 93 коп. (сума сплаченого Страховиком ПАТ «Страхова компанія «Країна» відшкодування) = 9143,98 грн. Статтею 360-7 ЦПК України передбачено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Постановою Верховного суду України від 20 січня 2016 року №2-2808цс 15 встановлено, що\~\~право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобовязує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобовязанні. \~\~\~\~\~\~ Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобовязань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. \~\~\~\~\~\~ Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобовязання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обовязками страховика як сторони договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. З огляду на зазначене, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення невідшкодованої суми шкоди солідарно з відповідачів, та вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення на користь позивача солідарно з ПАТ «Страхова компанія «Країна» та [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 9\~143 грн. 98 коп. Щодо позовних вимог про стягнення пені суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 36.1. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial