Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

07.09.2015 року [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «Семпал-Сервіс», згідно якого, з урахуванням остаточної заяви про збільшення позовних вимог, поданої до суду 22.03.2016 року, просить: стягнути з ТОВ «Семпал-Сервіс» на свою користь суму матеріальних збитків у розмірі 5600,94 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн., а також зобов'язати ТОВ «Семпал-Сервіс» виконати умови договору про виконання робіт від 30.04.2014 року в повному обсязі, усунути недоліки проектно-кошторисної документації та виконати умови договору про виконання робіт в повному обсязі, а саме: встановлення відповідних засобів обліку та вводу до експлуатації вузлів обліку відповідно до виправленого проекту та чинного законодавства. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати в розмірі 2192,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 30.04.2014 року між [PERSON] та ТОВ «Семпал-Сервіс» було укладено Договір про виконання робіт №15/42/14, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався надати та погодити з КП «ЦОС Шевченківського району» технічні умови на проектування 4 (чотирьох) вузлів обліку теплової енергії; розробити, виготовити та погодити з КП «ЦОС Шевченківського району» проектно-кошторисну документацію для чотирьох вузлів обліку теплової енергії; зробити монтаж чотирьох вузлів обліку теплової енергії в нежитловому приміщенні, розташованому за адресою: [ADDRESS]; ввести прилади обліку теплової енергії в експлуатацію. На підставі виданих КП «ЦОС Шевченківського району» технічних умов за №41-05.14 «На встановлення вузла обліку в нежитловому приміщенні за адресою: [ADDRESS], власником якого є позивач, відповідачем було виготовлено Робочий проект ЕС.2014.Кв002-АТП, який було затверджено в КП «ЦОС Шевченківського району», після чого було виконано монтажні роботи шляхом встановлення теплових лічильником типу GROSS WMZ-UA та введено вузли обліку до експлуатації, про що 21.05.2014 року складено відповідний акт. Проте, як зазначає позивач, з березня 2015 року ПАТ «Київенерго» почало виставляти рахунки за спожиту теплову енергію з розрахунку квадратних метрів опалювальної площі без врахування показників вузлів обліку теплової енергії. При цьому, після письмового звернення позивача до СВП «Київські теплові мережі», йому було відмовлено в розрахунку відповідно до показників отриманої теплової енергії в зв'язку з недоліками в проектно-кошторисній документації та монтажем лічильників, які не призначені для даного типу обліку теплової енергії, а саме: відповідачем було запроектовано та встановлено лічильники для горизонтальної системи, а в будинку існує вертикальна система опалення. Крім того, позивачем було отримано від СВП «Київські теплові мережі» Зауваження до проекту вузол обліку теплової енергії на опалення від 17.08.2015 року за №1424, якими було виявлено 18 пунктів недоліків в виконаній роботі по проектуванню та монтажу та монтажу обладнання вузлів обліку, після усунення яких можливе подальше використання вузлів обліку. На підставі викладеного та враховуючи ту обставину, що відповідач відмовився від усунення допущених недоліків при виконанні своїх зобов'язань за Договором про виконання робіт, позивач, посилаючись на положення Закону України «Про захист прав споживачів», просить суд зобов'язати відповідача усунути вищенаведені недоліки, а також вказує, що внаслідок цього йому було завдано матеріальних збитків, які виражаються у різниці між можливою оплатою за отриману теплову енергію відповідно до показників приладів обліку теплової енергії та виставленими рахунками з оплати теплової енергії за кв.м. опалювальної площі. При цьому, в якості матеріальних збитків позивач також зазначає грошові кошти, сплачені ним за нотаріальні послуги та виготовлення копій документів при підготовці документів до позовної заяви. Також, позивач зазначає, що незаконними діями відповідача йому було завдано моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, викликаних неможливістю належним чином користуватися своїм майном та марно згаяним часом на необхідність вимушеного відстоювання своїх прав замість спілкування з сім'єю та виконанням своїх обов'язків по роботі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідач виконав свої зобов'язання за договором №15/42/14 у чіткій відповідності до його умов. Посилання позивачки на зауваження ПАТ «Київенерго», щодо встановлення неналежного обладнання є безпідставним, що підтверджується технічною документацією на лічильники та експертним висновком. Представник третьої особи КП «ЦОС Шевченківського району» Лєгостаєв І.В. у судовому засіданні підтримав позицію відповідача та просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Третя особа СВП «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго» свого представника в судове засідання не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки свого представника не повідомила. Відповідно до письмових пояснень, вважають, що відповідач неналежним чином виконав зобов»язання перед позивачкою. Вислухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що позивачка є власником нежитлових приміщень з №1 по №7 загальною площею 93 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS]. 30.04.2014 року між [PERSON] та ТОВ «Семпал-Сервіс» було укладено Договір №15/42/14 про виконання робіт, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався за завданням та за рахунок позивача виконати роботи з надання та погодження з КП «ЦОС Шевченківського району» технічних умов на проектування 4 (чотирьох) вузлів обліку теплової енергії; розробити, виготовити та погодити з КП «ЦОС Шевченківського району» проектно-кошторисну документацію для чотирьох вузлів обліку теплової енергії; зробити монтаж чотирьох вузлів обліку теплової енергії в нежитловому приміщенні, розташованому за адресою: [ADDRESS]; ввести прилади обліку теплової енергії в експлуатацію. На підставі виданих КП «ЦОС Шевченківського району» технічних умов за №41-05.14 «На встановлення вузла обліку в нежитловому приміщенні за адресою: [ADDRESS], власником якого є позивач, відповідачем було виготовлено Робочий проект ЕС.2014.Кв002-АТП, який було затверджено в КП «ЦОС Шевченківського району». Згідно Акту введення в експлуатацію вузла комерційного обліку теплової енергії від 21.04.2014 року, укладеного між сторонами, відповідач згідно робочого проекту та в зазначений Договором термін виконав роботи з монтажу вузла обліку теплової енергії, розташованого в нежитловому приміщенні за адресою: [ADDRESS], та встановив теплолічильники типу GROSS WMZ-UA, виробництва ТОВ «Енергозберігаючі системи». Водночас, звертаючись з позовом до суду, позивачка, як на підставу для задоволення своїх позовних вимог, посилається на те, що оскільки відповідачем було запроектовано та встановлено лічильники для горизонтальної системи, а в будинку існує вертикальна система опалення, ПАТ «Київенерго» з березня 2015 року почало виставляти їй рахунки за спожиту теплову енергію з розрахунку квадратних метрів опалювальної площі без врахування показників вузлів обліку теплової енергії. Вказані позивачем обставини в обґрунтування позовних вимог підтверджуються матеріалами справи в їх сукупності та отриманими позивачем від СВП «Київські теплові мережі» Зауваженнями до проекту вузол обліку теплової енергії на опалення від 17.08.2015 року за №1424, якими було виявлено 18 пунктів недоліків в виконаній роботі по проектуванню та монтажу та монтажу обладнання вузлів обліку. Згідно з положеннями ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Вимогами ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). При цьому, відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Згідно зі ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати, серед іншого, безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи. Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором. Враховуючи вищенаведені положення законодавства, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову свого позову в частині зобов'язання відповідача усунути недоліки проектно-кошторисної документації, а саме: встановити відповідні засоби обліку та вводу до експлуатації вузлів обліку відповідно до виправленого проекту та чинного законодавства, знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов в даній частині підлягає задоволенню. Між тим, що позовних вимог про відшкодування матеріальних збитків слід зазначити, що відповідно до п.п. 1-2 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Тобто, під збитками розуміються витрати, пов'язані з виправленням пошкодженого майна, а в разі неможливості виправлення (втрати) - його дійсна вартість. Фактично збитки є грошовим виразом майнової шкоди. Отже, враховуючи зазначенні правові норми, понесені позивачем витрати на оплату за отриману теплову енергію та кошти, сплачені ним за нотаріальні послуги та виготовлення копій документів при підготовці документів до позовної заяви, не можуть вважатися збитками в розумінні ст. 22 ЦК України і не є майновою шкодою в розумінні закону, у зв'язку з чим, позов в даній частині задоволенню не підлягає. Окрім того, звертаючись з позовом до суду, позивачка також просила стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. Так, відповідно до ч. 2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні позовних вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. В той же час, відповідно до п.5 ст.4 цього Закону споживачі мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією, у випадках, передбачених законом. При цьому, Законом України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» від 19.05.2011, яким внесено зміни в вищенаведені положення п. 5 ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів", що передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), визначено термін такої шкоди - це завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект. Отже, законом передбачено право споживача на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), тільки за умови, що така шкода - це завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть у зв'язку з придбанням товару неналежної якості. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не наведено підстав для відшкодування моральної шкоди в розглядуваних правовідносинах між сторонами, які регулюються ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», з урахуванням положень п.5 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», тому позовні вимоги в частині відшкодування за рахунок відповідача моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн. є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Семпал-Сервіс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», Структурний відокремлений підрозділ «Київські теплові мережі» Публічного акціонерного товариства «Київенерго», про зобов'язання виконання умов договору, стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди, підлягає частковому задоволенню, а саме вважає за необхідне зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Семпал-Сервіс» виконати у повному обсязі умови договору № 15/42/14 від 30.04.2014 року, укладеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Семпал-Сервіс», усунувши недоліки проектно-кошторисної документації та інші недоліки встановлені у зауваженні Департаменту з технічного забезпечення обліку та продажу Публічного акціонерного товариства «Київенерго» № 1424 від 17.08.2015 року. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивачки судові витрати у розмірі 487 грн. 20 коп., виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Враховуючи наведене та

Outcome: partial