Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

У квітні 2018 року позивач - [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним, посилаючись на те, що 14 жовтня 1996 року він - [PERSON], з однієї сторони, та приватне підприємство МЖК "Вітовка" в особі засновника і власника ЧМП "Вітовка" [PERSON], з другої сторони, уклали договір №5618 купівлі - продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS]. Вказаний договір купівлі - продажу був посвідчений 14.10.1996 р. на Південній Товарній Біржі, зареєстрований в "Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю" № 5618, право власності на квартиру було зареєстровано за позивачем в Миколаївському КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за р. № 44. Дана угода була виконана сторонами повністю. На теперішній час позивачу стало відомо, що вищезазначений договір купівлі - продажу нерухомого майна необхідно в судовому порядку визнати дійсним. Сторони при укладені договору купівлі - продажу керувалися ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», відповідно до якої, угоди, які зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, тому позивач вважав, що договір укладено згідно вимог чинного на той час законодавства. На підставі вищевикладеного позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позов підтримує на підставах, викладених у позовній заяві. Представник відповідача - ПП МЖК "Вітовка" надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Представник третьої особи: Південна Товарна Біржа надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані суду письмові докази по справі, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню виходячи із такого. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно до ст.ст. 47, 227 ЦК УССР (в редакції ЦК 1963р.), які діяли на момент виникнення правовідносин між сторонами, коли одна із сторін повністю виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати її дійсною. Судом встановлено, що 14 жовтня 1996 року [PERSON], з однієї сторони, та приватне підприємство МЖК "Вітовка" в особі засновника і власника ЧМП "Вітовка" [PERSON], з другої сторони, уклали договір №5618 купівлі - продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS]. Вказаний договір купівлі - продажу був посвідчений 14.10.1996 р. на Південній Товарній Біржі, зареєстрований в "Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю" № 5618, право власності на квартиру було зареєстровано за позивачем в Миколаївському КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за р. № 44. Однак через невідповідність даного договору вимогам закону, позивач позбавлений можливості розпорядитися належним йому майном. На підставі викладеного, суд вважає за можливе, відповідно до норм ч.2 ст.47 ЦК УССР задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved