Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про відшкодування майнової шкоди у розмірі 36 880 грн 90 коп та немайнової шкоди у розмірі 10 000 грн 00 коп., Свої вимоги мотивує тим, що що позивач в 28.06.2016 року припаркувала свій автомобіль марки "Nissan", держномер [NUMBER] біля будинку № 9-А по вул. М. Цвєтаєвої у м. Києві. О 17.30 год. позивач виявила пошкодження власного автомобіля, а саме: деформацію переднього правого крила, деформацію правої передньої та правої задньої дверей, деформацію розширювача переднього правого крила та розширювача заднього правого крила, пошкодження ЛФП заднього правого крила, пошкодження ДФП заднього бампера, пошкодження бризговика заднього правого колеса. Цивільна відповідальність відповідача полягає в порушенні ним зобов'язань, які виникли з договору про надання комунальних послуг, що регулює умови утримання будинків в прибудинкових територій та закону. Пункт 3.6.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій вказує, що сміттєзбиральники всіх типів повинні встановлюватись на бетонному або асфальтованому майданчику, як правило, з огородженням із стандартних залізобетонних виробів або інших матеріалів із насадженням навколо майданчика чагарникових насаджень. Майданчики для контейнерів на коліщатах повинні обладнуватись пандусом від проїзної частини й огородженням (бордюром) висотою 7-10 см, що унеможливлює скочування контейнерів убік. Однак вказане положення відповідачем не виконано і сміттєзбиральні контейнери не були огороджені від проїзної частини, що стало результатом пошкодження автомобіля позивача. За таких обставин просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальні збитки та моральну шкоду, яка полягає у порушенні звичайного укладу життя позивача та її сім'ї, душевних стражданнях, погіршення стану здоров'я та настрою. В судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, пояснив, що контейнери для сміття на прибудинковій території будинку № 9-А по вул. М. Цівєтаєвої у м. Києві встановлені згідно Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. Будь-яких зауважень до їх розташування у державної приймальної комісії під час введення будинку у експлуатацію не було, висновки санітарно-епідеміологічної служби щодо порушення умов утримання сміттєвих контейнерів відсутні. Контейнери для сміття знаходяться в технічно справному стані, що підтверджується проведеною перевіркою. Крім того, будь-яким органом або будь-яким документом не доведено винності відповідача у пошкодженні автомобіля позивача, тому такий висновок останнього ґрунтується виключно на припущеннях. Підстави обґрунтування позивачем моральної шкоди взагалі не відносяться до самої моральної шкоди. За таких обставин просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. Відповідно до ч.1, ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як роз'яснює п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" зі змінами та доповненнями - шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів сторонами по справі встановив наступні факти. Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» отримало на баланс обслуговування житловий будинок по вул. М. Цвєтаєвої, 9-А у м. Києві, що підтверджується актом приймання передачі на баланс житлового будинку від 01.10.2012р. Як встановлено судом, автомобіль марки "Nissan", держномер [NUMBER], належить на праві власності позивачу [PERSON], що підтверджується свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. 28.06.2016 року позивач припаркувала свій вказаний автомобіль у дворі будинку № 9-А по вул. М. Цвєтаєвої у м. Києві. О 17.30 год вона виявила пошкодження на своєму автомобілі. Пошкодження сталося внаслідок того, що поривом вітру на транспортний засіб було перевернуто контейнер для сміття, відповідальною особою за встановлення та експлуатацію якого (контейнера) є відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр». Дана обставина підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON] допитаних в судовому засіданні. Того ж дня позивач звернулася з заявою до Деснянського УП ГУ НП в м. Києві і після проведеної перевірки 03.07.2016 року працівником вказаного органу особу, яка пошкодила автомобіль встановлено не було. Згідно звіту від 15.07.2016р. вартість збитку завданого власнику автомобіля марки "Nissan", держномер [NUMBER] становить 24 181 грн 58 коп. Вартість відновлювального ремонту автомобіля марки "Nissan", держномер [NUMBER], без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, намомент проведення дослідження становить 36 880 грн 90 коп. Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.3, ст.10 та ч.1, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Позивач при зверненні до суду з даним позовом обґрунтовує його тим, що протягом 28.06.2016 року активний атмосферний фронт, сильний вітер та злива спричинили рух контейнера для сміття біля будинку № 9-А по вул. М. Цвєтаєвої у м. Києві, який зіштовхнувся із автомобілем позивача та спричинив останньому механічні пошкодження. Дана подія стала можлива внаслідок бездіяльності відповідача, яка виявилася у незабезпеченні належного утримання прибудинкової території. Згідно ст. 21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" одними з елементів (частин) об'єктів благоустрою є будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів. Відповідно до п. 7.3.6 Правил благоустрою міста Києва забороняється розміщення контейнерів на тротуарах, проїзних частинах вулиць, міжквартальних проїздів та в арках будинків. Пунктом 3.6.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій передбачено, що сміттєзбиральники всіх типів повинні встановлюватися на бетонованому або асфальтованому майданчику, як правило, з огородженням із стандартних залізобетонних виробів або інших матеріалів із насадженням навколо майданчика чагарникових насаджень. Майданчики для контейнерів на коліщатах повинні обладнуватися пандусом від проїзної частини й огородженням (бордюром) висотою 7-10 см, що унеможливлює скочування контейнерів убік. З фотографій наданих позивачем вбачається, що сміттєзбиральні контейнери біля будинку № 9-А по вул. М. Цвєтаєвої у м. Києві встановлені без дотримання вимог п. 3.6.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, а саме: встановлені не на окремому майданчику, без огородження, без пандусів, що могли б попередити скочування контейнерів убік. Враховуюче вищезазначене, суд вважає, що саме з вини відповідача, позивачу було нанесено матеріальні збитки у вигляді пошкодження автомобіля марки "Nissan", держномер [NUMBER] У позовній заяві позивач посилаючись на порушення звичайного укладу життя, душевні страждання, погіршення стану здоров'я та настрою, просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 10 000 грн за моральної шкоди. Пунктом 3 постанови пленуму ВСУ від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», передбачено, що моральна шкода - втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до абзацу другого п.5 постанови пленуму ВСУ №4, обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Пунктом 9 постанови пленуму ВСУ №4, при визначенні судом розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Відповідно до ст. 1167 ЦК Україна, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Проте, позивачем не було надано жодних доказів на підтвердження факту заподіяння їй моральних страждань або втрат немайнового характеру, в зв'язку з чим, суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог позивача щодо стягнення заявленої ним суми моральної шкоди з відповідача. Оскільки суд частково задовольняє позовні вимоги позивача, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі - 551 грн 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial