Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до суду до Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - ПрАТ «ЦГЗК») про відшкодування моральної шкоди, в зв'язку з втратою професійної працездатності з вимогою про стягнення відшкодування моральної шкоди у розмірі 250 000 грн. без урахування податків та інших обов'язкових платежів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 17.07.1987 року по 18.06.2018 року працював на підприємстві відповідача ПрАТ «ЦГЗК». Звільнився, у зв'язку з виходом на пенсію по ст. 38 КЗпП України. Робота у шкідливих умовах на підприємстві ПрАТ «ЦГЗК» спричинила шкоду здоров'ю позивача, у зв'язку з чим рішенням ЛЕК Українського НДІ промислової медицини від 23.01.2018р. було встановлено професійне захворювання: Вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації з церебрально - периферичним ангіодістоничним синдромом у поєднанні з полірадикулярним синдромом з вираженим статико - динамічними порушеннями хребта, стійким больовим та м'язово - тонічним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), вазомоторно - трофічними порушеннями на кистях. Хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.), група В. Легенева недостатність першого - другого ступеня. Висновком МСЕК від 17.05.2018 року [PERSON] була встановлена втрата втрата професійної працездатності в розмірі 65% та третя група інвалідності - безстроково. Не погодившись із позовом представник відповідача подала до суду письмовий відзив в якому зазначила, що по факту професійного захворювання [PERSON] було проведено розслідування, про що був складений Акт розслідування професійного захворювання від 06.03.2018 року. Відповідно до п. 19 Акту не встановлено винних осіб, котрі порушили норми охорони праці, які б знаходились у причинному зв'язку із виникненням у [PERSON] професійного захворювання та моральної шкоди. Зазначила, що [PERSON] свідомо приймав умови праці та усвідомлював можливість нанесення шкоди його здоров'ю. Також зазначив, що заявлена позивачем сума моральної шкоди є завищеною, жодних медичних документів про розлади здоров'я пов'язаних з психологічним станом позивачем не надано. Ухвалою суду від 21.06.2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження на 20 липня 2018 року, який в подальшому відкладено на 25 вересня 2018 року. Суд, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне. [PERSON] у період з 17.07.1987 року по 18.05.2018 року працював помічником машиніста, машиністом тепловоза, слюсарем рухомого складу, машиністом тепловоза ДП «Криворізький центральний гірничо-збагачувальний комбінат», правонаступником якого є ПрАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», що підтверджується копією трудової книжки та не заперечувалось сторонами (а.с. 8-10). Відповідно до виписки з акта медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги до довідки серії 12 ААА № 050171, [PERSON] встановлено ІІІ групу інвалідності та ступінь втрати працездатності - 65 % з 02.05.2018 року безстроково (а.с. 11). Згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 06.03.2018 року у [PERSON] є вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації з церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромом у поєднанні, з полірадикулярним синдромом (С5, С6, С7, L5, S1 зліва) з вираженими статико-динамічними порушеннями хребта, стійким больовим та м'язово-тонічним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях. Хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легенів першого стадії), група «В» Легенева недостатність першого-другого ступеня. Також зазначено, що враховуючи роботу [PERSON] впродовж 24 років 10 місяців в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, неодноразову зміну керівництва структурних підрозділів, конкретних посадових осіб, які відповідальні за профілактику виникнення професійних захворювань, встановити неможливо (а.с. 12-13). Відповідно до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці від 25.09.2017 № 391/4.6.-7 умови праці машиніста тепловоза [PERSON] визначені такими, що відносяться: по вмісту аерозолю переважно фіброгенної дії в повітрі робочої зони - до 3 класу ступеню (шкідливі); по вмісту хімічним речовин загальнотоксичної дії - до 2 класу (допустимі); по рівню шуму - до 3 класу 2 ступеню (шкідливі); по показниками мікроклімату - до 3 класу 1 ступеню (шкідливі); по важкості праці - до 3 класу 1 ступеню (шкідливі); по напруженості праці до 3 класу 1 ступеню (шкідливі). Загальна оцінка умов праці віднесена до 3 класу 2 ступеню (шкідливі) (а.с. 20-24). Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 4 Закону України "Про охорону праці" державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз'яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). У відповідності зі ст.ст. 23, 1167 ЦК України моральних шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв'язку з ушкодженням здоров'я внаслідок нещасного випадку. Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоров'я, заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обов'язків, заподіює йому моральні й фізичні страждання, які обмежують його можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров'я, відчуття болю. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Зазначені обставини наступили у [PERSON] у зв'язку із професійним захворюванням, що призвели до встановлення ІІІ групи інвалідності та 65% втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та моральних страждань позивача, ступінь втрати ним професійної працездатності, який встановлено безстроково, потребу в проходженні курсів лікування у медичних закладах, встановлення вини ПрАТ «ЦГЗК» у професійному захворюванні, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 45000,00 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 704,80 гривень. На підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial