Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

У червні 2020 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] та стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 840 грн. 80 коп. В обґрунтування позову позивачка зазначає, що відповідач є її батьком. Згідно з договором найму житлового приміщення в будинках державних установ та підприємств від 03.04.1990 року відповідач є наймачем квартири за адресою: [ADDRESS] . У подальшому будинок в якому знаходиться вказана квартира, був переданий на баланс ПО «ЮМЗ», яке в свою чергу видало відповідачу ордер на житлове приміщення серії 2 № 1216 від 13.01.2005 року зі складом сім`ї в кількості 5 осіб. Позивачка зазначена в ордері як донька відповідача та зареєстрована в квартирі з 1991 року. Наразі квартира не приватизована та перебуває у власності територіальної громади. 12.03.2001 року мати позивачки [PERSON] , та відповідач розірвали шлюб. Одразу після розлучення відповідач покинув сім`ю та виїхав з квартири, точне місце його перебування наразі невідомо. З того часу він не проживає в квартирі, його речей немає, участі у витратах на житлово-комунальні послуги та утримання квартири у належному вигляді відповідач не приймає. Разом з тим, виїхавши з квартири, відповідач не знався х реєстрації місця проживання в ній. У зв`язку, з чим позивачка вимушена оплачувати комунальні послуги, які нараховуються від кількості зареєстрованих осіб. Також, вона позбавлена можливості реалізувати певні свої права. Оскільки, відповідач вже майже 20 років не проживає за місцем реєстрації, позивачка вважає, що він втратив право користування житловим приміщенням. Представник позивачки у судовому засіданні підтримав позовну заяву, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та проти винесення заочного рішення суду не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У судовому засіданні було допитано свідків, які зазначили наступне. Свідок [PERSON] , який є чоловіком позивачки зазначив, що він проживає в квартирі [ADDRESS] , близько трьох років. Протягом цих років батька дружини він ніколи не бачив, до квартири він приходив. Свідок [PERSON] пояснила суду, що її діти товаришують з братами позивачки близько 10 років. За весь цей час жодного разу батька позивачки вона не бачила і ніколи його не знала. Свідок [PERSON] пояснила суду, що сім`ю [PERSON] вона знає давно, вони разом з ними заселилися в будинок [ADDRESS] . Батько позивачки пішов з сім`ї в середині або наприкінці 90-х років, точної дати вона не знає. Жодного разу з того часу він в квартирі не з`являвся, вона його більше ніколи не бачила. Вислухавши представника позивача, свідків, вчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до ордеру на житлове приміщення № 1216 серія 2 від 13 січня 2005 року, [PERSON] з сім`єю з 5 осіб [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , надано право на заняття житлового приміщення, а саме: квартири [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) є рідною донькою [PERSON] . 12 березня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] було розірвано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська. Одразу після розірвання шлюбу відповідач - [PERSON] з квартири [ADDRESS] , виїхав з квартири та не проживає там до теперішнього часу. Його особистих речей у квартирі немає, комунальні послуги він не сплачує, що підтверджується актом про не проживання від 23 листопада 2020 року та поясненнями свідків у судовому засіданні, які підтвердили факт того, що відповідач відсутній за місцем реєстрації більше шести місяців. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У відповідності до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не проживає більше шести місяців у квартирі [ADDRESS] без поважних причин, а тому його необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позовні вимоги задоволено, то з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved