Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

25.03.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. У своїй заяві позивач зазначив, що відповідно до судового наказу з нього стягуються аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Посилаючись на те, що у нього на утриманні перебувають ще двоє неповнолітніх дітей [INFO] , крім того він безробітний, на обліку у податкових органах як підприємець не перебуває, а тому оплачувати 1/4 частину свого заробітку на утримання сина він не має фізичної можливості, просив змінити спосіб стягнення аліментів з 1/4 частини заробітку (доходу) на тверду грошову суму в розмірі 900 грн., щомісяця. Ухвалою від 30.04.2020 року по даній справі відкрито провадження. 04.06.2020 року через канцелярію суду від позивача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в якому вона просила у задоволенні позовних вимог [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів відмовити, оскільки вимоги позову є необґрунтованими. Так, позивач дійсно окрім їх спільної дитини має двох неповнолітніх дітей від попереднього шлюбу. Ця обставина впливає на визначення розміру аліментів або їх зміну. Посилаючись на ч.2 ст.182 СК України, вважає, що саме 1/6 частина розміру аліментів, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку має бути присуджений їй на утримання сина, оскільки середня місячна заробітна плата у Чернівецькій області де проживає позивач складає близько 9000 грн. Відповідно 1/6 частка складає близько 1500 грн., що є більшим ніж затребуванні позивачем 900 грн. Тому інтереси дитини, які мають пріоритетне значення при вирішенні даного спору, будуть більше захищені саме при обрані такого способу стягнення та розміру аліментів. У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У судове засідання відповідач не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову в частині зміни способу стягнення аліментів заперечує, але не заперечує проти зміни розміру аліментів з 1/4 до 1/6 частини від доходів позивача. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до наданих позивачем документів, судом встановлено, що сторони мають спільну дитину, сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до судового наказу Заводського районного суду м.Миколаєва від 03.01.2020 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.10.2019 року та до його повноліття. Як встановлено судом, відповідно до свідоцтва про народження позивач [PERSON] має на утриманні двох неповнолітніх дітей, доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 06.03.2020 року за [PERSON] право власності не зареєстроване. Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 03.03.2020 року [PERSON] в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань записів не знайдено. Відповідно до довідки виданої Новоселицькою районною філією Черневецького обласного центра зайнятості від 03.03.2020 року за № 264/2407.01.-20, [PERSON] , [INFO] житель с.Черленівка Новоселицького району Чернівецької області станом на 03.03.2020 року на обліку в Новоселицькій районній філії Чернівецького обласного центру зайнятості, як безробітний не перебуває. Довідкою від 04.03.2020 року за №261 виданої Ванчиковецькою сільською радою Новоселицького району Чернівецької області зазначено, що [PERSON] ніде не працює з 1996 року по даний час. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до положення ст.3 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства"передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тількист.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України,розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Звертаючись до суду із вимогою щодо зміни способу стягнення аліментів з 1/4 частки на тверду грошову суму в розмірі 900 грн., позивач [PERSON] посилався на те що у нього на утриманні перебувають ще діти 2003 року народження та 2006 року народження, на обліку у податкових органах як підприємець не перебуває, є безробітним та у власності нерухомого чи рухомого майна не має. Отже фактично, позивач просить зменшити розмір аліментів, який визначено судовим наказом Заводського районного суду м.Миколаєва від 023.01.2020 року. Таким чином, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитину, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд виходячи із закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, вбачає зміну матеріального стану у платника аліментів, тобто у позивача, а тому вважає, що його вимоги щодо зміни способу стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню, а саме зменшенню розміру аліментів з 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на 1/6 частину заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Крім цього на момент прийняття рішення відповідач проти зменшення розміру аліментів з 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на 1/6 частину заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку не заперечувала. При визначенні періоду з якого слід змінити розмір аліментів, суд керується роз`ясненнями викладеними у п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.052006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу країни при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно до яких у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішення законної сили. Крім того, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»). Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справ про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення в усіх судових інстанціях звільняється одержувач аліментів. Оскільки, позивач є платником аліментів та відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», не звільняється від сплати судового збору під час розгляду справ зазначеної категорії в усіх судових інстанціях. Таким чином, позивач [PERSON] , як платник аліментів, при поданні до суду позову про зміну способу стягнення аліментів, відповідно до абз. 2.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» зобов`язаний сплатити судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial