Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

[PERSON] (надалі - «Позивач») звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] (надалі - «Відповідач»), в якому просила стягувати з [PERSON] , ІПН [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] аліменти на утримання повнолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] у розмірі 3000 гривень щомісячно, до закінчення її навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Позовні вимоги мотивовано тим, що на даний час повнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , навчається на першому курсі денної форми навчання в ДВНЗ «Прикарпатський національний університет імені В. Стефаника», у зв`язку з чим не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, потребує матеріального утримання, оскільки Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивач на утриманні має ще двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як зазначено Позивачем в позовній заяві, Відповідач являється підприємцем, виготовляє меблі на замовлення, підробляє в службі таксі, що забезпечує стабільний дохід, у зв2язку з чим Позивач просить суд стягнути з Відповідача аліменти на утримання спільної дитини, яка продовжує навчатись в розмірі 3 000 грн. Позивачем подано до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачем подано заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що згідний платити аліменти в розмірі 2 000 грн. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві та відзиві на позов пояснення Позивача та Відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилась дочка [PERSON] , [INFO] , яка є станом на даний час є повнолітньою та проживає з Позивачем (а.с.9). Згідно з Довідкою, виданою Прикарпатським національним університетом імені В. Стефаника від 05.02.2021 року №06-03/09-13/4745, [PERSON] дійсно навчається на 1 курсі Начально-наукового юридичного інституту спеціальності «Право» «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника ІV рівня акредитації, денної форми навчання за кошти фізичних і юридичних осіб. ( а.с.16). Згідно з частиною 1 статті 28 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці визнають право дитини на освіту, і з метою поступового досягнення здійснення цього права на підставі рівних можливостей вони, зокрема: а) вводять безплатну обов`язкову початкову освіту; b) сприяють розвиткові різних форм середньої освіти, як загальної, так і професійної, забезпечують її доступність для всіх дітей та вживають таких заходів, як введення безплатної освіти та надання у випадку необхідності фінансової допомоги; с) забезпечують доступність вищої освіти для всіх на підставі здібностей кожного за допомогою всіх необхідних засобів; d) забезпечують доступність інформації і матеріалів у галузі освіти й професійної підготовки для всіх дітей; е) вживають заходів для сприяння регулярному відвіданню шкіл і зниженню кількості учнів, які залишили школу. Відповідно до частини 1 статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ). Статтею 199 Cімейного кодексу України (надалі - «СК України») визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Таким чином, Суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Даний позов пред`явлено про стягнення з Відповідача на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, аліментів в розмірі 3000,00 грн. Відповідно до частини 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (частина 2 статті 200 СК України). Згідно з статтею 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, до яких відносяться: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зміст ст. 200 Сімейного Кодексу вказує про те, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як встановлено Судом, повнолітній дочці сторін [PERSON] на даний час виповнилось 18 років, вона продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Враховуючи вищевикладене, та, зокрема, те, що повнолітня [PERSON] є студенткою денної форми навчання, а тому потребує утримання, зважаючи на стан здоров`я та матеріальний стан Відповідача [PERSON] . Суд, виходячи з принципів справедливості та розумності, приходить до висновку про те, що сума аліментів на утримання повнолітньої дитини , яка продовжує навчання, у 2500,00 грн., буде достатньою та посильною для Відповідача. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Зважаючи на викладене, Суд приходить до висновку, що заявлений позов слід задовольнити частково, та визначити розмір аліментів, який підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка навчається, у розмірі 2500,00 гривень щомісячно, починаючи з 22 квітня 2021 року до закінчення її навчання в Навчально-науковому юридичному інституті спеціальність «Право» «Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника ІV рівня акредитації, денної форми навчання, але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 182, 185, 191, 199 Сімейного кодексу України, п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 76, 77, 81, 141, 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України , суд,-

Outcome: partial