Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

У червні 2020 року на адресу суду надійшов вищевказаний позов. Позовна заява вмотивована тим, що на підставі договору дарування житлового будинку з надвірними будівлями [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . В зазначеному будинку на даний час зареєстровані, як за місцем проживання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідач зареєстрована в зазначеному вище будинку як член сім`ї, оскільки вона є колишньою дружиною [PERSON] . Оскільки відповідач в будинку не проживає з 2015 року, за комунальні послуги не сплачує, тому позивач просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] . Ухвалою судді від 19 червня 2020 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 02 квітня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився. До суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Дослідивши письмові матеріли справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . Вказана обставина підтверджується копією договору дарування житлового будинку з надвірними будівлями від 18 березня 2013 року та копією витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.5,7). З акту обстеження житлово-побутових умов проживання виданого депутатом Бориспільської міської ради Локайчуком Ю.В. вбачається, що у будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Остання за вказаною адресою не проживає з 2015 року (а.с.6). Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. За таких обставин суд, оцінивши надані докази приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не проживає за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] вже більше року, не користується цим житлом та не сплачує за житлово-комунальні послуги, що у свою чергу покладає на позивача додаткові витрати, адже він змушений сплачувати житлово-комунальні послуги за не проживаючих осіб. За таких обставин суд, оцінивши докази надані позивачем приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 840 гривень 80 копійок ( а.с.7), підлягають стягненню на його користь з відповідача . На підставі ст. 317, 319, 321, 379, 391, 405 ЦК, ст.71 ЖК України

Outcome: approved