Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

18 лютого 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до договору від 08 грудня 2014 року [PERSON] отримав у ПАТ КБ «ПриватБанк», який змінив назву на АТ КБ «ПриватБанк», кредит у розмірі 5000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач свої зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 31 грудня 2019 року у нього утворилася заборгованість у сумі 11385,13 грн, яка складається з такого: 4581,78 грн - заборгованість за тілом кредиту; 5285,01 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом; 500 грн - заборгованість за пенею; 500 грн - штраф (фіксована частина) та 518,34 грн - штраф (процентна складова). У зв`язку з тим, що [PERSON] у добровільному порядку не вчиняє дій, спрямованих на повернення кредитних коштів, пені та штрафів, АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з останнього вказану суму боргу. Ухвалою від 21 лютого 2020 року відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача Кіріченко В.М. у судове засідання не з`явився, одночасно з позовом надіслав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а. с. 41). Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, причин неприбуття не повідомив, про день, час і місце розгляду справи сповіщений належним чином. Заява про відкладення судового засідання та відзив на позов від нього не надходили. За таких обставин, враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив на позов не подав, а також, що позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 1 статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, у відповідності з яким сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 08 грудня 2014 року [PERSON] підписав заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Зі змісту вказаної вище заяви вбачається, що відповідач погодився та засвідчив своїм підписом, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складають між ним і банком договір про надання банківських послуг. [PERSON] ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і погодився з його умовами, зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку www.privatbank.ua (а. с. 8). Отже, судом встановлено, що між сторонами у справі був укладений кредитний договір приєднання, згідно з яким позичальник приймає і погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Згідно з пунктами 2.1.1.2.1., 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг Банк видає клієнту картку, її вид визначений в Пам`ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання картки, вказана у заяві. Сторони погодили, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку та що Банк самостійно може змінювати розмір ліміту кредиту на картці. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за надмірним використанням платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно з п. 2.1.1.7.6. Умов при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань більше ніж на 30 днів, позичальник сплачує банку штраф в розмірі 500 грн + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій. Штраф враховується на окремому рахунку та підлягає сплаті в першу чергу. Відповідно до п.п. 2.1.1.12.6., 2.1.1.12.6.1. Умов за користування кредитом та овердрафтом банк нараховує проценти у розмірі, встановленому Тарифами банк, з розрахунку 360 календарних днів на рік, якщо інше не передбачене п. 2.1.1.12.13. (цей пункт не діє для елітних карток (Platinum, MC Word Signia та Visa Infinite). У разі виникнення прострочених зобов`язань на суму від 100 грн., включаючи прострочені зобов`язання, передбачені п.п.2.1.1.12.6.2., 2.1.1.12.8.1. Умов, клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується як: ПЕНЯ = базова процентна ставка за договором / 30 (нараховується за кожен день прострочки кредиту) + 50 грн (одноразово). Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Як передбачено в пунктах 2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.7.4 у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником зобов`язань зі сплати процентів за користування кредитом в розмірі, указаному в Пам`ятці клієнта/Довідці про умови кредитування та Тарифах, позичальник сплачує банку штраф в розмірі 100 - % від розміру неналежним чином сплачених процентів, встановлених в Пам`ятці клієнта/Довідці про умови кредитування та Тарифах. Сплата штрафу здійснюється позичальником за кожен місяць такого порушення, починаючи з останнього місяця належного виконання позичальником зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. Штраф враховується на окремому рахунку та підлягає сплаті в першу чергу. Згідно з п. 2.1.1.12.8. Умов банк стягує комісію за обслуговування у відповідності до Тарифів/Пам`ятки клієнта/Довідки про умови кредитування. Тарифами банку, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13 сплата комісії здійснюється згідно з п.2.1.1.3.3. Умов та правил. Як визначено в п.2.1.1.12.8.1. Умов у випадку відсутності грошових коштів на картковому рахунку позичальника, що призвело до невиконання чи неналежного виконання позичальником зобов`язання зі сплати комісії за обслуговування згідно з Пам`яткою клієнта/Довідкою про умови кредитування, Тарифами, позичальник сплачує банку штраф в розмірі 100 % від розміру неналежним чином сплаченої комісії. Сплата штрафу здійснюється позичальником за кожен місяць такого порушення, починаючи з останнього місяця належного виконання позичальником зобов`язання зі сплати винагороди по кредиту. Пунктом 1.1.7.12. Умов встановлено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк (а. с. 10-33). Відповідно до витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт для карти «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (яка з 01 січня 2013 року переведена на тарифний план «Універсальна, 55 днів пільгового період») та для карти «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» встановлено базову % ставку в місяць: за тратами, здійсненими з 01 вересня 2014 року, - 2,9 %, за тратами, здійсненими з 01 квітня 2015 року, - 3,6 %. Для карти «Універсальна Contrakt» (з 01 вересня 2014 року проводиться зміна тарифного плану на «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» або «Універсальна Gold») - базова % ставка в місяць становить - 1,7%. Для карти «Універсальна Gold» базова % ставка в місяць нараховується в розмірі 2,5 % та становить: за тратами, здійсненими з 01 квітня 2013 року - 2,3 %, за тратами, здіймненими з 01 вересня 2014 року, - 2,7 %, за тратами, здійсненими з 01 квітня 2015 року, - 3,5 % (а. с. 9). Позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав повністю, надавши [PERSON] кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної сплати кредитного боргу, процентів, пені та штрафів у строки, передбачені договором, належним чином не виконував. Із розрахунку АТ КБ "ПриватБанк" вбачається, що станом на 31 грудня 2019 року у [PERSON] виникла заборгованість по кредиту в сумі 11385,13 грн, яка складається з наступного: 4581,78 грн - заборгованість за кредитом; 5285,01 грн - заборгованість за процентами на прострочену заборгованість; 500 грн - заборгованість за пенею; 1018,34 грн - заборгованість за судовими штрафами. Останній платіж по сплаті заборгованості за кредитом (сплата процентів) проведено 04 квітня 2019 року в сумі 3015,47 грн (а. с. 5-7). Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується умовами договору та розрахунком позивача. Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. [PERSON] у судове засідання не з`явився, заперечення проти позову не надав, розрахунок позивача не спростував. Суд вважає, що факт порушення відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження. З огляду на викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 10366,79 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту, а також залишку за процентами, нарахованими на прострочену заборгованість та заборгованості за пенею. Що стосується вимог про стягнення з відповідача штрафів у загальному розмірі 1018,34 грн, то вони задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). З огляду на положення ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення. З матеріалів справи вбачається, що у даному випадку, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Тобто, з огляду на викладене, а також зважаючи на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа №6-2003цс15), з відповідача не можна одночасно стягувати пеню та штрафи за порушення строків платежів, а тому у задоволенні позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь банку штрафів у сумі 1018,34 грн необхідно відмовити. З огляду на положення ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним вимогам 1913,07 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial