Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

05.06.2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати його батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої [PERSON] ; зобов`язати Миколаївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області внести зміни до актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] за [NUMBER] від 16.05.2013 року відповідно до рішення суду, де у відомостях про батьківство вказати батьком дитини [PERSON] , виключивши відомості про [PERSON] , як батька, вказавши в графі прізвище - [PERSON] , а в графі по батькові - [PERSON] та видати свідоцтво про народження дитини зі змінами. Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] у нього та у [PERSON] народилась донька [PERSON] , проте батьком у свідоцтві про народження дитини [NUMBER] від 16.05.2013 року зазначено [PERSON] , оскільки відповідачі перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.03.2007 року, яке не зареєстровано своєчасно органами РАЦС та не отримано свідоцтво про розірвання шлюбу. 12.03.2019 року він та [PERSON] зареєстрували шлюб, проте у фактичних шлюбних відносинах вони перебувають з початку 2004 року та дійсним батьком дитини є він. Ухвалою суду від 03.07.2019 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 03.09.2019 р. по справі призначено судову генетично-молекулярну експертизу та зупинено провадження на час її проведення. Ухвалою суду від 22.11.2019 р. відновлено провадження у справі. В підготовчому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. В підготовчому судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнала та пояснила, що дійсно [PERSON] є батьком дитини та вона не заперечує проти визнання батьківства Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином . Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Миколаївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за своєї відсутності, не заперечували проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання про можливість задовольнити позовні вимоги частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Міським ВДРАЦС реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції 16.05.2013 року, актовий запис 1539, батьком [PERSON] , [INFO] , зазначений [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (арк.спр.6). Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 05.03.2007 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (арк.спр. 10). Зазначене також підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 24.01.2013 р. (арк.спр. 11) Згідно Експертного висновку експерта № 918 від 28.10.2019 року [PERSON] , [INFO] , перебуває у прямій біологічній спорідненості з [PERSON] , [INFO] . Ймовірність даної події складає 99, 9489608375455%. Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. У відповідності до ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст.128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. За приписами ч. 1 ст.129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст.129 СК України зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Так, законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Відповідно до пп. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13 пп. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є : рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 СК України або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Отже відсутня необхідність у додатковому зобов`язанні органів державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Крім того, згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, з урахуванням інтересів дитини, вирішуючи справу в межах наданих до суду доказів та матеріалів, враховуючи встановлені судом обставини, приходить до висновку що позов необхідно задовольнити частково. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial