Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

02.09.1990 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували в Сумівській сільській раді Бершадського району Вінницької області, що підтверджується копією паспорта з відміткою. 19.07.1994 року даний шлюб було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. В 2004 році [PERSON] та [PERSON] знову почали жити разом та вести спільне господарство і проживали в цивільному шлюбі по травень 2014 року, що підтверджується довідкою Сумівської сільської ради. Згідно акту опису і оцінки майна та довідки Сумівської сільської ради №343 від 25.07.2014 року за час спільного проживання сторони придбали: телевізор «Samsung» - 1280грн.; тарілка+тюнер - 700 грн.; телевізор «LG» - 1080 грн.; холодильник «LG» - 5105 грн.; бензопила - 1250 грн.; пральна машина - 3495 грн.; мікрохвильова піч - 870 грн.; мотокоса «Бригадир» - 1025 грн.; соковижималка - 980 грн.; хлібопічка - 1565 грн.; 2 корови вагою по 4ц - 16000грн.; 5 свиней вагою по 70кг - 6500грн.; 10 курей - 400грн. На даний час сторони припинили спільне проживання та ведення господарства. Враховуючи те, що сторони не можуть дійти спільної згоди щодо добровільного поділу спільно нажитого майна [PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому просить постановити рішення суду, яким визнати майно придбане сторонами за період спільного проживання спільною сумісною власністю та визнати за ним право власності на 1/2 частину спільно нажито майна, а саме: телевізор «Samsung», тарілка+тюнер, холодильні «LG», бензопилу, мотокосу «Бригадир», 1 корову, 2 свиней та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір та витрати на юридичну допомогу. Позивач, [PERSON], та його представник [PERSON], в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали, просили їх задоволити з наведених у позовній заяві підстав, за виключенням вартості 10 курей. Відповідачка, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та пояснила, що частина спільного сумісного майна, а саме холодильник "LG", бензопила та мотокоса "Бригадир" були взяті на виплату та наданий час за дане майно розраховується саме вона. Також, на даний час в господарстві знаходиться одна корова та двоє свиней, що підтверджується актом опису та оцінки майна від 10.11.2014 року. Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення учасників процесу судом встановлено наступне: 02.09.1990 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрували в Сумівській сільській раді Бершадського району Вінницької області, що підтверджується копією паспорта позивача з відміткою. 19.07.1994 року даний шлюб було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER]. В 2004 році [PERSON] та [PERSON] знову почали жити разом та вести спільне господарство і проживали в цивільному шлюбі по травень 2014 року, що підтверджується довідкою Сумівської сільської ради №386 від 20.08.2014 року. На час розгляду справи до переліку спільного сумісного майна належить: телевізор «Samsung» - 1280грн.; тарілка+тюнер - 700грн.; телевізор «LG» - 1080грн.; холодильник «LG» - 5105 грн.; бензопила - 1250 грн.; пральна машина - 3495 грн.; мікрохвильова піч - 870 грн.; мотокоса «Бригадир» - 1025 грн.; соковижималка - 980 грн.; хлібопічка- 1565 грн.; 1 корова вагою 300 кг - 5700 грн.; 2 свиней вагою 50 кг та 40 кг - 1980 грн, загальна вартість майна - 25030 грн., що підтверджується поясненнями учасників процесу, актом опису і оцінки від 10.11.2014 року та довідкою споживчого товариства " ВІО -РИНОК" №99 від 11.11.2014 року. Судом встановлено, що частина спільного сумісного майна, а саме холодильник "LG", бензопила та мотокоса "Бригадир", було придбано на виплату та на даний час їх вартість сплачується відповідачкою, що підтверджується поясненнями свідка [PERSON] та журналом внутрішнього обліку продажу товарів. Відповідно до ч.3 ст. 368 ЦК України та ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 року № 11 до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Відповідно до п.22 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Тому суд при постановленні рішення досліджує питання поділу майна, поділ якого сторонами в судовому засіданні не узгоджено. Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони під час розгляду справи в суді дійшли згоди щодо вартості майна, яке підлягає поділу, клопотання про призначення експертизи для визначення вартості вказаного спірного майна не заявляли, тому суд бере до уваги визначену ними за погодженням вартість майна. Відповідачка в судовому засіданні погодилася визнати право власності за [PERSON] на частину спільного сумісного майна, а саме: телевізор "Samsung" - 1280 грн, тарілка+тюнер - 700 грн. та 1 свиню вагою 40 кг - 880 грн. [PERSON] також погодилася визнати за відповідачем право власності на холодильник «LG» - 5105 грн., бензопилу - 1250 грн. та мотокосу «Бригадир» - 1025 грн., (загальна сума - 7380 грн) за умови, що позивач відшкодує їй грошові кошти, які необхідно виплати за дане майно, взяте на виплату, та готова сплатити [PERSON] 1/2 вартості корови вагою 300 кг, що становить 2850 грн. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне задовільнити позовні вимоги [PERSON] частково та визнати за ним право власності на телевізор «Samsung» - 1280 грн., тарілка+тюнер - 700 грн., холодильні «LG» - 5105 грн., бензопилу - 1250 грн., мотокосу «Бригадир» - 1025 грн., 1 свиню вагою 40 кг - 880 грн, 1/2 вартості корови вагою 300 кг. Зобов'язати [PERSON] сплатити [PERSON] 7380 грн в рахунок майна, яке було взяте на виплату. Зобов'язати [PERSON] сплатити на користь [PERSON] 2850 грн. в рахунок сплати 1/2 вартості однієї корови вагою 300 кг. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до витягу з договору про надання правової допомоги від 07.11.2014 року та квитанції №42 від 07.11.2014 року витрати [PERSON] на правову допомогу становлять 700 грн.

Outcome: partial