Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

У заяві Комунального закладу охорони здоров'я "Обласний протитуберкульозний диспансер №2", що знаходиться по вул. Олеся Досвітнього, 24/1, м. Вовчанськ, Харківської області зазначено, що з 07.05.2014 року [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS] знаходився на стаціонарному лікуванні в КЗОЗ"Обласний протитуберкульозний диспансер №2". [PERSON] є хворим на заразну форму туберкульозу та потребує продовження лікування у санітарному режимі. З 17.10.2014 року [PERSON] порушив протиепідемічний режим, а саме: не з'являється у заклад для лікування. Даний факт порушення зафіксований у медичній стаціонарній та амбулаторній картах хворого. З моменту порушення [PERSON] протиепідемічного режиму, даних про нього немає, до медичного закладу не звертався, продовжує порушувати режим та відмовляється від лікування. Заявник просить примусово госпіталізувати [PERSON] до протитуберкульозного стаціонару для продовження лікування. Представник заявника Клюйков А.Є. в судовому засіданні підтримав в повному обсязі заявлені вимоги та просив їх задовольнити . Відповідно до ст. 285 ЦПК України, у зв'язку з тим, що за даними протитуберкульозного закладу особа, щодо якої заявлена вимога про госпіталізацію, становить загрозу розповсюдження хвороби, оскільки є джерелом інфекції для осіб, які з ним контактують, суд вважає можливим розглянути справу без участі [PERSON] Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно лікарського висновку на хворого [PERSON] вбачається, що останній підлягає примусовій госпіталізації до протитуберкульозного закладу, так як він є бактеріовиділювачем та становить загрозу оточуючим. Згідно ст. 11 Закону України "Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз" №2586-ІІІ від 05 липня 2001 року, у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Заява про примусову госпіталізацію чи про продовження строку примусової госпіталізації хворого на заразну форму туберкульозу подається до суду представником протитуберкульозного закладу, що здійснює відповідне лікування цього хворого, протягом 24 годин з моменту виявлення порушення хворим протиепідемічного режиму. До заяви додається мотивований висновок лікаря, який здійснює або має здійснювати лікування цього хворого, про необхідність відповідно примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу та підлягає негайному виконанню. Органи внутрішніх справ за зверненням керівника протитуберкульозного закладу надають у межах своїх повноважень допомогу у забезпеченні виконання рішення суду. Невиконання рішення суду про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації тягне кримінальну відповідальність відповідно до закону. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що заява Комунального закладу охорони здоров'я "Обласний протитуберкульозний диспансер №2" підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] становить загрозу розповсюдженню хвороби, що підтверджується мотивованим висновком лікарської комісії про необхідність його примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу, тому [PERSON] підлягає госпіталізації до протитуберкульозного диспансеру.

Outcome: approved