Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву № б/н від 28.04.2011 року. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" складає кредитний договір. 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк». Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та у виписці по картковому рахунку відповідача. Так, з розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 28.04.2011 року вбачається, що станом на 31.03.2020 року загальна заборгованість за кредитним договором складає 350679,50 грн., у тому числі : 3298,37 грн. - заборгованість та наданим кредитом (тілом кредиту); 344481,13 грн. - заборгованість за відсотками; 2900 грн. - пеня. Заборгованість до стягнення складає 139621,21 грн., у тому числі: 3298,37 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) - 3298,37 грн., заборгованість за відсотками - за період з 28.04.2011 по 31.12.2018 року - 139521,21 грн. Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушенні зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно зі ст.1054, ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 72 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідність до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). З матеріалів справи вбачається що [PERSON] підписала анкету-заяву, зі змісту якої слідує, що вона отримала платіжну картку «Кредитка Універсальна». Також відповідач підписав довідку про умови кредитування з використанням даної картки «кредитка універсальна» 55 днів пільгового періоду, відповідно до якої базова відсоткова ставка складає 2,5% на місяці (30% на рік). За таких обставин суд вважає, що позивачем надані підтвердження про конкретні запропоновані відповідачу умови оплати процентів за користування кредитними коштами, а тому, документи, які наявні в матеріалах даної справи та містить підпис відповідача, можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у сумі 3298,37 грн. та заборгованість по процентам за користування кредитом з 28.04.2011 року по 31.12.2018 року у сумі 136222,84 грн. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] отримала у АТ КБ «Приватбанк» грошові кошти і станом на час розгляду справи її заборгованість за тілом кредиту становить 3298,37 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Проте, суд вважає, що Банк безпідставно вимагає повернення процентів за користування кредитом за період з 28.04.2011 по 31.12.2018 року у сумі 136222,84 грн. через те, що Банк збільшив відсоткову ставку з 30 % до 34,8% та 43,2 % без згоди відповідача. Тому відповідач не може нести цивільну відповідальність за неповернення кредитних коштів. Судом встановлено, що відповідно до Довідки про умови кредитування станом на 28.04.2011 року, яка підписана відповідачем, року за користування кредитом сторони домовились про сплату процентів у розмірі 2,5 % на місяць, або 30% на рік. Але протягом дії кредитної картки процентна ставка за користування кредитом змінювалась і становила у період: - з 01 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року - 34,8 % річних; - з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2018 року - 43.2% річних. Про це свідчить розрахунок заборгованості за договором б/н від 28.04.2011, укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] .. Згідно ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу; поєднання створення норм, спрямованих на забезпечення реалізації цивільного права, з шануванням прав та інтересів інших осіб, моралі суспільства тощо. При цьому справедливість можна трактувати як визначення нормою права обсягу, межі здійснення і захисту цивільних прав та інтересів особи адекватно її ставленню до вимог правових норм. Добросовісність означає прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. Розумність - це зважене вирішення питань регулювання цивільних відносин з урахуванням інтересів усіх учасників, а також інтересів громади (публічного інтересу). Відповідно до статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. (ч.3 ст. 1056-1) У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. (ч.4 ст. 1056-1) Судом встановлено, що збільшення АТ КБ «ПриватБанк» процентної ставки за користування кредитними коштами відбувалось з порушенням вимог вказаного Закону, оскільки позивачем не доведено, що відповідач був письмово повідомлений банком про збільшення процентної ставки, з ним підписувались будь-які угоди щодо цього. Таким чином, збільшення процентної ставки відбулося в односторонньому порядку банком без згоди позичальника. Тому такі дії АТ КБ «Приватбанк» є незаконними і не можуть бути підставою для стягнення з відповідача заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом у підвищеному розмірі. Отже, відповідач має сплатити банку заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом за період з 01 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року та за період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2018 року, однак не з розрахунку 34,8 % та 43,20% річних, оскільки збільшення процентної ставки в односторонньому порядку банком без згоди позичальника є незаконною, а з розрахунку 30% річних, як це передбачено кредитним договором. Судом встановлено, що борг відповідача за кредитом складає 3298,37 грн., прострочення сплати з 01 вересня 2014 року по 31 грудня 2018 року, дорівнює 1429 дня, тому заборгованість за відсотками за цей період складає 4351 грн. (3298,37 грн. х 30%:360 днів х 1583 днів). Оскільки відповідач несвоєчасно виконував зобов`язання за кредитним договором суд приходить до переконання про необхідність стягнення заборгованості процентів за користування кредитом, яка відповідно до розрахунку, станом на 31 серпня 2014 року, накопичувальним підсумком складає 485,74 грн., яка розрахована виходячи із суми заборгованості за кредитом за відсотковими ставками 30% що відповідає умовам, передбачених кредитним договором та є такими, що не порушують права відповідача, як споживача кредитних послуг. Отже, відповідач, в межах заявлених позовних вимог, повинен сплатити банку заборгованість по процентам за користування кредитом, яка за період з 28.04.2011 року по 31.12.2018 року складає 4836,74 грн. (485,74 грн. + 4351 грн.). Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та з відповідача [PERSON] на користь АТ «Комерційний банк «Приват Банк» підлягає до стягнення сума заборгованості за Кредитним договором № б/н від 28.04.2011 року у розмірі 8135,11 грн., яка складається з наступного: - 3298,37 грн. - заборгованість за кредитом станом на 31.03.2020 року; - 4836,74 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 28.04.2011 року по 31.12.2018 року (в межах строку, вказаного банком у позові для стягнення відсотків). При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2102 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 04.06.2020 року, а відтак, виходячи з розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача пропорційно підлягає стягненню судовий збір у розмірі 122,55 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial