Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" звернулось до суду з позовом до [PERSON],[PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON]., про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання. Представник позивача в обґрунтування позовних вимог за позовом зазначав, що відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS] і є споживачами послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання. Протягом тривалого часу відповідачі не здійснюють оплату за послуги з централізованого опалення та постачання холодної води для потреб гарячого водопостачання, в результаті чого виникла заборгованість у період з 01 грудня 2007 року по 01 березня 2014 року, внаслідок неповної та несвоєчасної оплати (не оплати) послуг станом у споживачів виникла заборгованість у сумі 13425 грн. 62 коп., яка в добровільному порядку відповідачами не погашається. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснив, що відповідачі у період ,вказаний в позовній заяві, не зверталися до КП "Харківські теплові мережі" з заявою про відмову від опалення та гарячої води. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, - в межах строків позовної давності, відповідач [PERSON] визнала позов, відповідач [PERSON] позов не визнала, вважаючи, що вона не є належним відповідачем, відповідач [PERSON] позов визнала частково, а саме з моменту її реєстрації в даному приміщенні, представник [PERSON] позов не визнавав. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представників відповідачів, відповідачів, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Позивач надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання згідно Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №1875 від 24.06.2004 року та "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630, що регулюють відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець), і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримати такі послуги Згідно ст.1 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року N 1875-споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Статтями 64, 66, 67, 68, 156, 162 Житлового кодексу України, статтею 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги ", пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМ України від 08.10.1992 року № 572, пунктом 30 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630 (надалі-Правила) передбачені обов'язки власників, наймачів та орендарів квартир оплачувати комунальні послуги. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Статтею 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до ст. 20 п. 3 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року № 1875-І споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідачі користувалися житлово-комунальними послугами і не зверталися із заявами про відмову від послуг. Докази звернення в установленому законодавством порядку з претензіями щодо надання неякісних житлово-комунальних послуг у матеріалах справи відсутні. Згідно розрахунку, наданого позивачем, заборгованість відповідачів у період з 01.12.2007 року до 01.03.2014 року складає 13425,62 гривень. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 267 ЦК України, за заявою в судовому засіданні відповідачів, їх представників, суд застосовує позовну давність і стягує заборгованість за період з 01.04.2011 року по 01.03.2014 року. Відповідно до довідки з місця проживання, за адресою: [ADDRESS]: [PERSON] є власником ? частки; [PERSON] - колишній власник, знятий з реєстрації 12.06.2013 року; зареєстровані [PERSON], [PERSON] Право власності [PERSON] на ? частку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.08.2013 року на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.04.2011 року. Як вбачається з договору дарування від 31.05.2013 року, [PERSON] подарував [PERSON] 12 частку , [ADDRESS]. Відповідач [PERSON], яка зареєстрована і проживає за вказаною адресою, не заперечувала, що отримувала послуги комунального підприємства "Харківські теплові мережі", частково сплачувала послуги, тому суд вважає стягнути з неї на користь позивача в межах строків позовної давності 2495,77 гривень. Згідно статті 322 "Цивільного кодексу" Власник зобов'язаний утримувати майно,що йому належить, якщо інше не встановлене договором або законом. За вимогами Правил користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених постановою КМУ від 24.01.2006 р. №45, власники квартир відповідно до своєї частки у майні зобов'язані брати участь у загальних витратах на утримання спільного майна, зокрема, будинку та прибудинкової території. Відсутність державної реєстрації впливає лише на правомочність розпорядження квартирою, проте не має жодного юридичного значення для виконання обов'язків співвласників квартири по її утриманню. Відповідач [PERSON] є власником 1/2 частині квартири на підставі судового рішення від 13.04.2011 року, не заперечувала, що отримувала послуги позивача, тому вона має нести цивільно-правову відповідальність по оплаті житлово-комунальних послуг з урахуванням розміру її частки і вмежах періоду за строком позовної давності, тобто в сумі 1628,22 гривні. З відповідача [PERSON] підлягає стягненню сума заборгованості відповідно до його частки у праві власності з 01.04.2011 року по 01.06.2013 року, до моменту укладення договору дарування, що складає 2343,03 гривні. З відповідача [PERSON] підлягає стягненню сума заборгованості з моменту досягнення повноліття (10.05.2013 року згідно свідоцтва про народження), тобто з 01.06.2013 року. Але, суд розглядаючи справу в межах позовних вимог, виходячи з приписів ст.. 11 ЦПК України, стягує суму заборгованості з 01.07.2013 року (як заявлено позивачем) по 01.03.2014 року, що складає 706,21 гривень. Суд стягує з відповідача заборгованість за опалення і підігрів холодної води, оскільки проживає в зазначеній квартирі. 31.05.2013 року [PERSON] набула право власності на 12 частку житлового приміщення за договором дарування, тому стягненню підлягає заборгованість з 01.06.2013 року, але суд стягує суму у межах заявлених позовних вимог з 01.07.2013 року по 01.03.2014 року, тобто 378, 22 гривні за опалення. Заборгованість за підігрів холодної води не стягується, оскільки [PERSON] фактично не проживає. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial