Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та стягнути із відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку щомісяця, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь неповнолітьої [PERSON] . Позов аргументує тим, що [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини записані до актового запису відповідно до ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім`ю України. Неповнолітня [PERSON] виховувалася у КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» з 09.12.2003 по 06.08.2007, а по досягненню чотирьох років [INFO] була переведена в Прилуцький дитбудинок «Сонечко». З 31.08.2010 по 2019 навчалася у КЗ «Комарівська гімназія». На цей час [PERSON] є студенткою КЗ «Прилуцький гуманітарно-педагогічний фаховий коледж імені Iвана Франка» Чернігівської обласної ради. Адміністрація закладу та сама [PERSON] звернулися до органу опiки та пiклування Вертіївської сільської ради з проханням порушити питання щодо позбавлення батькiвських прав [PERSON] [PERSON] не бажає співпрацювати з працівниками Вертіївської сільської ради, не з`явилася на засідання комісії з питань захисту прав дитини Вертіївської сільської ради, перестала відповідати на телефонні дзвінки, відмовилася вiд проведення оцінки потреб її сім`ї. 18 лютого 2021 року на електронну адресу суду надійшли письмові пояснення представника позивача - органу опіки та піклування Вертіївської сільської ради, де зазначено, що 13 жовтня 2020 року до служби надійшов лист т.в.о. директора КЗ «Прилуцький гуманітарно-педагогічний фаховий коледж імені Iвана Франка» Чернігівської обласної ради про перебування на навчаннi [PERSON] , де вказано, що остання до вступу у коледж перебувала на навчаннi у КЗ «Комарівська гімназія». Мати [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до дочки: не цікавиться її здоров`ям, вихованням та навчанням, матеріально не допомагає, не підтримує зв`язок, як з самою дитиною, так i з куратором групи чи адміністрацією закладу. Власного житла [PERSON] немає, під час навчання проживає у гуртожитку коледжу, під час карантину та канікул проживала у сiм`ях благодійників та небайдужих людей. На цей час має складне матеріальне становище. КЗ «Комарівська гімназія» та КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» підтвердили інформацію про перебування [PERSON] у їх закладах. Вiдповiдно до листа в.о. генерального директора КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» [PERSON] , [INFO] , виховувалася у закладi з 09.12.2003 по 06.08.2007 на пiдставі заяви матері [PERSON] про тимчасове влаштування дитини. По досягненню дитиною чотирьох років [INFO] дитина була переведена в Прилуцький дитбудинок «Сонечко». Згідно листів директора КЗ «Комарівська гімназія» [PERSON] , [INFO] , навчалася у закладi з першого класу. За період навчання у закладi мати періодично відвідувала [PERSON] , забирала на канікули. Вiдповiдно до листа в.о. старости Заньківського старостинського округу Сацюк Л.М. [PERSON] разом із дітьми [PERSON] , 1995 року народження, [PERSON] , 1996 року народження, [PERSON] 1997 року народження, [PERSON] , 1998 року народження, та [PERSON] , 2003 року народження, зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , але фактично ні вона, ні її діти, за вказаною адресою не проживають більше двадцяти років. Згідно листа директора Дніпровського районного у місті Києві центру СССДМ Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації вiд 28.12.2020 №42/1215 скласти акт оцінки потреб сім`ї [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] , не вдалося, оскільки [PERSON] категорично відмовляється вiд відвідування родини. Від представника позивача 01.04.2021 на електронну адресу суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, а саме щодо стягнення із відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку щомісяця, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь неповнолітьої [PERSON] . Представник позивача, органу опіки та піклування Вертіївської сільської ради, - Рильська Н.В. в судовому засіданні просила позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - служби у справах дітей Вертіївської сільської ради Рева В.В. позов підтримала. Неповнолітня [PERSON] в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи належним чином засобами поштового зв"язку за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання згідно із п.4 ч. 8 ст.128 ЦПК України, а також через оголошення на веб-сайті суду і засобами телефонного зв"язку. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений, відзив не подав, причини неявки в судове засідання не повідомив, суд відповідно до ст.280, 281 ЦПК розглядає справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення з урахуванням того, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17.10.20203 (а.с.5). Відомості про батька неповнолітньої [PERSON] записані за вказівкою матері відповідно до частини другої статті 55 Кодексу про шлюб та сім`ю України, що підтверджується листом відділу реєстрації актів громадянського стану Ніжинського районного управління юстиції від 17.11.2003 (а.с.9). Згідно повідомлення №02-14/963 від 23 жовтня 2020 року в.о. генерального директора КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» [PERSON] , [INFO] , виховувалася у закладi з 09.12.2003 по 06.08.2007 на пiдставі заяви матері [PERSON] про тимчасове влаштування дитини. По досягненню дитиною чотирьох років [INFO] дитина була переведена в Прилуцький дитбудинок «Сонечко» (а.с.13). З листа №74 від 02.10.2020, виданого т.в.о. директора КЗ «Прилуцький гуманітарно-педагогічний фаховий коледж імені Iвана Франка» Чернігівської обласної ради вбачається, що [PERSON] , [INFO] , до вступу у коледж перебувала на навчаннi та вихованні в Комарівській загальноосвітній школі-інтернаті І-ІІ ступенів Чернігівської обласної ради. Мати [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до дитини: не цікавиться її здоров`ям, вихованням та навчанням, матеріально не допомагає, не підтримує зв`язок, як з самою дитиною, так i з куратором групи чи адміністрацією закладу. Власного житла [PERSON] немає, під час навчання проживає у гуртожитку коледжу, під час карантину та канікул проживала у сiм`ях благодійників та небайдужих людей. На цей час має складне матеріальне становище (а.с.12). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Вертіївської сільської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Вертіївської сільської ради №5 від 21.01.2021 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно її дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.23). Відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження її належної участі у вихованні дитини, що є елементами протиправного невиконання відповідачнм передбачених ст.150 СК України обов`язків щодо виховання та розвитку дитини, де зазначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Нормами частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За нормами частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а також протягом шести місяців не виявили відносно дитини батьківської опіки. Відповідно до частини 3 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Приймаючи до уваги встановлені обставини у ході повного, всебічного й об`єктивного їх зясування, характер ставлення відповідача до дитини, усвідомлюючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, діючи в інтересах дитини, суд вважає за необхідне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно її неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд враховує наступне. За змістом частин 2, 3 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі та за правилами ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України, встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, частиною 1 ст.191 Сімейного кодексу України, передбачено, що аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав" №3 від 30 березня 2007 року одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ч.2 ст.182, ч.2 ст.183 Сімейного кодексу України, приймає до уваги майновий стан відповідача, яка є працездатною особою, не має жодних перешкод для працевлаштування та отримання грошових коштів для утримання своєї дитини, суд дійшов висновку про можливість стягнення зі [PERSON] на особистий рахунок неповнолітньої [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Крім того, суд звертає увагу, що частиною 1 статті 169 Цивільного процесуального кодексу України визначено право матері, батька, які позбавлені батьківських прав, на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved