Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Між ВАТ "Ощадбанк" та [PERSON] 10.11.2011 було укладено договір №11119 про відкриття карткового рахунку для здійснення розрахунково-касового обслуговування, відповідно до якого банк зобов'язався відкривати клієнту картковий рахунок в гривні для обліку по ньому коштів до запитання і операцій з платіжною карткою на умовах цього договору та відповідно до нормативно-правових актів Національного Банку України, правил міжнародної платіжної системи та тарифів за послуги банку. 05 червня 2013 року між банком та [PERSON] було укладено додатковий договір №1 до договору №49236 про відкриття фізичній особі карткового рахунку для здійснення розрахунково-касового обслуговування за дебитово-кредитною схемою. 16 липня 2013 року між банком та відповідачем було укладено додатковий договір № 1 до договору № 820753 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Відповідачу було відкрито відновлювану кредитну лінію з лімітом 3000 грн. строком дії кредитної картки, з можливістю її продовження. В підтвердження позову зазначає, що відповідач скористався наданими йому кредитними коштами та систематично допускає порушення умов договору, щодо сплати належних платежів. Добровільно відповідач відмовляється ліквідувати існуючу заборгованість, а її розмір станом на 25.01.2017 становить 4237,15 грн. Представник ПАТ "Ощадбанк" в суд не з'явився, подав у судове засідання заяву у якій просить справу розглядати без його участі. Просять включити до судових витрат витрати за публікацію оголошення в газеті в сумі 200,0 грн.. Відповідач [PERSON] в суд не з'явився в друге, хоча був повідомлений про час та місце судового розгляду у встановленому порядку. Крім того, відповідача було повідомлено про судове засідання через газету "Львівська пошта" № 23 від 25.03.2017. Тому суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у справі доказів ухваливши заочне рішення. Оцінивши подані докази, суд, приходить до наступних висновків. Як вбачається із копії договору №11119 між ВАТ "Ощадбанк" та [PERSON] вбачається, що клієнту було відкрито картковий рахунок в гривні для здійснення його розрахунково-касового обслуговування, відповідно до якого банк зобов'язався відкривати клієнту картковий рахунок в гривні для обліку по ньому коштів до запитання і операцій з платіжною карткою на умовах цього договору та відповідно нормативно-правових актів Національного Банку України, правил міжнародної платіжної системи та тарифів за послуги банку. 5 червня 2013 року та 16 липня 2013 року між позивачем та відповідачем були укладені додаткові договори, відповідно до яких [PERSON] було надано кредитну картку на якій встановлено кредитний ліміт 3000 грн. зі сплатою 25% річних за користування коштами, з строком дії кредитної картки. Відповідно до вимоги про усунення порушення зобов'язання за договором про відкриття та обслуговування рахунку 15 грудня 2016 року [PERSON]Т було повідомлено про наявну заборгованість по укладеному договору яка станом на 09.12.2016 становить 3955,1 грн. Із розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 25 січня 2017 року за [PERSON] рахується заборгованість за договором № 11119 від 10.11.2011 в загальній сумі 4237,15 грн., що складається з: 2777,66 грн. - залишок боргу за кредитом; 782,75 грн. - залишок прострочених відсотків; 221,00 грн. - пеня; 72,94 грн. - 3% від простроченої суми заборгованості; 379,80 грн. - інфляційні втрати; 3,00 грн. - розмір комісії за користування кредитом. Відповідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України. Виходячи з матеріалів цивільної справи банк виконав свій обов'язок своєчасно та у повному обсязі, а [PERSON] порушив умови кредитування та зобов'язання по погашенню кредиту. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. В зв'язку з невиконанням [PERSON] зобов'язання по кредитному договору, за яким кредитодавець виконав умови договору повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови договору, порушено майнові права позивача, тому слід стягнути заборгованість за кредитним договором та задовольнити позов в цій частині. Відповідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог по оплаті судового збору в сумі 1600,00 грн. та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в судове засідання в сумі 200,00 грн., що документально підтверджено платіжним дорученням від 22 березня 2017р.

Outcome: approved