Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

10 вересня 2019 року позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання [PERSON] , [INFO] , з урахуванням заяви від 26 листопада 2019 року, у розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку платника аліментів, щомісяця до досягнення сином двадцятитрирічного віку. В обґрунтування позову посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні та вихованні. На даний момент їх син повнолітній. Матеріальний стан позивача не дозволяє утримувати та задовольняти всі нагальні потреби сина, який отримує вищу освіту. Батько добровільно матеріальної допомоги не надає. За рішеннями суду відповідач сплачував аліменти на утримання сина до досягнення останнім повноліття, потім до закінчення навчання в Новомосковському коледжі НМетАУ. З 01 вересня 2019 року [PERSON] є студентом 3 курсу денної форми навчання факультету механіко-машинобудівного Державного вищого навчального закладу «Національна металургійна академія України» 4 рівня акредитації, зарахований на 3 курс 01 вересня 2019 року наказом № 602-с від 30 серпня 2019 року, форма навчання бюджетна, термін навчання до 30 червня 2021 року. Крім того, останнім часом стан здоров`я сина погіршився, він потребує постійного прийому ліків, вартісних обстежень та нагляду лікарів. Відповідач працює у КБ "Південне" інженером, розмір його заробітної плати становить 6000 грн., не має інших дітей, які потребують його утримання, не має стягнень за виконавчими листами, а тому в змозі приймати участь в утриманні їхнього сина, який отримує вищу освіту. Ухвалою судді від 04 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі. 28 жовтня 2019 року відповідач [PERSON] подав суду відзив на позовну заяву, в якому частково визнав позовні вимоги. Вказав, що позивач посилається на те, що син проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні, а також на наявність транспортних витрат на дорогу тощо, однак підтверджень цього суду не подала. Разом з тим, ст. 199 СК України встановлює обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання до досягнення ними 23 років, за умови, якщо батьки в змозі надавати таку допомогу. Він працює, отримує щомісяця заробітну плату, на його утриманні знаходиться непрацездатна мати [PERSON] , 1942 року народження, вона хворіє і потребує коштів на лікування. Разом з тим, позивач не надала суду доказів розміру своїх доходів, хоча вона працює вихователем та отримує зарплату в дошкільному закладі освіти. Їх син [PERSON] , навчається на бюджетній основі, та позивачем не зазначено отримує чи не отримує він стипендію, чи має він інший дохід. Вважає, що оскільки син навчається на бюджетній основі, то отримує академічну стипендію в достатньому для забезпечення його потреб розмірі. Також зазначає,що син не має ніяких хронічних захворювань, а тому не має перепон до роботи та отримання заробітку. Натомість відповідач має на утриманні непрацездатну матір та має непогашений кредит, який щомісяця необхідно сплачувати. В зв`язку з вищевикладеним просить суд стягнути аліменти в розмірі 1/5 частини від його заробітку (а.с. 38-43). 05 листопада 2019 року позивач [PERSON] надала суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій посилається на необґрунтованість доводів відповідача, а саме син проживає разом з нею в с. Орлівщина, навчається в м. Дніпро, кожен день необхідно користуватись маршруткою в обидві сторони, тому вони з сином вирішили, що він буде проживати в гуртожитку, за який сплачує кошти в сумі 700 гривень щомісяця, 400 гривень на тиждень на харчування, а на вихідні приїздить додому, вартість проїзду складає 100 гривень. Їх син потребує допомоги не тільки на навчання, а й на постійне лікування, оскільки починаючи з 16 серпня 2019 року проходить ряд обстежень, здає аналізи, приймає ліки, має необхідність додаткових обстежень в Києві в інституті нейрохірургії, через різку втрату свідомості. Син не в змозі працювати через навчання на денному відділенні та проблеми зі здоров`ям, а тому самотужки не здатен забезпечити себе усім необхідним. Стипендію син не отримує. Добровільно відповідач жодного разу не надавав матеріальної допомоги синові. Відповідач має гарний матеріальний стан, стабільний заробіток, їздить на автомобілі, який вони придбали за період шлюбу. Користується всім майном, яке вони набули за 20 років спільного життя, але відповідач викинув її з дітьми з будинку. Разом з тим, твердження відповідача про наявність на його утриманні непрацездатної матері не відповідає дійсності, оскільки він проживає від неї окремо, вона отримує пенсію, тобто має самостійний дохід. Їх син наразі потребує медичного обстеження. У зв`язку з чим, просила відхилити заперечення відповідача та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.58-62). В подальшому позивач звернулась до суду з заявою, в якій підтримала позов в частину стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/5 частини від його заробітку щомісяця. Просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в поданій до суду заяві визнав частково позов в розмірі 1/5 частини від його заробітку щомісяця, просив розглянути справу у його відсутність. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). [PERSON] [INFO] досяг повноліття (а.с.12). На виконання рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2018 року відповідач сплачував аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] до закінчення навчання в Новомосковському коледжі НМетАУ - 30 червня 2019 року (а.с.22-26). З 01 вересня 2019 року [PERSON] є студентом 3 курсу денної форми навчання факультету механіко-машинобудівного Державного вищого навчального закладу «Національна металургійна академія України» 4 рівня акредитації. Зарахований на 3 курс 01 вересня 2019 року наказом № 602-с від 30 серпня 2019 року. Форма навчання бюджетна. Термін навчання до 30 червня 2021 року (а.с.15). Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступних норм законодавства. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання. При цьому, у відповідності до ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Визначаючи вид та розмір аліментів, суд виходить з наступного. Ст.200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Позивачем надано докази негативного стану свого здоров`я сина (а.с.65-72, 77,78), що не дозволяє йому працювати та отримувати самостійний заробіток, докази неотримання сином стипендії (а.с.76), докази сплати коштів за проживання [PERSON] в гуртожитку (а.с.64). Доказів того, що син працевлаштований, отримує самостійні доходи та у зв`язку з графіком навчання має можливість отримувати дохід відповідачем суду не надано. Відтак, суд приходить до висновку про потребу повнолітнього сина у матеріальній допомозі та спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу повнолітньому синові, який навчається. Матеріали справи містять докази наявності на утриманні відповідача непрацездатної матері (а.с.50-54), докази наявності у відповідача не погашених кредитних зобов`язань (а.с.55-56). Однак, відповідач має постійне місце роботи, отримує регулярний дохід (а.с.47-49). Суд, внаслідок викладеного, враховуючи письмові заяви сторін, вважає за необхідне визначити розмір аліментів у розмірі 1/5 частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, до закінчення навчання повнолітнім сином у навчальному закладі, але не більше ніж до досягнення ним 23 річного віку. Також, у відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов [PERSON] пред`явлено 10 вересня 2019 року, а тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти саме з цієї дати. Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити датою закінчення [PERSON] навчання. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання ним освіти, граничний термін сплати аліментів, визначений ст.199 СК України, змістом позовних вимог. Внаслідок чого, вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина до дати закінчення навчання, а за умови продовження останнім навчання - до досягнення 23 років. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 768, 40 гривень.

Outcome: partial