Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

У червня 2018 року ГУНП в Донецькій області звернулося до суду із позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову зазначав, що 26.10.2016 о 08-05 годині в Лівобережному районі міста Маріуполя на вулиці Єдності, 68/7 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено службовий автомобіль ВАЗ-2107, д/н [NUMBER] . Постановою суду від 07.11.2016 винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди було визнано відповідача [PERSON] . Вартість матеріального збитку, спричиненого пошкодженням транспортного засобу, складає 22767,59 гривень, яку просив стягнути з відповідача. В ході судового розгляду ПрАТ «СТ «Ілічівське» було залучено до участі у справі у якості співвідповідача. Представник позивача, [PERSON] , діючий на підставі довіреності, у судове засідання не прибув, просив вирішувати справу у його відсутність, якою позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, надавши відзив на пред`явлений позов, яким просив вирішувати справу у його відсутність. За змістом позову зазначив, що його цивільно-правова відповідальність на випадок ДТП була застрахована ПрАТ «СТ «Іллічівське», який має здійснити виплату страхового відшкодування на користь позивача. У зв`язку із наведеними обставинами просив відмовити у задоволенні пред`явлених до нього вимог у повному обсязі. Представник ПрАТ «СТ «Іллічівське», будучи неодноразово повідомленим про час і місце розгляду справи, до суду систематично не з`являється, своє ставлення до пред`явленого позову станом на день розгляду справи у будь-який спосіб не висловив. В сенсі наведених обставин суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення на підставі наявних доказів у відсутність учасників справи, що не суперечить положенням ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши у сукупності надані докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явленого позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 листопада 2016 року у справі № 265/6595/16-п, яка у встановленому порядку набрала чинності 18 листопада 2016 року і є чинною станом на день вирішення даної цивільної справи, [PERSON] , [INFO] , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Доведеними обставинами, викладеними у мотивувальній частині даного судового рішення, є те, що 26 жовтня 2016 року о 08-05 годині Симченко С.В. на вул. Єдності, 68/7 в Лівобережному районі міста Маріуполя, керуючи автомобілем MAZDA 626, д/н [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку та, не обравши безпечної дистанції, зіткнувся з автомобілем ВАЗ 2107, д/н [NUMBER] та автомобілем Renault Kangoo, д/н [NUMBER] . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Правопорушник [PERSON] в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення свою провину визнав повністю та суд дійшов висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки ним було порушено вимоги п. 12.1, 13.1 ПДР України. Відповідно до ч. 4, 5, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Встановлені вказаною постановою суду обставини у справі про адміністративне правопорушення за положеннями ст. 82 ЦПК України беруться судом до уваги в межах вирішення позову у даній справі і зібраних по ній доказів в сукупності. Згідно із ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Встановлено, що автомобіль ВАЗ 2107, д/н [NUMBER] належить Головному управлінню Національної поліції в Донецькій області. Отже, позивач ГУНП в Донецькій області має право на відшкодування спричиненої внаслідок пошкодження належного майна матеріальної шкоди, а відповідач [PERSON] , як володілець джерела підвищеної небезпеки, у даному випадку має нести відповідальність за деліктними відносинами, що виникли, зокрема, з відшкодування спричиненої внаслідок ДТП шкоди. Разом з тим, згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/0825096 від 24.08.2016 ПрАТ «СТ «Іллічівське» застраховано цивільно-правову відповідальність водіїв забезпеченого транспортного засобу - автомобіля Mazda 626, д/н [NUMBER] , перед третіми особами на випадок ДТП, терміном до 23 серпня 2017 року. Ліміти відповідальності на одного потерпілого складають: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 200000,00 гривень; за шкоду, заподіяну майну - 100000,00 гривень. Розмір франшизи - 510,00 гривень. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно із ст. 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п. 34.3 ст. 34 Закону № 1961-IV, якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Пунктом 12.1 ст. 12 Закону № 1961-IV встановлено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Як вбачається зі звіту № 1/18-26Д від 12.03.2018 про оцінку шкоди, спричиненої внаслідок ДТП власникові транспортного засобу - автомобіля ВАЗ 2107, д/н [NUMBER] , вартість матеріального збитку, завданого в результаті дорожньо-транспортної пригодм, яка відбулася 26.10.2016, на дату оцінки складає 22767,59 гривень. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з ПрАТ «СТ «Іллічівське» на користь ГУНП в Донецькій області суму підтвердженого письмовими матеріалами справи прямої матеріального збитку, зменшеного на суму встановленої договором франшизи та у межах встановленого страхового ліміту, що складатиме 22257,59 гривень (22767,59-510,00). Решту вартості матеріального збитку у сумі 510,00 гривень у відповідності до ст. 1194 ЦК України суд стягує на користь позивача з відповідача [PERSON] . Крім того, відповідно до положень ст. 133, 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача пропорційно до розміру задоволених вимог понесені ним та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у загальному розмірі 1762,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved