Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

11 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вказаним позовом до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів. В позові просила позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її дітей, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його дітей, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. В позові посилалася на те, що вона має дочку [PERSON], яка має четверо дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З батьками дітей [PERSON] та [PERSON] її дочка [PERSON] розлучена. Остання, разом зі своїм колишнім чоловіком [PERSON] не виконує своїх батьківських обов'язків по відношенню до дітей, матеріально їх не забезпечує, вихованням не займається. [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, навіть перебуваючи вагітною четвертою дитиною, не має постійного місця проживання, за чистотою одягу та гігієною дітей не слідкувала, схильна до крадіжок, за що була умовно засуджена. Для сплати аліментів на дітей [PERSON] працював у Росії, потім вирішив влаштуватися на одне з підприємств м. Миргорода. Станом на 30 липня 2014 року встановлено, що гр. [PERSON] не проживає в с. Петрівці, місце проживання його не відоме. На даний час діти проживають разом з позивачкою, яка піклується про її здоров'я, її фізичний, духовний і моральний розвиток. У зв'язку з чим призначити її опікуном над дітьми та прийняти рішення про стягнення аліментів з відповідачів. Ухвалою суду від 21 жовтня 2014 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено [PERSON] (а.с.71). В судовому засіданні позивачка, позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Прокурор вважав, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON] щодо дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] а відповідача [PERSON] щодо [PERSON] та [PERSON] підлягають до задоволення, оскільки під час судового розгляду знайшло підтвердження те, що вони ухиляються від виконання батьківських обов'язків щодо цих дітей. Над малолітніми [PERSON], [PERSON] та [PERSON] слід встановити опіку та передати органу опіки і піклування для подальшого влаштування, питання щодо стягнення аліментів слід вирішити після влаштування дітей. В зв'язку з тим, що малолітній [PERSON] проживає з батьком - відповідачем [PERSON], і під час судового розгляду не встановлений факт його ухилення від виконання батьківських обов'язків щодо цієї дитини, в позові про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON] вважав за необхідне відмовити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, пояснила, що у неї складні відносини з матір'ю - позивачкою [PERSON], але вона намагається належним чином виконувати свої батьківські обов'язки. Підтвердила, що обставини, викладені у позовній заяві мали місце, але просила не позбавляти її батьківських прав та дати можливість виправитись. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, зазначив, що його син [PERSON] відповідно до рішення суду про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON] проживає разом з ним в с.Яхники Лохвицького району Полтавської області і він здійснює його виховання та утримання, тому проти позбавлення його батьківських прав щодо цієї дитини він заперечує і просить в цій частині позову відмовити. Щодо інших малолітніх дітей, а саме: [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги визнав в частині позбавлення батьківських прав, так як не вважає себе їх біологічним батьком. При визначенні розміру аліментів просив врахувати перебування на його утриманні малолітнього [PERSON] Третя особа [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] (а.с.59, 60) вважали, що позов про позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] а відповідача [PERSON] щодо [PERSON] та [PERSON] підлягають до задоволення. Проти встановлення опіки над малолітнім [PERSON] заперечували, оскільки він на даний час проживає разом з батьком, який має рівні з матір'ю права щодо дитини та переважне право перед іншими родичами на його виховання, тому відповідно до ст.167 СК України [PERSON] повинен залишитись проживати з батьком. Представник третьої особи Миргородської районної державної адміністрації Чорноморець Л.М., що діє на підставі довіреності (а.с.55), вважала позовні вимоги такими що підлягають задоволенню в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та висновку органу опіки і піклування. Вважала, що питання встановлення опіки над малолітнім [PERSON] у позові не ставилось, тому він може і в подальшому проживати з батьком. Представник третьої особи Миргородського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Магльована С.В., що діє на підставі довіреності (а.с.57) вважала що позов підлягає до часткового задоволення про позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] а відповідача [PERSON] щодо [PERSON] та [PERSON], а малолітнього [PERSON] можливо передати батьку [PERSON], з яким він останнім часом і проживає. Також вважала можливим призначити позивачку Представник третьої особи Петрівцівської сільської ради сільський голова Педорич О.П. (а.с.56) пояснила, що неодноразові бесіди та інша проведена робота щодо стимулювання [PERSON] до належного виконання своїх батьківських обов'язків до позитивного результату не привели, тому є підстави для позбавлення її батьківських прав щодо всіх дітей. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.5, 6) та витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.90-91, 92-93). [PERSON] також має малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 7), який на час розгляду справи судом проживає з батьком - [PERSON] в с.Луценки Лохвицького району Полтавської області (а.с.89). [PERSON] перебуває на обліку сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у Миргородському районному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді з 23.11.2012р. Обставинами, що стали підставою для взяття на облік, стали схильність до алкоголізму та зневажливе ставлення і складні стосунки в сім'ї, безвідповідальне батьківство (а.с.17). На підставі акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON] від 16 січня 2013 року (а.с.18), 6 лютого 2013 року службою у справах дітей Миргородської районної державної адміністрації Полтавської області було взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, а саме [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 13-15). 14 травня 2013 року Рішенням виконкому Петрівцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області було вилучено малолітніх дітей у [PERSON] у зв'язку із загрозою життю та здоров'ю та влаштовано до дитячого відділення Миргородської ЦРЛ (а.с.11). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Миргородської райдержадміністрації від 7 серпня 2014 року (а.с.24) станом на 30.07.2014р. [PERSON] не проживає в с.Петрівці, місце його проживання невідоме. Відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своїх дітей, матеріально її не забезпечує, її вихованням не займається, зловживає спиртним, що також підтверджується характеристикою голови виконкому Петрівцівської сільської ради на [PERSON] від 10 квітня 2014 року (а.с. 12). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У ст. 3 Конвенції про права дитини зазначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Верховний Суд України в ч. 2 п.16 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Доцільність позбавлення відповідачки [PERSON], відносно її дітей, що є в їх інтересах, підтверджується перевіреними судом доказами по справі у їх сукупності. Згідно наданих [PERSON] в заперечення позовних вимог копії рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 квітня 2014 року, яким встановлене місце проживання неповнолітнього [PERSON] разом з його батьком [PERSON] в с.Яхники Лохвицького району Полтавської області (а.с.64) та акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 10 жовтня 2014 року комісією Яхниківської сільської ради, встановлено, що [PERSON] разом із сином [PERSON] проживають [ADDRESS]. Будинок загальною площею 115 м?, має чотири житлові кімнати. Будинок оснащений водопроводом, каналізацією, ванною, теплим туалетом, устаткована дитяча кімната (а.с. 65). Відповідно довідки-характеристики за №274 від 10 жовтня 2014 року, виданої Яхниківською сільською радою, [PERSON], [INFO] характеризується з позитивної сторони, не зловживає алкогольними напоями (а.с. 69), згідно довідки ТОВ «Дружба Яхниківська» № 83 від 13.10.2014 року [PERSON] працює робітником по догляду за тваринами на МТФ № 1, отримує заробітну плату (а.с. 67-68). [PERSON], зареєстрований і проживає в с.Яхники Лохвицького району Полтавської області разом з батьком [PERSON], навчається в 3 класі Яхниківської ЗОШ І-ІІІ ступенів ( а.с.70). Пунктом 18 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року передбачено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад. Зважаючи на вказані обставини, а також те, що дитина потребує батьківського піклування, виховання в умовах сім'ї, подальшого усвідомлення дитиною сімейних цінностей, існують підстави вважати, що не доведено ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до [PERSON], [INFO], а тому, суд вважає за необхідне, відмовити у задоволенні вимог про позбавлення відповідача батьківських прав відносно останнього і, враховуючи те, що відповідач визнає ту обставину, що він не виконує батьківських обов'язків відносно малолітніх [PERSON] та [PERSON], задовольнити позовні вимоги [PERSON] в частині позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, внаслідок позбавлення відповідачів батьківських прав, малолітні [PERSON] та [PERSON] залишаються без батьківського піклування. Згідно ч.3 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування. На підставі викладеного суд вважає за необхідне встановити опіку над малолітніми [PERSON] та [PERSON] Стосовно позовних вимог про призначення [PERSON] опікуном над дітьми, суд вважає наступне. Відповідно до положень частин 3, 4 ст. 60 ЦК України суд призначає опікуна або піклування за поданням органу опіки та піклування. В матеріалах справи відсутнє таке подання, офіційний висновок чи інший документ органу опіки та піклування (якими відповідно до положень ч. 1 ст. 11 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад), що свідчить про згоду цього органу на призначення [PERSON] опікуном, отже підстави для задоволення цієї вимоги відсутні і малолітніх [PERSON] і [PERSON] відповідно до ст.167 СК України слід передати органу опіки та піклування - Миргородській районній державній адміністрації, для подальшого влаштування. Відповідно до вимог ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до частини 2 статті 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Опікун розпоряджається аліментами, які одержані для утримання малолітньої дитини. Судом встановлено, що [PERSON] виявила бажання бути опікуном дітей, проте, на даний час вказане питання не вирішене. Разом з тим, позивачка просить суд ухвалити судове рішення, яким стягувати аліменти із відповідачів на користь дітей, не зазначивши особу стягувача цих аліментів Тим самим, позивачка просить суд вирішити питання про права та обов'язки невстановленої судом особи, тобто у спосіб, який законами України не передбачений. Зважаючи на ту обставину, що згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, позов у цій частині задоволенню не підлягає. В зв'язку з тим, що позивачкою не було заявлено вимоги про стягнення з відповідачів на її користь судових витрат, суд,

Outcome: partial