Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, мотивуючи свої вимоги тим, що 1 серпня 2002 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір про купівлю-продаж будинку [ADDRESS] . Дана угода була зареєстрована філією Херсонської товарної біржі «Альтер-Его» за № 112 1 серпня 2002 року. Після укладення договору сторони здійснили всі дії щодо його виконання. Після укладення Договору купівлі-продажу нерухомого майна, відповідач звільнила проданий будинок, віддала ключі та знялася з реєстрації за вказаною адресою, однак відмовилася від нотаріального посвідчення угоди. Посилаючись на ці обставини, позивач прохала визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явилася, до суду надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи за відсутності позивача. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України - http://ab.mk.court.gov.ua/sud1401/gromadyanam/csz/. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 1 серпня 2002 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір про купівлю-продаж будинку [ADDRESS] . Дана угода була зареєстрована філією Херсонської товарної біржі «Альтер-Его» за № 112 1 серпня 2002 року. Будинок [ADDRESS] на момент продажу належав відповідачу [PERSON] на підставі Договору дарування житлового будинку посвідченого державним нотаріусом Южноукраїнської державної нотаріальної контори Миколаївської області в.о. нотаріуса Арбузинської державної нотаріальної контори Рибальською О.В. від 14.11.2001 року за № 1736 та зареєстрованого 26.11.2001 року в Арбузинському БТІ за № 1567 кн.11. [PERSON] , як покупець, сплатила продавцю належну за договором покупну ціну, а [PERSON] отримала гроші та передала будинок у її розпорядження. Тобто, була досягнута згода з усіх необхідних та суттєвих умов угоди та відбулося її виконання. Згідно з застереженнями, що містяться в ст. 5 ЦК України та п. 4 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК, правовий статус майна, а також права та обов`язки суб`єктів цивільних правовідносин щодо цього майна визначаються нормами матеріального права, які були чинними на час його створення або набуття. Положеннями ст. 42 ЦК УРСР 1963 року, який має застосовуватися до спірних правовідносин, дозволялося укладення цивільно-правових угод у вигляді усної та письмової форми ( простої або нотаріальної ). Згідно з вимогами ст. 227 ЦК України 1963 року договір купівлі-продажу житлового будинку, повинен бути укладений у письмовій формі з обов`язковим нотаріальним посвідченням. Невиконання цих вимог, тягне недійсність такої угоди із застосуванням наслідків реституції, передбачених ч. 2 ст. 48 ЦК 1963 року. В той же час, відповідно до правил ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» угоди, які укладені учасниками біржі щодо купівлі-продажу товарів або об`єктів нерухомості, допущених до обігу на товарній біржі та зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Така угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. На даний час біржа ліквідована як юридична особа, а [PERSON] ухиляється від нотаріального оформлення угоди. За таких обставин позивач позбавлений можливості нотаріального посвідчення угоди. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року, якщо одна із сторін повністю, або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду визнати угоду дійсною. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання угоди дійсною є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову оплачено позовні вимоги судовим збором у розмірі 908 грн. Оскільки позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, тому на підставі ст. 141 ЦПК України сплачені позивачем судові витрати у сумі 908 грн. судового збору, виходячи з принципу пропорційності до задоволених позовних вимог, слід компенсувати позивачу за рахунок відповідача [PERSON] .

Outcome: approved