Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, яким просила стягнути з [PERSON] на її користь на утримання повнолітньої [PERSON], [INFO], яка навчається, аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно до досягнення нею 23 років. В обґрунтування позову посилалася на те, що відповідач є батьком дитини [PERSON], яка мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Донька навчається на п'ятому курсі денного відділення Української державної академії залізничного транспорту. Відповідач має постійне місце роботи, займає посаду заступника начальника Основ'янської дистанції сигналізації та зв'язку Південної залізниці, отримує постійний дохід і може надавати матеріальну допомогу. Позивачка зазначала, що їй важко самостійно утримувати доньку, яка продовжує навчання, у зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду із відповідною заявою. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила про їх задоволення. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте, присутній його представник заперечувала проти задоволення позовних вимог, пояснивши, що відповідач має іншу сім'ю, від подружнього життя народилася дитина, крім того, на його утриманні знаходиться мати [PERSON], 1953 року народження, яка є пенсіонеркою і за станом здоров'я постійно потребує ліків, до того ж у нього є зобов'язання фінансового характеру перед банківськими установами, які складають більшу частину заробітку. Третя особа: [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги [PERSON], просила їх задовольнити. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача та третьої особи, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітньої [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER]). Як вбачається з довідки комунального підприємства „Жилкомсервіс" дільниця № 52 [PERSON] проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] Право на утримання виникає за умови продовження навчання. Згідно довідки Української державної академії залізничного транспорту [PERSON] є студенткою 5 курсу денної форми навчання, термін навчання з 01.09.2014 року по 31.07.2015 року. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ч.1). Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з яким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3). Батьки зобов'язані утримувати працездатних дітей, якщо вони продовжують навчання, адже у зв'язку з продовженням навчання можливість заробляти кошти для власного забезпечення істотно обмежена. При визначенні розміру аліментів, відповідно до вимог ст.ст. 182, 200 Сімейного Кодексу України, суд враховує стан здоров′я та матеріальне становище дитини, стан здоров′я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних членів сім′ї та інші обставини. Законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітню дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Вивченням у ході судового розгляду матеріального становища відповідача [PERSON] встановлено наступне. Згідно довідки відокремленого підрозділу «Основ'янська дистанція сигналізації та зв'язку» державного підприємства «Південна залізниця» за № ШЧ-5-01-11/544 від 31 березня 2015 року загальна сума доходу [PERSON] за період з жовтня 2014 року по березень 2015 року включно склала 37414 грн. 19 коп. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що відповідач отримує інші доходи. Докази на підтвердження зазначеної обставини надаються суду заінтересованою стороною. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, суд також враховує сімейний стан відповідача, який з 17 серпня 2013 року перебуває у шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 17 серпня 2013 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Від подружнього життя подружжя мають сина - [PERSON], [INFO], якого [PERSON] зобов'язаний утримувати за законом, що суттєво впливає на матеріальне становище відповідача. Також судом враховується, що на утриманні відповідача знаходиться матір - [PERSON], 1953 року народження, яка є пенсіонером та, за станом здоров'я, потребує постійного лікування, на підтвердження зазначених обставин суду надані відповідні докази. Судом не приймаються до уваги посилання відповідача на той факт, що в нього на утриманні перебуває неповнолітня донька його дружини - [PERSON], [INFO], оскільки остання не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів з батька дитини. При визначенні розміру аліментів судом також не враховуються посилання відповідача на його зобов'язання фінансового характеру перед банківськими установами, оскільки укладення кредитних договорів є правом особи. В частині другій статті 200 Сімейного Кодексу України зазначено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд враховує можливість надання утримання другим з батьків. Закон рівною мірою покладає обов'язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина на обох з батьків. Тому, при визначенні розміру аліментів суд бере також до уваги можливість надання утримання повнолітній [PERSON] її матір'ю - позивачкою [PERSON] Так, судом встановлено, що [PERSON] працює в Відокремленому підрозділі «Господарська служба» державного підприємства «Південна залізниця» на посаді провідного інженера, загальна сума її доходу за період з вересня 2014 року по лютий 2015 року включно склала 30961 грн. 68 коп. (довідка про доходи № 268 від 24 березня 2015 року). Таким чином, виходячи з принципу розумності та справедливості, приймаючи до уваги фінансовий стан платника аліментів, а саме, що відповідач має на утриманні неповнолітню дитину та непрацездатну матір, яка потребує лікування, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої [PERSON] на час її навчання в меншому розмірі, ніж зазначено у позовній заяві, та стягує аліменти в розмірі 1/8 частки доходу відповідача. Проте сторони мають можливість у випадку зміни обставин, зокрема при зміні матеріального становища як батьків, так і повнолітньої дитини, до закінчення нею навчання звернутися до суду з позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць.

Outcome: partial