Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Адвокат Гузєв І.Г., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди працівнику в наслідок ушкодження здоров`я. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 13 травня 2020 року по справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін. В обґрунтування позовних вимог представник позивача [PERSON] - [PERSON] зазначив, що [PERSON] перебуваючи у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «АрселорМіттал Кривий Ріг» на посаді складача потягів, 30 вересня 2011 року близько 06 години 10 хвилин, з вини Відповідача, знаходячись на залізничному шляху № 12 Аглофабрики Рудного районі, у районі вагоноперекидача дробарного відділення Аглофабрики металургійного виробництва, залізничного цеху № 1 Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», внаслідок нещасного випадку отримав тілесні ушкодження у вигляді: «Тяжка травма лівої стопи, відкритий перелом основних фаланг ІІ, ІІІ пальців лівої стопи IV б ст. Відкритий перелом середньої фаланги IV п. лівої стопи IV б ст. Відкритий перелом основної фаланги І п. лівої стопи ІІ б ст. Розміщення м`яких тканин ІІ, ІІІ, IV п. лівої стопи (ампутація ІІ, ІІІ п. лівої стопи на рівні голівок плюсн. Кістки. Ампутація IV п. лівої стопи на рівні основної фаланги) Порушення функції ходьби ІІ ст.» Внаслідок зазначеного нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, Позивач 01.02.2012 року, вперше пройшов огляд медико-соціальної експертної комісією, де йому було визначено ступінь втрати професійної працездатності - 25 % внаслідок трудового каліцтва з 11 січня 2012 року - безстроково, рекомендовано медикаментозне лікування в лікувально-профілактичному закладі. Таким чином, Позивач змушений тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури і лікування. У зв`язку з вказаним нещасним випадком, позивач зазначає, що назавжди порушено нормальні життєві зв`язки [PERSON] , внаслідок перенесеної травми лівої стопи та ампутації 2, 3, 4 пальців він відчув сильні больової відчуття, наразі відчуває фонтанні болі, в нього наявні значні складнощі при пересуванні у просторі, порушена функція ходи, задоволення елементарних повсякденних побутових потреб потребує від нього додаткових зусиль та додає йому додаткових страждань та переживань. У зв`язку з чим, просить суд стягнути на його користь 118 075 гривень в порядку відшкодування моральної шкоди, без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Представник Відповідача Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» - Єфремова Т.О. подала до суду відзив на позов, в якому зазначила, що підприємство не погоджується з доводами та вимогами Позивача, оскільки вважає їх безпідставними та необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на те, що відповідно до ч.1-4 ст.153, ст.158 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний вживати заходів щодо полегшення і оздоровлення умов праці працівників шляхом впровадження прогресивних технологій, досягнень науки і техніки, засобів механізації та автоматизації виробництва, вимог ергономіки, позитивного досвіду з охорони праці, зниження та усунення запиленості та загазованості повітря у виробничий приміщеннях, зниження інтенсивності шуму, вібрації, випромінювань тощо. Крім того, представник Відповідача зазначила, що обов`язковими передумовами виникнення правовідносин з відшкодування моральної шкоди є неправомірні дії чи бездіяльність та вина власника або уповноваженого ним органу. В спірних правовідносинах не було встановлено вчинення з боку відповідача будь-яких неправомірних дій, що могли призвести до настання нещасного випадку з Позивачем, отже відсутня одна з обов`язкових передумов для відшкодування школи. Також представник Відповідача, у відзиві зазначила, що у позовній заяві відсутня інформація про винні дії Позивача у настанні нещасного випадку, позовну вимоги не співмірні з ступенем вини ПАТ «АМКР» і ушкодження здоров`я позивача. На думку представника відповідача, протиправні дії, які б знаходились в причинному зв`язку з настанням нещасного випадку на виробництві Відповідач не вчиняв, натомість основна вина в настанні нещасного випадку лежить саме на Позивачі. Позивач оцінив свої моральні страждання в розмірі, що становить 118 075 гри., що жодним чином не аргументовано та не обґрунтовано, сума завищена та не відповідає тяжкості та характеру шкоди, про наявність якої стверджує Позивач. Вказана сума позовних вимог абсолютно не відповідає вимогам розумності та справедливості. У зв`язку з чим, представник Відповідача заперечувала проти задоволення позову у повному обсязі. Дослідивши наявні у справі докази, на які посилається позивач та відповідач, суд прийшов до наступного висновку. При вирішенні питання про спричинення позивачеві моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, з урахуванням характеру, обсягу, тривалості та наслідків заподіяних позивачеві моральних страждань, стан його здоров`я, втрату професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотних вимушених змін у його життєвих стосунках. Судом встановлено, що з 19.02.2002 року по 20.02.2006 року та з 05.05.2011 року по 01.04.2020 рік, позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем по справі Публічним акціонерним товариством «АрселорМіттал Кривий Ріг», що підтверджується копією трудової книжки Серії [NUMBER] виданої на ім`я [PERSON] . (а.с. 21- 25) 30 вересня 2011 року близько 06 години 10 хвилин, стався нещасний випадок з [PERSON] , знаходячись на залізничному шляху № 12 Аглофабрики Рудного районі, у районі вагоноперекидача дробарного відділення Аглофабрики металургійного виробництва, залізничного цеху № 1 Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» Комісією ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», 03 жовтня 2011 року проведено розслідування нещасного випадку, що стався 30 вересня 2011 року о 06 годині 10 хвилин. Розслідуванням встановлено, що нещасний випадок стався за таких обставин: «Працюючи в зміні з 19 години 00 хвилин 29.09.2011 р. до 07 години 00 хвилин 30.09.2011 р. складач потягів залізничного цеху №1 [PERSON] виконував маневрові роботи з недвигу напіввагонів Шадринської конструкції на вагоноперекидач дробарного відділення Аглофабрики металургійного виробництва. Вагоноперекидач розташований на залізничному шляху № 12 станції Аглофабрика Рудного району. Виконавши розчеплення перед вагоноперекидачем п`яти напіввагонів чергового потягу, [PERSON] піднявся на майданчик штовхача вагоноперекидача. Під час подачі на піввагону до ротора вогонаперекидача [PERSON] , побачив що перший та другий напіввагон (з боку вагонеперекидача) самовільно зачепилися. [PERSON] спустився з майданчика штовхача вагоноперекидача з метою здійснення його розчеплення. О 06 години 10 хвилин під час виконання розчеплення на піввагонів [PERSON] оступився, та його ліва нога опинилася на рейковій колії, при цьому колесом другого рухаючогося на піввагона №6879 йому було спричинено: Тяжка травма лівої стопи, відкритий перелом основних фаланг ІІ, ІІІ пальців лівої стопи IV б ст. Відкритий перелом середньої фаланги IV п. лівої стопи IV б ст. Відкритий перелом основної фаланги І п. лівої стопи ІІ б ст. Розміщення м`яких тканин ІІ, ІІІ, IV п. лівої стопи (ампутація ІІ, ІІІ п. лівої стопи на рівні голівок плюсн. Кістки. Ампутація IV п. лівої стопи на рівні основної фаланги) Порушення функції ходьби ІІ ст.». Комісія дійшла висновку, що нещасний випадок з складачем потягів залізничного цеху №1 [PERSON] вважається пов`язаний з виробництвом, підлягає обліку та на нього складається акт форми Н-1. (а.с. 15-17) 03 жовтня 2011 року складено Акт №31 Про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом» форми Н-1. Відповідно до п. 10 акту особами, які допустили порушення законодавства про охорону праці визнані: [PERSON] , складач потягів 5 розряду залізничного цеху № 1 ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», що порушив вимоги п.п. 3.1.4, 3.1.5, 3.6.2 «Інструкції з охорони праці для складача потягів та складача потягів (бригадира) залізничного цеху №1» (а.с. 12-14). При огляді МСЕК 01.02.2012 року [PERSON] первинно встановлено ступінь втрати професійної працездатності - 25 % у зв`язку з трудовим каліцтвом з 11.01.2012 року - безстроково, рекомендовано медикаментозне лікування в лікувально-профілактичному закладі. (а.с. 10-11) Із виписки з медичної карти №2036 стаціонарного хворого вбачається, що [PERSON] в період з 30.09.2011 року по 09.11.2011 року проходив лікування в КЗ «Міська лікарня №1» з діагнозом: Тяжка травма лівої стопи, відкритий перелом основних фаланг ІІ, ІІІ пальців лівої стопи IV б ст. Відкритий перелом середньої фаланги IV п. лівої стопи IV б ст. Відкритий перелом основної фаланги І п. лівої стопи ІІ б ст. Розміщення м`яких тканин ІІ, ІІІ, IV п. лівої стопи (ампутація ІІ, ІІІ п. лівої стопи на рівні голівок плюсн. Кістки. Ампутація IV п. лівої стопи на рівні основної фаланги) Порушення функції ходьби ІІ ст. (а.с. 18-19). Внаслідок трудового каліцтва позивачу завдано моральної шкоди, що полягає у моральних стражданнях внаслідок перенесеної травми лівої стопи та ампутації 2, 3, 4 пальців він відчув сильні больової відчуття, наразі відчуває фонтанні болі, в нього наявні значні складнощі при пересуванні у просторі, порушена функція ходи, задоволення елементарних повсякденних побутових потреб потребує від нього додаткових зусиль та додає йому додаткових страждань та переживань. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. З огляду на правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішенні від 08.11.2005 року «Кечко проти України» у випадках, коли з набуттям чинності певного закону його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права. При цьому рішенням Конституційного суду України № 20-рп/2008 від 08.10.2008, абз. 9 п.5 встановлено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Статтею 153 Кодексу законів про працю України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Стаття 173 зазначеного кодексу закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 року встановлено, що обов`язок з відшкодування моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду. Частина 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Встановлено, що внаслідок трудового каліцтва позивачу заподіяні моральні і фізичні страждання, що спричинили погіршення реалізації його фізичних можливостей, змінився його звичний спосіб життя, спричинені й інші негативні наслідки морального характеру, що призводить до порушення його звичайного способу життя та вимагають від нього додаткових зусиль для його організації. Рішенням Конституційного Суду від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004 року встановлено, що "громадяни, яким установлена стійка втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди". Відповідно до п. 4.1 цього ж рішення ушкодження здоров`я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, заподіюють йому моральні й фізичні страждання. У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Як роз`яснено у п.9 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках та ін. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Таким чином, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу. Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відсутність причинного зв`язку між завданою позивачу шкодою і протиправною поведінкою відповідача не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, оскільки до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу. Отже, Закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обов`язку власника відшкодувати моральну шкоду. Доводи представника відповідача про недоведеність факту моральної шкоди не заслуговують на увагу, оскільки сам факт отримання трудового каліцтва, встановлення стійкої втрати працездатності, з точки зору погіршення здоров`я, втрати важливих особистих здібностей, зміни життєвого укладу, необхідності лікування, веде до висновків про наявність моральної шкоди. Зазначене також випливає з положень ст.3 Конституції України, відповідно до якої, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Обговорюючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить з меж позовних вимог та доводів позовної заяви, тяжкості наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотності таких наслідків, розміру втрати працездатності, відсутності наявності динаміки покращення стану позивача, настання негативних змін у його житті, неможливість відновлення стану, який мав потерпілий до нещасного випадку, з урахуванням ступеню вини відповідача, постійний характер страждань позивача, який переносить постійний фізичний біль, обмежений в можливості роботи в домашньому господарстві, звичайних повсякденних заняттях та активному спілкуванні з сім`єю, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, суд враховує конкретні обставини справи, ступінь втрати професійної працездатності у зв`язку з трудовим каліцтвом, обсяг фізичних та моральних страждань позивача, їх інтенсивність та довго тривалість, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, наслідків, що наступили, а також суд враховує, що основною причиною нещасного випадку є порушення позивачем вимог з охорони праці, які призвели до нещасного випадку, що було встановлено актом про розслідування нещасного випадку від 03.11.2011 року, виходячи із засад розумності та справедливості, і вважає необхідним призначити позивачу компенсацію в розмірі 80 000,00 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди. Згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 800,00 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial