Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

14.07.2016р. позивачка звернулася в суд з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її колишній чоловік - [PERSON]. Після смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої входить 49/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами в [ADDRESS]. Для оформлення спадщини вона звернулася до нотаріальної контори, але отримала відмову, оскільки були відсутні правовстановлюючі документ на будинок. По справі інших спадкоємців немає. У зв'язку з тим, що реєстрація права власності на померлу людину не може бути здійснена, просила суд визнати за нею право власності на вказаний будинок. До початку слухання справи по суті, на підставі заяви представника позивача, до участі у справі залучено третю особу - [PERSON]. В судове засідання позивачка не з'явилась, однак надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, обставини вказані в позовній заяві підтвердила. Відповідач до суду не з'явився, проте надав письмову заяву в якій просив слухати справу у відсутність його представника. Третя особа в судове засідання не з'явилась, про день час та місце слухання справи повідомлена належним чином, шляхом поміщення оголошення в газеті. Клопотання про перенесення розгляду справи до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність достатність підстав для часткового задоволення позовних вимог [PERSON] Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 29.01.2016 року відділом ДРАЦС Виноградівського РУЮ у Закарпатській області та про що зроблений запис в Книзі реєстрації смертей за №27 (а.с.7). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить 49/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS]. До складу домоволодіння, згідно технічного паспорту, входить житловий будинок, 3 сараї, 2 вбиральні, свинарник, тротуар, ворота та колонка (а.с.10-12), які оцінені Виноградівським районним БТІ на загальну суму 234 447 грн. (а.с.10). 49/100 частин житлового будинку, сарай (літ.Б), вбиральня (літ.В), колодязь №1, ворота №2, належали [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 14.07.1992 року №1922 (а.с.34-35). 15.09.2011 року [PERSON] склав заповіт відповідно до якого заповідав все належне йому на день смерті майно [PERSON] (а.с.9). По справі існують інші спадкоємці, а саме донька померлого - [PERSON]. З копії спадкової справи (долучена до матеріалів справи) вбачається, що позивачка своєчасно звернулася до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у оформленні спадщини через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок на ім'я спадкодавця, [PERSON], у зв'язку з чим вона не може успадкувати його, й отримати свідоцтво про право на спадкування за заповітом (а.с.36). Відсутність даних правовстановлюючих документів виникла у зв'язку із втратою договору купівлі-продаж на вищевказаний будинок, що підтверджується оголошенням у газеті "Новини Виноградівщини" (а.с. 45). Ці обставини суд встановив на підставі належних в справі документів, а саме: копії свідоцтва про смерть, копії заповіту, технічного паспорту та інших документів. Зазначений житловий будинок, разом з іншими спорудами, які входять до складу домоволодіння, знаходиться на не приватизованій земельній ділянці, у зв'язку з чим має статус садиби відповідно до ч.1 ст. 381 ЦК України. Питання щодо земельної ділянки даним позовом не вирішувалось. Судом також враховано, що технічний паспорт на спадкове нерухоме майно складено Виноградівським районним бюро технічної інвентаризації 23.06.2016 року - тобто після смерті [PERSON] З цього приводу позивачка зазначала, що за допомогою оформленого технічного паспорту вона намагалася отримати правовстановлюючі документи на будинок, однак, як їй повідомили, це не є підставою для оформлення спадщини та визнання за нею права власності, оскільки цього не достатньо. У зв'язку з цим позивачка звернулася з позовом до суду, оскільки однією з підстав для реєстрації права власності на нерухоме майно, відповідно до пункту 2.1. та пункту 10 додатку №1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, - є рішення суду про визнання права власності. Право власності на нерухоме майно, яке є об'єктом спадщини, в даному випадку житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, підлягає державній реєстрації, у зв'язку з цим, відповідно до ст. 182 та ч. 2 ст. 331 ЦК України, - воно виникає з моменту такої реєстрації. Для цього є необхідність визнати за позивачкою право власності на нерухоме майно, що є об'єктом спадщини, оскільки відсутність правовстановлюючих документів позбавляє спадкоємицю можливості здійснити реєстрацію власності й прийняти спадщину за заповітом. Вказані вище обставини свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON], у зв'язку з тим, що її права щодо володіння, користування та розпорядження спадковим майном порушуються, а тому підлягають захисту відповідно до ст. 392 ЦК України, оскільки не визнаються органом, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна. Крім того, згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У цьому зв'язку судом встановлено, що спадкодавець займався належним оформленням житлового будинку до моменту своєї смерті, про що свідчить технічний паспорт на такий будинок, виготовлений 23.06.2016 року Виноградівським районним бюро технічної інвентаризації, і яким правомірно скористалася позивачка підтверджуючи своє право власності. Сам факт наявності технічного паспорту на житловий будинок свідчить, що об'єкт спадщини не є самочинним будівництвом. Беручи до уваги, що позивачка, як спадкоємиця за заповітом, має право на набуття права власності на частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, після смерті [PERSON], а також те, що вона має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак не змогла його отримати з незалежних від неї причин, - позовні вимоги слід задовольнити частково. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України слід визнати право власності позивачки в порядку спадкування на 49/100 частин житлового будинку, сарай (літ.Б), вбиральню (літ.В), колодязь №1, ворота №2, що розташовані за адресою: [ADDRESS], оскільки остання їх прийняла відповідно до ст. 1297 ЦК України. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Оскільки таке свідоцтво видано не було, з незалежних від позивачки причин, суд вважає за можливе ухвалити відповідне рішення визнавши спадкоємицю власницею зазначеного нерухомого майна. Судові витрати в справі слід покласти на позивачку, оскільки рішення ухвалено в її інтересах. Що стосується сараю (літ.Г), свинарника (літ.Д), вбиральні (літ.Ж), сараю (літ.З) та тротуару (літ.І), то у суду відсутні дані ким із співвласників будинку і коли будувались вищевказані об'єкти, а тому суд позбавлений можливості вирішити в даному судовому засіданні питання щодо внесення їх в спадкове майно, а звідси і про визнання права власності щодо них. При цьому суд роз'яснює сторонам право повторного звернення до суду в разі усунення вищевказаних недоліків. На підставі ст.ст. 392, 1218, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: partial