Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

[PERSON] предявила позов до суду, який було неодноразово уточнено та просила: визнати незаконним та скасувати наказ про звільнення з посади адміністратора Терещенко Поліни Віталіївни, та поновити [PERSON] на посаді адміністратора Приватного підприємства «Центр стоматології «МК»; стягнути з Приватного підприємства «Центр стоматології «МК» на користь [PERSON] заробітну плату за час вимушеного прогулу; стягнути з Приватного підприємства «Центр стоматології «МК» на користь [PERSON] компенсацію відпусток; зобовязати ПП «Центр стоматології «МК» нарахувати та сплатити відповідно до законодавства податок на доходи фізичних осіб та суми єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період вимушеного прогулу; стягнути з Приватного підприємства «Центр стоматології «МК» на користь [PERSON] заподіяну моральну шкоду; встановити факт допуску до виконання службових обовязків на посаді адміністратора з 19 травня 2014 року та зобовязати відповідача записати даний період трудового стажу у трудову книжку; та стягнути з Приватного підприємства «Центр стоматології «МК» на користь [PERSON] суму витрат на правову допомогу в розмірі 9\~000 гривень 00 копійок, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, але в частині позовних вимог щодо зобовязання ПП «Центр стоматології «МК» нарахувати та сплатити відповідно до законодавства податок на доходи фізичних осіб та суми єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період вимушеного прогулу просили залишити без розгляду. Ухвалою суду від 01 листопада 2016 року позовні вимоги в частині зобовязання ПП «Центр стоматології «МК» нарахувати та сплатити відповідно до законодавства податок на доходи фізичних осіб та суми єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період вимушеного прогулу залишено без розгляду. Крім того в судовому засіданні представник позивача пояснила, що позивача 19 травня 2014 року фактично допустили до роботи в ПП «Центр стоматології «МК». Звільнення було здійснено з порушенням, так як позивач не була працівником, який обслуговує грошові, товарні та культурні цінності. Жодних дій щодо втрати довіри позивач не вчиняла. До медичних карток мали доступ всі лікарі, які вносили до них данні. [PERSON] виконувала роботу адміністратора фактично з 19 травня 2014 року, що можуть підтвердити і працівники підприємства, які працювали в той період. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях через втрату роботи та через таке формування звільнення, як втрата довіри. Наказ про звільнення [PERSON] було винесено не уповноваженою на те особою, так відповідно до статті 23 Статуту Підприємства та витягу з реєстру, лише [PERSON] має право приймати на роботу та звільняти з роботи працівників. Крім того, медичні картки не є матеріальною цінністю, позивача не могло бути звільнено з посади за невиконання розділу 2 посадові інструкції та договору про матеріальну відповідальність. Позивач в судовому засіданні пояснила, що вона дійсно підписувала договір про матеріальну відповідальність та посадову інструкцію. У звязку із зникненням карток проходила інвентаризація. Картки знаходились в кабінеті, куди мали доступ всі працівники лікарні. Вона заповнювала картки, а брали їх асистенти та носили до лікарів. Вона цим не займалась. Була допущена до касового апарату, та розраховувала пацієнтів, видавали їм чеки. Інвентаризація проводилась в її відсутність. Акт прийому-передачі карток при прийомі на роботу не підписувала. Картки були у вільному доступі. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, надавши в судовому засіданні пояснення, аналогічні викладеним письмово та приєднаним до матеріалів справи. Крім того, в судовому засіданні представник відповідача пояснила, що до позивача склалася недовіра через зникнення карток, які є цінними документами. Звертались до поліції з цього приводу, однак їх повідомлення про злочин було розглянуто як звернення. Протиправні дії позивача виразились в тому, що [PERSON] зробила [PERSON] вільний доступ до карток, яка їх забрала. Позивач надавала доступ всім лікарям та асистентам до медичних карток. [PERSON] сама вибрала картки і надала [PERSON], яка була лікарем. Цінність карток не відома, однак для клініки це цінні документи, так як вони приносили дохід. Хворі зі скаргами щодо відшкодування їм збитків у звязку із втратою карток не звертались. На підставі посадових обовязків [PERSON] приймала на роботу та звільняла працівників, так як мала на це повноваження. Чи проводилась станом на 01 жовтня 2015 року інвентаризація не відомо. Так і не відомо, чи передавались картки позивачу, та як і коли. Разом з тим, в останньому судовому засіданні представник відповідача повідомила, що амбулаторні картки цінності не представляють. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що працювала в ПП «Центр Стоматології «МК» з 19 травня 2014 року по 01 серпня 2015 року асистентом лікаря. З [PERSON] вони прийшли на роботу в один день, тобто 19 травня 2014 року. Зауважень від керівництва на адресу [PERSON] не чула. В ПП «Центр стоматології «МК» адміністратор заповнювала картку, асистенти забирали картку та надавали лікарю. За картки вони не розписувались. Повертав картку сам лікар адміністратору, так як картки залишались у лікаря. В лікарні не передбачено рух карток під підпис. Не було випадків щоб втрачали картки. Клініка приймала людей і без карток. Працювала в ПП «Центр стоматології «МК» вона не офіційно. Її там не оформлювали як працівника. Працівників на роботу приймала [PERSON]. Власник підприємства [PERSON], мешкає в Запоріжжі. Як проводилась реєстрація карток свідок пояснив, що йому не відомо. [PERSON] була допущена до навчання на касовому апараті коли вона вже вона звільнялась. Крім того, свідок пояснив, що офіційно вона не працювала в лікарні, заяву про прийняття не писала, так як усно їй було відмовлено. Графік був в ПП «Центр стоматології «МК» ненормований, складався за записом клієнтів в кінці тижня. Заробітну плату вона отримувала на руки, розписувалась в зошиті. Про намір звільнитися [PERSON] повідомила керівництво за місяць. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що з лютого 2014 року по січень чи грудень 2015 року (точно не памятає) працював в ПП «Центр стоматології «МК» лікарем стоматологом. [PERSON] прийшла на підприємство в травні 2014 року на посаду адміністратора. Він, як лікар користувався амбулаторними картками. До карток був вільний доступ, коли він брав картку то, розписувався кожний раз в картці, більш ніде. Зберігались картки в шафі, який не замикається. Офіційно оформлений він не був, уаробітну плату отримував на руки. Розраховувалась [PERSON] Заробітна плата змінювалась за згодою з директором [PERSON] Банківської картки у нього не було. Розписувався за отриманні кошти в зошиті обліку заробітної плати, який давала [PERSON] Після конфлікту з останньою він просто перестав працювати та пішов. Коли звільнилась [PERSON] він не памятає точно, приблизно це було в 2015 році. Звільнили останню після перевірки, коли не знайшли амбулаторні картки. Як проводилась ревізія він не знає. Картки могли бути й у лікарів. Крім того, свідок пояснив, що інтернатуру проходив в Запоріжжі з серпня 2013 року по лютий 2014 року, потім переїхав до [PERSON] і вже не рахувався як в інтернатурі, а працював. Конфлікт з [PERSON] був через те, що йому сказали, що він виконує не той обєм роботи. Його підозрювали в тому, що він виконує великий обєм роботи, а фінансів за це керівництву здавалося менше, однак він з фінансами не працював. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що займала посаду адміністратора в ПП «Центр стоматології «МК» з серпня 2013 року по 30 вересня 2015 року. [PERSON] прийшла на підприємство в серпні 2015 року на посаду адміністратора. Кожний, хто приходив на роботу, як і вона підписував посадові інструкції. Адміністратор це матеріально-відповідальна особа. Вона не знає, чи підписувала [PERSON] договір про матеріальну відповідальність. Графік роботи був день через день. Коли прийшла [PERSON], вони в вересні 2015 року звірили картки та зафіксували це в акті, який підписала вона, [PERSON] та заступник директора [PERSON] Якщо на роботі не було її в зміну, то [PERSON], або [PERSON] заміщали її. Картки не перевіряли після того як її заміщали вказані особи. При перевірці карток їх звіряли з блокнотом, де був перелік всіх пацієнтів. При її звільненні не фіксували передачу цього блокноту, а був складений інвентаризаційний акт, який підписала вона, [PERSON] та [PERSON] Картки зберігаються в холі та в кабінеті старшої сестри [PERSON] Картки брали кожен день та повертали кожен день, але це не фіксувались ніде, однак вона знала, хто взяв картки та хто їх повернув. З кабінету [PERSON] картки брала вона, так як мала ключі від кабінету. Коли не було її, то доступ до того кабінету і шафи мали: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона займає посаду старшої медичної сестри в ПП «Центр стоматології «МК» з 01 квітня 2014 року по теперішній час. [PERSON] працювала адміністратором з серпня 2015 року по грудень 2015 року. Ця посада є матеріально-відповідальною, як і посада старшої медичної сестри. Звільнили [PERSON] через недостачу карток після інвентаризації, яка проводилась у звязку з прийняттям нового співробітника. В серпні 2015 року також проводилась така інвентаризація. Але вона не знає, як передавались картки [PERSON] від [PERSON] В листопаді 2015 року інвентаризацію проводили без [PERSON], але з новим адміністратором, якому ще не було передано картки. Наказ на інвентаризацію від 24 листопада 2015 року видала [PERSON] Інколи вона виконувала обовязки адміністратора, але доступу до карток не мала. Шафа у неї в кабінеті є, однак вона не має доступу до карток, які видає [PERSON], а потім вона повертала їх останній. Навіть у шафі в холі вона не могла взяти картки, а лише [PERSON] також їй давала картки. При перевірці наявності карток їх звіряють з блокнотом та компютером. Акт інвентаризації на 01 жовтня 2015 року вона не бачила, дату «01 жовтня 2015 року» в акті від 01 грудня 2015 року вона не помітила. Свідок [PERSON] пояснила, що вона працює в ПП «Центр стоматології «МК» медичною сестрою з 15 серпня 2015 року по теперішній час. На роботу вона приймалась разом з [PERSON] [PERSON] була матеріально-відповідальною особою. Звільнено останню було через те, що пацієнти не знаходили свої амбулаторні картки. На підприємстві було проведено інвентаризацію, яку проводили старша медична сестра та новий адміністратор. Картки рахували в кабінеті, в цей час [PERSON] була в холі. Картки звірялись з блокнотом. Чи є зараз такий блокнот, вона не знає. За який період ведеться блокнот, також вона не знає. У них на підприємстві не має випадків, коли люди працюють не оформлені. Чи працювала [PERSON] до цього, вона не знає. Заробітну плату вона отримує на банківську картку. Щодо обігу карток, то адміністратор видає їй картку, вона видає її доктору, який потім повертає адміністратору. Коли адміністратора не має, то лише [PERSON] та [PERSON] розпоряджаються картками, які мають доступ до них. Богданцева прийшла на роботу в кінці листопада 2015 року. Стосовно кого звертались до міліції вона не знає. [PERSON] звільнили за недовіру, тому що пропали картки, так їй сказала [PERSON] Свідок [PERSON] пояснив, що почав працювати в ПП «Центр стоматології «МК» з дня відкриття клініки, за довго до приходу на роботу [PERSON] Він працював в клініці приблизно з кінця 2013 року, а [PERSON] працювала з 2014 року. Він памятає це, тому що у нього в серпні 2014 року було весілля, а [PERSON] прийшла трохи раніше. В трудовій книжці він не має запису про роботу в клініці. Звільнився він за власним бажанням. Заслухавши пояснення учасників процесу, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, зясувавши наявні обставини та оцінивши надані сторонами докази, судом встановлено наступне. 13 серпня 2015 року [PERSON], з метою прийняття її на посаду адміністратора подала до ПП «Центр стоматології «МК» відповідну заяву. Наказом ПП «Центр стоматології «МК» № 15/к від 13 серпня 2015 року [PERSON] з 15 серпня 2015 року прийнято на посаду адміністратора. 16 серпня 2015 року між ПП «Центр стоматології «МК» та [PERSON] було укладено договір про повну матеріальну відповідальність. Крім того, 16 серпня 2015 року [PERSON] було ознайомлено з посадовою інструкцією адміністратора-реєстратора № 26-ОП. Наказом ПП «Центр стоматології «МК» № 18/15 від 29 вересня 2015 року на [PERSON] покладено виконання обовязків касира та відповідальною за касовий апарат MINI-T400 ME (6 версія). Відповідно до виписок з відомості нарахування заробітної плати ПП «Центр стоматології «МК» [PERSON] мала оклад в розмірі 1350 гривень 00 копійок. 04 грудня 2015 року заступник директора ПП «Центр стоматології «МК» [PERSON] звернулась до Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області із заявою, в якій зазначила, що колішні співробітниці: [PERSON] та [PERSON] скоїли крадіжку медичних карток клієнтів вказаної клініки у кількості 36 карток. Згідно висновку заступника начальника відділу Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області від 16 грудня 2015 року, затвердженого 18.12.2015 року, обставини відносно здійснення крадіжки медичних карток [PERSON], викладені в заяві [PERSON] не знайшли підтвердження. Згідно записів трудової книжки [PERSON] з 15 серпня 2015 року по 04 грудня 2015 року працювала в ПП «Центр стоматології «МК» на посаді адміністратора. Звільнена згідно п.2 ст.41 КЗпП України. Вказані обставини підтверджуються відповідним наказом № 20/15-к від 04 грудня 2015 року, в якому також зазначено, що підставою звільнення є невиконання посадової інструкції згідно розділу 2, договору про матеріальну відповідальність. Відповідно до п.2 ст.41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу. Оглянувши договір про повну матеріальну відповідальність від 16 серпня 2015 року судом не вбачається покладення на адміністратора обовязку зберігання та облік медичних карток. Суд зазначає, що вказані медичні картки не мають матеріальної цінності на які розповсюджується дія договору про повну матеріальну відповідальність від 16 серпня 2015 року. Вказані обставини визнані представником відповідача. Дійсно, посадовою інструкцією передбачено обовязок адміністратора забезпечити зберігання медичної документації в реєстратурі та виконувати правила зберігання та сортування амбулаторних карток. Однак, під час розгляду справи встановлено, що інвентаризація медичних карток, при призначенні [PERSON] на посаду адміністратора, не відбувалась, та медичні картки за відповідним актом прийому-передачі останній не передавались. Крім того, інвентаризація медичних карток, яка проведена з 24.11.2015 року по 01.12.2015 року, в результаті якої виявлено відсутність медичних карток, була проведена без залучення самої [PERSON] Даний факт визнано сторонами по справі. Також, факт доступу до медичних карток має не лише адміністратор ПП «Центр стоматології МК», що підтверджується поясненнями свідків. Таким чином, судом не вбачається підстав для звільнення у звязку з недовірою, саме з підстав невиконання посадової інструкції згідно розділу 2, договору про матеріальну відповідальність. За таких обставин, суд вважає, що наказ директора ПП «Центр стоматології «МК» [PERSON] № 20/15-к від 04.12.2015 року про звільнення з посади адміністратора Терещенко Поліни Віталіївни за п.2 ст.41 КЗпП України слід визнати незаконним та скасувати, у звязку з чим поновити [PERSON] на посаді адміністратора Приватного підприємства «Центр стоматології «МК». Разом з тим, суд зазначає, що посилання представника позивача на відсутність повноважень заступника директора ПП «Центр стоматології «МК» спростовуються посадовою інструкцією заступника директора ПП «Центр стоматології «МК» та наказом (розпорядженням) № 1/к від 31.01.2013 року. Одночасно, суд критично ставиться до вимоги про встановлення факту допуску до виконання службових обовязків на посаді адміністратора з 19 травня 2014 року та зобовязання відповідача записати даний період трудового стажу у трудову книжку. На підтвердження вказаних обставин позивач надав суду до огляду роздруковані фотокартки та надав до огляду відеозапис. Суд не може вважати вказані докази допустимими, так як вони не відповідають положенням статті 59 ЦПК України. Вказані докази не можуть свідчити про те, що [PERSON] було допущено до виконання службових обовязків саме на посаді адміністратора ПП «Центр стоматології МК». Лише на поясненнях свідків суд не може ґрунтувати рішення про задоволення вказаної позовної вимоги. Відповідно до ч.2, 3 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у звязку з повідомленням про порушення вимог\~Закону України\~"Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Відповідно до п.3 ч.3 розділу ІІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 року в період з 06.12.2015 року по 31.12.2015 року складатиме 1129 гривень 03 копійки (1400х25). Заробітна плата, що підлягає стягненню за період з 01.01.2016 року по 31.10.2016 року, з розрахунку відповідно до середньомісячної заробітної плати за видом економічної діяльності «Діяльність у сфері адміністративного та допоміжного обслуговування» становить 44\~239 гривень (3171 + 4356 + 4460 + 4479 + 4544 + 4607 + 4633 + 4663 + 4633 + 4663). Всього за час вимушеного прогулу підлягає стягненню середня заробітна плата в розмірі 45\~368 гривень 03 копійки. Щодо вимоги про стягнення з Приватного підприємства «Центр стоматології «МК» на користь [PERSON] компенсацію відпусток, суд зазначає, що [PERSON] відпрацювала в ПП «Центр стоматології «МК» з 17.08.2015 року по 04.12.2015 року, та відповідно до діючого, на момент виниклих спірних правовідносин, законодавства, не мала права на відпустку. Розглянувши позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди та визначення розміру моральної шкоди, суд, додержуючись принципів розумності та справедливості, зазначає наступне. Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяного внаслідок порушення його прав. Моральна шкода може складатися у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів . Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру й обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача й інших обставин(характеру й тривалості страждань, стану здоров'я потерпілого, ваги заподіяної травми ,наслідків тілесних ушкоджень, істотність змушених змін у його життєвих і виробничих відносин, намірів з якими діяла особа, що спричинила шкоду). Суд враховує посилання позивача на понесенні моральні страждання та вважає, що вимога про стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, в розмірі 2000 гривень 00 копійок. За правилами ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Пунктом 2 частини 3 статті 79 ЦПК України затверджується, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Згідно платіжної квитанції від 30 жовтня 2016 року [PERSON] сплатила [PERSON] гонорар за надану правову допомогу в розмірі 9000 гривень. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати понесені на правову допомогу.

Outcome: partial