Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське», [PERSON], [PERSON] про стягнення страхового відшкодування й відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Мотивуючи свої вимоги тим, що 23 січня 2016 року о 13 год. 00 хв. Столичному шосе в м. Києві сталася дорожньо-транспорта пригода, за якої [PERSON], керуючи автомобілем «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], й був застрахований в ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» згідно договору про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів (поліс № АІ/5318375 зі строком дії з 24.02.2015 року по 23.02.2016 року), не був уважним, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Мазда», державний номерний знак [NUMBER], що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 10 березня 2016 року [PERSON]визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення - штрафу. З метою визначення розміру збитку, завданого пошкодженому транспортному засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивачем замовлено проведення автотоварознавчого дослідження. Так, згідно Висновку № 37 від 29 лютого 2016 року про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, зробленого суб»єктом оціночної діяльності, вартість збитку завданого автомобілю «Мазда», державний номерний знак [NUMBER], визначено з урахуванням ст. 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, та становить 75 049 грн. 39 коп., які просить стягнути з відповідачів на його користь. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], діючий на підставі довіреності від 15 листопада 2016 року (а.с.75), позовні вимоги підтримав в редакції від 11 липня 2016 року (а.с. 26-27) з тих же підстав та просив їх задовольнити: стягнути з усіх відповідачів на користь позивача 75 049 грн. 39 коп. - страхового відшкодування й відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, й вирішити питання про відшкодування судових витрат - судового збору та витрат за проведення оцінки матеріального збитку автомобіля. Відповідач в особі ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» в судове засідання повторно не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с. 136); звернувся до суду із заявою про можливий розгляд справи за відсутності його представника, надавши письмові заперечення проти позову, вважаючи виконаними зобов»язання ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» перед позивачем щодо сплати страхового відшкодування за наслідками проведеного ним автотоварознавчого дослідження від 23 лютого 2016 року, яким визначено вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «Мазда», державний номерний знак [NUMBER], в сумі 41 670 грн. 69 коп., з яких ним відшкодовано 34 728 грн. 58 коп.(а.с. 40-43). Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання повтороно не з»явились, про час та місце розгляду справи повідомлені згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с. 137, 139). За таких підстав судом визнано за можливе розглядати справу за відсутності вказаних відповідачів на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Вислухавши пояснення позивача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 23 січня 2016 року о 13 год. 00 хв. на Столичному шосе в м. Києві сталася дорожньо-транспорта пригода, за якої [PERSON], керуючи автомобілем «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], й був застрахований в ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» згідно договору про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів (поліс № АІ/5318375 зі строком дії з 24.02.2015 року по 23.02.2016 року) (а.с.9), не був уважним, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Мазда», державний номерний знак [NUMBER], що призвело до пошкодження обох транспортних засобів (а.с. 135). Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 10 березня 2016 року [PERSON]визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення - штрафу (а.с.135). Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. З метою визначення розміру збитку, завданого пошкодженому транспортному засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивачем замовлено проведення автотоварознавчого дослідження. Так, згідно Висновку № 37 від 29 лютого 2016 року про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, зробленого суб»єктом оціночної діяльності, вартість збитку завданого автомобілю «Мазда», державний номерний знак [NUMBER], визначено з урахуванням ст. 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, та становить 75 049 грн. 39 коп. (а.с. 7-9, 10-18) При цьому, страховиком [PERSON] ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» замовлено та проведено від 23 лютого 2016 року автотоварознавче дослідження пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «Мазда», державний номерний знак [NUMBER], яким визначено вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу в сумі 41 670 грн. 69 коп. (а.с. 45-51), з яких ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» відшкодовано позивачу 34 728 грн. 58 коп.(а.с. 69-72). У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи (ст. 22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Вході розгляду справи позивач не погодився з проведеною ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» оцінкою завданих матеріальних збитків. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 листопада 2016 року по справі призначено судову авто-товарознавчу експертизу (а.с. 83-84). Згідно висновку експерта за результатими судової автотоварознавчої експертизи № 447/17-23 від 01 вересня 2017 року, проведеного Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, вартість відновлювального ремонту після дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 23 січня 2016 року о 13 год. 00 хв. на Столичному шосе в м. Києві, автомобіля «Мазда», державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON], з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, станом на час ДТП - 23 січня 2016 року, становить 77 192 грн. 99 коп. (а.с. 115-126). Суд, враховуючи позиції сторін, зважаючи на положення ч.4 ст. 10 ЦПК України, за якої суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обстанин у справі, надавши правову оцінку висновкам автотоварознавчих досліджень, проведених на замовлення позивача та ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське», а також висновку судової автотоварознавчої експертизи, вважає, що саме висновок судової автотоварознавчої експертизи№ 447/17-23 від 01 вересня 2017 року може вважатися належним, споміж інших проведених по цій справі автотоварознавчих досліджень, доказом про оцінку завданих збитків й має пріорітетне значення в межах доказування щодо предмета спору. Вирішуючи питання про відшкодування матеріальних збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою, судом взято за основу вказаний висновок судового експерта, оскільки він відповідає вимогам законодавства, що регулює професійну оціночну діяльність в Україні, а саме: Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», «Загальним засадам оцінки майна і майнових прав», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року № 1440, Методиці товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затверджений Мін»юстом, Фондом держмайна, реєстраційний № 1070/8395 від 24.11.2003 року (зі змінами) тощо; має всі необхідні розрахунки визначення вартості матеріального збитку та виконаний з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля, відповідно повинен бути покладений в основу рішення про задоволення позовних вимог в цій частині. Статтею 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Проте частиною 3 зазначеної статті визначено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За таких правових підстав, суд застосовує спеціальну норму, регулюючу дані правовідносини - статтю 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за наслідками вимог частини 3 статті 22 ЦК України. Відтак, витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством у сумі 77 192 грн. 99 коп. підлягають стягненню з відповідачів у такому порядку: з ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» на користь [PERSON] 15 271 грн. 42 коп. - страхового відшкодування, як різниця між максимальною сумою страхогового відшкодування, передбаченого договором про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - 50 000 грн. 00 коп. (франшиза «нульва») та сплаченою сумою страхового відшкодування цією страховою компанією - 34 728 грн. 58 коп.(а.с. 69-72), що становить 15 271 грн. 42 коп. (50 000 грн. 00 коп. - 34 728 грн. 58 коп. = 15 271 грн. 42 коп.), а решта збитку від загальної суми, яка не покривається страховим відшкодуванням, що становить 22 192 грн. 99 коп. (77 192 грн. 99 коп. - 50 000 грн. 00 коп. = 22 192 грн. 99 коп.), підлягає стягненню з [PERSON] яквинуватця дорожньо-транспортної пригоди на підставі ст.1194 ЦК України, а не солідарно, як просить позивач, з усіх відповідачів. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст.1194 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до частин 1 та 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч.1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правові підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Автомобіль відповідно до ч.1 ст. 1187 ЦК України - є джерелом підвищеної небезпеки. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Так, Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 20 січня 2016 року розглянув справу № 6 - 2808 цс 15, предметом якої був спір про відшкодування шкоди. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним. Рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України (ч.1 ст. 3607 ЦПК України). Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України). Зважаючи на вказане положення ЦК України стягнення з відповідачки [PERSON] матеріальних збитків як власника автомобіля, на якому вчинено дорожньо-транспорту пригоду під керуванням водія [PERSON], немає. Окрім того позивачем понесені 3 523 грн. 20 коп. - витрат за проведення судової автотоварознавчої експертизи (а.с.90), які підлягають стягненню з відповідача як заподіювача збитків. За таких правових підстав та наданих доказів позов є частково обґрунтованим, доведеним й таким, що підлягає задоволенню; підстав для його відмови судом не встановлено. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини 1статті 88 ЦПК України. Так, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог - 640 грн. 00 коп., що відповідає спірним правовідносинам. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 22, 1166, 1187, 1194 ЦК України, 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з урахуванням постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»

Outcome: partial