Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

29.03.2018 позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Імідж Фінанс», що діє від свого імені в інтересах Венчурного закритого не диверсифікованого пайового інвестиційного фонду «Печерськ Плаза» про стягнення грошових коштів, просить стягнути з відповідача суму основного боргу в сумі 3 353 044,00 грн. (три мільйони триста п'ятдесят три тисячі сорок чотири гривні 00 копійок) та неустойку в сумі 116 405,78 грн. (сто шістнадцять тисяч чотириста п'ять грн. 78 коп.), відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн.(п'ятдесят тисяч гривень 00 копійок) та судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29 серпня 2016 року між сторонами було укладено інвестиційний договір № 1-024-271, предметом якого є інвестиційна участь позивача у будівництві Об'єкта нерухомості (четвертого пускового комплексу 10 секції житлово-офісного комплексу з об'єктами соціально-побутового, торгового призначення та паркінгом по [ADDRESS]) шляхом здійснення інвестиційних внесків на умовах, в обсягах та в строки, що передбачені Договором, а після оформлення і реєстрації права власності Фонду на квартиру (частину Об'єкту нерухомості, №271 загальною площею 92,43 кв.м.) отримання позивачем квартири у власність у порядку, що встановлений Договором. Запланований термін введення Об'єкта нерухомості в експлуатацію - 4 квартал 2017 року (п.3.2. Договору). Позивач свої зобов'язання щодо фінансування об'єкту інвестування виконував належним чином та сплатив 3 353 044, 00 грн (три мільйони триста п'ятдесят три тисячі грн. 00 коп.). Проте у порушення умов договору відоповідач свої зобов'язання не виконав - не ввів в експлуатацію, не передав позивачеві у власність об'єкт інвестування, чим істотно порушив умови інвестиційного договору та позбавив позивача права на отримання у власність проінвестованого житла. Позивач зазначає, що починаючи з березня 2017 року будівництво об'єкту практично не велось. На неодноразові звернення до відповідача, останній не повідомив про причини зупинення у будівництві. Просить його задовольнити. в обгрунтування своїх позовних вимог посилається на Закон України «Про захист прав споживачів», статті 10, 22, 526, 530, 612, Цивільного кодексу, п. 3.2, 6.2.6, 7,10, 5,1 Договору. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому вказує про те, що позовна заява містить недостовірну інформацію про те, що починаючи з березня 2017 року будівництво Об'єкту нерухомості практично не велось. Замовник будівництва - ТОВ «БУЙФІШ ХОЛДІНГС» щодо затримки будівництва, повідомив, що під час будівництва житлово-офісного комплексу виникла необхідність коригування проектної документації в частини архітектурних та планувальних рішень, що призвело до необхідності проведення додаткової державної експертизи проектної документації. Вказане коригування проекту завершується Генеральним проектувальником АБК «Квадрат» на підставі Договору на виконання проектних робіт №АБК-01.06.16/ПР від 01.06.2016 р. та будуть винесені на експертизу у найближчий час (а.с.52). Відповідач зазначає, що, що згідно п.7.4. Договору направив Позивачу повідомлення, в якому зазначив про розірвання Договору в зв'язку з порушенням Позивачем графіку платежів та невиконанням зобов'язань щодо оплати, тому Договір є розірваним і вважається припиненим в повному обсязі без укладення будь-яких документів через 10 (десять) робочих днів з дати відправлення такого повідомлення про розірвання. Сплачені позивачем кошти повертаються Фондом Інвестору за вирахуванням штрафу на користь Фонду у розмірі 5% від ціни Договору протягом 10 (десяти) календарних днів після укладення з третьою особою інвестиційного договору на квартиру або договору купівлі-продажу квартири. Щодо стягнення моральної шкоди зазначає, що положення ст.23 Цивільного кодексу України на спірні відносини не поширюється, оскільки регулює позадоговірні (деліктні) відносини. Правовідносини сторін випливають з договірних відносин щодо участі сторін в реалізації інвестиційного проекту, тому моральна шкода стягненню не підлягає. Посилається на статті 23, 525, 617, 651 Цивільного кодексу України та підпункт 1.1.1, п.п.2.1, 7.4 Договору та просить у позові відмовити повністю. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Встановлено , що 29 серпня 2016 року між позивачем - [PERSON] як «Інвестором» та відповідачем - Товариством з обмеженою відпові дальністю «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «ІМІДЖ ФІНАНС», що діє від свого імені в інтересах та за рахунок ВЕНЧУРНОГО ЗАКРИТОГО НЕДИВЕРСИФІКОВАНОГО ПАЙОВОГО ІНВЕСТИЦІЙНОГО ФОНДУ «ПЕЧЕРСЬК ПЛАЗА» як «Фондом» було укладено інвестиційний договір № 1-024-271. Предметом договору є інвестиційна участь Інвестора у будівництві Об'єкта нерухомості (четвертого пускового комплексу 10 секції житлово-офісного комплексу з об'єктами соціально-побутового, торгового призначення та паркінгом по [ADDRESS]) шляхом здійснення інвестиційних внесків на умовах, в обсягах та в строки, що передбачені Договором, а після оформлення і реєстрації права власності Фонду на квартиру (частину Об'єкту нерухомості, №271 загальною площею 92,43 кв.м.) отримання позивачем квартири у власність у порядку, що встановлений Договором (а.с.9-11). Замовником будівництва є ТОВ «БУЙФІШ ХОЛДИНГС», генеральним проектувальником - ТОВ «АБК «КВАДРАТ». Фонд зобов'язується забезпечити інвестування будівництва Об'єкта нерухомості та після реєстрації права власності Фонду на квартиру, передати квартиру у власність Інвестора в порядку, що встановлений Договором (п.2.1.1 Договору). Інвестор зобов'язується забезпечити інвестування квартири та після оформлення реєстрації права власності у Фонду на квартиру, отримати від Фонду у власність квартиру, в порядку, що встановлений Договором (2.1.2 Договору). Будівництво Об'єкта нерухомості здійснюється на підставі проектно-кошторисної документації та дозволу на виконання будівельно- монтажних робіт (п.3.1. Договору). Запланований термін введення Об'єкта нерухомості в експлуатацію 4 квартал 2017 року (п.3.2 Договору), при цьому графік платежів розписано до 31.12.2017 року, згідно графіку оплат останній платіж має бути внесено до 31.12.2017 року (п.5.2 Договору) - а.с. 8. Відповідно до п.5.1 Договору загальна сума інвестиційних внесків становить 3 880 192,91 грн. (152 509,00 доларів США) - а.с. 8. Згідно з наданими доказами позивачем було внесено на рахунок відповідача 3 353 044, 00 грн. (три мільйони триста п'ятдесят три тисячі грн. 00 коп.) ( а.с. 15-33 та а.с.60) Останній платіж здійснений позивачем у червні 2017 року (а.с.15), та вважаючи , що будівництво зупинилось 09 жовтня 2017 року вих.№ 09/110-01 звернувся до відповідача з заявою про розірвання інвестиційного договору № 1-024-271 від 29.08.2016 року, за згодою сторін на підставі п.7.5. Договору, та повернути сплачені ним кошти (а.с.13). Запланований термін введення Об'єкта нерухомості в експлуатацію 4 квартал 2017 року (п.3.2 Договору), при цьому графік платежів розписано до 31.12.2017 року, тобто останній платіж за графіком має бути внесено до 31.12.2017 року (п.5.2 Договору) - а.с. 8. Квартира передається Фондом у власність Інвестора виключно після здійснення інвестором всіх інвестиційних внесків за цим Договором шляхом укладення договору купівлі-продажу квартири, що посвідчується нотаріально (п.4.1. Договору)- а.с. 8. Станом на 31.12.2017 року Об'єкт нерухомості не було побудовано та введено в експлуатацію згідно п.3.2 Договору і не було внесено повної вартості Об'єкту інвестування за договором згідно п.4.1 Договору. 17 січня 2018 року вих.№ 17/01-01 позивач повторно звернувся до відповідача з заявою про розірвання інвестиційного договору № 1-024-271 від 29.08.2016 року, за згодою сторін на підставі п.7.5. Договору, та повернення сплачених ним коштів (а.с.14). Відповідно до п.6.2.6 Договору, за яким Фонд зобов'язаний повідомляти Інвестора про всі обставини, що роблять неможливим виконання даного Договору (а.с.9). 24 квітня 2018 року Замовник листом №586 повідомив відповідача про те, що станом на 24.04.2018 року генеральним проектувальником тільки завершувалось коригування проекту, тому будівництво було затримано (а.с.58). 25 квітня 2018 року відповідач надіслав позивачеві повідомлення вих.№26/04-01 про розірвання Договору, згідно якого повідомляє, що у зв'язку з порушенням графіку платежів та невиконанням позивачем зобов'язань по сплаті інвестиційних внесків, Фонд в односторонньому порядку розриває інвестиційний договір № 1-024-271 від 29.08.2016 року, згідно п.7.4. Договору (а.с. 59). Щодо пунктів 7.4 та 7.5 Договору, на які посилаються сторони при розірванні договору. Відповідно до п.7.4. Договору у разі порушення Інвестором умов Договору, Фонд має право розірвати цей Договір в односторонньому порядку шляхом направлення Повідомлення про розірвання. У цьому разі цей Договір є розірваним і вважається припиненим в повному обсязі без укладення будь-яких документів через 10 (десять) робочих днів з дати направлення такого Повідомлення про розірвання. Сплачені Інвестором, кошти повертаються Фондом Інвестору за вирахуванням штрафу на користь 5% від ціни Договору протягом 10 (десяти) календарних днів після укладення з третьою особою інвестиційного договору на квартиру або договору купівлі-продажу квартири (а.с.10). Відповідно до п.7.5 Договору, (на який посилався позивач в заяві про розірвання договору) Інвестору за власною ініціативою забороняється розірвання договору, крім випадків, якщо таке розірвання здійснюється за згодою Сторін. У випадку досягнення згоди про розірвання договору між сторонами укладається відповідна угода з зобов'язанням Фонду повернути Інвестору суму отриманих Фондом від Інвестора коштів за вирахуванням штрафу на користь Фонду у розмірі 5% від ціни Договору (а.с.10). Відповідно до п.1 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно наданих суду квитанцій, позивач не дотримувався графіку оплат за договором в частині оплати зазначених в ньому сум, а вносив на рахунок відповідача більші суми, ніж вказано у графіку та не у вказані графіком дати (а.с.60) та все ж виконував свої зобов'язання і сплатив відповідачеві неповну вартість об'єкта інвестування на суму 3 353 044, 00 грн. (три мільйони триста п'ятдесят три тисячі грн. 00 коп.), яка визнана відповідачем в судовому засіданні, а відповідач свої зобов'язання не виконав, Об'єкт інвестування не добудував, у експлуатацію не ввів, а отже, порушив взяті на себе договірні зобов'язання. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 509 ЦК України обов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За таких обставин, суд прийшов до висновку про необхідність вважати розірваним інвестиційний договір №1-024-271 від 29 серпня 2016 року на підставі п.1 ч.1 ст.611 ЦК України внаслідок порушення відповідачем зобов'язання, з моменту пред'явлення позивачем відповідачеві заяви про розірвання договору, а саме: з 09 жовтня 2017 року (а.с.14). Щодо позовної вимоги про стягнення неустойки в сумі 116 405,78 грн. Відповідно до підпункту 1 пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 12 квітня 1996 року "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" неустойка (штраф, пеня) стягується лише тоді коли це передбачено укладеним сторонами договором чи відповідним нормативним актом. Згідно ч.2 ст. 214 ЦПК України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України. Оскільки інвестиційним договором № 1-024-271 від 29.08.2016 року не передбачено умови про стягнення неустойки у разі порушення зобов'язання, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача неустойки не підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн. Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч.ч.1,2, п.1 ч.3 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чом у полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджено. Позивач не надав доказів та не довів з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди суму 50 000,00 грн., та якими доказами це підтверджується, а тому суд приходить до висновку, що вимога про відшкодування моральної шкоди не підлягає задоволенню. За таких обставин, суд оцінюючи зібрані у справі докази, дійшов висновку з відповідача підлягають стягненню на користь позивача кошти, що були внесені позивачем за інвестиційним договором № 1-024-271 від 29.08.2016 року в сумі 3 353 044 грн. (три мільйони триста п'ятдесят три тисячі сорок чотири гривні) 00 коп. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 8 810 грн., не сплачений позивачем при подачі позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: partial