Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

10.02.2017 року [PERSON] звернулася до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON],\~третя особа Воловецький РС ГУДМС про визнання особи такою, що втратила право користування житловим\~приміщенням і зняття з реєстраційного обліку. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що [PERSON] є власником квартири за адресою: смт. Воловець, вул. Фабрична, 25/23, Воловецького району Закарпатської області відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. У цій квартирі продовжує бути зареєстрованим відповідач [PERSON], який з серпня 2016 року у квартирі не проживає, комунальні послуги за квартиру не сплачує, проте з реєстрації не знімається добровільно. До початку розгляду справи позивач відповідно подав заяву про зміну підстав позову в якій зазначив, що відповідач [PERSON] згідно Договору дарування від 02.08.2016 року подарував йому квартиру за №25 в будинку №23 по вул. Фабричній в смт. Воловець, Закарпатської області. Відповідно до п.1.ч.1 ст.346 ЦПК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Після укладення договору дарування право власності відповідача на квартиру було припинено, а тому він вважається таким, що втратив право користування цією квартирою. Оскільки він відмовляється знятися з реєстраційного обліку добровільно, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зобовязати для подальшого зняття його з реєстраційного обліку. В судове засідання представник позивача не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач в судове засідання на неодноразові виклики не зявився, про причини неявки суду не повідомляв, про розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджено оголошенням в газеті "Новини Закарпаття" №19 (4634) від 14.03.2017 року. Представник третьої особи Воловецького РС ГУ ДМС на розгляд справи не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Суд на підставі ст. 224 ЦПК провів заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали цивільної справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири за адресою: смт. Воловець, вул. Фабрична, 23/25, що підтверджується договором дарування від 02.08.2016 року (а.с.10-11) та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон про власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 08.08.2016 року (а.с.17-18). Відповідно до довідки виконавчого комітету Воловецької селищної ради № 610 від 10.02.2017 року (а.с.19) в даній квартирі зареєстрований [PERSON], [INFO], який фактично не проживає там з серпня 2016 року, що підтверджено актом обстеження квартири за адресою: смт. Воловець, вул. Фабрична, 23/25, складеним за участі депутата виборчого округу [PERSON] в присутності власників квартири та сусідів (а.с.30). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України\~ власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення\~ перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу У відповідності з п.1 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у випадках відчуження власником свого майна. На підставі досліджених доказів, та встановлених судом обставин справи суд дійшов висновку, що право власності позивача [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] підлягає судовому захисту відповідно до ст. 41\~ Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ст. 316, 317, 319, 321, 5 ЦК України шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у зазначеній квартирі, що належить позивачеві на праві приватної власності. Відповідно до ч.1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Вирішуючи позов у частині зобовязання третьої особи Воловецького РС ГУДМС зняти відповідача [PERSON] з реєстраційного обліку, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки діючий Цивільний процесуальний кодекс України не передбачає права суду покладати на третю особу в справі зобов'язань про вчинення дій щодо предмету спору.

Outcome: partial