Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

[PERSON] (далі - «Позивач») звернувся до суду з даним позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (далі - «Відповідачі»), третя особа - КП БМР «ЖЕК №7» про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири. В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на наступні обставини. Він є власником квартири [ADDRESS] з 13.12.1993 року по теперішній час. 10.06.2019 року квартиру Позивача було затоплено та він звернувся з відповідною заявою до балансоутримувача свого багатоквартирного будинку - КП БМР «ЖЕК №7». Згідно з актом про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого або холодного водопостачання (або залиття з покрівлі) від 10.06.2019 року, залиття квартири Позивача сталося з вини співвласників квартири [NUMBER] , яка розташована над його квартирою - причиною залиття є неперекритий в ванній кімнаті кран на душ, вода з якого лилась на підлогу, що й спричинило залиття. Внаслідок залиття квартири Позивача, вона потребує термінового поточного ремонту. Так, відповідно до звіту про оцінку майна вартості відновлювальних робіт та визначення розміру матеріального збитку від 19.06.2019 року, складеного експертом-оцінювачем ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту після залиття житлової двокімнатної квартири [ADDRESS] , становить 6 102,00 грн. Оскільки, за проведення оцінки майна для визначення розміру матеріального збитку Позивачем було сплачено 1 200,00 грн, то загальний розмір завданої Відповідачами матеріальної шкоди становить 7 302,00 грн. Відповідачі в добровільному порядку відшкодовувати завдану матеріальну шкоду не бажають, уникають зустрічей з Позивачем. За таких обставин він був вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та просив суд стягнути солідарно з Відповідачів матеріальну шкоду завдану внаслідок залиття квартири в розмірі 7 302,00 грн. та відшкодування моральної шкоди в розмірі 3 000,00 грн. Ухвалою суду від 07.08.2019 року було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 60-61). 05.09.2019 року на адресу суду від представника Відповідачів надійшов відзив на позов, разом із підтвердженням його направлення Позивачу. У відзиві той зазначив, що Відповідачі із позовними вимогами погоджуються частково - в частині стягнення майнової шкоди, завданої залиттям в розмірі 700,00 грн., щодо стягнення моральної шкоди вважають, що Позивач не довів належними та допустимими доказами наявності у нього моральних чи фізичних страждань, не зазначив в чому вони полягали, їх тривалість та глибину (а.с.70-72). 07.11.2019 року допитаний в судовому засіданні за клопотанням Позивача у якості свідка [PERSON] пояснив суду наступне. Позивач є його знайомим приблизно 3-4 роки. Іноді він проживав в квартирі, яка належить Позивачу по [ADDRESS] . 10 червня 2019 року відбулось затоплення: він знаходився в квартирі і почув, як щось капає в коридорі і побачів, що зі стелі тече редина. Він відразу піднявся до сусідів зверху - у квартиру [NUMBER] . Але мешканці квартири сказали, що такого не може бути. Він зателефонував Позивачу, розповів про цю ситуацію, а сам почав прибирати. Ввечері цього дня та наступного дня ще капало зі стелі, стіни були вологі, денеде навіть була течія. 10.06.2019 року прийшов експерт з ЖЕКу, Позивач і вони оформили дану подію. Як йому відомо, сусіди не закрили кран коли було відключення води, а після її подачі вода наповнила ванную та почала перетікати на підлогу у їх квартирі [NUMBER] та відповідно, проникати на стелю квартири Позивача. Приблизно годину він вимочував воду відразу, а потім - по мірі необхідності. Були залиті коридор, в тому чіслі арка коридору, стіни в туалеті там де двері. Вода була під плінтусом в коридорі та взагалі на всю підлогу. 07.11.2019 року допитаний в судовому засіданні за клопотанням Відповідача у якості свідка [PERSON] пояснив наступне. Він зареєстрований у м.Житомир, а фактично проживає за адресою [ADDRESS] вже 5 років, оскільки він знаходиться у цивільному шлюбі з Відповідачем [PERSON] . У червні 2019 року він вранці прийшов з роботи домой, вони родиною поснідали та лягли відпочивати. Невістка цивільної дружини [PERSON] , яка проживає окремо, зателефонувала дружині та сказала, що у зв`язку з аварією не буде води. Води дійсно вже не було. Приблизно в обід або після обіда, вони почули стук у двері. До них прийшов сусід знизу та сказав, що вони їх затоплюють. Він з дружиною не вставав, дочка зі своїм сином в той час вимакала в корідорі воду, яка із разсіювача душа їх квартири вилилася частково мимо ванної на підлогу, а з відти стікала в коридор. Наступного дня до них прийшов мастер ЖЕКу разом із слюсарем та встановив причину залиття. При цьому вони спустилися разом в квартиру [NUMBER] , там був квартирант та можливо ще власник цієї квартири крім нього. Вони там побачили на швах обоїв, що вони відрізняються відтінком, оскільки були мокрі. Більш нічого він там не побачив. Мастером ЖЕКу було складено акт. 16.01.2020 року в судовому засіданні представник Позивача - адвокат Стамбуляк Ю.В. вимоги позову підтримала, надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просила її задовольнити. 16.01.2020 року в судовому засіданні представник Відповідачів - адвокат Діденко О.В. позовні вимоги визнав в частині стягнення майнової шкоди, завданої залиттям - в розмірі 700,00 грн., щодо стягнення відшкодування моральної шкоди просив відмовити повністю. 16.01.2020 року представник третьої особи - Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Житлово-експлуатаційна контора № 7» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, 11.09.2019 року через канцілярію надав заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи, розглянути справу на підставі наявних документів та на розсуд суду (а.с.79). 16.01.2020 року в судовому засіданні допитаний за клопотанням Позивача у якості спеціаліста [PERSON] пояснив суду наступне. 10.06.2019 року вечером до нього звернувся Позивач [PERSON] та запитав які необхідні документи для висновку про розмір збитків. Він пояснив йому якій пакет документів необхідно надати. Наступного дня він под`їхав до квартири [ADDRESS] , де його зустрів Позивач. Він ознайомився з правовстановлюючими документами на квартиру, з актом ЖЕКу про залиття і провів обстеження залитих частин квартири. Було видно плями, розмитість шпалер в коридорі квартири. Також було видно, що лінолеум на підлозі покоробився та відновленню не підлягав, оскільки втратив свій товарний вигляд. Цю позиція в акті ЖЕКу не було вказано, оскільки лінолеум коробиться після того, як зі стелі сходить вода. Звіт про оцінку виконується на підставі Закону України «Про оцінку майна та оціночну діяльність». Він проводив незалежну оцінку майна на підставі ст.3, ст.7 цього Закону. При виготовленні висновку ним було застосовано витратний підхід із застосуванням елементів порівняльного, що відповідає методіці оцінки майна, затвердженого у національних стандартах. При цьому ним було враховано вартість демонтажу та монтажу шпалер, штукатурки та ліноліуму, план приміщення, виходячи із середньоринкових цін на виконання подібних робіт у місті Біліа Церква без урахування євророзцінок (цін на роботи підвищенної складності та відповідальності). Хоча площа підлоги коридору і складає 8,3 кв.м., в той же час довжина коридору 8 м. 21 см., а ширина 1 м. 52 см. Тому з урахуванням нестандартності розміру коридору було використано лінолеум розміром 8,5*1,5 кв.м., що склало 12,75 кв.м. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків та спеціаліста, дослідивши доказі у справі в їх сукупності, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини та зміст спірних правовідносин. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 13.12.1993 року, договору купівлі-продажу частини квартири від 20.06.2003 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 10, 11, 12). 10.06.2019 року квартиру Позивача було затоплено, що підтверджується актом про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого або холодного водопостачання (або залиття з покрівлі) від 10.06.2019 року. Залиття квартири Позивача сталося з вини співвласників квартири [NUMBER] , яка розташована над його квартирою. Причиною залиття є неперекритий в ванній кімнаті кран на душ, вода з якого лилась на підлогу, що й спричинило залиття (а.с. 18). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 03.07.2019 року співвласниками квартири [ADDRESS] є Відповідачі по справі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (спільна часткова власність - в рівних долях по ? (а.с.17). Як вбачається із Звіту про оцінку майна вартості відновлювальних робіт та визначення розміру матеріального збитку від 19.06.2019 року, складеним експертом-оцінювачем ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту після залиття житлової двокімнатної квартири [ADDRESS] , становить 6 102,00 грн. (а.с.19-41). Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.07.2017 року, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 87). Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" зазначив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Аналізуючі наявні в матеріалах справи докази - правовстановлюючі документи на квартири Позивача та Відповідачів, підписанний комісією та начальником КП БМР «ЖЕК №7» Акт про залиття, Звіт про оцінку вартості віднолювальних робіт, показання свідків та представників сторін, суд приходить до висновку про наявність всіх складових правопорушення. Вимоги позивача в частині відшкодування матеріальної шкоди є доведеними належними, допустимими та достовірними доказами. Тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі. З Відповідачів необхідно стягнути солідарно на користь Позивача вартість відновлювального ремонту 6102,00 грн. та вартість проведення незалежної оцінки 1200,00 грн., а всього - 7302,00 грн. Щодо стягнення з Відповідачів моральної шкоди суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.02.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної немайнової шкоди», розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), характеру немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення, тяжкість вимушених змін у життєвих зв`язках. Таким чином, враховуючи характер і тривалість страждань Позивача, його душевні страждання в зв`язку з пошкодженням майна, що були посилені небажанням Відповідачів відшкодувати завдану шкоду, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд оцінює розмір відшкодування моральної шкоди у 1 000,00 гривень, та вважає за необхідне стягнути солідарно дану суму з Відповідачів на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких здійснюється поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Таким чином, справу розглянуто на підставі поданих сторонами доказів, в межах заявлених позовних вимог, з урахуванням обраного позивачем способу захисту права. Згідно з вимогами ст.141 ЦПК України, судові витрати, які поніс Позивач при зверненні до суду, підлягають стягненню з Відповідачів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (80,59%), тобто у загальній сумі - 619,25 грн, по 154,81 грн. з кожного. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial