Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

16.06.2015р. позивачка [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача [PERSON] В обґрунтування позову зазначила, що з 26 листопада 2011 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], сімейні відносини між ними не склалися і через рік вони перестали мешкати разом. Офіційно шлюб між нею та [PERSON] було розірвано згідно рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 29 липня 2013 року. З січня 2013 року вона мешкала разом з відповідачем [PERSON], перебувала з ним в інтимних стосунках, від яких у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і знаходяться на її утриманні. Оскільки відповідач відмовився визнавати своє батьківство щодо дитини, її колишнього чоловіка [PERSON] було записано батьком дитини відповідно до ч. 1, 2 ст. 122 Сімейного кодексу України, щодо визначення походження дитини від шлюбу до спливу десяти місяців після розірвання шлюбу. Ії колишній чоловік [PERSON] оспорив своє батьківство відносно дитини [PERSON] в суді, надавши висновок ДНК-тесту від 03 квітня 2015 року про відсутність кровного споріднення між ним і дитиною [PERSON] і рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21.05.2015 року виключено відомості про [PERSON], як батька дитини з актового запису № 19 від 24 лютого 2014 року про народження [PERSON], [INFO], складеного виконавчим комітетом Родинської міської ради міста Красноармійська Донецької області. 09 червня 2015 року відділом державної РАЦС по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області їй було повторно видано Свідоцтво про народження серія [NUMBER] [PERSON], [INFO], запис про батька дитини було внесено відповідно до ст. 135 СК України, а саме, прізвище дитини записано за її прізвищем «[PERSON]», ім'я та по-батькові батька дитини записали за її вказівкою «[PERSON]». На цей час вона з відповідачем мешкають окремо, вона не працює, доглядає та утримує дитину самостійно, отримує соціальну допомогу по народженню сина. Відповідач працює на шахті ВК «Краснолиманська». Враховуючи викладене, вона просить суд визнати [PERSON], батьком дитини [PERSON]; зобов'язати Відділ державної РАЦС по м.Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області внести зміни до актового запису №19 про народження [PERSON], а саме: записати батьком дитини відповідача [PERSON], [INFO], громадянина України; змінити прізвище дитини з «[PERSON]» на «[PERSON]», залишивши без змін ім'я та по-батькові, дату народження та місце народження дитини; Стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів заробітку(доходів) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.06.2015р. до досягнення дитиною повноліття та на її утримання в розмірі по 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати, понесені нею при зверненні до суду - судовий збір в розмірі 243,60 грн., витрати на правову допомогу - 450 грн., витрати за проведення експертизи - 3158,40 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги (після проведення судово-медичної експертизи) визнав частково, не заперечує що є батьком дитини та щодо зміни прізвища дитини на [PERSON]. Але, оскільки у нього на утриманні знаходиться син [PERSON], [INFO] та дружина [PERSON], на утримання яких за рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17 липня 2015 року стягнуті аліменти в розмірі по ? частині його заробітку кожному, вважає, що аліменти на утримання сина [PERSON] та його матері - позивачки по справі він має платити по 1/5 частині свого заробітку кожному. Представник третьої особи Орган опіки та піклування виконкому Красноармійської міської ради Донецької області - Сернецька О.М., підтримала позовні вимоги [PERSON] в частині встановлення батьківства, щодо розміру аліментів просила суд рішення ухвалити у відповідності з вимогами закону, з врахуванням інтересів дитини. Представник третьої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції до суду нез»явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність(а.с.41, 52) Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що заявлені вимоги слід задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено і це підтвердили сторони, що з січня 2013року позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зустрічались та мали інтимні відносини. Від цих відносин у позивачки народився син - [PERSON], [INFO], запис про батьківство якого в свідоцтві про народження зроблено відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України, оскільки на момент народження дитини шлюб між нею та відповідачем не було укладено, а заяву батька про батьківство дитини в орган реєстрації народжень відповідачем надано не було. Крім того, її колишній чоловік [PERSON] оспорив своє батьківство відносно дитини [PERSON] в суді, надавши висновок ДНК-тесту від 03 квітня 2015 року про відсутність кровного споріднення між ним і дитиною [PERSON] і рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21.05.2015 року виключено відомості про [PERSON], як батька дитини з актового запису № 19 від 24 лютого 2014 року про народження [PERSON], [INFO], складеного виконавчим комітетом Родинської міської ради міста Красноармійська Донецької області(а.с.12). Згідно висновку експерта №300 від 18 вересня 2015 року, молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,9 відсотків. Таким чином, біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено (а.с.30-33). Відповідно до ст..126 Сімейного Кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст.128 Сімейного кодексу України, та ст.4 роз'яснень Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року за №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують проходження дитини від певної особи. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 цього кодексу. Згідно до ст.9 роз'яснень Пленуму та ст.213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства(материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них , а його резолютивна частина - містити всі відомості необхідні для реєстрації батьківства в органах РАЦС. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання [PERSON], батьком дитини [PERSON], внесення зміни до актового запису №19 про народження [PERSON], а саме: записати батьком дитини відповідача [PERSON], [INFO], громадянина України; зміни прізвища дитини з «[PERSON]» на «[PERSON]», залишивши без змін ім'я та по-батькові, дату народження та місце народження дитини є обґрунтованими і їх слід задовольнити . Щодо вимог позивачки про стягнення з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] та на її утримання аліментів, суд вважає ці вимоги слід задовольнити частково, оскільки відповідач має на своєму утриманні сина [PERSON], [INFO] та дружину [PERSON], що знаходиться в відпустці з догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на утримання яких за рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17 липня 2015 року стягнуті аліменти в розмірі по ? частині його заробітку кожному(а.с.42,43), На думку суду, слід стягнути з [PERSON], [INFO] народження, на користь [PERSON], 22.11.1991року народження на утримання [PERSON], [INFO] народження, аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку(доходів) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.06.2015р. до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку(доходів) відповідача щомісячно, починаючи з 16.06.2015р. до досягнення дитиною [PERSON], [INFO].народження, трьох років, тобто до [INFO]. В задоволенні іншої частини позовних вимог позивачці слід відмовити. Відповідно до статей 79, 84,88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати, понесені нею при зверненні до суду - судовий збір в розмірі 243,60грн., витрати за проведення експертизи - 3158,40грн., що підтверджуються матеріалами цивільної справи (а.2,50-51). В задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 450 грн. суд вважає за необхідне відмовити оскільки ці витрати не пов'язані з розглядом справи в суді.

Outcome: partial