Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

28 травня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з названим позовом, у якому зазначив, що між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Р-Фін» ( далі ТОВ «Р-Фін») були укладені кредитні договори: - №010/11-79/547 від 19.11.2007 р., за умовами якого ТОВ «Р-Фін» був наданий кредит на суму 780 000 грн. строком до 17.11.2017 р. зі сплатою 13,5% річних для облаштування автобази; - №010/15-79/31 від 29.01.2008 р., за умовами якого ТОВ «Р-Фін» відкрито не відновлювальну кредитну лінію та наданий кредит у сумі 1 155 000 грн. строком до 29.01.2018 р. зі сплатою 15,5% річних для облаштування автобази. 05.11.2009 р. Відкрите акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»). 27.11.2009 р. між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Р-Фін» було укладено додаткову угоду №010/11-79/547/4, відповідно до якої відсоткова ставка за кредитним договором «010/11-79/547 від 19.11.2007 р. встановлена 20% річних та з 30.11.2009 р. фактична заборгованість за сумою кредиту збільшена на суму заборгованості за процентами, тобто на 141 121 грн. 34 коп. 27.11.2009 р. між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Р-Фін» було укладено додаткову угоду №010/15-79/31/5, відповідно до якої відсоткова ставка за кредитним договором №010/15-79/31 від 29.01.2008 р. встановлена 20% річних та з 30.11.2009 р. фактична заборгованість за сумою кредиту збільшена на суму заборгованості за процентами, тобто на 203365 грн. 53 коп. В забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Р-Фін» за кредитним договором №010/15-79/31 від 29.01.2008 р. [PERSON] передала банку в іпотеку належні їй на праві власності: - земельну ділянку площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; - земельну ділянку площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS]. В забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Р-Фін» за кредитним договором №010/11-79/547 від 19.11.2007 р. [PERSON] передала банку в іпотеку належну їй на праві власності земельну ділянку площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Своїх зобов'язань ТОВ «Р-Фін» за кредитними договорами не виконує, внаслідок чого станом на 14.04.2014 р. заборгованість за кредитним договором №010/11-79/547 від 19.11. 2007 р. та додаткових угод до нього становить 1274303 грн. 97 коп., з яких тіло кредиту - 647121 грн. 34 коп., прострочена заборгованість за відсотками - 489288 грн. 93 коп., пеня - 137893 грн. 70 коп., а за кредитним договором№010/15-79/31 від 29.01. 2008 р. та додаткових угод до нього - 2191362 грн. 36 коп., з яких тіло кредиту - 1258865 грн.53 коп., прострочена заборгованість за відсотками - 727138 грн. 32 коп., пеня - 205358 грн. 51 коп. На порушення ст. 9 Закону України «Про іпотеку» на земельній ділянці по [ADDRESS] [PERSON] без згоди банку побудувала будинок та споруди, які не передала банку в іпотеку. З наведених підстав ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» просив визнати будинок та споруди, розташовані на земельній ділянці по [ADDRESS] предметом іпотеки за обома іпотечними договорами, в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Р-Фін» перед банком за обома кредитними договорами звернути стягнення на зазначені вище земельні ділянки та на будинок і споруди, що розташовані на земельній ділянці [ADDRESS], визначити спосіб реалізації предметів іпотеки відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку», а також стягнути судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на відсутність законних підстав для визнання будинку та споруд, розташованих по [ADDRESS] предметами іпотеки, а також на те, що банком пропущено строк звернення до суду з вимогами про звернення стягнення на предмети іпотеки. Представник залученої судом в якості третьої особи ТОВ «Р-Фін» належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, а тому справа розглянута судом без його участі. ( а. с. 234) Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Статтею 11 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання майновий поручитель відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя нерухомим майном, що є предметом іпотеки. Згідно до ст. 33 ч.1 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації встановленої статтею 38 цього Закону. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 42 постанови від 30.03.2012 р. №5 роз'яснив, в рішенні суду обов'язково має зазначатись: загальний розмір вимог та його складові, що підлягають сплаті іпотеко держателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації ( при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). При цьому суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. Винятком є ситуація, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення статті 11 Закону України «Про іпотеку». Судом встановлено, що між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Р-Фін» ( далі ТОВ «Р-Фін») були укладені кредитні договори: - №010/11-79/547 від 19.11.2007 р., за умовами якого ТОВ «Р-Фін» був наданий кредит на суму 780 000 грн. строком до 17.11.2017 р. зі сплатою 13,5% річних для облаштування автобази;(а.с. 116-121) - №010/15-79/31 від 29.01.2008 р., за умовами якого ТОВ «Р-Фін» відкрито не відновлювальну кредитну лінію та наданий кредит у сумі 1 155 000 грн. строком до 29.01.2018 р. зі сплатою 15,5% річних для облаштування автобази. (а.с. 129-134) 05.11.2009 р. Відкрите акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль». (а.с. 112). 27.11.2009 р. між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Р-Фін» було укладено додаткову угоду №010/11-79/547/4, відповідно до якої відсоткова ставка за кредитним договором «010/11-79/547 від 19.11.2007 р. встановлена 20% річних та з 30.11.2009 р. фактична заборгованість за сумою кредиту збільшена на суму заборгованості за процентами, тобто на 141 121 грн. 34 коп. (а.с. 125-128) 27.11.2009 р. між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Р-Фін» було укладено додаткову угоду №010/15-79/31/5, відповідно до якої відсоткова ставка за кредитним договором №010/15-79/31 від 29.01.2008 р. встановлена 20% річних та з 30.11.2009 р. фактична заборгованість за сумою кредиту збільшена на суму заборгованості за процентами, тобто на 203365 грн. 53 коп. (а.с. 138-141) В забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Р-Фін» за кредитним договором №010/15-79/31 від 29.01.2008 р. [PERSON] передала банку в іпотеку належні їй на праві власності: - земельну ділянку площею 0,10 га, кадастровий номер 5123781300:03:001:0142, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; - земельну ділянку площею 0,10 га, кадастровий номер 5123781300:03:001:0126, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 142-146) В забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Р-Фін» за кредитним договором №010/11-79/547 від 19.11.2007 р. [PERSON] передала банку в іпотеку належну їй на праві власності земельну ділянку площею 0,10 га, кадастровий номер 5123781300:03:001:0142, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 147-153) Своїх зобов'язань ТОВ «Р-Фін» за кредитними договорами не виконало, внаслідок чого станом на 14.04.2014 р. заборгованість за кредитним договором №010/11-79/547 від 19.11. 2007 р. та додаткових угод до нього становить 1274303 грн. 97 коп., з яких тіло кредиту - 647121 грн. 34 коп., прострочена заборгованість за відсотками - 489288 грн. 93 коп., пеня - 137893 грн. 70 коп., а за кредитним договором №010/15-79/31 від 29.01. 2008 р. та додаткових угод до нього заборгованість становить 2191362 грн. 36 коп., з яких тіло кредиту - 1258865 грн.53 коп., прострочена заборгованість за відсотками - 727138 грн. 32 коп., пеня - 205358 грн. 51 коп., що підтверджено наданими позивачем розрахунками заборгованості та випискою з особового рахунку ТОВ «Р-Фін». (а.с. 9-83) З наведених підстав суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку в частині звернення стягнення на належні [PERSON] на праві власності предмети іпотеки - земельні ділянки обґрунтовані і підлягають задоволенню. Статтею 41 Закону України «Про іпотеку» визначено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження"з дотриманням вимог цього Закону. Суд вважає необхідним визначити саме такий порядок реалізації предметів іпотеки. Позовні вимоги в частині визнання предметом іпотеки будинку та споруд побудованих [PERSON] на земельній ділянці по [ADDRESS] суд вважає такими, що задоволенню не підлягають з наступних підстав. Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що об'єкт незавершеного будівництва - об'єкт будівництва, на який видано дозвіл на будівництво, понесені витрати на його спорудження та не прийнятий в експлуатацію відповідно до законодавства. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: - нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; - нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; - нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Предметом іпотеки також може бути об'єкт незавершеного будівництва, майнові права на нього, інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуте ним у власність відповідне нерухоме майно у майбутньому. Обтяження такого нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку незалежно від того, хто є власником такого майна на час укладення іпотечного договору. Згідно зі ст. 6 Закону «Про іпотеку», якщо в іпотеку передається земельна ділянка, на якій розташовані будівлі (споруди), які належать іпотекодавцю на праві власності, така земельна ділянка підлягає передачі в іпотеку разом з будівлями (спорудами), на якій вони розташовані. Після звернення стягнення на передану в іпотеку земельну ділянку, на якій розташовані будівлі (споруди), що належать іншій, ніж іпотекодавець, особі, новий власник земельної ділянки зобов'язаний надати власнику будівлі (споруди) такі ж умови користування земельною ділянкою, які мав іпотекодавець. Об'єкти незавершеного будівництва, розташовані на переданій в іпотеку земельній ділянці, вважаються предметом іпотеки, незалежно від того, хто є власником об'єкта незавершеного будівництва. Законом визначено, що розташований на переданій в іпотеку земельні ділянці, об'єкт незавершеного будівництва вважається предметом іпотеки і визнання його таким в судовому порядку не вимагається. Статтею 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва. На час передачі в іпотеку земельної ділянки по [ADDRESS] на ній були відсутні будівлі та споруди і побудувала їх [PERSON] після укладення договорів іпотеки всупереч вимог ст. 9 Закону України «Про іпотеку» без відповідної згоди на це банку. В установленому законом порядку побудовані [PERSON] жилий будинок та будівлі в експлуатацію не були введені і право власності на них за відповідачем не зареєстровано. (а.с. 170-173) Будь-яких доказів того, що жилий будинок та будівлі побудовані [PERSON] з відповідного дозволу , належно затвердженого проекту та прийняті в експлуатацію позивачем суду не надано. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в п. 6 постанови №6 від 30.03.2012 р. роз'яснив, що самочинно побудовані житлові будинку, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не є об'єктом права власності, на нього не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, у тому числі продаж його з прилюдних торгів. Таким чином, правові підстави для визнання предметом іпотеки жилого будинку та споруд і звернення на них стягнення шляхом продажу з прилюдних торгів відсутні. Не приймає до уваги суд заперечення відповідача в тій частині, що банком пропущено строк звернення до суду з позовними вимогами про звернення стягнення на предмети іпотеки, а тому на думку відповідача в позові має бути відмовлено, з таких підстав. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено загальний строк позовної давності три роки. Згідно зі ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. У відповідності до положень ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Статтею 267 ЦК України визначені наслідки спливу позовної давності, зокрема, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Через порушення ТОВ «Р-Фін» зобов'язань за кредитними договорами від 29.01.2008 р. №010/15-79/31 та від 19.11.2007 р. №010/15-79/31 позивач скористався правом дострокового стягнення заборгованості за цими договорами і у травні 2009 року звернувся до господарського суду Одеської області про стягнення з позичальника ТОВ «Р-Фін» повної заборгованості за договором кредиту. Рішенням господарського суду Одеської області від 12 жовтня 2010 року позовні вимоги банку були задоволені. (а.с. 284, 291-297) 10.12.2013 р. в порядку примусового виконання рішення господарського суду був проведений аукціон з реалізації майна ТОВ «Р-Фін» і платіжним дорученням від 28.02.2014 р. банку перераховані виручені від продажу майна позичальника грошові кошти 200000 грн. (а.с. 277-280) У 2012 році банк звертався з позовом до [PERSON] та [PERSON] як поручителів про стягнення боргу за кредитними договорами. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05.09.2012 р. позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» були задоволені. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 07.11.2003 р. зазначене вище заочне рішення Приморського районного суду скасоване з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову до [PERSON] (а.с. 263-269, 287-290, 300-302) Наведені обставини свідчать про переривання перебігу позовної давності для звернення банку з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмети іпотеки. Крім того, зазначені обставини суд вважає поважними причинами пропуску банком строку звернення до суду, а тому у будь-якому випадку порушене право позивача підлягає захисту. На підставі ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь банку підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору 3654 грн. (а.с. 8 )

Outcome: partial