Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свою заяву [PERSON] пояснює тим, що до 15.10.2012 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем по справі. Від шлюбу у них народилися дитина: син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01.11.2014р. і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] за довіреністю наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, просив суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просив стягнути аліменти також за минулий період із 01.11.2014р., оскільки позивачка вживала заходів щодо стягнення аліментів із відповідача. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] за довіреністю позовні вимоги визнав частково, при цьому пояснив, що відповідач не ухиляється та не ухилявся від утримання дитини, сплачував позивачці кошти в сумах, які коливалися від 600 до 1 500 грн. згоден на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. щомісячно, оскільки він офіційно не працевлаштований та не має стабільного доходу. Крім того, просив відмовити у задоволенні позову в частині стягнення аліментів з 01.11.2014р., оскільки дана вимога є незаконною з тих підстав, що позивачем не надано суду доказів того, що вона вживала заходів одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням відповідача. Суд, вислухавши пояснення та доводи представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає до часткового задоволення, оскільки від шлюбу [PERSON] та [PERSON], згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 13.12.2006р. народилася дитина - син [PERSON], [INFO] Відповідач порушив вимоги ст. 180 СК України - частково усунувся від свого обов'язку по утриманню дитини до досягнення нею повноліття, тому з нього належить стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини. Водночас, визначений позивачкою розмір аліментів у вигляді 1/3 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - належить зменшити, враховуючи, що на час розгляду справи судом розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" з 01 січня 2018 року становить 1 860 грн., з 01 липня 2018 року становитиме 1 944 грн., а з 01 грудня 2018р. становитиме 2 027 грн., які в рівних частках мають надавати на утримання дитини обоє батьків. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ч. 4 ст. 182 СК України, враховує обставини, що мають істотне значення для визначення їх розміру, а саме те, що відповідач офіційно не працевлаштований та не має стабільного доходу, тому визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 1000 грн. щомісячно. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Визначаючи час, з якого присуджуються аліменти, суд вважає, що вони повинні стягуватися з дня пред'явлення позову, а саме з 19.10.2017р., оскільки позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу вжиття нею заходів щодо одержання аліментів з відповідача та його ухилення. Враховуючи вимоги ст. 430 ЦПК України належить допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення платежу за 1 місяць. Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн., від якого при подачі заяви була звільнена позивачка.

Outcome: partial