Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

11.10.2019 р [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в її користь на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в сумі 2500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В позовній заяві позивачка вказала, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням суду від 15.07.2015 року розірваний; має з ним спільного сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, працює неофіційно в Республіці Польща, його орієнтовний дохід - близько 15000 грн., тому він може сплачувати аліменти в розмірі 2500 грн. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у письмовому відзиві на позов позовні вимоги визнав частково, 19.06.2015 року між ним та позивачкою було укладено договір про сплату аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 500 грн щомісячно до досягнення ним повноліття. Він виконував свої обов`язки добросовісно, сплачував аліменти в більшому розмірі ніж зазначено у договорі. З 15 січня 2019 року звільнився з роботи у зв`язку із закінченням контракту, не має офіційного місця роботи, перебуває на тимчасових заробітках. Згідний сплачувати аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1060 грн щомісячно. Крім цього вважає, що позивачка не довела та документально не підтвердила фактів необхідності сплати аліментів в розмірі 2500 грн. до досягнення повноліття сином. Просить позов задовольнити частково. Дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 15.07.2015 року розірваний (а.с.6), мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.5), який проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Відповідно до ст.ст. 180, 181, 191 Сімейного кодексу України як мати, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини. Отже, невиконання вказаного обов`язку тягне за собою встановлену законом відповідальність. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. У справі, що розглядається обставинами, які мають значення для справи і які є підставою позовних вимог або заперечень. Позивачка вказує в позовній заяві, що дохід відповідача орієнтовно складає близько 15000 грн, тому він може сплачувати аліменти в розмірі 2500 грн. Проте, жодних доказів, на доведення вказаної обставини, яка має значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог , позивачка не надала. Враховуючи, що доказування не може грунтуватися на припущеннях, суд не бере до уваги ту обставину, що ймовірний дохід відповідача складає 15000 грн. Позивачкою також не доведено, що дохід відповідача є достатнім для сплати аліментів у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Відповідно до ст. 182 СК України позивачка не надала доказів про стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів ; відсутність у платника аліментів інших утриманців. Тому, оцінивши докази в їх сукупності, враховуючи, що сторони несуть однаковою мірою обов`язок по утриманню неповнолітньої дитини з метою забезпечення її гармонійного фізичного і духовного розвитку, суд знаходить, що з відповідача можливо стягнути аліменти в користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого в Україні Законом "Про державний бюджет України на 2019 р" станом на час розгляду справи судом, що становитиме 1060 грн. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в користь держави відповідно до ст. 141 ЦПК України. Доказів про наявність пільг щодо сплати відповідачем судового збору суду не надано.

Outcome: partial