Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Золотоніської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів. Позивач мотивує свій позов тим, що з відповідачем по справі [PERSON] вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2003 по 2007 рік. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу проживала з матір»ю, а з червня 2014 року почала проживати з позивачем. Добровільно вирішити питання про місце проживання малолітньої доньки відповідачка не бажає і тому позивач був вимушений звернутися до суду для визначення місця проживання малолітньої доньки разом з ним та стягнення аліментів на утримання доньки в розмірі 600 грн., щомісячно. 03.04.2017 року представником позивача [PERSON] була надана заява про уточнення позовних вимог в якій позивач просив визначити місце проживання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] разом з ним за місцем його проживання та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання доньки в розмірі 800 грн., щомісячно і до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач уточнені вимоги підтримав та просив їх повністю задовольнити, пояснив, що оскільки після розірвання шлюбу не було визначено місця проживання дитини, дитина з 2014 року проживає разом з ним, він створює належні умови для проживання і навчання доньки, має постійне місце роботи та постійну заробітну плату, що дає можливість у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, оскільки донька проживає з ним то слід стягнути з відповідачки аліменти у розмірі 800 грн. на утримання дитини Представник позивача [PERSON], у судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та пояснила, що дитина проживала з позивачем, оскільки у нього краще матеріальне становище, дитина проживала добровільно, та вона не заперечує щоб донька проживала з батьком, оскільки остання до неї не має бажання переїжджати, а стосовно стягнення аліментів, то в неї єдиний дохід 1075,00 грн., це соціальна допомога, яку вона отримує на свою малолітню динину, і вона не має змоги сплачувати таку суму. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що позов підлягає до часткового задоволення, оскільки спору щодо місця проживання дитини немає, а відносно стягнення аліментів, то відповідачка в змозі сплатити лише 250 грн., враховуючи її матеріальне становище. Представник Служби у справах дітей Золотоніської міської ради за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з приводу питання про визначення місця проживання дитини спору в сторін не було, дане питання не розглядалося. При бесіді з дитиною остання повідомила, що хоче проживати з батьком. Стосовно стягнення аліментів покладалась на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 14.09.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-СР №026967 виданий відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Золотоноші Золотоніського міськрайонного управління юстиції Черкаської області. Згідно свідоцтва про народження серії І-СР № 140178, виданого 14.04.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Золотоніського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, громадяни [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], яка народилася 03.04.2004 року. Як вбачається з рішення комісії з питань захисту прав дитини від 18.08.2016 до протоколу № 11 «Про визначення [PERSON] способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею», комісія вирішила визначити [PERSON] спосіб участі у вихованні її малолітньої доньки [PERSON] та спілкуванні з нею із 08.30 год. суботи до 12.00 год. неділі через тиждень, у святкові та канікулярні дні за бажанням дитини у зручний для малолітньої час. Згідно довідки виданої Золотоніською загальноосвітньою школою I-III ступенів № 6 від 24.10.2016р. № 3313 вбачається, що [PERSON], 03.04.2004р.н., 7-Б клас, дійсно навчається у Золотоніській загальноосвітній школі I-III ступенів № 6 з 01.09.2016р., прибула із Золотоніської загальноосвітньої санаторної школи-інтернату. Батьки розлучені. Вихованням неповнолітньої дитини займається батько: [PERSON], працює в «Укртелекомі», електромеханіком. Мати: [PERSON] з сімєю не проживає. За період навчання дитини в школі мати не цікавилася справами та здоровям своєї дитини. Відповідно до довідки №160 від 20.12.2016р. виданої головою квартального комітету, вбачається, що [PERSON], [INFO] проживає за адресою [INFO] разом з дружиною та дітьми. [PERSON] Віталіївна-1979 р.н.-дружина, зареєстрована; [PERSON] 2004р.н.-дочка. [PERSON] та [PERSON] зареєстровані [INFO]. За даною адресою проживає [PERSON], прийомний син, [INFO], прописаний м. Шпола вул. Проста,7. Згідно відгуку-характеристики [PERSON] займає посаду електромеханіка ЛС елекотрозв»язку I-категорії за час роботи зарекомендував себе ініціативним та дисциплінованим працівником. Користується заслуженим авторитетом та повагою в колективі. Активний раціоналізатор. Надає допомогу в роботі електромеханікам, електромонтерам при усуненні складних пошкоджень обладнання. Поставлені завдання виконує якісно в поставлені терміни. Постійно підвищує свій фаховий рівень, вивчає нові технології в галузі телекомунікацій, працює з технічною документацією САТС, в роботі використовує різноманітне сучасне телекомунікаційне обладнання. Незамінний працівник при виконанні монтажних робіт. Здатний в потрібний момент проявити ініціативу при вирішенні складної виробничої ситуації. Проявляє вимогливість до результатів своєї роботи. Відповідно до довідок від 16.02.2017р. № 04-23/185 та від 20.10.2017р. № 04-23/835, виданих районним управлінням праці та соціального захисту населення Золотоніської РДА, [PERSON], яка знаходиться на обліку в Золотоніському районі і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у розмір 1075,00 грн. Згідно з довідкою про доходи, від 20.07.2017р. № 12/2-182, виданою [PERSON] в тому, що він дійсно працює в Черкаській філії ПАТ «Укртелеком» на посаді електромеханіка лінійних споруд електрозвязку 1 категорії та його заробіток за січень-червень 2017 року становить 20173,95 грн. Відповідно до довідки № 50 від 03.02.2017 року, виданої виконкомом Дмитрівської сільської ради [PERSON], [INFO] про те, що згідно записів по господарської книги № 5, особовий рахунок №010425-1 у неї числиться таки склад сім»ї: син [PERSON], [INFO] Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі ч. 1 ст. 161 СК України у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. У судовому засіданні було достовірно встановлено, що питання про визначення місця проживання дитини з батьком за місцем його проживання комісією з питань захисту прав дитини не розглядалося, оскільки, як пояснив позивач, так і підтвердила відповідачка, що ними було досягнуто згоди щодо місця проживання їхньої доньки [PERSON], [INFO], яка виявила бажання проживати з батьком за місцем його проживання. Отже, враховуючи пояснення представника Служби у справах дітей Золотоніської міської ради, бажання дитини проживати разом з батьком, те що між сторонами немає спору щодо місця проживання дитини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову [PERSON]в частині визначення місця проживання [PERSON] з батьком [PERSON] за місцем його проживання. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки сторони від шлюбу мають спільну малолітню дитину, [PERSON], 03.04.2004р.н., яка проживає з батьком, та перебуває на його утриманні, то позивач має право на стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки до досягнення нею повноліття. У відповідності із розясненнями Пленуму Верховного Суду України, що містяться у пункті 17 Постанови від 15.05.2006р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як вбачається з ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оцінюючи матеріальне становище відповідачки, суд бере до уваги те, що відповідачка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною та отримує лише одноразову щомісячну допомогу при народженні і погоджується з відповідачем у тому, що вона не може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову в цій частині та про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на дитину в розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду 23 грудня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду відповідає можливостям відповідача. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: partial