Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ 1.1. 10.05.2019 [PERSON] звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до Державного підприємства «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій» у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути з відповідача на її користь середньомісячну заробітну плату за період з 07.06.2016 станом на 31.04.2019 у розмірі 41 992 грн. 1.2. Позов обґрунтовувався тим, що з 17.08.1977 по 10.12.2015 працювала на ДП "Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій" на посаді прибиральниці приміщень. На підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України звільнена за скороченням штату. У зв`язку з невиплатою заборгованості по заробітній платі позивач звернулась до суду. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 06.06.2016 з відповідача на її користь стягнуто 20 161,65 грн. З липня 2016 року у Корольовському ВДВС м. Житомира перебуває виконавчий лист про виконання вказаного рішення суду. Згідно листа Корольовського ВДВС м. Житомира від 16.04.2019 кошти на користь позивача не стягнуто. У зв`язку з непроведенням розрахунку відповідачем з дня звільнення, позивач змушена звернутись до суду з даним позовом. ІІ. ПРОЦЕДУРА ТА ПОЗИЦІЇ СТОРІН 2.1. 13.05.2019 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с.16). 2.2. 31.05.2020 Красівською усунуто недоліки вказані в ухвалі суду від 13.05.2019 шляхом надання уточненої позовної заяви (а.с.18-21). 2.3. Ухвалою судді Корольовського районного суду міста Житомира Галасюка Р.А. від 31.05.2019 призначено справу до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.22). 2.4. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2019 справу № 296/4555/19 передано судді Рожковій О.С. для розгляду. 2.5. Ухвалою Корольовського районного суду міста Житомира від 15.10.2019 справу прийнято до провадження судді Рожкової О.С. та встановлено невідповідність позовної заяви вимогам статей 175 та 177 Цивільного процесуального кодексу України, надано позивачу строк на усунення недоліків, зазначених в ухвалі (а.с.27-30). 2.6. На виконання вимог ухвали 10.01.2020 [PERSON] подала до суду заяву про усунення недоліків. Одночасно, подала заяву, у якій відмовилась від позовної вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди (а.с.35,36). 2.7. 15.01.2020 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира прийнято відмову [PERSON] від позову в частині позовних вимог до ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій» про стягнення моральної шкоди. Закрито провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] до ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій» про стягнення моральної шкоди. Розгляд справи в частині позовних вимог [PERSON] до ДП «Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій» про стягнення середньомісячної заробітної плати призначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.37-38). 2.8. Відповідач відзив на позов не подавав, про дату та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток рекомендованими поштовим відправленнями на адресу місцезнаходження відповідача. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 3.1. З 17.08.1977 [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ДП "Житомирський ДЦНТІ" та 10.12.2015 була звільнена за скороченням штату, що стверджується копією наказу від 10.12.2015 (а.с.5-7). 3.2. Згідно довідки Державного підприємства Державного підприємства "Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій" №3/146 від 10.12.2015 заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] станом на 10.12.2015 становить 13 307,53 грн. (а.с.10). 3.3. Відповідно до довідки Державного підприємства "Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій" посадовий оклад [PERSON] становить 1218,00 грн. та заробітна плата за шість місяців (з 01.06.2015 по 30.11.2015) склала 6735,87 грн., водночас дохід [PERSON] , що включає усі податки та обов`язкові платежі за грудень 2015 року склав 2616,91 грн (а.с.9). 3.4. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 06.06.2016 позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій" на користь [PERSON] заборгованість за заробітною платою, що включає усі податки та обов`язкові платежі у розмірі 13 307 грн 53 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 6 854 грн. 65 коп. (а.с.11-12). 3.5. З листа Корольовського ВДВС м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області № 8.22-29/36/2019/28622 від 16.04.2019 вбачається, що станом на 12.04.2019 на виконанні в Корольовському ВДВС м. Житомира ГТУЮ у Житомирській області перебуває виконавчий лист № 296/2193/16-ц, виданий 06.06.2016 Корольовським районним судом м. Житомира (а.с.4). 3.6. Згідно відкритих відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які знаходяться на веб-сайті «https://usr.minjust.gov.ua» на час розгляду справи - ДП "Житомирський державний центр науково-технічної інформації", код за ЄДРПОУ 02736484 є юридичною особою, зареєстрованою 14.04.1998, має місцезнаходження за адресою: м .Житомир, вул. Велика Бердичівська , 31 , та з 08.10.2015 перебуває в стані припинення. IV. ЦИВІЛЬНЕ ЗАКОНОДАВТВО УКРАЇНИ 4.1. Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. 4.2. Реалізація зазначених конституційних прав громадян врегульована Законом України від "Про оплату праці" 24 березня 1995 р. N 108/95-ВР, Кодексом законів про працю України (далі КЗпП), іншими законодавчими та нормативними актами. 4.3. Згідно із статтею 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього кодексу. 4.4. За змістом статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. 4.5. Згідно частини 2 статті 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. V. ВИСНОВОК СУДУ 5.1. Встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку. 5.2. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 06.06.2016 стягнуто з Державного підприємства "Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій" на користь [PERSON] 20 161 грн. 65 коп., з яких: - 13 307 грн. - заборгованість по заробітній платі, 6 854,65 грн. - середній заробіток за період затримки розрахунку станом на 06.06.2016. 5.3. На час розгляду справи рішення суду не виконане, заборгованість [PERSON] не виплачена. 5.4. Пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" передбачає виплату середнього заробітку за час затримки виплат, якщо роботодавець не доведе відсутність у цьому своєї провини, відсутність грошей у роботодавця не виключає його відповідальності. 5.5. Згідно п.32 постанови № 9 від 6 листопада 1992 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку виходячи із заробітку за останні два календарних місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві менш двох місяців, обчислення провадиться з розрахунку середнього заробітку за фактично відпрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. 5.6. Здійснення відповідних розрахунків визначено в Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. 5.7. Абзацом третім пункту 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. 5.8. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. 5.9. Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку). 5.10. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.02.2012 та від 11.06.2014. 5.11. Механізм здійснення відповідного розрахунку визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. Під час його проведення слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні з використанням даних про середній заробіток позивача виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата». Розрахунок середньоденної заробітної плати визначається шляхом ділення заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на кількість робочих днів. 5.12. Відповідно до даних довідки про заробітну плату Державного підприємства "Житомирський державний центр науково-технічної інформації та інновацій" розмір середньої заробітної плати [PERSON] у жовтні та листопаді складає 1218,00 грн. Загальна кількість робочих днів у жовтні 21 та у листопаді 21 день, всього 42 дні (1218 +1218)/42=58 середня заробітна плата за один робочий день. Позивач просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 07.06.2016 по день пред`явлення позову до суду, тобто до 31.04.2019. За період з 06.06.2016 по 31.04.2019 кількість робочих днів становить 724. Таким чином, середній заробіток, який підлягає виплаті [PERSON] складає 41 992 грн. (58 грн. х 724днів). 5.13. Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу роз`яснив, що за статтею 47 Кодексу роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. 5.14. Згідно правової позиції Верховного суду України, згідно постанови від 14.12.2016 у справі № 6-788цс16 невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. 5.15. За таких обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог про стягнення з ДП "Житомирський ДЦНТІ" середнього заробітку за затримки розрахунку при звільненні у розмірі 41 992 грн. VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ МІЖ СТОРОНАМИ 6.1. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 грн.

Outcome: approved