Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000,00 грн, щомісячно. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 2009 року по жовтень 2017 року знаходилась у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] . У них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження № [NUMBER] від 20.08.2013. Дитина проживає разом із позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 08.09.2010 року. Позивач вказує, що відповідач отримує нерегулярний дохід, а тому вважає, що встановлення аліментів у твердій грошові сумі є найбільш доцільним. Ухвалою суду від 10 вересня 2020 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви. 18 вересня 2020 року недоліки позовної заяви усунуто. Ухвалою суду від 23 вересня 2020 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням( викликом) сторін. Позивач належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд розглядати справу без її участі (Вх№23025, від 19.10.2020 року). Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав частково в межах 1500,00 грн. Просив розглядати справу без його участі (Вх№23023 від 19.10.2020 року). У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позову, з огляду на наступне. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20 серпня 2013 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов`язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Згідно ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий доход, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судовим розглядом встановлено, що дитина знаходиться на утриманні матері [PERSON] , відповідач ухиляється від свого обов`язку щодо утримання сина. За положеннями ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальний стан сторін, стан здоров`я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сім`ї. Даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї відповідачем суду не надано, доказів, які свідчать про наявність у нього захворювань та потреби в лікуванні суду також не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Положенням ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на дитину в 2020 рік в Україні дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Таким чином, враховуючи рівний обов`язок батьків, щодо утримання дитини та розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн., починаючи з 09.09.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід Держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial