Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

27.02.2015 року Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» звернулося до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 02.06.2008 року між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/17-04/4269-20, за яким [PERSON] надав позичальнику [PERSON] кредит в розмірі 13056,00 доларів США, строком до 02 червня 2013 року із сплатою 14 % річних. З укладенням кредитного договору позичальник зобов'язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки частинами: шляхом здійснення щомісячних ануїтетних платежів, а у разі прострочення грошового зобовязання сплатити пеню у розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (п.16.3 кредитного договору). Крім того, зобовязався достроково погасити кредит (протягом 30 днів) на вимогу кредитору (п.9.2.кредитного договору). 01.10.2010 до кредитного договору № 014/17-04/4269-20 від 02.06.2008 року, укладено додаткову угоду №014/17-04/4269-20/1, якою пролонговано дію кредитного договору до 03.06.2028 року, капіталізовано прострочену заборгованість по кредиту та тимчасово зменшено розмір щомісячного платежу. Позичальник припинив виконувати свої грошові зобовязання, вимогу Банку про дострокове погашення кредиту не виконав. Відповідач [PERSON] неналежним чином виконував зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого за кредитним договором № 014/17-04/4269-20 від 02.06.2008 року виникла заборгованість, станом на 20.01.2015 року, в загальному розмірі 15464,64 доларів США/екв. 243911,51 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 12215,62 доларів США/екв.192667,30 грн. (у тому числі прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 23,00 доларів США/екв.362,76 гривень); заборгованості за відсотками - 1035,88 доларів США/екв. 16338,11 грн.; пені за прострочення сплати кредиту та відсотків 2213,14 доларів США/екв. 34906,10 грн. До теперішнього часу вказану суму заборгованості за кредитним договором № 014/17-04/4269-20 від 02.06.2008 року відповідачем [PERSON] у добровільному порядку не погашено, тому позивач ПАТ «[PERSON] Аваль» вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «[PERSON] Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції заборгованість за кредитним договором № 014/17-04/4269-20 від 02.06.2008 року, визначену станом на 20.01.2015 року, в сумі 15464,64 доларів США, яка еквівалентна 243911,51 гривень та складається з: заборгованості за кредитом - 12215,62 доларів США/екв.192667,30 грн. (у тому числі прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 23,00 доларів США/екв.362,76 гривень); заборгованості за відсотками - 1035,88 доларів США/екв. 16338,11 грн.; пені за прострочення сплати кредиту та відсотків 2213,14 доларів США/екв. 34906,10 грн., а також стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «[PERSON] Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції суму сплаченого позивачем судового збору. В судовому засіданні представник позивача ПАТ «[PERSON] Аваль» [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задовольнити за підставами, викладеними у позовній заяві, також в судовому засіданні зазначив, що останній платіж позичальником [PERSON] було здійснено 29.12.2014 року та до теперішнього часу відповідач [PERSON] будь-яких платежів по погашенню заборгованості за кредитним договором № 014/17-04/4269-20 від 02.06.2008 року не здійснив, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. На задоволенні заявлених Банком позовних вимог наполягає та просить позов задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заявлені позовні вимоги визнала частково, не заперечує проти позовних вимог щодо нарахувань [PERSON] заборгованості за тілом кредиту в сумі 12215,62 доларів США/екв.192667,30 грн. та заборгованості по відсоткам в розмірі 1035,88 доларів США/екв.16338,11 грн. Зазначає при цьому, що заборгованість по виконанню кредитних зобовязань за укладеним кредитним Договором виникла у звязку з тяжким матеріальним становищем у [PERSON] та різким стрибком курсу валюти протягом останніх років. Позовні вимоги ПАТ «[PERSON] Аваль» в частині стягнення з [PERSON] пені за прострочення сплати кредиту та відсотків в розмірі 2213,14 доларів США/екв.34906,10 грн. не визнає, посилаючись на те, що пеня є фінансовою санкцією, яка застосовується за невиконання чи неналежне виконання зобовязань по Договору, та не може відноситися до валютної операції. Вважає, що пеня, як штрафна санкція, повинна нараховуватися у національній валюті від суми заборгованості за офіційним курсом валют НБУ на день планового платежу, а не в іноземній валюті за курсом валют, встановленим НБУ на дату здійснення Банком розрахунку перед безпосереднім зверненням до суду. Просить в задоволенні позовних вимог ПАТ «[PERSON] Аваль» відмовити в частині стягнення з відповідача [PERSON] на користь Банку пені в сумі 2213,14 доларів США/екв.34906,10 грн., нарахованої у іноземній валюті на час звернення Банка з позовом до суду. Одночасно просить застосувати строк спеціальної позовної давності щодо нарахування відповідачу [PERSON] пені за прострочення сплати кредиту та відсотків. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою фізичних або юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами й іншими особами, що беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1\~ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що 02 червня 2008 року між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] укладений кредитний договір № 014/17-04/4269-20, відповідно до умов якого [PERSON] надав позичальнику [PERSON] кредит в розмірі 13056,00 доларів США, строком на 120 місяців, до 02 червня 2018 року із сплатою 14 % річних (п. п. 1.1.1., 1.1.6, 1.2.1 кредитного Договору), копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.16-24). Відповідно до наданих позивачем статутних документів, Публічне Акціонерне Товариство «[PERSON] Аваль» (далі-Банк) є правонаступником прав та обов'язків Відкритого Акціонерного Товариства «[PERSON] Аваль» у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 14 жовтня 2009 року змінено найменування з Відкритого акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» на Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль», про шо зазначено у п.1.3. Статуту ПАТ «[PERSON] Аваль» в новій редакції, яка погоджена з НБУ 25 травня 2012 року. 06.06.2012 року проведено державну реєстрацію вищевказаних змін до установчих документів (а.с.9-11). Відповідно до п.1.3.2 кредитного Договору № 014/17-04/4269-20 від 02.06.2008 року щомісячний ануїтетний платіж становить 203,00 долари США. 01.10.2010 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] укладено додаткову угоду №014/17-04/4269-20/1, відповідно до умов якої зменшено розмір щомісячного платежу та збільшено на 213 календарних місяців строк кредиту, датою остаточного погашення кредиту визначено 03 червня 2028 року (а.с.25-28). У п.16.3 кредитного договору № 014/17-04/4269-20 від 02.06.2008 року зазначається, що у випадку прострочення грошових зобовязань за вказаним кредитним договором, Позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1% від простроченої до оплати суми за кожен календарний день прострочення. Нарахування пені здійснюється починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобовязання мало бути виконаним, і по день виконання Позичальником простроченого зобовязання включно. Сплата пені не звільняє Позичальника від виконання простроченого зобов'язання. Відповідач [PERSON] належним чином не виконував зобов'язання за укладеним Договором та у відповідності до умов Додаткової угоди, внаслідок чого, станом на 20.01.2015 року виникла заборгованість за кредитним договором № 014/17-04/4269-20 від 02.06.2008 року в загальному розмірі 15464,64 доларів США/екв. 243911,51 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом 12215,62 доларів США/екв. 192667,30 грн. (у тому числі прострочена заборгованість за кредитом 23,00 доларів США/екв. 362,76 гривень); заборгованості за відсотками 1035,88 доларів США/екв. 16338,11 грн.; пені за прострочення сплати кредиту та відсотків 2213,14 доларів США/екв. 34906,10 грн. Розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором підтверджується також Випискою руху коштів по особовому рахунку № 26208155898 позичальника [PERSON] за періоди з 20.01.2008 року по 20.01.2014 року; з 20.01.2014 року по 20.01.2015 року, які згідно ухвали суду про забезпечення доказів долучені до матеріалів цивільної справи та відповідачем не оспорені, та доданими матеріалами кредитної справи позичальника [PERSON] Відповідно до\~ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов\~\~договору\~\~та\~\~вимог\~\~цього\~\~Кодексу,\~\~інших актів цивільного законодавства,\~\~а за відсутності таких умов та вимог -\~\~відповідно до звичаїв\~\~ділового\~\~обороту\~\~або\~\~інших\~\~вимог,\~\~що\~\~звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. У відповідності до положень ч.1\~ст.527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти\~\~виконання\~\~особисто,\~\~якщо інше не встановлено договором або законом,\~\~не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтею 533 Цивільного кодексу України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею)\~є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків (ч.1 ст.624 ЦК України). Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (ст.551 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). Відповідно до положень ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним є виконання зобов'язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. У відповідності з ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до\~положень ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України, за\~\~кредитним\~\~договором\~\~банк або інша фінансова установа (кредитодавець)\~\~зобов'язується\~\~надати\~\~грошові\~\~кошти\~\~(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах,\~\~встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно вимог\~ст.1048 ЦК України, розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. На підставі ч.2\~ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст.1048 ЦК України. Враховуючи вищевикладене, в порушення умов кредитного договору № 014/17-04/4269-20 від 02.06.2008 року, а також ст.ст.509,526,1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним Договором не виконав, вимоги Банку від 17.09.2014 року про дострокове виконання грошових зобовязань за кредитним договором, відповідачем проігноровані, до теперішнього часу наявна заборгованість за вищевказаним кредитним договором [PERSON] у добровільному порядку не погашена, тому позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду за захистом своїх законих прав та охороняємих законом інтересів. На порушення умов укладеного 02.06.2008 року кредитного Договору, відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував та платежі, передбачені умовами кредитного договору № 014/17-04/4269-20 від 02.06.2008 року та Додаткової угоди №014/17-04/4269-20/1 від 01.10.2010 року своєчасно не вносив та, відповідно до наданого позивачем ПАТ «[PERSON] Аваль» розрахунку заборгованості, складеного станом на 20.01.2015 року, у відповідача [PERSON] утворилася заборгованість за кредитним договором № 014/17-04/4269-20 від 02.06.2008 року, в загальній сумі 15464,64 доларів США/екв. 243911,51 гривень (а.с.5-8). Вказана сума заборгованості відповідачем [PERSON] не оспорена. Відповідно до п.14\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення в цивільних справах", у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним Банком України на\~\~день\~\~ухвалення рішення. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої\~статті 533 ЦК України. Разом із тим, як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. Згідно правового висновку, висловленого в постанові ВСУ у справі № 6-190цс15, зазначено, що стягнення банківською установою боргу в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству. Згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, визначеного Національним банком України станом на день проведення позивачем розрахунку - 20.01.2015 року, курс гривні до долара США становить - 1577,2208 гривень за 100 доларів США. Посилання представника відповідача на ті обставини, що пеня, як штрафна санкція, повинна нараховуватися у національній валюті від суми заборгованості за офіційним курсом валют НБУ на день планового платежу, а не в іноземній валюті за курсом валют, встановленим НБУ на дату здійснення Банком розрахунку перед зверненням позивача до суду, не заслуговують на увагу та є необґрунтованими, оскільки суперечать вимогам чинного законодавства України та умовам укладеного 02.06.2008 року з [PERSON] кредитного договору та, крім того, в ході судового розгляду справи відповідачем [PERSON] будь-яких доказів, які б спростували доводи позивача щодо загального розміру заборгованості за кредитним договором № 014/17-04/4269-20 від 02.06.2008 року в сумі 15464,64 доларів США/екв.243911,51 гривень, відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, суду не подано і в суді не доведено, нарахованої позивачем ПАТ «[PERSON] Аваль» суми заборгованості (пені) не оспорено, власного розрахунку заборгованості відповідачем [PERSON] суду не надано та в судовому засіданні відповідачем не доведено. Крім того, п.п.7.9,7.10 кредитного договору №014/17-04/4269-20 від 02.06.2008 року визначено, що всі платежі Позичальника щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за кредитом повинні здійснюватися у валюті, що відповідає валюті кредиту. Комісії, пені та штрафи за цим Договором розраховуються в валюті кредиту, згідно з додатками до цього Договору. Сплата комісій, пені та штрафів на користь кредитора-резидента України за цим Договором здійснюється Позичальником в національній валюті (для кредитів в іноземній валюті розмір комісій визначається по офіційному курсу Національного банку України на день сплати). Сплата комісій, пені та штрафів на користь кредитора-нерезидента України здійснюється Позичальником в валюті кредиту (для кредитів в іноземній валюті). Разом з тим, під час судового розгляду справи представником відповідача заявлено клопотання про застосування наслідків пропуску позивачем строків позовної давності в частині стягнення з відповідача [PERSON] пені за прострочення кредиту та відсотків, тому вирішуючи дане клопотання, суд прийшов до висновку про задоволення клопотання, з огляду на наступне. У відповідності до положень ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідо до\~положень ст.257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності до п.п1 п.1 ч.2\~ст.258 ЦК України,\~для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно положень ч.1 ст.261 та ч.ч.4,5 ст.267 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З огляду на вищевикладене, суд вважає необхідним відмовити позивачу у стягненні з відповідача [PERSON] пені за порушення графіку погашення заборгованості, розрахованої понад один рік, у зв'язку із пропуском позивачем спеціальної позовної давності. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги неналежне виконання позичальником [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 014/17-04/4269-20 від 02.06.2008 року щодо своєчасного повернення кредиту, чим було порушено права позивача, суд вважає\~обґрунтованими та доведеними позовні вимоги ПАТ «[PERSON] Аваль» про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за вищевказаним кредитним договором та вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ [PERSON] Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/17-04/4269-20 від 02.06.2008 року в розмірі 13251 доларів США 50 центів/екв. 209005 грн. 41 коп., яка виникла станом на 20.01.2015 року, розраховану за офіційним курсом НБУ на день проведення позивачем розрахунку заборгованості - 20.01.2015 року (із розрахунку 1577,2208 грн. за 100 доларів США) та яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 12215,62 доларів США, що за курсом НБУ станом на 20.01.2015 року складає 192667,30 грн.; заборгованості за відсотками 1035,88 доларів США, що за курсом НБУ станом на 20.01.2015 року складає 16338,11 грн. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. Разом з тим, суд вважає необхідним позовні вимоги ПАТ [PERSON] Аваль» в частині стягнення з відповідача [PERSON] пені за прострочення сплати кредиту та відсотків, з урахуванням застосування за заявою представника відповідача [PERSON] строку позовної давності до позовних вимог в частині стягнення з відповідача [PERSON] штрафних санкцій у вигляді пені. Тому, згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 014/17-04/4269-20 від 02.06.2008 року, який відповідачем [PERSON] не оспорений, суд вважає необхідним заявлені позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені задовольнити частково та стягнути з відповідача [PERSON] пеню за прострочення сплати кредиту та відсотків в межах строку - один рік, який передував зверненню Банку до суду з даним позовом, а саме: за період часу з 17.01.2014 року по 20.01.2015 року та яка становить - 1948 доларів США 97 центів, що за курсом НБУ станом на 20.01.2015 року складає - 30739 гривень 56 копійок (2213,14 дол. - 264,17 дол. = 1948,97 дол.) (а.с.5-8). Таким чином, загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 014/17-04/4269-20 від 02.06.2008 року, який підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь ПАТ [PERSON] Аваль» становить - 15 200 (п'ятнадцять тисяч двісті) доларів США 47 (сорок сім) центів, що за курсом НБУ станом на 20.01.2015 року становить - 239 744 (двісті тридцять девять тисяч сімсот сорок чотири) гривні 97 (девяносто сім) копійок, та вказана сума заборгованості складається з: заборгованості за тілом кредиту в сумі - 12215 доларів США 62 центи, що за курсом НБУ станом на 20.01.2015 року становить 192667 гривень 30 копійок; заборгованості за відсотками 1035 доларів США 88 центів, що за курсом НБУ станом на 20.01.2015 року складає 16338 гривень 11 копійок; пені за прострочення сплати кредиту за відсотками (розраховану за період з 17.01.2014 року по 20.01.2015 року) - 1948 доларів США 97 центів, що за курсом НБУ станом на 20.01.2015 року складає 30739 гривень 56 копійок (192667,30 грн. + 16338,11 грн. + 30739,56 грн. = 239744,97 грн.). Крім того, відповідно до положень ст.ст.79,88 ЦПК України та вимог Закону України Про судовий збір, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню понесені позивачем та документально ним підтверджені судові витрати, виходячи із розміру задоволених позовних вимог, які складаються з судового збору в сумі 2397,45 грн. (239 744,97 грн. * 1% = 2397,45 грн.) (а.с.1).

Outcome: partial