Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

10 квітня 2014 року позивач [PERSON], звернулась до суду з указаним позовом. В заяві зазначила, що її мати [PERSON], як власник земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та ПП "БАЯ" уклали договір оренди земельної ділянки площею 2,2014 га та 1,4 га, яка знаходиться на території Горохівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, строком на п'ятнадцять років зі сплатою орендної плати у грошовій формі в розмірі 3% від проіндексованої вартості земельної ділянки щорічно до 01 листопада. [INFO] [PERSON], померла, позивач по справі оформила спадкові права. Про що повідомила відповідача та запропонувала укласти договір оренди. Відповідач оплату за оренду земельних ділянок в сумі 2510,49 гр за 2012 рік провів. Договір не уклав оплату за 2013 - 2014 роки не виплатив та має заборгованість в сумі 5020,99 грн. Позивач просив постановити рішення про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі та судові витрати. У судовому засіданні позивач зменшив позовні вимоги. Просить стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі за 2013 рік в сумі 2510,49 грн, та розірвати договір який був укладений відповідачем з попереднім власником. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про що в матеріалах справи є відповідні письмові відомості. Про причини неявки суд не повідомив. Судом, за згоди позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст.224-226 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, показання свідка, дослідивши письмові докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO], мешканка [ADDRESS], мала на праві приватної власності дві земельні ділянки площею 2,2014 га та 1,4 га нормативною грошовою оцінкою 83683.26 грн., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вказане посвідчується Державними актами серії МК №595312, №595313, видані 18 січня 2007 року на підставі розпорядження Снігурівської райдержадміністрації № 372-р від 22 травня 2007 року за реєстрації у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю.(а.с.12-16) в серпні 2012 року між [PERSON], (орендодавець), з однієї сторони та ПП "БАЯ" (орендар), з іншої сторони, у письмовій формі укладено договір оренди зазначених земельних ділянок строком дії на п'ятнадцять років з визначенням предмету договору, об'єкту оренди, умов використання та повернення земельної ділянки, відповідальності сторін за неналежне виконання прийнятих зобов'язань. Крім того, вказаним договором визначено виплату орендної плати у грошовій формі у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням індексу інфляції у строк до 01 листопада щорічно. Тобто, передбачені всі істотні умови договору оренди земельної ділянки, що відповідає положенням ст.15 Закону України "Про оренду землі" №161-Х1У від 06.10.1998 року з наступними змінами. Таким чином, у відповідності до ст.125 ЗК України у відповідача виникло право користування земельною ділянкою за підстави, передбаченої ст.126 ЗК України - договору оренди земельної ділянки, який зареєстрований відповідно до закону. Умови про розмір, строк, форму і порядок виплати орендної плати сторонами не переглядалися. [INFO] [PERSON], померла, про що свідчить свідоцтво про смерть. Згідно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29 травня 2013 року власником земельних ділянок є [PERSON].(а.с.5-6) У 2012 році відповідач виплату визначеного розміру орендної плати провів позивачу в повному обсязі. Але Договір оренди з позивачем в 2013 році не уклав, орендну оплату в сумі 2510,49 гр, не провів. Про таке ствердив позивач в судовому засіданні, а відповідач заперечень чи підтвердження проведення виплати не надав. І згідно відомостей з центральної бази даних Держреєстру фізичних осіб про суми виплачених доходів на ім'я позивача відсутні дані про доходи. Зазначені обставини підтвердила допитана свідком [PERSON], землевпорядник Горохівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області на території якої знаходяться земельні ділянки позивача. Що відповідач земельні ділянки позивача в 2014 році не використовує. При цьому, згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства і у визначений строк (ст.530 ЦК України). Згідно ст.24 Закону України "Про оренду землі" та п.28 вище наведеного договору оренди землі, орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Цей обов'язок орендаря як землекористувача визначений і ч.1 п.в ст.96 ЗК України. Статтею 32 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст. ст. 24, 25 цього Закону та умов договору. Вказане є реалізацією положень ст.152 ЗК України, яка визначає способи захисту прав на земельну ділянку, навіть, якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Стаття 651 ЦК України передбачає, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Суд вважає, що не укладення договору та невиплата відповідачем розміру орендної плати в 2013 році є порушенням прав позивача, які підлягають задоволенню. При вирішені спору суд керувався Земельним Кодексом України ст. ст. 96,125, 126,152, Законом України "Про оренду землі" ст. ст. 24, 25, 32, положеннями договору оренди земельної ділянки від 01.08.2008 року та ст. ст. 525, 526, 530, 651 ЦК України. Відповідно до ст. ст.79, 84,88 ЦПК України суд постановляє про стягнення на користь позивача з відповідача понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved