Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, визнання права власності та поділ майна, посилаючись на те, що 06.08.1994 року вона одружилася з Відповідачем - [PERSON]. Шлюб зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Черкаського міськвиконкому, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1323 від 06.08.1994 року. Від шлюбу з Відповідачем мають неповнолітніх дітей, сина - [PERSON] [INFO], сина - [PERSON] [INFO] та доньку - [PERSON] [INFO]. Вироком апеляційного суду Черкаської області від 28.01.2013 року [PERSON] засуджений за ч. З ст. 307 та ч. 1 ст. 321 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 08.06.2006 року її мати - [PERSON], подарувала їй грошові кошти в сумі 91 000 гривень для купівлі нежитлового приміщення, яке знаходиться на території Ребедайлівської сільської ради, 229 км траси Київ - Луганськ - Ізварне Кам'янського району Черкаської області та виробничого обладнання (верстат для балансування коліс «Secam» SВМ 503 та верстат шиномантажний «Веіssbarth» Servomat М 560), яке оформили на [PERSON]. 21.05.2008 року її мати - [PERSON], відповідно до договору дарування, подарувала їй грошові кошти в сумі в сумі 260 000 гривень для купівлі двох вантажних автомобілів марки «ТАТА» тип фургон, які також оформили на Відповідача [PERSON] Таким чином вважає, що означене майно є її особистою приватною власністю. За час сумісного проживання, за спільні кошти вони 24.07.2006 року придбали у [PERSON] нежитлове приміщення - кафе-бар «Вдали от жон» загальною площею 96,1 кв.м., яке знаходиться на території Ребедайлівської сільської ради, 229 км траси Київ - Луганськ - Ізварне Кам'янського району Черкаської області і розташоване на земельній ділянці розміром 0,0354 га. Договір купівлі-продажу від 24.07.2006 року підписував її чоловік [PERSON], у зв'язку з цим відповідні документи оформлялись на його ім'я. Просила визнати за нею право власності на 2/3 частки нежитлового приміщення кафе-бар «Вдали от жон», враховуючи, що у неї на утриманні знаходяться троє дітей. Під час розгляду справи позивач [PERSON] неодноразово уточнювала свої позовні вимоги та остаточно просила визнати за нею: право особистої приватної власності на нежитлове приміщення загальною площею 54,1 кв.м., яке знаходиться на території Ребедайлівської сільської ради, 229 км траси Київ - Луганськ - Ізварне Кам'янського району 2 Черкаської області; право особистої приватної власності на виробниче обладнання (верстат для балансування коліс «Secam» SВМ 503 та верстат шиномантажний «Веіssbarth» Servomat М 560); право особистої приватної власності на транспортний засіб марки ТАТА, модель LРТ 613/58, тип фургон-С, державний реєстраційний номер [NUMBER]; право особистої приватної власності на транспортний засіб марки ТАТА, модель LРТ 613/58, тип фургон-С, державний реєстраційний номер [NUMBER]; визнати нежитлове приміщення - кафе-бар «Вдали от жон» загальною площею 96,1 кв.м., яке знаходиться на території Ребедайлівської сільської ради, 229 км траси Київ - Луганськ - Ізварне Кам'янського району Черкаської області об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнати за нею право власності на 2/3 частки нежитлового приміщення - кафе-бар «Вдали от жон» загальною площею 96,1 кв.м., яке знаходиться на території Ребедайлівської сільської ради, 229 км траси Київ - Луганськ - Ізварне Кам'янського району Черкаської області; поновити строк подачі позовної заяви про знаття арешту з майна, який пропущений з поважних причин; зняти арешт з транспортних засобів марки ТАТА, модель LРТ 613/58, тип фургон-С, державний реєстраційний номер [NUMBER] та марки ТАТА, модель LРТ 613/58, тип фургон-С, державний реєстраційний номер [NUMBER], накладений згідно постанови державного виконавця Центрального відділу ДВС Черкаського МУЮ від 10.02.2014 року № 6608; зняти арешт з нежитлового приміщення загальною площею 54,1 кв.м., яке знаходиться на території Ребедайлівської сільської ради, 229 км траси Київ - Луганськ - Ізварне Кам'янського району Черкаської області та з виробничого обладнання (верстат для балансування коліс «Secam» SВМ 503 та верстат шиномантажний «Веіssbarth» Servomat М 560), накладений згідно постанови державного виконавця відділу ДВС Кам'янського РУЮ Черкаської області від 10.09.2014 року; зняти арешт з 2/3 частки нежитлового приміщення - кафе-бар «Вдали от жон» загальною площею 96,1 кв.м., яке знаходиться на території Ребедайлівської сільської ради, 229 км траси Київ - Луганськ - Ізварне Кам'янського району Черкаської області, накладений згідно постанови державного виконавця відділу ДВС Кам'янського РУЮ Черкаської області від 10.09.2014 року . Ухвалою суду від 23.10.2014 року позов в частині вимог щодо розірвання шлюбу залишено без розгляду. Ухвалою суду від 23 жовтня 2014 року залучено до участі у справі співвідповідачів: Центральний відділ ДВС Черкаського управління юстиції Черкаської області та відділ Державної виконавчої служби Камянського районного управління юстиції Черкаської області . Представник позивача [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги з урахуванням позовної заяви зі зміненими, уточненими і доповненими вимогами підтримав та просив їх задовольнити з викладених у ній обставин. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник співвідповідача відділу Державної виконавчої служби Кам'янського районного управління юстиції Черкаської області [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Педставник співвідповідача Центрального відділу Державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника. Суд, заслухавши сторони, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. За змістом\~ст. 60 СК України\~майно,\~\~ набуте\~\~ подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності.\~\~ Статтею 69 СК України\~визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до п.п. 23, 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України\~від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. 3 В судовому засіданні встановлено, що 06.08.1994 року [PERSON] одружилася з відповідачем - [PERSON]. Шлюб зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Черкаського міськвиконкому, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1323 від 06.08.1994 року. Від шлюбу з Відповідачем має неповнолітніх дітей, сина - [PERSON] [INFO], сина - [PERSON] [INFO] та доньку - [PERSON] [INFO]. Вироком Апеляційного суду Черкаської області від 28.01.2013 року [PERSON] засуджений за ч. З ст. 307 та ч. 1 ст. 321 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 08.06.2006 року мати [PERSON] - [PERSON] відповідно до договору дарування подарувала їй грошові кошти в сумі 91 000 гривень для купівлі нежитлового приміщення, яке знаходиться на території Ребедайлівської сільської ради, 229 км траси Київ - Луганськ - Ізварне Кам'янського району Черкаської області, та виробничого обладнання (верстат для балансування коліс «Secam» SВМ 503 та верстат шиномантажний «Веіssbarth» Servomat М 560), які оформили на ім'я [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 11.07.2006 року. 21.05.2008 року мати [PERSON] - [PERSON] відповідно до договору дарування подарувала їй грошові кошти в сумі в сумі 260 000 гривень для купівлі двох вантажних автомобілів марки «ТАТА» тип фургон, які також оформили на Відповідача [PERSON] Згідно договору купівлі-продажу від 24.07.2006 року [PERSON] придбав у [PERSON] нежитлове приміщення - кафе-бар «Вдали от жон» загальною площею 96,1 кв.м., яке знаходиться на території Ребедайлівської сільської ради, 229 км траси Київ - Луганськ - Ізварне Кам'янського району Черкаської області і розташоване на земельній ділянці розміром 0,0354 га. Виходячи із змісту п. 3 ч.1\~ст. 57 СК України\~не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте ним за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя. Відповідно до вимог частини\~\~7\~\~\~ст. 57 СК України, суд може визнати майно особистою приватною власністю дружини, чоловіка, якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному із подружжя. У такому разі частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю. В постанові ВСУ від 02.10.2013 року визначено, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Тобто, застосовуючи цю норму права (ст. 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти\~\~\~\~\~\~ або спільна праця подружжя. В силу вимог\~\~\~ст. 57 СК України, майно, отримане одним із подружжя за безвідплатною угодою або за кошти, які належали йому особисто, є його приватною власністю. Отже, нерухоме майно придбане одним із подружжя, хоча й під час шлюбу, але не за спільні кошти подружжя, а за кошти, що одержані одним із подружжя від третіх осіб, не є спільним сумісним майном. Таким чином, виходячи з вищезазначеного, суд приходить до висновку, що нежитлове приміщення, яке знаходиться на території Ребедайлівської сільської ради, 229 км траси Київ - Луганськ - Ізварне Кам'янського району Черкаської області, виробниче обладнання (верстат для балансування коліс «Secam» SВМ 503 та верстат шиномантажний «Веіssbarth» Servomat М 560), та два вантажних автомобілі: марки «ТАТА», модель LРТ 613/58, тип фургон-С, державний реєстраційний номер [NUMBER] та марки ТАТА, модель LРТ 613/58, тип фургон-С, державний реєстраційний номер [NUMBER],які подружжя [PERSON] придбали за кошти, одержані позивачем [PERSON] від її матері [PERSON] згідно договорів дарування, є особистою приватною власністю [PERSON], а тому позов в цій частині підлягає заодоволенню. Відповідно до\~ст. 70 СК України\~у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Згідно ч. З ст. 368 ЦК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. 4 Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що позов [PERSON] в частині визнання за нею права власності на 2/3 частки нежитлового приміщення - кафе-бар«Вдали от жон» загальною площею 96,1 кв.м., яке знаходиться на території Ребедайлівської сільської ради, 229 км траси Київ - Луганськ - Ізварне Кам'янського району Черкаської області , підлягає задоволенню частково, а саме визнати за нею права власності на 1/2 частку вказанного майна. Також, на виконання вироку апеляційного суду Черкаської області від 28.01.2013 року постановою державного виконавця Центрального відділу ДВС Черкаського МУЮ від 10.02.2014 року № 6608 накладено арешт на відчуження та оголошено в розшук транспортні засоби марки ТАТА, модель LРТ 613/58, тип фургон-С, державний реєстраційний номер [NUMBER] та СА 29-18 АТ. Постановою державного виконавця відділу ДВС Кам'янського РУЮ Черкаської області від 10.09.2014 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке зареєстроване за [PERSON] та внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав про нерухоме майно про реєстрацію обтяження. Згідно ст.ст. 319 - 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 41 Конституції України передбачено непорушність права приватної власності. Непорушність права власності полягає в його недоторканості, а водночас і в недоторканості самого майна власності. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема і з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.08.76 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» «за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним». Стаття 60 Закону України „Про виконавче провадження" передбачає підстави та випадки для зняття арешту з майна (Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту). Частина 5 статті 60 Закону України „Про виконавче провадження" визначає, що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] про зняття арешту з майна, яке їй належить, підлягають задоволенню. Враховуючи, що строк подання позовної заяви про зняття арешту з майна Позивачем пропущений з поважних причин, він підлягає поновленню. На підстві ст.ст.\~ст. 57, 60, 69, 70, 71 СК України, постановами Верховного суду України від 02.10.2013 року, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.08.76 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» ст.ст.\~,\~316,\~317, 319-321, 328, ч. 3 ст. 368, 391 ЦК України, ст. 41 Конституції України,

Outcome: partial