Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та участі у її вихованні. Ухвалою від 06.05.2019 року до участі у справі залучено орган опіки та піклування Богородчанської РДА Івано-Франківської області, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що перебував у шлюбі з відповідачкою, у якому у них народилася двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . 17.05.2018 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу діти залишися проживати з матір`ю. Через неприязні стосунки між ними відповідачка перешкоджає йому у зустрічах з неповнолітніми дітьми та не дає можливості брати участь у їх вихованні, в основному це стосується малолітньої дочки [PERSON] . З метою врегулювання даного конфлікту він звернувся до органу опіки й піклування і розпорядженням Богородчанської РДА за №130 від 05.04.2018 року було встановлено порядок його участі у вихованні дочки. Відповідачка не дотримується встановленого порядку та чинить йому перешкоди у спілкуванні з дочкою [PERSON] , у зв`язку з чим він змушений звертатися до суду. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та вказав, що після розірвання шлюбу, він як батько, намагається налагодити зв`язок з дочкою та приймати участь у її вихованні, проводити з нею час. Проте відповідачка перешкоджає йому у цьому. Просив позов задовольнити, встановити порядок їх спілкування та зобов`язати відповідачку не чинити перешкоди йому у спілкуванні з дитиною. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. У поданому відзиві заявлені вимоги не визнала та пояснила, що вона не заперечує щодо зустрічей та спілкування батька з дітьми, але останній сам не проявляє бажання з ними спілкуватися та не цікавиться їх життям та навчанням. Вважає неможливим запропонований позивачем графік зустрічей з малолітньою дочкою, оскільки він складений без врахування інтересів та потреб дитини. У задоволенні позову просила відмовити. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Богородчанської районної державної адміністрації в судовому засіданні вказав, що розпорядженням Богородчанської РДА за №130 від 05.04.2018 року, за погодженням зі сторонами конфлікту, встановлено порядок участі позивача у вихованні дочки. Вважає, що такий графік встановлений з урахуванням інтересів дитини. З приводу вирішення спору поклався на розсуд суду. Вислухавши позивача, представника третьої особи, свідка, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Богородчанського районного суду від 17.05.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Малолітня дочка [PERSON] , [INFO] , залишилася проживати з матір`ю. У звязку із неможливістю дійти згоди щодо участі батька у вихованні дочки, позивач звернувся до Богородчанської районної державної адміністрації (як органу опіки та піклування). Розпорядженням Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області № 130 від 05.04.2018 року визначено порядок участі батька у вихованні малолітньої дочки [PERSON] , яким встановлено: побачення у першу і третю суботу місяця, другу і четверту неділі місяця з 14.00 до 17.00 години; спільний відпочинку батька з дочкою з метою її оздоровлення у період літніх канікул на період дії туристичної путівка (на час відпустки батька). Відповідно до Актів про усунення перешкод у зустрічі з дитиною від 02.02.2019 року та від 16.02.2019 року відповідачка перешкоджає позивачу зустрічатися з дитиною. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що відповідачка перешкоджає зустрічам позивача з дочкою. Вказав, що він неодноразово підвозив [PERSON] до будинку, в якому проживає відповідачка, однак остання двері не відкривала і не дозволяла батькові зустрітися з дочкою. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до вимог ст.141 СК України, мати, батько, мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ч.1 ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 158 Сімейного Кодексу України рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ст.159 Сімейного Кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. З урахуванням п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 16 від 12.06.1998 року "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України" (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 3 від 15.05.2006 року), у частині яка не суперечить Сімейному Кодексу України при вирішенні таких спорів суди повинні виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей та розумів їх нормального виховання. За таких обставин суд вважає, що необхідно надати батькові право участі у вихованні малолітньої дочки та спілкування з нею, що буде відповідати засадам рівності прав і обов`язків матері і батька. Беручи до уваги сукупність досліджених у справі доказів, з урахуваннями віку малолітньої дитини, суд вважає за доцільне визначити спосіб участі позивача у вихованні дочки шляхом: систематичних побачень кожної першої та третьої суботи, другої й четвертої неділі місяця з 11.00 до 18.00 години поза місцем проживання дитини без присутності матері; спільного відпочинку батька з дитиною без присутності матері з метою її оздоровлення у період літніх канікул під час відпустки батька. Також, в судовому засіданні встановлено, що відповідачка перешкоджає зустрічам позивача з дочкою, тому слід зобов`язати її не чинити позивачу перешкоди у вихованні дочки та завчасно попереджати про можливість та причини змін у визначеному порядку їх зустрічей. На підставі наведеного, ст. ст. 141, 153, 157-159 СК України,

Outcome: partial