Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Альфа банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі - 97576,52 грн. та судових витрат по справі у розмірі - 2362,42 грн. з кожного. Позивач посилається на те, що 04.09.2008 року між ЗАТ "Альфа-банк" та [PERSON] укладено кредитний договір за №490085631, згідно якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 13967,27 доларів США 27 центів зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18,5% на рік. Дата остаточного повернення кредиту - 04.09.2015 року. Кредит був наданий [PERSON] для придбання транспортного засобу згідно з договором купівлі-продажу, укладеним між позичальником та Товариством з обмеженою відповідальністю "УкрАвтоЗАЗ-Сервіс" № S00002/1 від 03.09.2008 року. Згідно умов договору, виконання грошових зобов"язань відповідачем забезпечені заставою транспортного засобу Opel, Astra 0ТGF69, 2008 року випуску, чорного кольору, державний номер [NUMBER], № кузову - Y6D0TGF698X021463, тип легковий седан - В (свідоцтво про реєстрацію - АМС069484, видане 03.09.2008 року Житомирським ОРЕВ УДАІ УМВС України в Житомирській області. 11.02.2011 року позивачу стало відомо про смерть позичальника [PERSON] Враховуючи те, що заборгованість за вказаним договором позичальником не була погашена та станом на 15.09.2016 року становила 3705,91 доларів США 91 цент , позивач з метою захисту своїх прав, 17.02.2011 року надіслав на адресу Черняхівської державної нотаріальної контори вимогу до спадкоємців, однак вимоги позивача задоволені не були. Враховуючи те, що чинним законодавством передбачено право кредитора на задоволення свої вимог спадкоємцями позичальника в межах спадкового майна, позивач просив стягнути із [PERSON] та [PERSON] заборгованість за вищевказаним договором в сумі 48788,26 грн. з кожного та судові витрати в розмірі по 2362,42 грн. також з кожного. Представник позивача ПАТ 'Альфа-Банк' у судовове засідання не з'явився, але надав заяву, в якій просив суд задовольнити позовні вимоги ПАТ 'Альфа-Банк', справу розглянути без участі представника позивача (а.с.9,169). Надав додаткові пояснення по справі (а.с.136) Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] в судове засідання також не з"явився, звернувся до суд із заявою про слухання справи у його відсутності та відповідачів, просив відмовити в задоволенні позову з підстав викладених в запереченнях на позов та письмових поясненнях відповідачів. Просив застосувати строки позовної давності, оскільки договору про збільшення позовної давності відповідачі з позивачем не укладали. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 04.09.2008 року між ЗАТ „Альфа-банк" та [PERSON] укладено кредитний договір за №490085631, згідно якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 13967,27 доларів США 27 центів зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18,5% на рік. Згідно умов договору дата остаточного повернення кредиту - 04.09.2015 року. Цільове використання кредиту - придбання транспортного засобу згідно з договором купівлі-продажу, укладеним між позичальником та Товариством з обмеженою відповідальністю "УкрАвтоЗАЗ-Сервіс" № S00002/1 від 03.09.2008 року (а.с.29, 30-34, 36). Станом на 15.09.2016 року, заборгованість перед банком становить 3705 доларів США 91 цент, що в перерахунку в національну валюту за курсом НБУ станом на 15.09.2016 року складає 97576,52 грн., що стверджується розрахунком заборгованості та виписками по особовим рахункам [PERSON] (а.с.61-90). Зі змісту позову вбачається, що 11.02.2011 року позивач дізнався про смерть позичальника [PERSON] Згідно свідоцтва про смерть серії І-ТП № 116694, виданого Виконавчим комітетом Сліпчицької сільської ради Черняхівського району [PERSON] помер 16 квітня 2009 року. 17.02.2011 року позивач надіслав на адресу Черняхівської державної нотаріальної контори вимогу до спадкоємців, однак, відповіді на свій лист не отримав. Крім того, на адресу відповідачки [PERSON] позивачем було надіслано лист з вимогами про виконання договірних зобов"язань [PERSON] перед банком (а.с.48-50, 51-53, 54-55). Згідно листа державного нотаріуса Черняхівської державної нотаріальної контори від 15.11.2016 року , після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 347/2009 року, спадкоємцями після смерті [PERSON] є дружина померлого - [PERSON] та його син - [PERSON], які прийняли спадщину (а.с.102) . Згідно Угоди про зміну розміру частки в спадщині від 02.11.2009 року у власність [PERSON] перейшов легковий автомобіль марки Opel моделі Astra 0ТGF69, 2008 року випуску, чорного кольору, державний номер [NUMBER], № кузову - Y6D0TGF698X021463, тип легковий седан - В (свідоцтво про реєстрацію - АМС069484, видане 03.09.2008 року Житомирським ОРЕВ УДАІ УМВС України в Житомирській області. У власність [PERSON] перейшли грошові вклади з належнимим відсотками та всіма видами компенсації, що зберігаються в Черняхівській філії Богунського відділення ощадного банку № 2965/01 Житомирської області на рахунку № 7931. Із досліджених в судовому засіданні письмових пояснень та заперечень відповідачів [PERSON] та [PERSON] встановлено, що позовні вимоги відповідачами не визнаються, з тих підстав, що позивачем пропущено строк для пред"явлення вимоги кредитора до спадкоємців, передбачений статтею 1281 ЦК України. Відповідачі вважали, що кредитний договір був укладений саме для отримання споживчого кредиту для придбання легкового автомобіля, а тому є споживчим кредитом і правовідносини мають регулюватися нормами Цивільного кодексу та нормами законодавства про захист прав споживачів. Із письмових пояснень відповідача [PERSON] встановлено, що після смерті [PERSON], відповідач 27.04.2009року особисто звернулась до Голови правління ЗАТ "Альфа- банк" та повідомила про смерть свого чоловіка, що стверджується зверненням [PERSON] (а.с.173). Вподальшому відповідач [PERSON]В в період з 01.06.2009 року по 03.03.2010 року зверталась до позивача про списання штрафних санкцій по кредитному договору в зв"язку із смертю [PERSON] та тяжким матеріальним становищем (а.с.174,175,176,177), Таким чином, відповідач [PERSON] вважала, що позивач будучи повідомленим про смерть позичальника 01.06.2009 року (день подання заяви до банку від 01.06.2009 року) мав би звернутись до неї із вимогою про виконання зобов"язання в період з 01.06.2009 року по 02.12.2009 року. Із письмових пояснень відповідача [PERSON] слідує, що відповідач позов не визнає з тих підстав, що позивач пропустив строк на пред"явлення вимог кредитора, посилаючись на те, що 27 квітня 2009 року його мати [PERSON] звернулась із письмовим зверненням до голови ЗАТ "Альфа-банк" в якому повідомила про смерть позивачальника [PERSON] Однак, позивач будучи повідомленим про смерть позичальника [PERSON] звернувся із вимогою досудового врегулювання спору лише в червні 2016 року, тобто після спливу строків, передбачених вимогами ч.2, 3 ст. 1281 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до вимог ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов?язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов?язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Як встановлено в судовому засіданні, спадкоємцями [PERSON] є його дружина [PERSON] та його син [PERSON] 27.04.2009 року відповідач [PERSON] особисто повідомила голову правління ЗАТ "Альфа- банк" про смерть свого чоловіка, однак вказана обставина не підтверджена належними доказами, а тому суд не приймає її до уваги. Разом з тим, відповідачем [PERSON] надано доказ того, що 01.06.2009 року вона звернулась до позивача з проханням не нараховувати штрафні санкції по кредитному договору в зв"язку із тяжким матеріальним становищем, вказавши про смерть свого чоловіка [PERSON] (а.с.173). Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини після смерті [PERSON] 01.06.2009 року. А тому, позивач мав би пред"явити свої вимоги до спадкоємців протягом 6 місяців від дня, коли він дізнався про відкриття спадщини, тобто строк на пред"явлення своїх вимог почався з 01.06.2009 року та закінчився 02.12.2009 року. Натомість позивач звернувся до відповідача [PERSON] з письмовою вимогою щодо виконання договірних зобов"язань згідно кредитного договору за участю спадкоємців 17.02.2011 року (а.с.48-50,51-52,53), а до відповідача [PERSON] - 13 червня 2016 року . Доводи позивача про те, що він дізнався про смерть позичальника [PERSON] 11.02.2011 року, судом не приймається до уваги, оскільки, вказана обставина не підтверджена жодними доказами. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до пункту 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 (в редакції Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 7 від 07.02.2014 року) при застосуванні положення пункту 7 частини одинадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, суди мають виходити з того, що у системному зв'язку з частиною одинадцятою статті 11 зазначеного Закону ця вимога стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямована на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту. У зв'язку із цим та враховуючи, що ЦК не передбачає заборони пред'явлення окремих вимог у зв'язку з пропущенням строку позовної давності, при вирішенні таких спорів, суди повинні враховувати положення ЦК про позовну давність. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини одинадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" та вимоги ЦК щодо позовної давності застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Представник відповідачів [PERSON] надав суду заяву про застосування позовної давності в порядку ч.ч. 3,4 статті 267 ЦПК України. Судом встановлено, що позивач ПАТ "Альфа-банк" дізнався про відкриття спадщини 01.06.2009 року, а тому строк пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, тривав до 02.12.2009 року, однак, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав 18.10.2016 року. Таким чином, строк позовної давності для звернення до суду минув, що є підставою для відмови у позові.

Outcome: dismissed