Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

14 липня 2014 року позивач звернувся з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що 08.01.2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 1869,90 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік. Відповідач зобов'язання не виконав, внаслідок чого станом на 22.04.2014 року виникла заборгованість в сумі 21163,11 грн., з них: заборгованість за кредитом - 1603,54 грн., заборгованість за процентами - 4326,10 грн., заборгованість за комісією - 328,90 грн., пеня - 14904,57 грн. Від цієї суми віднімається сума в розмірі 4266,74 грн., яка була задоволена рішенням Миргородського міськрайонного суду. Різниця становить 16896,37 грн. Отже, заборгованість складає: 18241,19 грн., де: 16896,37 грн. заборгованість за відсотками, штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (відсоток від суми) - 844,82 грн. Просить стягнути з відповідача загальну суму боргу 18241,19 грн. та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився. Від нього надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі із підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України. Клопотань про відкладення справи від нього не надходило. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № PLIWRX10600164 від 08.01.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1869,90 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік (а.с. 8-12). Відповідно до позовної заяви заборгованість по кредиту становить 21163,11 грн., з них: заборгованість за кредитом - 1603,54 грн., заборгованість за процентами - 4326,10 грн., заборгованість за комісіями - 328,90 грн., пеня - 14904,57 грн. Від цієї суми віднімається сума в розмірі 4266,74 грн., яка була задоволена рішенням Миргородського міськрайонного суду. Різниця становить 16896,37 грн. Отже, заборгованість складає: 18241,19 грн., де: 16896,37 грн. заборгованість за відсотками, штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (відсоток від суми) - 844,82 грн. (розрахунок на а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.п. 5.1. 5.3 укладеного договору позичальник за невиконання боргових зобов'язань сплачує пеню, крім того позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, у разі порушення строків погашення кредиту банк має право вимагати сплати штрафу в розмірі 500 грн. та + 5% від суми заборгованості. Згідно із ч.1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 550 ЦК України, проценти на неустойку не нараховуються. При розрахунку заборгованості банком було висунуто вимоги щодо стягнення одночасно штрафу (фіксована частина) та пені за порушення відповідачем зобов'язань, однак з врахуванням встановленої Конституцією України неприпустимості подвійного притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення ці поняття є взаємовиключними і не можуть застосовуватись одночасно. Вимога, щодо стягнення з позивача фіксованого штрафу в розмірі 500 грн. не відповідає визначеному законом змісту цього поняття та його правовій природі як грошової суми, що обчислюється відповідно до ч.2 ст. 549 ЦК України і носить імперативний характер, у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а тому підстав для її стягнення немає, оскільки встановлення розміру штрафу як неустойки у фіксованій твердій грошовій сумі законом не передбачено. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що відповідач порушив умови договору, внаслідок чого виникла заборгованість і її слід стягнути з відповідача. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача фіксованого штрафу в розмірі 500 грн. та штрафу (процентної складової), то вони до задоволення не підлягають. Також, відповідно до ч.2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Таким чином, суд вважає, що стягнення пені вказаної в позовній заяві слід задовольнити частково в межах одного року, що складає 5729,30грн. (відповідно до розрахунку заборгованості 16.08.2013р. - 1147,91 грн., 22.04.2014р. - 4581,39 грн. (а.с.7). Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки (пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Крім того, при вирішенні вказаного спору необхідно застосовувати висновки, викладені в рішенні Конституційного суду України №15-рп/2011 від 10.11.2011р. у справі №1-26/2011 за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) про поширення на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладання, так і під час виконання такого договору положень п.п.22, 23 ст.1, ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів». За вказаних обставин, суд вважає за можливе застосувати положення п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» в якому передбачено, що несправедливими є умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором. Оскільки визначений розмір пені, після перерахунку судом, залишається непропорційно великим в порівнянні з розміром заборгованості по кредиту, її розмір слід приблизити до 50% суми основної заборгованості. Враховуючи, що відповідачем по справі було заборговано позивачу лише 1663,10 грн. заборгованості за відсотками (оскільки рішенням Миргородського міськрайонного суду вже було стягнуто 4266,74 грн. тіла кредиту та відсотків) та 328,90 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, а пеня, після перерахунку судом, складає 5729,30грн., суд вважає, що її слід зменшити до 1000 грн. Підсумовуючи вищевикладене та з урахуванням раніше стягнутої суми в розмірі 4266,74 грн., яка була задоволена рішенням Миргородського міськрайонного суду, суд вважає, що з відповідача слід стягнути заборгованість за договором в сумі 2992 грн., з яких: за відсотками 1663,10 грн. (залишок після стягнення 4266,74 грн. Миргородським міськрайонним судом), заборгованість по пені 1000 грн. та заборгованість по комісії за користування кредитом - 328,90 грн. Отже, позов слід задовольнити частково. Крім того, з відповідача слід стягнути понесені позивачем та документально підтверджені витрати на публікацію оглошень у пресі в сумі - 312 грн.

Outcome: partial