Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

24.11.2014 р. [PERSON] звернувся з позовом до Булахівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, третя особа Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області про припинення права власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON], яка померла [INFO] року, та скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] шляхом внесення про це запису до Державного реєстру прав. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником земельної ділянки площею 0,2490 га по [ADDRESS] на підставі державного акту на право приватної власності на землю. На вказаній земельній ділянці позивач побудував житловий будинок з господарськими спорудами. У судове засідання позивач не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, у вирішенні питання поклався на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, перевіривши їх на належність, допустимість, достовірність та достатність, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних причин: З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що позивач по справі [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2490 га, що розташована по [ADDRESS], що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю [NUMBER]. На вказаній земельній ділянці позивач побудував будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Довідкою Булахівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області № 719 від 08 серпня 2014 року. Із документів, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що домоволодіння за адресою [ADDRESS] належало на праві приватної власності [PERSON] згідно договору купівлі - продажу жилого будинку від 26 березня 1982 року. Однак, [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] виданим [INFO] року. Як вбачається із матеріалів справи, після смерті [PERSON] спадщина не приймалася через відсутність спадкоємців, глинобитний будинок зруйнувався повністю і зрівнявся із землею, що підтверджується актом обстеження домоволодіння [ADDRESS] та рішенням № 478-45/УІ від 17 вересня 2014 року Булахівської сільської ради. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, при цьому ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Позивач зазначає, що до цього часу право власності на зруйнований будинок зареєстровано за померлою [PERSON]. В той час, як він знаходиться саме на земельній ділянці належній на праві приватної власності позивачу. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 27.12.1999 р., позивач є власником земельної ділянки площею 0,2490 га, що розташована по [ADDRESS]. Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно до ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, Відповідно до ст. 349 Цивільного кодексу України, право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що підлягає задоволенню вимога позивача про припинення права власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON], яка померла [INFO] року. Відповідно до ч.2 ст. 20 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються на підставі рішення державного реєстратора у разі: 1) знищення об'єкта нерухомого майна. З огляду на вищезазначені обставини, суд вважає, що вимога позивача про скасування державної реєстрації прав власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] шляхом внесення про це запису до Державного реєстру прав не підлягає задоволенню, оскільки рішення суду про припинення права власності особи на житловий будинок [ADDRESS], є підставою для звернення позивача до реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області із вказаного питання відповідно до компетенції вказаного органу, відтак у суду немає встановлених законом підстав для задоволення позову в цій частині.

Outcome: partial