Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу №KR00A!00000594 від 26.09.2018 [PERSON] виразив своє бажання щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на вебсайті www.privatbank.ua. Заява про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу, додатки до неї, Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи разом складають договір фінансового лізингу. Відповідач згідно з умовами договору отримав від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у платне користування автомобіль марки ВАЗ, модель 211540, номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , тип ТЗ: седан, реєстраційний номер: [NUMBER] , та зобов`язався сплачувати щомісячні платежі, пов`язані з виконанням договору лізингу, у строк та розміри, встановлені у Додатку 2 Графіку лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню виконання договору. Вказаний автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить на праві власності АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Відповідачем належним чином зобов`язання не виконувались, в результаті чого 30.09.2019 відповідно до акту прийому-передачі, було повернуто предмет лізингу позивачу. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань відповідач станом на 19.12.2019 має заборгованість 61172,60 грн, з яких: 45166,44 грн заборгованість за залишком вартості предмету лізингу, 6251,15 грн заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу, 6603,93 грн заборгованість з пені, 250,00 грн штраф (фіксована частина), 2901,08 грн штраф (відсоток від суми заборгованості). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав ті інтересів АТ КБ «ПриватБанк». Представник позивача, відповідно до ч. 1 ст. 276 ЦПК України, подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідач, про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, судом повідомлялась належним чином, але відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, в установлений судом строк не подала до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, також не подала до суду відзиву на позовну заяву. У зв`язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.\~ Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, в частині, що стосуються питання форми правочину, істотних умов договору та виконання зобов`язань за кредитним договором, а також Законом України «Про фінансовий лізинг». Судом установлено, що відповідно до\~договору фінансового лізингу № KR00A!00000594 від 26.09.2018 [PERSON] отримав від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у платне користування автомобіль марки ВАЗ, модель 211540, номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , тип ТЗ: седан, реєстраційний номер: [NUMBER] , та зобов`язався сплачувати щомісячні платежі, пов`язані з виконанням договору лізингу, у строк та розміри, встановлені у Додатку 2 Графіку лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню виконання договору. Вказаний автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить на праві власності АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Відповідно до пунктів 6.2.2 та 6.2.3. Договору фінансового лізингу № KR00A!00000594 від 26.09.2018 лізингоодержувач зобов`язаний сплачувати лізингодавцю платежі з відшкодування вартості предмета лізингу та винагороду за користування предметом лізингу. Пунктом 14.3 Договору фінансового лізингу № KR00A!00000594 від 26.09.2018 передбачено, що лізингові платежі включають в себе, в тому числі і винагороду за користування Предметом лізингу у розмірі 23,9 % річних від суми залишку невідшкодованої частини вартості предмету лізингу. Як передбачено пунктом 9.2 вказаного вище договору фінансового лізингу, у випадку порушення лізингоодержувачем зобов`язань,передбачених статтями 6.2.2 та 6.2.3 Договору щодо сплати винагороди та відшкодування вартості предмету лізингу, лізингоодержувач сплачує пеню у розмірі 0,15% від суми простроченого платежу Крім того, відповідно до 9.6 Договору фінансового лізингу, при порушенні лізингоодержувачем будь-якого грошового зобов`язання за договором понад 30 календарних днів Лізингодавець має право нарахувати, а лізингоодержувач зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 250 грн плюс 5% від суми невиконаного зобов`язання. Пунктами 8.2.4 Договору передбачено, що якщо протягом 10 календарних днів з моменту отримання Повідомлення про Дефолт, Лізингоодержувач не усунув Подію Дефолту, Лізингоодержувач зобов`язаний негайно повернути в повному обсязі Заборгованість за цим Договором, а також повернути предмет лізингу. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору, як зазначено у ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Частиною 1 статті 806 ЦК України, а також ч. 2 ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до вимог передбачених ст. 6 ЗУ «Про фінансовий лізинг» істотними умовами договору є: предмет лізингу; строк, на який лізинг «одержувачу надається право користування предметом лізинг у (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, а ст.16 ЗУ "Про фінансовий лізинг" встановлено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Таким чином, судом встановлено, що 26.09.2018 між позивачем та відповідачем укладено договір фінансового лізингу № KR00A!00000594, при укладенні вказаного договору сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору. Відповідно до ст.ст. 526, 527 ч. 1 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ч. 1 ЦК України). Відповідно до акту від 30.09.2019 встановлено, що відповідач повернув позивачеві предмет лізингу, а саме: автомобіль марки ВАЗ, модель 211540, номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , тип ТЗ: седан, реєстраційний номер: [NUMBER] . З матеріалів справи убачається, що листом від 26.2.2019 Банк попередив відповідача щодо наявності заборгованості за Договором фінансового лізингу та вимоги її сплати. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Відповідно до 9.6 Договору фінансового лізингу, при порушенні лізингоодержувачем будь-якого грошового зобов`язання за договором понад 30 календарних днів Лізингодавець має право нарахувати, а лізингоодержувач зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 250 грн плюс 5% від суми невиконаного зобов`язання. Згідно наданого розрахунку заборгованості за договором фінансового лізингу станом на 19.12.2019 за відповідачем рахується заборгованість в загальній сумі 61172,60 грн, з яких: 45166,44 грн заборгованість за залишком вартості предмету лізингу, 6251,15 грн заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу, 6603,93 грн заборгованість з пені, 250,00 грн штраф (фіксована частина), 2901,08 грн штраф (відсоток від суми заборгованості). Таким чином, суд знаходить позов обґрунтованим та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором фінансового лізингу, яка виникла станом на 19.12.2019 року, в загальній сумі 61172,60 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. Отже, з урахуванням задоволення позову в повному обсязі з відповідачів на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 2102,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial