Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням кім. [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивує тим, що з грудня 2016 відповідач переїхав з кім. [ADDRESS] , з даного часу у зазначеному житловому приміщенні не проживає та не утримує його, комунальні послуги не оплачує. В судове засідання позивач не з`явилася, від представника позивача до суду надійшла заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника. Позовні вимоги підтримала. В судове засідання відповідач не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надіслані на адресу відповідача за місцем його встановленої реєстрації документи, повернулися до суду без вручення адресатові за терміном зберігання. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі\~ст.280 ЦПК України\~в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. На підставі протоколу ВАТ «Рівнеазот» видано ордер від 11.08.2005 року №44 на жилу площу в гуртожитку [ADDRESS] [PERSON] , на право зайняття з сім`єю жилої площі в гуртожитку ВАТ «Рівнеазот» по [ADDRESS] . Реєстрація відповідача кім. [ADDRESS] підтверджується довідкою про склад сім`ї та/або кількість зареєстрованих осіб у житловому приміщенні від 23.09.2020 р. №38283. (а.с.10) Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] виданого 06.12.2016 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 06.12.2016 р. 10.12.2018 р., 15.09.2019 р. та 27.08.2020 р. складено акти управлінням ОСББ «Макарова 42» про те, що в кім.110/109 у гурт. [ADDRESS] [PERSON] , зареєстрований, але не мешкає більше двох років , у приміщенні відсутні особисті речі. (а.с. 16-18) Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ст. ст. 316, 317,319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи\~ на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь яких порушень його прав хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Відповідно до ст.150 ЖК України, Громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Ст.391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.2 ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. З урахуванням викладеного суд робить висновок, що реєстрація і відсутність відповідача в кімнаті [ADDRESS] створює позивачу перешкоди у користуванні майном, зокрема по сплаті комунальних послуг. Відповідач відсутня на даним місцем реєстрації понад рік. Відповідно до вимог частини другої\~ст.405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ За таких обставин суд дійшов висновку про те, що право відповідача на користування житловим приміщенням підлягає припиненню відповідно до положень частини другої статті 405 ЦК України. Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову щодо позбавлення права користування спірним приміщенням. Відповідно до ст.6 ЖК України, жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Надання приміщень у жилих будинках для потреб промислового характеру забороняється. Обов`язок громадян використовувати жиле приміщення за його призначенням. Згідно з ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У відповідності до\~ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"\~підставою для зняття з реєстрації місця проживання є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що вимога в частині\~\~подальшого зняття відповідача з реєстрації\~\~до задоволення не підлягає, оскільки усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням\~\~є правовою підставою для зняття його з реєстрації. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі\~840 грн. 80 коп.

Outcome: partial