Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, яким з урахуванням зміни предмету позову, просила суд - визнати обєктами спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] наступне майно: квартиру за адресою: [ADDRESS], загальною площею 142,2 кв.м., житловою площею 70,4 кв.м, реєстраційний номер нерухомого майна 951588951101; земельну ділянку за адресою: Одеська обл., Лиманський р., сільська рада Фонтанська, дачно-будівельний кооператив «Золоті ключі», вул. Дзеркальна, земельна ділянка 1, кадастровий номер 5122786400:01:001:3525, площею 0,0421 га, реєстраційний номер нерухомого майна 1120619951227; легковий автомобіль марки AUDI А7 2.8, державний номер [NUMBER], 2012 року випуску, номер шасі WAUZZZZ4G3CN1000428; частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРЕЙСС» (65023, м. Одеса, вул. Новосельського, 100, код ЄДРПОУ: 42186202) у розмірі 100% та вартістю 300 000,00 гривень; визнати недійним та скасувати рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРЕЙСС» (65023, м. Одеса, вул. Новосельського, 100, код ЄДРПОУ: 42186202), оформлене протоколом загальних зборів від 04.06.2018 року №1 про внесення до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРЕЙСС» квартири за адресою: [ADDRESS], реєстраційний номер нерухомого майна 951588951101, та земельної ділянки за адресою: Одеська область, Лиманський район, сільська рада Фонтанська, дачно-будівельний кооператив «Золоті ключі», вул. Дзеркальна, земельна ділянка 1, кадастровий номер 5122786400:01:001:3525, площею 0,0421 га, реєстраційний номер нерухомого майна 1120619951227; скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 41520865 від 08.06.02018 року про державну реєстрацію права приватної власності ТОВ «ГРЕЙСС» на квартиру за адресою: [ADDRESS], реєстраційний номер нерухомого майна 951588951101; скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 41521080 від 08.06.02018 року про державну реєстрацію права приватної власності ТОВ «ГРЕЙСС» на земельну ділянку за адресою: Одеська область, Лиманський район, сільська рада Фонтанська, дачно-будівельний кооператив «Золоті ключі», вул. Дзеркальна, земельна ділянка 1, кадастровий номер 5122786400:01:001:3525, площею 0,0421 га, реєстраційний номер нерухомого майна 1120619951227; визнати недійсним договір купівлі-продажу корпоративних прав, а саме частки у статутному капіталі ТОВ «ГРЕЙСС» у розмірі 100%, який укладений між [PERSON] ([INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER]) та [PERSON] (65026, [ADDRESS], ідентифікаційний номер: [NUMBER]); застосувати наслідки недійсності правочину та повернути у спільну сумісну власність [PERSON] та [PERSON] частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРЕЙСС» у розмірі 100%; в порядку поділу майна подружжя визнати за [PERSON] право приватної власності на: 1/2 квартири за адресою: [ADDRESS], загальною площею - 142,2 кв.м., житловою площею 70,4 кв.м; 1/2 земельної ділянки, площею 0,0421 га, що розташована за адресою: Одеська обл., Лиманський р., с/рада Фонтанська, дачно-будівельний кооператив «Золоті ключі», вул. Дзеркальна, земельна ділянка 1, кадастровий номер 5122786400:01:001:3525; частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРЕЙСС» у розмірі 50%, вартістю 150\~000,00 грн; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 вартості легкового автомобілю марки AUDI А7 2.8, державний номер [NUMBER], 2012 року випуску, номер шасі WAUZZZZ4G3CN1000428; в порядку поділу майна подружжя Визнати за [PERSON] право приватної власності на: 1/2 квартири за адресою: [ADDRESS], загальною площею - 142,2 кв.м., житловою площею 70,4 кв.м; 1/2 земельної ділянки, площею 0,0421 га, що розташована за адресою: Одеська обл., Лиманський р., с/рада Фонтанська, дачно-будівельний кооператив «Золоті ключі», вул. Дзеркальна, земельна ділянка 1, кадастровий номер 5122786400:01:001:3525; легковий автомобіль марки AUDI А7 2.8, державний номер [NUMBER], 2012 року випуску, номер шасі WAUZZZZ4G3CN1000428; частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРЕЙСС» у розмірі 50%, вартістю 150\~000,00 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник [PERSON] проти позову заперечувала, посилаючись на те, що спірне майно не є та не було спільною власністю подружжя, на даний час не належить подружжю, а є власністю новоствореного ТОВ «ГРЕЙСС», а оспорювані рішення державного реєстратора винесені у відповідності до чинного законодавства. Представник ТОВ «ГРЕЙСС» проти позову заперечував, посилаючись на те, що заявлені до поділу квартира та земельна ділянка вже є власністю ТОВ «ГРЕЙСС». Відповідач державний реєстратор КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» [PERSON] у поданому до суду відзиві проти позову заперечувала, посилаюсь на те, що рішення про державну реєстрацію винесені нею у відповідності до чинного законодавства, а тому відсутні підстави для їх скасування. До судового засідання не зявилась, про місце та час судового засідання була повідомлена належним чином. [PERSON] до судового засідання не зявився, відзив на позовну заяву не надіслав, про місце та час судового засідання повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12.09.2013 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Від шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO]. Рішенням органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 17.08.2018 року № 01-11/1466/1вих малолітня дитина [PERSON] залишилась проживати разом з матірю [PERSON], яка є позивачкою по справі. 16.06.2016 року, в період шлюбу, подружжям придбано квартиру за адресою: [ADDRESS], яка зареєстрована на імя чоловіка [PERSON], що підтверджується інформаційною довідкою від 23.03.2018 року №118059225. 21.02.2017 року, у період шлюбу подружжям придбано земельну ділянку за адресою: Одеська область, Лиманський район, сільська рада Фонтанська, дачно-будівельний кооператив «Золоті ключі», вул. Дзеркальна, земельна ділянка 1, кадастровий номер 5122786400:01:001:3525, площею 0,0421 га, яка зареєстрована на імя чоловіка [PERSON], що підтверджується інформаційною довідкою від 18.04.2018 року № 121118224. 26.12.2013 року, в період шлюбу, на імя [PERSON] зареєстровано легковий автомобіль марки AUDI А7 2.8, державний номер [NUMBER], 2012 року випуску, номер шасі WAUZZZZ4G3CN1000428, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САТ № 697439. Судом також встановлено, що 04.06.2018 року [PERSON] підписав протокол №1, яким передав до статутного капіталу ТОВ «ГРЕЙСС» придбане в період шлюбу майно, а саме, квартиру та земельну ділянку. 05.06.2018 року зареєстровано ТОВ «ГРЕЙСС», у якому єдиним учасником та директором став чоловік [PERSON] Рішенням державного реєстратора № 41520865 від 08.06.02018 року, винесеного на підставі протоколу № 1 від 04.06.2018 року, право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], зареєстровано за ТОВ «ГРЕЙСС». Рішенням державного реєстратора № 41521080 від 08.06.02018 року, винесеного на підставі протоколу № 1 від 04.06.2018 року, право власності на земельну ділянку за адресою: Одеська область, Лиманський район, сільська рада Фонтанська, дачно-будівельний кооператив «Золоті ключі», вул. Дзеркальна, земельна ділянка 1, кадастровий номер 5122786400:01:001:3525, площею 0,0421 га, зареєстровано за ТОВ «ГРЕЙСС». Протоколом загальних зборів №2 на підставі договору купівлі-продажу чоловік [PERSON] передає належну йому частку в статутному капіталі ТОВ «ГРЕЙСС» у розмірі 100% у власність [PERSON], [INFO]. 09.06.2018 року відбулась реєстрація зміни складу учасників ТОВ «ГРЕЙСС» з [PERSON] та [PERSON] та зміна керівника на [PERSON] Договір про розподіл майна сторони не укладали, шлюбний договір також, сторонами не укладався. Обєктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. Річ - це обєкт матеріального світу, саме предмети якого є обєктом права власності. Подружжя володіє, користується та розпоряджається майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності на рівних засадах, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, відповідно до положень ст. 63 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою відповідно до положень ст. 65 СК України. Відповідно до вимог ст. 70 ч. 1 СК України вбачається, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу відповідно до положень ст. 69 СК України. Оскільки, спірні квартира та земельна ділянка придбані в період шлюбу, то вказане нерухоме майно є спільною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] Щодо передачі спільного майна подружжя до статутного капіталу ТОВ «ГРЕЙСС», то суд керується правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 22 червня 2017 року у справі № 6-3058цс16. Згідно із частиною третьою статті 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. За змістом частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу, і, зокрема, коли зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства. Законодавством не встановлено недійсності правочину при відчуженні спільного сумісного майна подружжя без письмової згоди одного з подружжя, а тому при розгляді спорів про розподіл цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів з відчуження такого майна без письмової згоди одного з подружжя, за наявності згоди другого з подружжя, суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сімї майна. Пунктом 6 статті 3 ЦК України до засад цивільного законодавства віднесено, серед іншого, добросовісність. Відповідно до частини другої статті 369 ЦК України та частини другої статті 65 СК України при укладенні одним з подружжя договору щодо розпорядження спільним майном вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. З аналізу зазначених норм закону у їх взаємозвязку можна зробити висновок, що укладення одним з подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо суд установить, що той з подружжя, хто уклав договір щодо спільного майна, та третя особа контрагент за таким договором, діяли недобросовісно, зокрема, що третя особа знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, і що той з подружжя, хто укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя. Суд, вважає, що при переданні обєктів спільної сумісної власності подружжя, а саме, квартири та земельної ділянки, до статутного капіталу ТОВ «ГРЕЙСС», чоловік [PERSON] діяв недобросовісно. В матеріалах справи наявна роздрукована копія електронного листа з додатком проектом договору про поділ майна подружжя, надісланого з електронної пошти [PERSON], адреса якої зазначається в процесуальних документах за підписом [PERSON], на електронну пошту [PERSON] У зазначеному проекті договору про поділ спільного майна подружжя зазначається, що квартира, земельна ділянка та автомобіль є обєктами спільного майна подружжя, та які за умовами договору передаються у приватну власність [PERSON], а [PERSON] отримує грошову компенсацію в сумі 550\~000,00 гривень. Юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (ч. 1 ст. 92 ЦК України). При переданні квартири та земельної ділянки у власність ТОВ «ГРЕЙСС» як внесок до статутного капіталу [PERSON] виступав з одного боку як один з подружжя, та з іншого боку як учасник та керівник ТОВ «ГРЕЙСС». Враховуючи правову позицію Верховного суду України від 22 червня 2017 року у справі № 6-3058цс16, суд вважає, що [PERSON], як один з подружжя, який розпорядився спільним майном без згоди дружини [PERSON], та третя особа контрагент, ТОВ «ГРЕЙСС», що зареєстровано (створено) [PERSON] за 2 дні до передання майна, діяли недобросовісно, оскільки набуваючи у власність спільне майно подружжя третя особа, ТОВ «ГРЕЙСС», яке є самостійним субєктом цивільних відносин, однак діючи через свого директора [PERSON], який є відповідачем по справі, не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, і що той з подружжя, хто укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя (дружини, позивачки по справі), а також того, що відносно вказаного майна існує судовий спір між подружжям щодо поділу такого майна. При цьому суд враховує, що створення ТОВ «ГРЕЙСС» та передання у власність товариства спільного майна подружжя відбулось вже після подання [PERSON] до суду даного позову про поділ спільного майна подружжя. Також, суд враховує наступні дії [PERSON] після передання спільного майна подружжя до статутного капіталу ТОВ «ГРЕЙСС». 08.06.2018 року, в той же день, коли відбулась реєстрація права власності на квартиру та земельну ділянку за ТОВ «ГРЕЙСС», [PERSON] підписано протокол загальних зборів №2 за яким належна йому частка продається [PERSON], який є родичем [PERSON] (довідка про склад сімї від 15.05.2018 року № 143). Наслідком зазначених недобросовісних дій [PERSON] має стати повернення майна у спільну власність подружжя та його поділ між подружжям. Оскільки квартира та земельна ділянка перебували у спільній власності подружжя [PERSON] та [PERSON], та були зареєстровані на імя останнього, то рішення державного реєстратора КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» [PERSON] № 41520865 від 08.06.02018 року та № 41521080 від 08.06.02018 року про реєстрацію права власності ТОВ «ГРЕЙСС» на вказані квартиру та земельну ділянку підлягає скасуванню. Разом з тим суд констатує, що скасування рішень відбулось не у звязку з порушенням державним реєстратором КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» [PERSON] порядку проведення державної реєстрації, а у звязку з тим, що переданням спільного майна подружжя до статутного капіталу відбулось без згоди [PERSON] Однак, у звязку з тим, що ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не передбачає в такому випадку іншого способу захисту прав позивача, ніж скасування рішення державного реєстратора, то суд скасовує відповідні рішення державного реєстратора без вказівки на протиправність дій державного реєстратора. Також, суд враховує правову позицію Верховного суду України від 01.2.2017 р. по справі №3-1299гс16, за якою спори про визнання недійсним рішення загальних зборів, які порушують права осіб, які не є учасниками товариства не розглядаються за правилами господарського судочинства п. 4, ч.1, ст. 12 ГПК України (в редакції, що діяла на час винесення постанови Верховним судом України). Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-IV (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частинами 1, 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» встановлюється, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Суд критично відноситься до наданих [PERSON] розписок про те, що він надав у борг кошти у розмірі 150\~000,00 доларів США, отримані ним до реєстрації шлюбу, та які були повернуті позичальником після реєстрації шлюбу, як на підставу того, що квартира, земельна ділянка та автомобіль є його особистою власністю. Відповідно до постанови Правління НБУ «Про встановлення граничної суми розрахунків готівкою» від 06.06.2013 р. №210, яка була чинною станом дати складення розписок про повернення коштів, гранична сума розрахунків готівкою фізичних осіб між собою за договорами купівлі-продажу, які підлягають нотаріальному посвідченню, становила 150\~000,00 грн. включно. Встановлені Національним банком України вимоги поширюються на розрахунки за правочинами, предметом яких є будь-які матеріальні та нематеріальні блага, які можуть бути оцінені в грошовій формі. Крім того, у матеріалах справи відсутні докази того, що квартира, земельна ділянка та автомобіль, які придбані в період шлюбу, були придбані саме за ті кошти, які належали [PERSON]Г до реєстрації шлюбу та були його особистою власністю. 26.12.2013 року, в період шлюбу, на імя [PERSON] зареєстровано легковий автомобілю марки AUDI А7 2.8, державний номер [NUMBER], 2012 року випуску, номер шасі WAUZZZZ4G3CN1000428, що підтверджується свідоцтвом серії САТ № 697439. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. (ч. 2 ст. 71 СК України). Згідно з п. 22 Постанови пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи, - в даному випадку - на підставі експертної оцінки майна, наявної в матеріалах справи. Відповідно до звіту оцінювачів ТОВ «АМК Траст» від 07.08.2018 року №1808-07 дійсна ринкова вартість автомобілю марки AUDI А7 2.8, державний номер [NUMBER], 2012 року випуску, належного подружжю становить 987\~890,00 грн. Оскільки автомобіль є неподільною річчю та зареєстрований на імя чоловіка [PERSON], суд вважає доцільним залишити його у приватній власності [PERSON] та стягнути з нього 1/2 його ринкової вартості у розмірі 493\~945,00 грн. Разом з тим, суд критично відноситься до вимоги [PERSON] про визнання обєктом спільної сумісної власності подружжя частки в статутному капіталі ТОВ «ГРЕЙСС» у розмірі 100% та вартістю 300 000,00 гривень. Пунктом 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз'яснено, що ст. 12 Закону України «Про господарські товариства» встановлено, що власником майна, переданого йому засновниками і учасниками, є саме товариство. Вклад до статутного фонду господарського товариства не є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Виходячи зі змісту частин другої, третьої статті 61 СК України, якщо вклад до статутного капіталу господарського товариства (підприємства) зроблено за рахунок спільного майна подружжя, в інтересах сім'ї, той із подружжя, хто не є учасником товариства, має право на поділ одержаних доходів. Таким чином,\~не підлягають\~задоволенню позовні\~вимоги про\~визнання обєктом\~спільної сумісної\~власності подружжя\~частки в\~статутному капіталі\~ТОВ «ГРЕЙСС»\~у розмірі\~100%\~та вартістю\~300\~000,00\~гривень,\~про визнання\~недійсним договору\~купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «ГРЕЙСС» у розмірі 100% між [PERSON] та [PERSON], про застосування наслідків недійсності правочину та повернення в спільну сумісну власність [PERSON] та [PERSON] частки в статутному капіталі ТОВ «ГРЕЙСС» та поділ частки між членами подружжям. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, з огляду на те, що цивільне судочинство не може ґрунтуватись на припущеннях, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial