Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

11 лютого 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування Кіровської районної в м. Дніпропетровську ради, про встановлення порядку спілкування з дитиною, зобов'язання вчинити дії. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони від 14.09.2012 р. по 30.09.2013 р. перебували у шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина. Після розірвання шлюбу відповідач перешкоджає позивачу спілкуватися з дитиною, що стало причиною його звернення до суду з позовом (з урахуванням уточнень) про зобов'язання відповідача забезпечити безперешкодне побачення позивача з дитиною без присутності матері щочетверга від 1200 год. до 1400 год., щовівторка від 1200 год. до 1400 год. у присутності матері, щонеділі від 1200 год. до 1400 год. без присутності матері і з участю рідних позивача, а надавати інформацію про стан здоров'я дитини та кількість витрат на її потреби (а.с.а.с. 3 - 5, 12, 16, 17). Позивач у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, а відповідач, її представник - заперечували проти його задоволення. Представник третьої особи до суду не з'явився, був повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони від 14.09.2012 р. по 30.09.2013 р. перебували у шлюбі (а.с. 5). Під час шлюбу у сторін народився син, [PERSON], [INFO], який постійно проживає разом з відповідачем (а.с. 6). Після розірвання шлюбу між сторонами сформувався стійкий конфлікт з приводу спілкування позивача із сином. 16 травня 2014 року виконавчим комітетом Кіровської районної в м. Дніпропетровську ради було складено висновок № 16/145, згідно з яким, беручи до уваги вік дитини, було рекомендовано визначити спосіб участі позивача у вихованні сина у вигляді їх зустрічей у другу та четверту неділі кожного місяця від 1000 год. до 1200 год. у присутності відповідача (а.с.а.с. 52, 53). Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України (далі - СК) мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно з частинами 1, 2 статті 155 СК здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. У відповідності з частинами 1 - 3 статті 157 СК питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. За правилами частин 1, 2 статті 159 СК якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Принципом 1 Декларації прав дитини, затвердженої Резолюцією 1386 (ХІV) Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 р., передбачено, що дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і можливості та прийнятні умови, які дозволяли би їй розвиватися фізично, умово, духовно і в соціальному відношенні здоровою і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу між сторонами дійсно сформувався стійкий конфлікт з приводу спілкування позивача із сином. Причиною таких взаємин, за твердженням відповідача, є нестабільний емоційний стан позивача, бурхливий характер, що врешті тягне за собою вчинення позивачем протиправних дій тощо (а.с.а.с. 41 - 43, 47 - 50). Ураховуючи викладене, суд вважає обґрунтованим звернення позивача до суду із цим позовом. Між тим, суд не вважає доцільним та таким, що відповідатиме інтересам дитини, запропонований позивачем в уточненій позовній заяві спосіб, оскільки він значно впливатиме на сталий спосіб життя дитини та охоронювані законом інтереси відповідача. При цьому суд бере до уваги вік дитини (1 рік і 6 місяців), а також те, що дитина дотепер годується материнським молоком (а.с.а.с. 45, 46). Ця обставина додатково підтверджується довідкою КЗ "Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 1", складеною станом на 13.08.2014 р., наданою суду у судовому засіданні, що відбулося 19.08.2014 р. Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково, встановивши позивачу порядок спілкування з дитиною, рекомендований третьою особою. Вирішуючи спір, суд також звертає увагу позивача на те, що в разі зменшення кола обставин, що обумовили саме такий спосіб розв'язання справи, він матиме право на повторне звернення до суду з аналогічним позовом. Позов у частині зобов'язання відповідача надавати інформацію про стан здоров'я дитини та кількість витрат на її потреби не підлягає задоволенню, оскільки позивач не довів належними та допустимими доказами факт порушення його права на отримання такої інформації. Суд також вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні вимоги про встановлення порядку спілкування х дитиною його рідним щонеділі від 1200 год. до 1400 год., оскільки останні не є у справі співпозивачами, отже їх права не підлягають захисту у судовому порядку.

Outcome: partial