Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

21.08.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину що продовжує навчання. Свої вимоги обґрунтовував тим, що його батьки припинили подружні стосунки та розірвали шлюб в 2011 році. Після розлучення батьків позивач залишився проживати разом з матір'ю, на даний момент його постійне місце проживання зареєстровано також разом з матір'ю. До досягнення позивачем повноліття, батько добровільно сплачував аліменти на його утримання, кошти отримувала мати та використовувала їх для його матеріального забезпечення, але після досягнення позивачем повноліття відповідач сплату аліментів припинив повністю. У серпні 2013 року позивач вступив на денну комерційну форму навчання до «Далекосхідного державного університету шляхів сполучення». Вартість навчання згідно до договору про надання освітніх послуг складає 389 300 російських рублів за весь період навчання (станом на 20.08.2014 року становить приблизно 77 860 грн.). За навчання сина на 1-му та 2-му курсі матір'ю було сплачено 77 860 російських рублів (станом на 20.08.2014 року становить приблизно 15 572 грн.). Строк навчання позивача у вказаному ВУЗІ встановлено до 30.06.2018 р. У зв'язку з тим, що позивач навчається на денній комерційній формі навчання то не має можливості десь працювати, потребує коштів для оплати свого навчання та потребує матеріальної допомоги. Розмір місячної заробітної плати матері позивача на сьогодні становить 1000 грн., у зв'язку з чим позивач та його мати опинились у скрутному матеріальному становищі. Як позивачу відомо, батько працює на Криворізькій ТЕС на посаді чергового електрослюсара. На сьогодні Відповідач будь-якої матеріальної допомоги не здійснює, через що позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Представник позивача [PERSON] в судове засіданні не з'явився, надав заяву у якій просив справу слухати у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судове засіданні не з'явилася, надала заяву у якій просила справу слухати у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим судом проведено заочний розгляд справи. Сторони, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч.2 ст. 199 СК України встановлено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Відповідно до п. 20 роз'яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно вимог ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги, обставини, що мають значення при визначенні розміру аліментів: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.07.1996 року, встановлено, що [INFO] народився [PERSON], батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Судом встановлено, що [PERSON] є студентом денної форми навчання 1 курсу Далекосхідного державного університету шляхів сполучення, період навчання за з 01.09.2013 року по 30.06.2018 року, що підтверджується довідкою № 5187 від 17.06.2014 року (а.с.10). Навчається позивач [PERSON] на контрактній основі, що підтверджується договором про надання платних освітніх послуг від 01.09.13 року (а.с.8), самостійного доходу не має, тому суд приходить до висновку, що позивач у зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Відповідач [PERSON] працює, про що зазначено в позові та в рішенні Апостолівського районного суду від 11.11.14 року. Даним заочним рішенням Апостолівського районного суду від 11.11.14 року задоволено позов непрацездатних батьків відповідача [PERSON] та [PERSON] до відповідача [PERSON] та стягнуто на їх користь на їх утримання аліменти з відповідача [PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу (заробітку). Проте дане рішення не вступило в законну силу і під час вирішення спору між батьками відповідача [PERSON] та [PERSON] та відповідачем [PERSON] не було враховано наявність у нього сина [PERSON] позивача по справі та те що син продовжує навчання. Враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком позивача, позивач досяг повноліття і навчається, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, відповідач працевлаштований, має на утриманні двох непрацездатних батьків, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку (всіх видів доходу). Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Позовні вимоги щодо стягнення додаткових витрат задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано доказів фактичної сплати вартості навчання, крім того, він ці кошти на навчання не сплачував, а сплачувала його мати, а отже позивач не є належним позивачем щодо даної вимоги, також не можуть бути стягнуті кошти за навчання, які ще не сплачені, оскільки право позивача не порушено, тому в частині стягнення додаткових витрат на навчання позов задоволенню не підлягає. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.. На підставі ст.ст. 199, 200, 182, 185 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial