Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

16.08.2018 року позивач звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона проживала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем з 1999 року по серпень 2003 року. [INFO] у них народився син - [PERSON]. З серпня 2003 року відповідач [PERSON] став проживати окремо та припинив надавати матеріальну допомогу на утримання сина, у зв'язку з чим син знаходиться на повному утриманні позивачки. Відповідач добровільно матеріально не надає кошти на утримання їх дитини, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 серпня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження та надано сторонам строк для надання заяв по суті. В судовому засіданні [PERSON] та її представник пред'явлені вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні з підстав, викладених в позові. Суду додатково позивач пояснила, що працює лаборантом в медичній лабораторій "БРайт Біо", отримує мінімальну заробітну плату 3723,00 грн. Відповідач від надання матеріальної допомоги для утримання дитини ухиляється. Останній є здоровою людиною, працює, та має іншу неповнолітню дитину. Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач по справі повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов та будь-яких інших заяв чи клопотань до суду не надавав. Судом були направлені судові повістки на зареєстровану адресу місця проживання відповідача, які повернулися на адресу суду з причин «за закінченням терміну зберігання». З урахуванням положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що є всі умови для ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Вислухав пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 12 січня 2017 року, яке видане повторно /а.с.5/. Неповнолітній [PERSON] хворіє на анізометропію (захворювання очей) та потребує лікування, що підтверджується консультативним висновком Запорізької дитячої клінічної лікарні № 02.17/58 від 15.01.2010 року. (а.с.6). Фактичні шлюбні відносини між сторонами по справі припинені, їх неповнолітній син мешкає з матір'ю (позивачем по справі). З пояснень позивача вбачається, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, останній працює та має на утриманні ще одну неповнолітню дитину. Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік», у 2018 р. прожитковий мінімум на одну особу, для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня становить 1944 гривні. Враховуючи вищезазначені обставини, а також обов'язок обох батьків утримувати дитину та те, що відповідач є працездатною особою, має на утриманні ще одну неповнолітню дитину, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частки від розміру доходів платника аліментів, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст.191СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial