Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

06.10.2014 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в розмірі 4 180 грн. 00 коп., штрафних санкцій у розмірі 602 грн. 20 коп., 3% річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 126 грн. 67 коп. та суму інфляційних витрат у розмірі 468 грн. 82 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] на праві приватної власності належать машиномісце [ADDRESS]. 01.04.2010 між ТОВ «Автопракінг-Сервіс» та [PERSON] був укладений договір №1-4-14-2/СТ6Б про надання послуг по обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилеглої території, відповідно до умов якого відповідач взяв на себе зобов'язання щомісячно оплачувати вартість послуг позивача в розмірі 220 грн. на місяць за обслуговування одного машиномісця і приймати участь у витратах по утриманню належної йому автостоянки, а позивач зобов'язаний був забезпечити обслуговування стоянки і прилеглої території, зберігати транспортні засоби відповідача на стоянці відповідно до вимог «Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках», а саме постачання електроенергії, води, комунальними службами, здійснення пропускного та внутрішнього режимів, постійну охорону підземної автостоянки, прибирання території та ряд інших послуг. 28.02.2013 відповідач [PERSON] звернувся до позивача із заявою про припинення дії договору від 01.04.2010, у зв'язку з закінченням строку його дії. 16.07.2014 між ТОВ "Автопракінг-Сервіс" та [PERSON] був укладений договір № 16-07-14-2/СТ6Б про надання послуг, відповідно до умов якого відповідач взяв на себе зобов'язання щомісячно оплачувати вартість послуг позивача в розмірі 220 грн. на місяць за обслуговування одного машиномісця і приймати участь у витратах по утриманню належної йому автостоянки № 14 "2" рівня, а позивач зобов'язаний був забезпечити обслуговування стоянки і прилеглої території та забезпечити пропускний режим до паркінгу та здійснення функцій управління. Оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання за вказаними договорами не виконує, в зв'язку з чим станом на 01.10.2014 у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 4180 грн. 00 коп. Крім того, позивач зазначив, що у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань по вказаним договорам, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу пеню у розмірі 602 грн. 20 коп., 3% річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 126 грн. 67 коп. та суму інфляційних витрат у розмірі 468 грн. 82 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явивсь, подав через загальну канцелярію суду письмову заяву, в якій просить проводити судове засідання у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав, позов просить задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. До заяви додав газету "Урядовий кур'єр" № 35 (5409) від 25.02.2015 та газету "Хрещатик" № 27 (4623) від 25.02.2015 з оголошенням про виклик Відповідача до суду та просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати пов'язані з публікацією оголошення в пресі. Відповідач, повідомлявся судом за наявною в матеріалах справи адресою місця проживання, судові виклики повертались до суду з відміткою за закінченням терміну зберігання. За вказаних обставин, останній повідомлений судом про час та місце розгляду справи належним чином в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України через оголошення у пресі загальнодержавного значення "Урядовий кур'єр" № 35 (5409) від 25.02.2015 та газету "Хрещатик" № 27 (4623) від 25.02.2015. Відповідач, повідомлений судом належним чином про час та місце судового засідання розгляду справи 17.03.2015, в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив. За цих обставин, суд на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України, з огляду на письмову заяву представника позивача, визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача, причини неявки якого визнав неповажними, а також у відсутність представника позивача, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, оголосивши заяву представника позивача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків. На підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів судом встановлено наступні обставини: відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належать машиномісце [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності від 15.07.2009 року (а.с.6). Дана автостоянка є єдиним майновим комплексом, в якому паркомісця належать власникам на праві приватної власності, а опорні конструкції, місця загального користування та обладнання автостоянки на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст.ст.319, 322 ЦК України, на власників покладений обов'язок утримувати своє майно. 01.04.2010 між ТОВ "Автопаркінг-Сервіс" та [PERSON] був укладений договір №1-4-14-2/СТ6Б про надання послуг по обслуговуванню і участі у витратах по утриманню підземної автостоянки і прилеглої території, відповідно до умов якого відповідач взяв на себе зобов'язання щомісячно оплачувати вартість послуг позивача в розмірі 220 грн. на місяць за обслуговування одного машиномісця і приймати участь у витратах по утриманню належної йому автостоянки, а позивач зобов'язаний був забезпечити обслуговування стоянки і прилеглої території, зберігати транспортні засоби відповідача на стоянці відповідно вимог "Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках", а саме постачання електроенергії, води, комунальними службами, здійснення пропускного та внутрішнього режимів, постійну охорону підземної автостоянки, прибирання території та ряд інших послуг(а.с.7-9). 28.02.2013 відповідач [PERSON] звернувся до позивача ТОВ "Автопракінг-Сервіс" із заявою про припинення дії договору від 01.04.2010 , у зв'язку з закінченням строку його дії (а.с.10). 16.07.2014 між ТОВ "Автопракінг-Сервіс" та [PERSON] був укладений договір №16-07-14-2/СТ6Б про надання послуг, відповідно до умов якого відповідач взяв на себе зобов'язання щомісячно оплачувати вартість послуг позивача в розмірі 220 грн. на місяць за обслуговування одного машиномісця і приймати участь у витратах по утриманню належної йому автостоянки № 14 "2" рівня, а позивач зобов'язаний був забезпечити обслуговування стоянки і прилеглої території та забезпечити пропускний режим до паркінгу та здійснення функцій управління (а.с.11-13). Відповідно до п.7.1. договору №16-07-14-2/СТ6Б від 16.07.2014 сторони домовились, що умови цього договору, відповідно до ст. 631 ЦК України розповсюджуються на відносини по наданню зазначених в договорі послуг, які виникли між сторонами з 01.10.2010 та договір діє до 31.09.2017. Відповідно до ч.1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Разом з тим, взяті на себе зобов'язання за договором №1-4-14-2/СТ6Б та договором №16-07-14-2/СТ6Б про надання послуг, зокрема з оплати послуг охорони майна відповідач не виконав, в зв'язку з чим у останнього станом на 01.10.2014 утворилась заборгованість за цими договорами в розмірі 4782 грн. 20 коп., яка складається з: 4180 грн. 00 коп. - суми основної заборгованості та 602 грн. 82 коп. - суми пені за несвоєчасну оплату послуг, відповідно до п.5.3 вказаних договорів. Вказана обставина підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.5). Між тим, ТОВ «Автопракінг-Сервіс» в забезпечення належного обслуговування підземної автостоянки по [ADDRESS] несло витрати, пов'язані з утриманням машиномісць, в тому числі і належних на праві приватної власності відповідачу № 14 "2" рівня. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, у зв'язку із простроченням виконання грошового зобов'язання, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню 3% річних від простроченої суми за період з січня 2013 по вересень 2014 у розмірі 126 грн. 67 коп. та інфляційні витрати у вказаний період у розмірі 468 грн. 82 коп., що підтверджується наданим до позовної заяви розрахунком, правильність якого перевірена судом. З огляду на викладене, вимоги позивача знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимога або заперечень. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, виходячи з вищенаведеного, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги доведені, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 2 014 грн. 32 коп., що документально підтверджені. На підставі викладеного,

Outcome: approved