Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання спільних неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 100 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що діти перебувають на повному утриманні матері, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньок. Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України, розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності заперечення сторін щодо цього. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідач подав відзив на позовну заяву, яким частково визнав позов та не заперечує проти задоволення позову в частині стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. В обґрунтування відзиву зазначив, що приймає участь в утриманні та вихованні дітей, проводить з ними вільний час, в межах можливостей купує їм необхідний одяг, взуття, підручники та інші речі. Крім цього, неодноразово на вимогу позивача надавав грошові кошти на утримання дітей. Окрім земельної ділянки не має нерухомого та рухомого майна, на даний час не має постійного заробітку, доходи є нерегулярними, а тому не в змозі сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі. Відповіді на відзив позивач не подала. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 30.09.2020 року розірвано шлюб між сторонами (а.с. 7-8). Від даного шлюбу народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 5-6). Діти проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою про склад сім`ї №604 від 17.10.2020 року (а.с. 9) та перебувають на утриманні матері. Відповідач нерегулярно надає матеріальну допомогу на утримання дітей, що фактично підтверджено відзивом самого відповідача. Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).\~ Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми законодавства України, враховуючи той факт, що відповідач не надає належну матеріальну допомогу на утримання спільних з позивачем дітей, хоча в змозі це робити, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Суд вважає, що заявлений розмір аліментів в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 100 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, що є більшим за мінімально встановлений законом прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, необґрунтований, недоведений позивачем та має бути зменшений. Оскільки позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення аліментів саме у частині від доходів відповідача, а не в твердій грошовій сумі, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, та з огляду на те, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач у даній категорії справ має пільги щодо сплати судового збору, з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, що складаються із судового збору в сумі 840, 80 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial