Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

що позивач [PERSON] звернувся до суду із первісним позовом про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам та зменшення розміру аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем-позивачем [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 19.12.2014. За рішенням суду двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO] залишено на проживання з матірю, однак син перейшов на проживання до нього, а дочка залишилась з матірю. 19.12.2014 Калуським міськрайонним судом ухвалено рішення про стягнення з нього на користь [PERSON] по 500 грн. аліментів щомісячно на кожну дитину. У березні 2018 року в користь [PERSON] було перераховано 21500 грн. заборгованості по аліментах на утримання дочки. Щодо наявної заборгованості в сумі 18435,48 грн. то це є його зобовязання по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина. По-скільки син перебував на його утриманні, то просить звільнити його від сплати даної заборгованості і в подальшому стягувати аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі по 500 грн. щомісячно. Відповідач [PERSON]\~звернулася до\~суду із\~зустрічним позовом про зміну розміру стягуваних аліментів, стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що через півроку після розлучення син перейшов на проживання до [PERSON] і, щоб не травмувати дитину, вона цього не заперечувала, але постійно допомагала утримувати сина, давала йому гроші, купувала одежу, син часто приходить до неї, її батьків, де він зареєстрований. Позивач-відповідач не допомагав утримувати дочку, аліментів не сплачував і тільки у березні 2018 року заплатив заборгованість по аліментах у розмірі 18435 грн. на одну дитину. Враховуючи вимоги ст. 196 СК України просить стягнути 6272 грн. пені за період з 19.12.2014 року по 01.07.2018 року. Крім цього, зазначає, що на даний час матеріальний стан її сімї змінився. Дитина підросла, йде до школи, для її утримання відповідно потрібно більше коштів, зріс розмір прожиткового мінімуму. Розмір аліментів, призначених у 2014 році, не може забезпечити мінімальних потреб дочки, а тому він підлягає збільшенню. За таких обставин позивач змушена звернутися до суду й просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дочкою повнолітня, а також стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 04.04.2018 відкрито загальне позовне провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості по аліментах та зменшення розміру аліментів та призначено підготовче судове засідання на 10.05.2018 о 08:45год., яке за клопотанням представника відповідача відкладено на 30.05.2018. Ухвалою суду від 30.05.2018 закрито підготовче провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 26.06.2018 о 15:00год. Ухвалою суду від 09.07.2018 відкрито загальне позовне провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів, стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів та призначено підготовче судове засідання на 02.08.2018 о 09:15год. Ухвалою суду від 02.08.2018 закрито підготовче провадження та обєднано вказані позови в одне провадження та призначено обєднану справу до розгляду у відкрите судове засідання на 31.08.2018 о 13:00год., яке за неявкою сторін відкладено 24.09.2018 о 09:00год., яке за клопотанням представника позивача відкладено на 28.09.2018 о 09:10год., яке відкладено на 02.10.2018 о 10:10год. у звязку із зайнятістю судді у іншій кримінальній справі. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] первісний позов підтримали з наведених у позовній заяві підстав. Просять його задоволити в повному обсязі, а у зустрічному позові відмовити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися, однак подали суду заяву про слухання справи в їх відсутності, а також зазначили, що свої позовні вимоги підтримують в повному обсязі, вимоги [PERSON] визнають частково й не заперечують щодо звільнення його від сплати заборгованості по аліментах. В іншій частині позову, а також щодо стягнення витрат на правничу допомогу просять відмовити. Суд, заслухавши позивача та його представника по первісному позову, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.12.2014 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 16). Згідно рішення Калуського міськрайонного суду від 19.12.2014 (а.с. 54) з [PERSON] в користь [PERSON] стягуються аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], починаючи з 03.12.2014 року і до досягнення дітьми повноліття. На виконання даного рішення суду був виданий виконавчий лист № 345/5008 /14-ц. Окрім цього, судом встановлено, що фактично син [PERSON], [INFO] постійно проживає з батьком [PERSON] (а.с. 57), а дочка [PERSON], [INFO] з матірю [PERSON] (а.с. 55). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Розмір аліментів, що стягуються з батьків на утримання неповнолітніх дітей визначає ст. 183 СК України, яка вказує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до положень ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів суд керується ст. 182 СК України,\~згідно якої\~суд враховує:\~1)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із Законом України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2018\~рік» зріс розмір прожиткового мінімуму, а саме для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 972 грн. для дітей віком від 6 до 18 років, а з 01.12.2018 року 1014грн. При визначенні розміру аліментів, суд бере до уваги постійне зростання цін на продукти харчування, речі першої необхідності, одяг та ліки, тому витрати на дитину зростають пропорційно. Враховуючи наведене та вимоги законодавства, те, що відповідач не працює, не має постійний дохід, інших утриманців немає, виходячи із рівності батьків щодо утримання дитини, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] в частині стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дочкою повнолітня підлягає до задоволення. Суд вважає, що позов [PERSON] про зміну розміру аліментів задоволенню не підлягає, оскільки на час винесення рішення сину [PERSON] 03.08.2018 року виповнилося 18 років. Статтею 6\~СК України встановлено, що статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Крім цього, [PERSON] суду підтвердив, що на утримання дитини він добровільно сплачує 1000 грн. аліментів. Відповідно до ст. 195 ч. 3 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Згідно із довідкою-розрахунком заборгованості по аліментах по виконавчому документі №345/5008/14 від 19.12.2014 про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на утримання дітей вбачається, що станом на 01.04.2018 року борг становив 39935,48 грн. з яких сплачено 21500 грн. (а.с. 56). Ч. 2 ст.\~197\~СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. По-скільки, син [PERSON], [INFO], постійно проживає із батьком [PERSON],\~то суд\~ вважає,\~що його\~слід звільнити\~від сплати\~заборгованості \~за аліментами\~у розмірі\~18\~435\~грн. Відповідно до ст. 196 ч. 1 СК України,\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Як роз'яснено в абзаці 1 п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 р., передбачена ст.\~196\~СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Судом встановлено, що відповідач мав заборгованість по сплаті аліментів за період з 03.12.2014 року по березень 2018 року у розмірі 19467 грн., яку виплатив у березні 2018 року, а за квітень-серпень 2018 року виплатив у серпні місяці. Позивачем [PERSON] не наведено поважних причин несвоєчасної виплати аліментів на утримання дитини. Таким чином, суд вважає, що на суму заборгованості по аліментах утворилася пеня в розмірі 6272 грн., а саме : за 2014рік: за грудень 2014 року 467,5 грн. х 1% х 9 днів = 42 грн. За 2015рік: за січень 500,00 грн. х 1% х 31 днів = 155 грн.; за лютий 500,00 грн. х 1% х 28 день = 140 грн.; за березень 500,00 грн. х 1% х 31 днів = 155 грн.; за квітень 500,00 грн. х 1% х 30 день = 150 грн.; за травень 500,00 грн. х 1% х 31 днів = 155 грн.; за червень 500,00 грн. х 1% х 30 днів = 150 грн.; за липень 550,00 грн. х 1% х 31 днів = 155 грн.; за серпень 500,00 грн. х 1% х 31 днів = 155 грн.; за вересень 500,00 грн. х 1% х 30 день = 150 грн.;за жовтень 500,00 грн. х 1% х 31 днів = 155 грн.; за листопад 500,00 грн. х 1% х 30 день = 150 грн.; за грудень 500,00 грн. х 1% х 31 день = 155 грн. За 2016рік: за січень 500,00 грн. х 1% х 31 днів = 155 грн.; за лютий 500,00 грн. х 1% х 29 день = 145 грн.; за березень 500,00 грн. х 1% х 31 днів = 155 грн.; за квітень 500,00 грн. х 1% х 30 день = 150 грн.; за травень 500,00 грн. х 1% х 31 днів = 155 грн.; за червень 500,00 грн. х 1% х 30 днів = 150 грн.; за липень 500,00 грн. х 1% х 31 днів = 155 грн.; за серпень 500,00 грн. х 1% х 31 днів = 155 грн.; за вересень 550,00 грн. х 1% х 30 день = 150 грн.; за жовтень 500,00 грн. х 1% х 31 днів = 155 грн.; за листопад 500,00 грн. х 1% х 30 день = 150 грн.; за грудень 500,00 грн. х 1% х 31 день = 155 грн. За 2017рік: за січень 500,00 грн. х 1% х 31 днів = 155 грн.;за лютий 500,00 грн. х 1% х 28 день = 140 грн.; за березень 500,00 грн. х 1% х 31 днів = 155 грн.; за квітень 500,00 грн. х 1% х 30 день = 150 грн.; за травень 500,00 грн. х 1% х 31 днів = 155 грн.; за червень 500,00 грн. х 1% х 30 днів = 150 грн.;за липень 500,00 грн. х 1% х 31 днів = 155 грн.; за серпень 500,00 грн. х 1% х 31 днів = 155 грн.;за вересень 500,00 грн. х 1% х 30 день = 150 грн.; за жовтень 500,00 грн. х 1% х 31 днів = 155 грн.; за листопад 500,00 грн. х 1% х 30 день = 150 грн.; за грудень 500,00 грн. х 1% х 31 день = 155 грн. За 2018 рік: за січень 500,00 грн. х 1% х 31 днів = 155 грн.; за лютий 500,00 грн. х 1% х 28 день = 140 грн.; за квітень 500,00 грн. х 1% х 30 день = 150 грн.; за травень 500,00 грн. х 1% х 31 днів = 155 грн.; за червень 500,00 грн. х 1% х 30 днів = 150 грн.; Таким чином, з відповідача на користь позивача також слід стягнути пеню у розмірі 6272 грн. заборгованості за період з 03.12.2014 року по 01.03.2018, з 01.04.2018 по 01.07.2018 по несплаті аліментів в сумі 20967грн. Крім цього, сторони по справі просять стягнути і витрати за надання правничої допомоги, зокрема, [PERSON] - 3500грн., [PERSON] - 1500 грн. Статтею 133\~ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, у тому числі, на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3). Відповідно до положень частин 1 - 6 статті 137\~ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Частиною 8 статті 141\~ЦПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При подачі позовної заяви адвокатом [PERSON] подано розрахунок гонорару за правничі послуги на суму 3500грн., зокрема: консультація по заявленим позовним вимогам - 200грн., складання позовної заяви, в тому числі виготовлення копій та додатків - 1500грн., участь у судовому засіданні - 1800 грн. (а.с. 17, 18, 100-102, 110). Що стосується витрат на правничу допомогу [PERSON], то вони також підлягають до задоволення, так як документально підтвердженіна суму 1500 грн. (а.с. 67, 68, 69, 95). За правилами статті 141\~ЦПК України при розподілі судових витрат судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1500,00грн. судових витрат за надання правничої допомоги, а з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 1750,00грн. судових витрат за надання правничої допомоги та 704,80грн. судового збору. На підставі ст. ст. 6, 180, 182, 183, 192, 195, 196\~СК України та

Outcome: approved