Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

24.02.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16 листопада 1997 року вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач ніде не працює, добровільно не надає допомоги на утримання дітей. Діти проживають з нею, та знаходяться на її повному утриманні, на підставі чого просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей у розмірі 2000 гривень, до повноліття дітей. В судове засідання позивачка зявилася, позов підтримала у повному обсязі, та просила його задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце, день та час судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутністю суду не надав. За таких обставин, справа розглядається в порядку заочного розгляду, відповідно до ухвали суду від 30 квітня 2015 року. Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову частково. Судом встановлено, що 16 листопада 1997 року між сторонами був укладений шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис за № 52 та було видане Дніпровською селищною радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області Свідоцтво про одруження І-КИ № 045381 від 16.11.1997 року (а.с. 4). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження серії 1-КИ № 150309, видане Дніпровською селищною радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 28.02.2002 р. (а.с. 5) та доньку - [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження серії 1-КИ № 135349, видане виконкомом Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 14.08.2007 р. (а.с. 6). Шлюб між позивачкою та відповідачем не розірвано. Відповідач ухиляється від утримання дітей та не надає позивачці матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивачка просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень на утримання дітей. Але, виходячи з принципу справедливості, суд вважає, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Статтею 191 СК України, передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно зі статтею 5 частини 1 пункта 3 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 81, 88 Цивільно-процесуального кодексу України, позивач звільнений від сплати судових витрат при зверненні з позовом про стягнення аліментів та вони стягуються з відповідача. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Outcome: partial