Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

12 липня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 06.03.2008 р.. Мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося. Через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя з лютого 2017 подружнє життя припинили. Просить шлюб розірвати. Відповідач як батько дітей, добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не надає, тому просить стягувати з нього на її користь аліменти, на утримання дітей по 2000,00 грн. на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до їх повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилась, в наданій суду заяві позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Справу просила розглянути без її участі. Відповідач по справі у судове засідання не з'явився. В наданій суду заяві просив розглянути справу в його відсутності. Позовні вимоги визнав частково. Вказав, що не має офіційного місця роботи, погодився сплачувати аліменти на кожну дитину у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У відповідності до ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Суд дослідивши обставини та матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Встановлено, що 06 березня 2008 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], актовий запис № 75, що підтверджується свідоцтвом про шлюб(а.с. 8). Вони є батьками дітей - сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю, що підтверджується копією свідоцтва про народження(а.с. 9, 10, 13). Суд, згідно ч. 2 ст. 112 СК України, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка не бажає зберігати шлюб, а відповідач проти позову не заперечив, маючи таку можливість, зважаючи на зазначені у позові причини розлучення, суд доходить висновку, що сім'я сторін розпалась остаточно і відновлена бути не може, збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Згідно закону шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, таким чином позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Між сторонами не досягнуто згоди щодо участі батька в утриманні дітей, а тому аліменти слід стягувати за рішенням суду. Відповідно до частини 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2017 рік" з 1 грудня складає 1860 грн., а для дитини віком до 6 років - 1492 грн. Позивачкою не доведено можливості відповідача сплачувати аліменти у розмірі 2000 грн. на кожну дитину щомісячно, таких доказів не здобуто судом. З урахуванням того, що відповідач не має постійного місця роботи, доходу, а мінімальний розмір аліментів не може бути меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в тому розмірі в якому він визнав, а саме - на кожну дитину по 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення ними повноліття. Судовий збір, від сплати якого позивачка звільнена при зверненні до суду, в сумі 340 гривень слід стягнути з відповідача в дохід держави (частина третя статті 88 ЦПК України). Судові витрати позивачки підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до частини першої статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Слід допустити до негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць відповідно до вимог статті 367 ЦПК України.

Outcome: partial