Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт того, що її матір [PERSON], [INFO], померла 10 вересня 2015 року в м. Антрацит Луганської області; видати свідоцтво про смерть та провести державну реєстрацію смерті. В обґрунтування заяви [PERSON] посилалась на те, що вона разом із матірю [PERSON] мешкала за адресою: Луганська область, м. Антрацит, с. Кріпенське. У звязку із проведенням АТО за місцем їх мешкання заявник [PERSON] виїхала до міста Харкова та була взята на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Її матір [PERSON] у звязку із станом здоровя не змогла виїхати та залишилась на окупованій території. 10 вересня 2015 року [PERSON], перебуваючи в лікарні, померла. Заявнику були видані відповідні документи (лікарське свідоцтво про смерть № 131 від 11.09.2015, довідку про причини смерті № 131 від 11.09.2015) з відповідними печатками міністерства охорони здоровя ДНР. Заявник звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадщини, де їй було розяснено про необхідність надання документу на підтвердження наявності актового запису про смерть спадкодавця. На запит [PERSON] Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції було повідомлено, що державна реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою, або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті осіб, які померли на тимчасово неконтрольованій території України, може бути проведена відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами цієї території, за умови надання документів, що відповідають нормативним актам України. Лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] видано на тимчасово окупованій території, а тому не є дійсним і не є підставою для державної реєстрації смерті та видачі відповідного свідоцтва. За таких обставин лише суд є тим органом, котрий може забезпечити реалізацію законних прав громадянина України на спадкування в даній ситуації, адже іншого порядку встановлення факту смерті особи законом не передбачено. У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала доводи заяви, просила встановити факт смерті її матері, оскільки це необхідно для оформлення спадкових прав. Від заінтересованої особи - Комінтернівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника та ухвалення рішення на розсуд суду. Заслухавши прояснення заявника, допитавши в якості свідка [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. Заявник [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження заявника серії IV-УР № 1638875 та свідоцтвом про укладення шлюбу щодо підтвердження зміни прізвища дружини серії ІІ-ЕД № 301881 (актовий запис про шлюб № 107 від 17.12.1983, складений Кріпенською селищною радою м. Антрацит Луганської області). [PERSON], [INFO], ІІН [NUMBER], уродженка м. Нижній Тагіл Свердловської області, зареєстрована та мешкала за адресою: Дуганська область, м. Антрацит, с. Кріпенське, вул. Ломоносова,26. Заявником [PERSON] надані суду документи, з яких вбачається, що її матір [PERSON] померла 10 вересня 2015 року, перебуваючи на стаціонарі лікарні, причиною смерті вказано атеросклеротичний кардіосклероз, а саме лікарське свідоцтво про смерть № 131 від 11.09.2015, довідку про причини смерті № 131 від 11.09.2015. Всі ці документи складені відповідними органами міністерства охорони здоровя Луганської Народної республіки та скріплені печатками. Суд сприймає вказані документи як носії конкретної інформації факту смерті 10.09.2015 [PERSON], які ніким не спростовані, але при цьому не може визнати вказані документи належними та допустимими доказами, так як останні видані органами влади так званої «ЛНР», яка Постановою Верховної [PERSON] України визнана терористичною організацією. Постановою Верховної [PERSON] України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17 березня 2015 року № 254-VIII було визнати тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014р. № 120 Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами на тимчасово окупованій території, є недійсним і не створює правових наслідків. Як вбачається зі змісту\~наказу Мінюсту від 17.06.2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції»\~тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання деякими відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Донецької області, в тому числі міста Антрацит. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Враховуючи норми Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявником документів про відмову в реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. У відповідності до п. 8 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. З відповіді Комінтернівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 09.02.2016 за № 133/09-04-05 вбачається, що зареєструвати смерть [PERSON] на підставі наданих [PERSON] документів не можливо. Так, згідно з п. 1 наказу Міністерства юстиції України «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» від 17.06.2014 № 935/5 призупинено доступ користувачів до Державного реєстру актів цивільного стану громадян до закінчення антитерористичної операції на сході України, а також призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться в зоні проведення антитерористичної операції. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті здійснюється органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою, чи рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або проголошення її померлою. Наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 за № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, затверджено форми первинної облікової документації, зокрема лікарського свідоцтва про смерть (форми № 106/о) та фельдшерської довідки про смерть (форми № 106-1/о). Державна реєстрація смерті осіб, які померли на тимчасово неконтрольованій території України, може бути проведена відділом державної реєстрації актів цивільного тану, що знаходиться за межами цієї території, за умови надання документів, що відповідають нормативним актам України. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені в порядку, не передбаченому законом. Приймаючи рішення по суті заяви, суд враховує усі вищезазначені обставини, на які посилається заявник, та які мають безпосереднє відношення до справи, також бере до уваги показання допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON], онука [PERSON], який був присутнім на похованні, а також [PERSON], які є онукою [PERSON], її свекрухи [PERSON], які знали про тяжкий стан здоровя [PERSON], її перебування у лікарні, а також про її смерть, про яку їм повідомила заявниці по телефону. Таким чином, оцінюючи досліджені докази у сукупності, суд приходить до висновку про те, що є підстави для визнання того факту, що [PERSON] померла 10 вересня 2015 року в м. Антрацит Луганської області. У відповідності до\~ст. 11 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Вимоги [PERSON] щодо видачі свідоцтва про смерть та проведення державної реєстрації смерті заявлені безпідставно, а тому задоволенню не підлягають з наступних підстав. Так, згідно до п. 18\~\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року,\~\~рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно із \~ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. За таких обставин саме на Комінтернівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції покладені обовязки щодо державної реєстрації смерті особи та видачі відповідного свідоцтва. \~\~ На підставі викладеного,

Outcome: partial