Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

[PERSON] в особі свого представника [PERSON], діючої за договором про надання правової допомоги від 05.02.2014 року, звернулася до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду ССНВВ та ПЗ у м.Краматорську про встановлення факту, стягнення страхових виплат. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та показала, що 04.02.2014 року на ПАТ «НКМЗ» стався нещасний випадок з машиністом крану сталеплавильного цеху №1 [PERSON], внаслідок чого останній помер. Позивачка [PERSON] є дружиною загиблого, з яким знаходилась у шлюбі з 25.01.1989 року по день його смерті. Відповідачем було відмовлено позивачці у виплаті одноразової допомоги та однорічного заробітку відповідно до ст.ст.33, 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», у зв'язку з недоведеністю факту спільного проживання та перебування на утриманні. Однак, незважаючи на те, що подружжя [PERSON] були зареєстровані за різними адресами: вона - по [ADDRESS], він - [ADDRESS], фактично вони мешкали разом за останньою адресою, що підтверджується актом, показаннями свідків, договором купівлі-продажу від 05.03.2001 року, відповідно до якого позивачка є власницею житлового будинку по [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] перебуває на пенсії за віком, яка складає 1232 грн., інших доходів не має, тоді коли заробіток її чоловіка [PERSON] - 6000 грн., у зв'язку з чим можна вважати, що позивачка перебувала на утриманні свого чоловіка. На підставі наведеного представник позивача [PERSON] просить суд позов задовольнити, встановити факт постійного проживання однією сім'єю подружжя [PERSON] за адресою: [ADDRESS], стягнути з Фонду на користь позивачки одноразову допомогу на сім'ю померлого в розмірі п'ятирічної заробітної плати загиблого, а також однорічний заробіток померлого на користь позивачки, яка перебувала на утриманні свого чоловіка. Відшкодувати судові витрати. У судовому засіданні представник відповідача Вараксіна І.М. проти позову заперечувала та показала, що 28.04.2014 року до відділення Фонду звернулася жінка загиблого [PERSON] - [PERSON] із заявою про призначення їй страхових виплат, а саме - одноразової допомоги його сім'ї, який повинен бути не меншим за п'ятирічну заробітну плату загиблого, і однорічний заробіток потерпілого на кожну особу, яка перебувала на його утриманні. 29.04.2014 року відділенням Фонду було надано повідомлення про відмову у призначенні страхових виплат. Із документів наданих [PERSON] до відділення Фонду було з'ясовано, що подружжя були у зареєстрованому шлюбі, однак мешкали по різним адресам, тобто спільно не проживали та не вели спільного господарства. Також [PERSON] не перебувала на утриманні свого чоловіка, оскільки не є неповнолітньою чи недієздатною, її єдиним та основним джерелом існування є пенсія за віком. Просить в позові відмовити. Суд, вислухавши представників сторін, свідка [PERSON], яка у судовому засіданні показала, що знайома з [PERSON] з 1986 року по роботі у СПТУ №47 м.Краматорська. В 2005 році вона переїхала мешкати на [ADDRESS] та їхні з позивачкою будинки розташовані поблизу. В силу близьких стосунків спілкувалися, ходили один до одного у гості, у зв'язку з чим може чітко стверджувати, що подружжя [PERSON] та [PERSON] до смерті останнього мешкали разом у будинку [ADDRESS] та вели спільне господарство, свідка [PERSON], яка у судовому засіданні показала, що з 2003 року познайомилася з родиною [PERSON] на релігійному підґрунті, відвідували один храм, стали дружити сім'ями. З цього приводу підтверджує, що подружжя [PERSON] весь час їх знайомства мешкали [ADDRESS], незважаючи на те, що [PERSON] була зареєстрована по [ADDRESS]. Про цю квартиру їй відомо, однак там проживати можливості не було, оскільки там були відключені водопостачання, електроенергія, квартира потребувала ремонту, свідка [PERSON], яка у судовому засіданні показала, що працює лікарем-терапевтом, обслуговує певну територію міста, зокрема [ADDRESS] мешкала родина [PERSON]. По роду діяльності відвідувала останніх за викликами, у зв'язку з чим підтверджує дружина та чоловік [PERSON] мешкали однією сім'єю за вказаною адресою, мали спільний побут, добрі стосунки, дослідивши письмові докази - - ксерокопію паспорта позивачки [PERSON], згідно якому остання з 25.01.1989 року перебувала у шлюбі з [PERSON], з 06.08.1991 року зареєстрована у [ADDRESS] (а.с.4-9), - копію свідоцтва про шлюб, згідно якому подружжя [PERSON] одружилися 25.01.1989 року (а.с.10), - копію свідоцтва про смерть [PERSON], померлого [INFO] (а.с.11), - довідку КП «СЄЗ» про реєстрацію [PERSON] з дітьми за адресою: [ADDRESS] (а.с.12), - копію договору купівлі-продажу №1398 від 05.03.2001 року, посвідченого ТБ «Євгенія сервіс» та зареєстрованого у БТІ м.Краматорська, за яким [PERSON] набула право власності на домоволодіння по [ADDRESS] (а.с.13), - копію витягу з рішення Краматорського міського суду від 02.10.2006 року про визнання вищевказаного біржового договору дійсним та визнання права власності [PERSON] на будинок [ADDRESS] (а.с.14), - акт від 20.02.2014 року про фактичне проживання родини [PERSON], зокрема [PERSON] та [PERSON], по [ADDRESS] (а.с.15-16), - довідку УПФУ у м.Краматорську про розмір пенсії [PERSON] в сумі 1232 грн. (а.с.17), - довідку онкологічного диспансеру про перебування [PERSON] під наглядом з березня 2011 року, проведену операцію (а.с.21), - копію повідомлення відділення виконавчої дирекції Фонду у м.Краматорську від 29.04.2014 року про відмову з задоволенні заяви [PERSON] про страхові виплати, - копію довідки №19 від 28.03.2014 року про розмір середньої заробітної плати [PERSON] для розрахунку страхових виплат, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Як зазначається та не оспорюється сторонами, 04.02.2014 року на ПАТ «НКМЗ» у сталеплавильному цеху з машиністом крану [PERSON] стався нещасний випадок на виробництві зі смертельним наслідком. 17.03.20014 року був складений акт за формою Н-1, затверджений 18.03.2014 року в.о.заступника начальника теруплавління Держгірпромнагляду у Донецькій області. 28.04.2014 року до відділення Фонду звернулася жінка загиблого [PERSON] - [PERSON] із заявою про призначення їй страхових виплат, а саме - одноразової допомоги його сім'ї, який повинен бути не меншим за п'ятирічну заробітну плату загиблого, і однорічний заробіток потерпілого на кожну особу, яка перебувала на його утриманні. 29.04.2014 року відділенням Фонду було надано повідомлення про відмову у призначенні страхових виплат, у зв'язку з недоведеністю факту спільного проживання та перебування на утриманні. Згідно ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» страховими виплатами є грошові суми, які згідно із ст.21 цього Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Зазначені грошові суми складаються із: 1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата); 2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім'ї та особам, які перебували на утриманні померлого); 3) страхової виплати пенсії по інвалідності потерпілому; 4) страхової виплати пенсії у зв'язку з втратою годувальника; 5) страхової виплати дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності; 6) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу. Згідно ст.33 вказаного Закону у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсій згідно з підпунктом "д" пункту 1 ч.1 ст.21 цього Закону) мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті. Такими непрацездатними особами є, зокрема жінки, які досягли 55 років, і чоловіки, які досягли 60 років, якщо вони не працюють; непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право. Згідно ч.7 ст.34 вказаного Закону у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання розмір одноразової допомоги його сім'ї повинен бути не меншим за п'ятирічну заробітну плату потерпілого і, крім того, не меншим за однорічний заробіток потерпілого на кожну особу, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] на день смерті останнього перебували у зареєстрованому шлюбі. При цьому подружжя були зареєстровані за різними адресами: вона - по [ADDRESS], він - [ADDRESS], що стало однією з причин відмови Фонду у виплаті позивачки страхових виплат з огляду на те, що зазначені особи спільно не проживали, а значить не складали сім'ю. Позивачка [PERSON] стверджує, що вона та її чоловік [PERSON] мали сім'ю на підставі шлюбу та, незважаючи на різну реєстрацію, фактично мешкали разом по [ADDRESS]. Невизнання відповідачем факту спільного проживання подружжя [PERSON] змусило позивачки встановлювати даний факт в судовому порядку на підставі ч.2 ст.256 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ч.2 ст.3 СК України сім'ї складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Виходячи з показань свідків, досліджених письмових доказів, суд вважає доведеним той факт, що подружжя [PERSON] та [PERSON], які перебували у зареєстрованому шлюбі, на день смерті останнього - [INFO] постійно проживали разом за адресою: [ADDRESS]. Встановлення такого факту має для позивачки юридичне значення, оскільки дозволить їй отримати страхову виплати у вигляді одноразової допомоги на сім'ю померлого. З огляду на відмову відповідача у виплаті позивачки вищевказаної допомоги, права позивачки [PERSON] слід поновити та стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду ССНВВ та ПЗ у м.Краматорську одноразову допомогу на сім'ю померлого [PERSON] в розмірі 367015,20 грн., а саме: його середньомісячний заробіток 6116,92 грн. х 60 міс. (5 років) = 367015,20 грн. Стосовно нарахування та виплати однорічного заробітку потерпілого на кожну особу, яка перебувала на його утриманні, то в цій частині позову [PERSON] слід відмовити. Позивачка обґрунтовує свої вимоги тим, що досягла пенсійного віку, розмір її пенсії в сумі 1232 грн. значно менше заробітку її померлого чоловіка, який складав в середньому 6116,92 грн. До її витрат, окрім звичайних побутових, входили витрати на підтримання свого здоров'я, лікування, оскільки вона перебуває на обліку в онкологічному диспансері. Поняття непрацездатних осіб, які перебувають на утриманні, наведені у вищевказаній ст.33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», а також ст.75 СК України. Згідно ст.75 СК України право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Як встановлено, позивачка [PERSON] інвалідності не мала, отримувала пенсію за віком, яка складала 1232 грн. при прожитковому мінімумі на січень-лютий 2014 року 949 грн. Відомості про розмір додаткових видатків на лікування позивачкою не надано. Таким чином, пенсія позивачки [PERSON], яка була основним та єдиним джерелом її існування, забезпечувала їй прожитковий мінімум, встановлений законом, у зв'язку з чим немає підстав вважати, що позивачка знаходилася на утриманні свого чоловіка. На підставі наведеного, в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача однорічного заробітку потерпілого [PERSON] на користь [PERSON], як на особу, що перебувала на утриманні померлого чоловіка, слід відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» судові витрати в частині позову за матеріальними вимогами слід віднести за рахунок держави.

Outcome: partial