Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

У червні місяці 2014 року позивач звернувся із позовом до суду, який мотивує тим, що 07 листопада 2013 року з відповідачем був укладений договір транспортного засобу, предметом якого був автомобіль марки HYUNDAI Tucson, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. За умовами якого відповідач зобов»язується передати автомобіль позивачеві до 30 листопада 2013 року за визначену договором плату. Того ж дня на забезпечення виконання вказаного договору між ними було укладено договір про надання завдатку. На виконання вказаного договору ним було передано 07.11.2013 року відповідачеві в якості завдатку грошові кошти в сумі 30 000 грн. 25 листопада 2013 року автомобіль під керуванням відповідача зазнав механічних пошкоджень внаслідок, дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується постановою апеляційного Суду Хмельницької області від 04.04.2014 року. Згідно пункту 3 договору про надання завдатку від 07.11.20013 року у разі порушення зобов»язання за договором з вини кредитора він зобов»язаний повернути боржнику завдаток в подвійному розмірі, однак 29.11.2013 року відповідач повернув лише суму завдатку в одинарному розмірі в сумі 30 000 грн. Просить стягнути з відповідача кошти в сумі 30 000 грн, 2551 грн. три відсотків річних та індексації. В судовому засіданні представник позивач заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задоволити. Суду пояснив, що між сторонами на момент передачі коштів був укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу 07 листопада 2013 року у простій письмовій формі, його виконання забезпечували грошові кошти передані відповідачу в якості завдатку в сумі 30 000 грн., тому ці кошти підлягають поверненню, оскільки позивач придбавати пошкоджений автомобіль не бажає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у встановленому законом порядку. Подав до суду заперечення проти позову та просив відмовити у задоволенні позову, справу слухати у його відсутність. В поданих запереченнях посилається на те, що 07.11.2013 року із позивачем було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу предметом якого був автомобіль марки HYUNDAI Tucson, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно пункту 4.1 даного договору він зобов»язувався передати автомобіль покупцеві до 30.11.2013 року. 25.11.2013 року автомобіль зазнав механічних пошкоджень у дорожньо-транспортній пригоді не з його вини. У зв»язку із цим позивач [PERSON] відмовився від купівлі означеного автомобіля. Заслухавши доводи представника позивача та заперечення відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що сторони уклали договір купівлі-продажу транспортного засобу 07 листопада 2013 року, згідно умов якого продавець зобов»язувався передати автомобіль марки HYUNDAI Tucson, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] за 124 640 грн. у строк до 30 листопада 2013 року, що підтверджується письмовим договором та не заперечується сторонами. За умовами укладеного договору сторони визначили його вартість в сумі 124 640,0 грн. та продавець зобов»язувався з моменту укладення договору до моменту його передачі не здійснювати його пошкодження. Того ж 07 листопада 2013 року сторони уклали договір про надання завдатку з метою підтвердження укладення сторонами договору купівлі-продажу транспортного засобу. Умовами цього договору визначено, що в разі втрати, пошкодження, знищення предмета договору (з вини кредитора або за відсутності його вини) до моменту його передачі боржнику, боржник має право в односторонньому порядку відмовитись від договору. У разі припинення договору до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню кредитором боржнику протягом трьох діб. Означені обставини підтверджуються письмовим договором купівлі-продажу транспортного засобу, договором про надання завдатку, розпискою про отримання коштів від 07.11.2013 року, підписаних обома сторонами. 25 листопада 2013 року з вини водія [PERSON], в порушення ним п. 12.3 та 13.1 Правил дорожнього руху допустив зіткнення з автомобілем «HYUNDAI Tucson» державний реєстраційний знак [NUMBER], належний на праві власності [PERSON], внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, що підтверджується постановою апеляційного суду Хмельницької області від 04.04.2014 року. Внаслідок автопригоди позивач вказаний автомобіль купувати відмовився, що підтвердив у судовому засіданні його представник. 29 листопада 2013 року відповідач [PERSON] повернув [PERSON] завдаток у сумі 30 000 грн. Обгрунтовуючи позов, позивач посилається на те, що порушення зобов»язання сталося з вини кредитора в порушення вимог укладених договорів, тому просив стягнути 30 000 грн. додатково суму розміру завдатку, три відсотки річних від простроченої суми з урахуванням індексу інфляції. Однак такі вимоги позивача вимогам закону не відповідають. Згідно положень ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Відповідно до вимог частини 3 статті 571 ЦК України у разі припинення зобов»язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. Як достовірно установлено судом, що позивач не бажає придбавати транспортний засіб внаслідок його пошкодження не з вини самого відповідача, відповідач [PERSON] повернув завдаток в розмірі 30 000 грн., чого не заперечують обидві сторони, тому підстав для сплати додаткової суми в розмірі завдатку в сумі 30 000 грн. позивач не має, як відповідно не має і підстав для нарахування на вказану суму трьох відсотків річних та індексації. Відповідач не порушив зобов»язань за договором, згоден продати транспортний засіб, а умова договору про те, що в разі пошкодження транспортного засобу не з вини кредитора, виконана позивачем - [PERSON] відмовився від укладання договору, а відповідач йому повернув отриману ним суму завдатку в розмірі 30 000 грн. Підстав вважати, що порушення зобов»язання сталося з вини кредитора як вказано в договорі завдатку немає, позаяк така умова договору вимогам закону не відповідає відповідно до вимог частини 1 статті 203 ЦК України. Тому із наведених підстав у задоволенні позову слід відмовити повністю. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed