Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

що рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28.12.2016 р. задоволено позов [PERSON] й визнано за ним право власності на спадщину після смерті баби [PERSON], а саме на земельну частку (пай) розміром 39,00 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифіката про право на земельну частку (пай) серії ІФ № 013151. [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій зазначає, що судом не вирішено вимогу про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,70 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Войнилівської селищної ради і належала [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю, І-ІФ № 046247, який видано 26 квітня 2001 р. та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 445. Питання про ухвалення додаткового рішення просить розглядати без його участі. Відповідачі в судове засідання не зявились, хоча належним чином повідомлені. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28.12.2016 р. задоволено позов [PERSON] й визнано за ним право власності на спадщину після смерті баби [PERSON], а саме на земельну частку (пай) розміром 39,00 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифіката про право на земельну частку (пай) серії ІФ № 013151. Також [PERSON] заявлялась вимога про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,70 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку судом не вирішено. З матеріалів справи слідує, що 26 квітня 2001 р. спадкодавцю видано державний акт на право приватної власності на землю, яким посвідчено її право власності на земельну ділянку площею 0,70 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Войнилівської селищної ради. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно із розясненнями, наданими у абзаці першому пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визнання прав передбачено як спосіб захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У відповідності до ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторона подали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. За таких обставин по справі слід ухвалити додаткове рішення. На підставі викладеного й

Outcome: approved