Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, мотивуючи свої вимоги тим, що з 11.02.2014 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Під час проживання в шлюбі у них, [INFO], народився син [PERSON]. На даний час відповідач із сім'єю не проживає, син проживає з нею і знаходиться на її утриманні та вихованні. Позивач знаходиться в декретній відпустці по догляду за сином до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, тому позивач звернулась до суду з позовом та просила суд стягнути з відповідача на своє утримання аліменти в розмірі 300,00 грн. щомісячно починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином трирічного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, в позові просила розглянути справу у її відсутність (а.с.1). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що остання скористалась своїми процесуальними правами. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Суду пояснив, що не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дружини в сумі 200,00 грн., оскільки він не працевлаштований, проживає разом із батьками, які також не працюють, допомагає хворій матері, яка потребує постійного лікування. Крім того, просить суд взяти до уваги рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 22.04.2015 року про стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 450,00 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що у сторін, які перебувають в зареєстрованому шлюбі, [INFO] народився син [PERSON], батьком якого є відповідач [PERSON] (а.с.2,3). На даний час позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років, відповідач не проживає з позивачем однією сім'єю, не надає допомоги на утримання дружини. Відповідно до довідки №1136 від 23.04.2015 року, виданої Брацлавською селищною радою Немирівського району Вінницької області неповнолітній [PERSON] [INFO], проживає з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні (а.с.7). Згідно довідки, виданої Брацлавською селищною радою Немирівського району Вінницької області №729 від 18.03.2015 року [PERSON] з 31.05.2014 року та по даний час не працевлаштована (а.с.8). Згідно рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 22.04.2015 року з [PERSON] підлягають до стягнення на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 450,00 грн., щомісячно, починаючи з 26.03.2015 року та до досягнення сином повноліття (а.с.25). Відповідно до записів в трудовій книжці Серії [NUMBER], відповідач [PERSON] звільнений з посади охоронника ТОВ "Брацлав" 02.02.2015 року на підставі Наказу №22 від 21.02.2015 року (а.с.26). Обставин, які б доводили необхідність звільнення його від обов'язків утримувати дружину, судом не встановлено. Встановленим судом фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ст. ст. 75, 84 ч.2 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище позивачки та відповідача. Згідно ст. 80 ч.1,2 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи відповідач з 02.02.2015 року не працевлаштований. Проживає разом із батьками- матір'ю [PERSON], 1966 року народження та батьком [PERSON], 1961 року народження, які також не працевлаштовані. Мати відповідача [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в Цибулівській лікарні з хворобою серця, однак намагається працевлаштуватись щоб віднайти джерела заробітку для власного існування та утримання дитини і дружини (а.с.21-23,27). Таким чином, визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд, виходячи з матеріального становища сторін та враховуючи стан їх здоров'я, а також те, що відповідач в добровільному порядку не сплачує аліменти на утримання дружини виходячи із засад справедливості, а також рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 22.02.2015 року про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина, суд приходить до висновку, що 250,00 грн. щомісячно на утримання дружини до досягнення сином трьох років, буде достатньою, обґрунтованою та законною. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивачки суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає до стягнення сума судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial