Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Бущанської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, Здолбунівської районної державної нотаріальної контори, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про продовження строку для прийняття спадщини та скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 03.09.2019 року змінено процесуальний статус [PERSON] , [PERSON] з третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на співвідповідачів по справі. Також залучено до участі у справі у якості співвідповідача [PERSON] . Позовна заява [PERSON] мотивована тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина. Зазначає, що вона своєчасно протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не подала у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, так як їй було відомо про наявність заповіту на все майно батька, складеного 10.01.2007 року у Бущанській сільській раді на користь його сина [PERSON] . [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька, у зв`язку з чим останньому було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у тому числі і свідоцтво про право на спадщину за заповітом на цілу земельну ділянку площею 1,28 га., яка знаходиться на території Бущанської сільської ради Здолбунівського району та яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії РВ №02477. У вересні 2018 року позивач дізналася, що зазначений заповіт замість батька [INFO] року було складено її матір`ю [PERSON] , у зв`язку з чим рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 08.05.2019 року, заповіт визнано нікчемним. На звернення до нотаріуса за оформленням спадщини, їй було відмовлено у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. Враховуючи те, що пропущено строк прийняття спадщини позивач змушена звертатися до суду. Посилаючись на викладені обставини, позивач просила суд ухвалити рішення, яким визначити їй додатковий строк тривалістю чотири місяці для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане Здолбунівською районною державною нотаріальною конторою 04.03.2009 року згідно спадкової справи № 430 [PERSON] на земельну ділянку площею 1,28 га., яка знаходиться на території Бущанської сільської ради Здолбунівського району та яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії РВ №02477. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 05 серпня 2019 року відкрито провадження у вказаній справі. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. У поданій заяві від 16.10.2019 року позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розгляд справи проводити без її участі. Зазначила, що не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідачі та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилися, відзиви на позовну заяву не подавали. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , яка змінила своє прізвище на « [PERSON] » у зв`язку з укладенням 02.02.1991 року шлюбу з [PERSON] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.12.1967 року та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 02.02.1991 року. [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16.01.2007 року Бущанською сільською радою Здолбунівського району Рівненської області. За життя [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,28 га., яка розташована на території Бущанської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії РВ №02477 від 11.11.2001 року, майновий пай пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства ім. Франка с. Буща Здолбунівського району, на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії РВ № 0147933 від 18.02.2002 року та грошовий вклад, що належав останньому на підставі ощадкнижки, виданої на його ім`я. Згідно заповіту, складеного 10.01.2007 року у с. Буща Здолбунівського району Рівненської області від імені [PERSON] та посвідченого секретарем Бущанської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, [PERSON] заповів все своє майно сину [PERSON] . [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняв своєчасно, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 430, заведеної за його заявою від 12.07.2007 року. Зокрема [PERSON] , окрім іншого, Здолбунівською районною державною нотаріальною конторою 04.03.2009 року за реєстром №1-134 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на цілу земельну ділянку площею 1,28 га., яка знаходиться на території Бущанської сільської ради Здолбунівського району та яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії РВ №02477. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.07.2016 року. Після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 278/2016 року, згідно якої, із заявами про прийняття спадщини звернулися: дружина - [PERSON] , син - [PERSON] та мати - [PERSON] . Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 08.05.2019 року, яке набрало законної сили 11.06.2019 року, заповіт складений 10.01.2007 [PERSON] на ім`я [PERSON] , посвідчений секретарем Бущанської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області та зареєстрований в реєстрі за №4, визнано нікчемним. Ці обставини не доказуються у силу вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України. Державним нотаріусом Здолбунівської районної державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] . у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №374/02-31 від 02.07.2019 року. Згідно статей 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно з роз`ясненнями, наданими в п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Доводи позивача [PERSON] про поважність причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, суд вважає такими, які заслуговують на увагу, а тому вважає необхідним визначити їй додатковий строк для подання заяви тривалістю два місяці, після набрання рішенням законної сили. Щодо позовної вимоги [PERSON] стосовно визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого [PERSON] Здолбунівською районною державною нотаріальною конторою 04.03.2009 року за реєстром №1-134 на спадкове майно після смерті [PERSON] , суд виходить з наступного. Згідно ст.1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Пунктом 27 Постанови Пленуму Верхового Суду України №7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що у відповідності до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видано, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. З огляду на положення частини другої статті 215 ЦК України нікчемний правочин є різновидом недійсного правочину. Таким чином, позивачем доведено передбачені законом підстави для визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого [PERSON] Здолбунівською районною державною нотаріальною конторою 04.03.2009 року за реєстром №1-134 недійсним, що в повній мірі відповідає позовним вимогам. Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх часткового задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: partial