Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

07 липня 2016 року позивач звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом, яким просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS] та зняти відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування вимог зазначає, що є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] у вказаній квартирі зареєстрований, але в ній не проживає. Наявність реєстрації відповідача у помешканні створює для неї низку додаткових витрат з оплати комунальних послуг. Де фактично проживає відповідач н даний час їй не відомо, він добровільно відмовився від проживання у квартирі та не користується приміщенням без поважних причин з жовтні 2015 року. Вважає, що відповідач втратив право користування спірним жилим приміщенням. Позивач до зали суду не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач до суду не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» № 147 від 06 серпня 2016 року. У справі міститься згода відповідача [PERSON], посвідчена 05 жовтня 2016 року нотаріусом нотаріального округу міста Санкт-Петербург Російської Федерації [PERSON], у якій відповідач зазначає, що йому відомо про те, що у провадженні Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області перебуває цивільна справа про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації. Не заперечує проти визнання його таким, що втратив право користування квартирою 107 в будинку 50 по бульвару Морському в місті Маріуполі Донецької області, Україна. Представник третьої особи, Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради Донецької області [PERSON], діючий на підставі довіреності, до судового засідання не прибув, надавши заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи, Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області, до судового засідання не зявився по невідомим суду причинам, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Відповідно до ч.2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З особового рахунку Житлово-комунального підприємства «Азовжитлокомплекс» № 1020107, виданого 22 червня 2016 року, вбачається, що позивач [PERSON] є квартиронаймачем двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS], на підставі рішення виконавчого комітету № 234/1 від 28 серпня 1996 року. У спірній квартирі крім [PERSON] зареєстровані: [PERSON], [INFO] донька, [PERSON], [INFO] чоловік. Отже, позивач [PERSON] є належним наймачем та користувачем спірної квартири, яка належить до майна державного житлового фонду. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» розяснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Отже, виходячи з наведеного член сімї наймача житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сімї наймача понад шість місяців; по-друге, відсутність поважних причин його відсутності (не проживання) у цьому житлі. Відповідно акту, складеному Житлово-комунальним підприємством «Азовжитлокомплекс» 27 червня 2016 року, [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає з жовтня 2015 року. Доказів того, що відповідач [PERSON] з поважних причин не проживає у спірній квартирі суду не надано. Отже, враховуючи, що відповідач [PERSON] понад встановлені законодавством строки відсутній за місцем реєстрації без поважних причин, суд вважає можливим постановити рішення про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Відповідно до\~ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Тому дане питання не вимагає окремого вирішення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial