Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме, земельну ділянку площею 0,059 га, яка розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Глеваха, с/т "Глеваха-1", для ведення садівництва, державний акт на право власності на земельну ділянку серії І-ВК №060751, в порядку спадкування за законом після померлого 06.12.2016 року [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.08.1999 р. померла її бабуся [PERSON], після смерті якої, її син, батько позивача, [PERSON], фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав та був зареєстрований разом з померлою, [PERSON], за адресою: Київська область, Васильківський район, с.м.т. Глеваха, садовий масив «Глеваха 1», вулиця Лінія 4, буд. 50, але юридично не оформив. Як зазначає позивач, 06.12.2016 року, помер [PERSON], та [PERSON], прийняла спадщину після свого померлого батька, яку він фактично прийняв у спадщину після смерті своєї матері, [PERSON] Зі слів позивача, до спадкового майна мого батька входить земельна ділянка площею 0,059 га, яка розташована на території Глевахівської селищної рада, Васильківського району, Київської області, цільове призначення якої - для ведення садівництва, державний акт на право власності на земельну ділянку серії І-КВ № 060751, за № 659 від 27.12.2002 року, яка належала, його матері, бабусі позивача [PERSON] на праві приватної власності. 06.06.2017 року, [PERSON], звернулась до Приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Київської області із заявою про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON], однак постановою приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Київської області позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. У судове засідання представник позивача не зявився, надавши заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання також не зявився, подавши заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, відповідно до\~ ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 р. встановлювалося, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. При цьому в юридичній літературі того часу допускалась можливість фактичного вступу в управління спадковим майном шляхом проживанням в тому ж приміщенні та користування тими ж предметами, що раніше належали спадкодавцеві. За загальним правилом ЦК застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 01.01.2004, при цьому п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, передбачено, що правила книги 6 ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. З цього приводу необхідно керуватися розясненням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК слід розуміти таким чином, що правила книги 6 ЦК можуть бути застосовані лише до спадщини, яка відкрилася після 01.07.2003р. і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529-531 ЦК УРСР 1963 року. У відповідності до ч. 2 ст. 328 ЦК право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 81 Земельного кодексу України однією з підстав набуття громадянами права власності на земельні ділянки є прийняття спадщини. Відповідно до ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі\~ст.\~1258\~ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу вимог ч. 1 ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Відповідно до ч. 1\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Силу положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р. визначено, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину\~судовому розглядові\~не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом достовірно встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-РЦ №210589 (а.с. 6), [PERSON] є сином [PERSON]. Власником земельної ділянки площею 0,059 га, яка розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Глеваха, с/т "Глеваха-1", для ведення садівництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ВК №060751, є [PERSON] Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-БК №207590, [PERSON] померла 13.08.1999 р. (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ОК №385105, [PERSON] помер 06.12.2016 р. (а.с. 8). Відповідно до довідки СМ "Глеваха-1" №33 від 02.02.2010 р., [PERSON] є членом садового масиву і володіє земельною ділянкою №50 по лінії 4, с/т "Глеваха-1", смт. Глеваха, Васильківський район, Київська область, з 2001 р. (а.с. 19). З огляду спадкової справи № 19/2017, заведеної після смерті [PERSON], встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги та своєчасно звернулась з заявою про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Київської області позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів (а.а. 9). Таким чином, оскільки судом достовірно встановлено та підтверджено зібраними по справі доказами факт належності спадкодавцю [PERSON] спірної земельної ділянки та факт відсутності правовстановлюючого документа на останню, в звязку з чим позивач не може реалізувати своє право на оформлення спадщини та що стало передумовою відмови нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved