Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

07.11.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на своє утримання у твердій грошовій сумі. В обґрунтування\~позовних вимог [PERSON] зазначила,\~що з 15 грудня 2016 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який на даний час фактично припинений. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання не надає, хоча має таку можливість. Посилаючись на ці обставини, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (трьох тисяч) грн., до досягнення дитиною повноліття та на своє утримання, у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 (дві тисячі пятсот) грн., починаючи з 01.05.2018 року до досягнення дитиною трьох років. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні повні вимоги визнав частково, посилаючись на те, що після фактичного припинення шлюбних відносин з позивачкою та її переїзду до своїх батьків в смт. Казанку, він регулярно приїжджає до сина та добровільно надає матеріальну допомогу на його утримання та на утримання позивача, купує продукти харчування, одяг та іграшки. Вважає заявлену позивачем до стягнення суму аліментів занадто великою, що складає більшу половину його заробітку, при призначені розміру аліментів просив врахувати той факт, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки, крім того батько, який переніс тяжку хворобу та потребує тривалого лікування і фінансових затрат. Просив стягнути з нього на користь позивача на утримання сина аліменти в розмірі 2000 грн., щомісячно до досягнення ним повноліття та на її утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1000 грн. Вислухавши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку. За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі Конвенція), ратифікованої\~Законом України від\~\~17 липня 1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст.ст.1, 3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом. При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові\~та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому\~Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів. Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. \~\~\~Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти та готувати її до самостійного життя. \~\~\~\~Статтею 51 Конституції України та ст.180 СК України передбачений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти), згідно ч.3 ст.181 СК України, присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. \~\~\~\~Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі тоді, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За загальним правилом, передбаченим статтею 75 Сімейного кодексу України, встановлено, що дружина та чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. \~\~ Право на утримання має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. \~\~ В той же час, статтею 84 Сімейного кодексу України встановлено особливості надання утримання дружині з якою проживає дитина. \~\~\~Так, відповідно до правил частини 4 статті 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. \~Згідно з вимогами статей 77, 79, 80 Сімейного кодексу України утримання одному з подружжя за рішенням суду присуджується від дня подання позовної заяви, в грошовій формі та сплачуються щомісячно у частці від доходу другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. \~\~\~Отже, за змістом вказаних норм права, розмір утримання не пов'язаний з розміром доходу дружини, а залежить від можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу. Для виникнення права на утримання потрібна сукупність вказаних вище фактів, які має довести позивач. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 грудня 2016 року, але з вересня 2018 року разом не проживають (а.с.4). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (копії) серії І-ФП №264510 від 28.02.2017 року (а.с.5). Відповідно до акту підтвердження на предмет фактичного проживання складеного депутатом Казанківської селищної ради від 15.11.2018 року дитина проживає разом з матір'ю (а.с.12). Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку та отримує допомогу на дитину у розмірі 860 грн. (а.с.54). Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства Казанківської районної ради "Казанківський центр первинної санітарної допомоги" від 20.09.2018 року позивач [PERSON] хворіє на гіпотрофію, значний дефіцит маси тіла, метаболічна кардіопатія (а.с.6). З довідки виданої Обєднанням співвласників-багатоквартирного будинку «Чкалова, 78» від 30.11.2018 року вбачається, що [PERSON] проживає [INFO] кв.№108, крім того з ним проживають: батько - [PERSON] та мати [PERSON], які є пенсіонерами (а.с.28, 35). Відповідно до довідки виданої ТОВ СП «Нібулон» відповідач [PERSON] працює електрозварником на автоматичних та напівавтоматичних машинах 5 розряду та його заробітна плата за період з 01 червня 2018 року по 30 листопада 2018 року склала 108540 грн. 70 коп. (а.с.56). Таким чином, відповідач є працездатним та отримує систематичний дохід, розмір якого свідчить про те, що він може надавати допомогу на утримання дитини та дружини. В силу ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до Закону України від 07 грудня 2017 року №2246-VІІІ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років в Україні становить з 01.01.2018 року - 1492 грн., з 01.07.2018 року - 1559 грн., з 01.12.2018 року -1626 грн.; прожитковий мінімум на працездатну особу з 01.01.2018 року - 1762 грн., з 01.07.2018 року - 1841 грн., з 01.12.2018 року - 1921 грн. При визначенні розміру аліментів на утримання дружини, суд враховуючи розмір прожиткового мінімуму на працездатну особу та можливість відповідача сплачувати аліменти приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 2000 грн. на місяць. Стосовно розміру аліментів на утримання дитини, то суд виходячи з засад розумності та справедливості, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровий, працездатним та отримує систематичний дохід, вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати, повязані зі сплатою судового збору, в розмірі 704 грн. 80 коп.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial