Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини, в якій просить встановити факт народження дитини жіночої статі [INFO] у громадянки України [PERSON], [INFO], відомості про батька дитини вказати на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України - [PERSON]. В заяві посилається на те, що заявник народила дитину жіночої статі [PERSON] в пологовому будинку Дубосарської центральної районної лікарні. Заявник отримати свідоцтво про народження дитини у Захарівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області не може, оскільки факт народження дитини відбувся на території самопроголошеної Придністровської Молдавської Республіки, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий органами державної реєстрації актів цивільного стану України для здійснення державної реєстрації народження відповідно до статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Заявник у судове засідання не з'явилася, але попередньо надала до суду заяву в якій вказала, що вимоги заяви підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити та розглядати справу за її відсутності у зв'язку з віддаленістю місця проживання. Представник заінтересованої особи Захарівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області у судове засідання не з'явився, але попередньо надав до суду заяву, в якій вказав, що по даній справі заперечень проти заяви не має, просить розглядати справу без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], [INFO] народила дитину жіночої статі в пологовому будинку Дубосарської центральної районної лікарні, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 177 від 01.12.2018 року виданого Дубосарською центральною районною лікарнею (а.с. 4). Заявник зазначає, що отримати свідоцтво про народження дитини у Захарівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області не може, оскільки факт народження дитини відбувся на території самопроголошеної Придністровської Молдавської Республіки, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий органами державної реєстрації актів цивільного стану України для здійснення державної реєстрації народження відповідно до статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Згідно ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. При цьому, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ч. 1, 8 ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням є громадянином України з моменту народження. Відповідно до вимог ст. 13 Закону України "Про міжнародне приватне право" документи, видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. Відповідно до статей 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. У відносинах між Україною та Республікою Молдова застосовуються Договір про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах 1993 року та Конвенція про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року (далі - Конвенція), які містять положення про визнання офіційними документів, виданих на території однієї з Договірної Сторін, на території іншої Договірної Сторони. Так, згідно ст. 13 Конвенції встановлено, що документи, які на території однієї Договірної Сторони виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції та за встановленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних Сторін без будь-якого спеціального посвідчення. Документи, які на території однієї Договірної Сторони розглядаються як офіційні, користуються на територіях інших Договірних Сторін доказовою силою офіційних документів. Загальновизнаним суб'єктом міжнародного права є Республіка Молдова, складовою частиною якої є Придністровський регіон. Тому питання дійсності документів, виданих на території Р.Молдови, у тому числі поширення дії зазначених міжнародних договорів на документи, видані на території Придністровського регіону, визначаються республікою Молдова. Захарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області заявнику відмовлено у проведенні державної реєстрації народження її дитини, оскільки заявницею для підтвердження факту народження надано документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті» зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, та який виданий самопроголошеним державним утворенням Придністровською Молдавською Республікою, який не є суб'єктом міжнародного права та не визнаний міжнародним співтовариством, зокрема і Україною, що підтверджується листом № 93/60-42 від 22.01.2019 року (а.с. 3). Відповідно до абз. 1, 5 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. П. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд вправі встановити факт народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Судом встановлено, що встановлення факту народження дитини має для заявника юридичне значення, оскільки надасть можливість провести державну реєстрацію народження дитини та отримати свідоцтво про народження, а в подальшому реалізувати свої батьківські права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Аналогічні положення містить і Постанова Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Суд вважає, що наданих заявником та досліджених судом доказів достатньо для задоволення заяви в частині встановлення факту народження [INFO] заявником [PERSON] в пологовому будинку Дубосарської центральної районної лікарні дитини жіночої статі. Що стосується іншої частини вимог заявника, щодо зазначення відомостей про батька дитини - вказані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки зазначення вказаних відомостей можливе при здійсненні реєстрації дитини у Відділі ДРАЦС на підставі відповідних документів. Виходячи з наведеного, оскільки для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди, з метою захисту прав і свобод громадян України, якими є [PERSON] та її дитина, а також приймаючи до уваги, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати свідоцтво про народження доньки, виданого державним органом України, суд вважає за необхідне,

Outcome: partial