Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

27.04.2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в якому просить стягнути з [PERSON] щомісячно на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання в Сумському педагогічному університеті ім.. А.С. Макаренка, у розмірі ј частки від усіх виді його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до завершення навчання 30.06.2024 р., та додаткові витрати, викликані особливими обставинами, в розмірі 68200 грн. оплати за навчання та оплату гуртожитку. Позовні вимоги мотивує тим, що 07.08.1993 р. між нею (позивачкою) та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який навчається на першому курсі Сумського педагогічного університету ім. А.С. Макаренка на контрактній основі, денна форма навчання. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає. Вона (позивачка) не взмозі самостійно утримувати сина у зв`язку з тим, що йому необхідні кошти на навчання, на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники. Відповідач інших утриманців немає, в добровільному порядку аліменти на утримання повнолітнього сина не сплачує, тому вона звернулася до суду з вказаним позовом. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена, в письмовій заяві просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, стосовно заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в письмовій заяві просить справу розглядати без його участі, згоден сплачувати аліменти на час навчання в розмірі, що вказаний в позові. Третя особа в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. В судове засідання сторони не з`явились, про час і місце судового засідання повідомлені. В зв`язку з чим справа розглядається відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відсутність учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно із\~статтею 1 Закону України "Про охорону дитинства"\~дитинство - період розвитку людини до досягнення повноліття. Тобто до 18 років особа вважається такою, що в силу свого віку та не до кінця сформованого світосприйняття не здатна, зокрема і без шкоди самій собі, реалізовувати права і свободи, у зв`язку із чим потребує патронату. В той же час для вступу у доросле та самостійне життя необхідна певна соціальна адаптація, складовою якої є право на отримання спеціальної чи вищої освіти для подальшого працевлаштування. Реалізація права на освіту не є обов`язком, проте якщо особа до повноліття чи з настанням повноліття почала навчання на денній формі навчання, це значно обмежує її у можливостях на отримання доходів, які мають забезпечити покриття її необхідних побутових витрат. Згідно зі\~ст.\~\~199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право\~\~на\~\~утримання\~\~припиняється\~\~у\~\~разі\~\~припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Враховуючи правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6?1296цс15, при визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Згідно п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до положень частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах першій та другій\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року, справа № 199/9339/16-ц, провадження № 61-32330св18. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6). Встановлено, що [PERSON] [INFO] досяг повноліття, він навчається в Сумському державному педагогічному університеті імені А.С. Макаренка на 1 курсі на договірній основі, форма навчання денна, термін закінчення 30.06.2024 р. вартість навчання 68200 грн. за весь строк навчання, що підтверджується довідкою № 392 від 09.02.2021 р., копією договору про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною особою № 20607663 (а.с. 10, 15). Оплату за навчання сина на 1 курсі в розмірі 17050 грн. та проживання його в гуртожитку на 1 курсі в сумі 6400 грн. було здійснено матір`ю [PERSON] , що підтверджується квитанціями від 31.08.2020 р., 21.01.2021 р.,14.09.2020 р., 02.03.2021 р. (а.с. 17,18, 19). Встановлено, що у зв`язку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги, так як форма навчання денна, через денну форму навчання він ніде не працює, ніяких доходів не отримує, у нього відсутні власні кошти на навчання. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатним, інших утриманців немає, тому має можливість надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину [PERSON] , а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти за рішенням суду. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до змісту ч.2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків на повнолітніх дочку, сина, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як передбачено частиною 1\~статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Суд враховує матеріальне становище [PERSON] , який навчається на денній формі навчання, через денну форму навчання ніде не працює, ніяких доходів не отримує, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, так як у нього відсутні власні кошти на харчування, одяг, на оплату навчання, проживання в гуртожитку, на придбання навчальних приналежностей, проїзд до навчального закладу. Судом встановлено, що оплату за навчання сина на 1 курсі та проживання його в гуртожитку було здійснено його матір`ю (позивачкою), яка офіційно працює у ТОВ «Мануфактура стенли», отримує мінімальну заробітну плату. Також суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку щомісяця. Враховуючи ту обставину, що повнолітній [PERSON] навчається на контрактній основі, у зв`язку з денною формою навчання ніде не працює, власного доходу не має, та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, з урахуванням необхідності здійснення ним грошових витрат на харчування, одяг, оплату навчання, проживання, придбання навчальних приналежностей, оплати проїзду до навчального закладу, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, слід задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , який навчається, в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача щомісяця на весь період навчання сина, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. На думку суду, такий розмір аліментів буде розумним, достатнім, справедливим і відповідатиме інтересам як повнолітнього сина, який навчається, при цьому не порушуватиме прав та інтересів відповідача. Крім того, слід зазначити, що положення ч. 2\~ст.\~182\~СК України щодо визначення мінімального гарантованого розміру аліментів на утримання дитини не застосовується при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Щодо позовних вимог позивачки про стягнення з відповідача додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, в розмірі 68200 грн. за навчання та за оплату гуртожитку суд зазначає наступне. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку (сина) та його виконання регламентований нормами Глави\~16\~Розділу\~ІІІ СК України, які не встановлюють обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Статтею 201 СК України\~передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей\~187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Таким чином, у випадках, коли повнолітня дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, норми\~статті\~\~185 СК України\~не застосовуються. Вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину, передбачені\~статтею 185 ЦК України, можуть бути пред`явлені лише до досягнення дитиною повноліття, та не поширюються на правовідносини, які виникають між батьками та повнолітньою дитиною, яка продовжує навчання.\~\~ \~Такого тлумачення норм матеріального права дотримується і Верховний Суд, про що свідчить судова практика ( постанова Верховного Суду від 21.03.2018 року у справі № 478/2108/16-ц). Відповідно до вимог частини другої\~статті 185 СК України\~розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. При цьому навчання у вищих навчальних закладах для здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Зазначена правова позиція викладена зокрема у Постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №569/6838/15-ц, провадження № 61-22092св18, від 01.04.2020 року у справі № 521/16268/18. У зв`язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, в розмірі 68200 грн. за навчання та за оплату гуртожитку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 908,00 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 182, 191, 199, 200, 201 СК України,

Outcome: partial