Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

Позивач в грудні 2019 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив наступне. Відокремлений підрозділ ВО ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Торецьктепломережа» є структурним підрозділом обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуенерго», основною діяльністю якого є виробництво теплової енергії та надання її споживачам. Здійснюючи свою діяльність, ВО ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Торецьктепломережа» в опалювальний період 2017 року по 2019 року надавало теплову енергію у квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстрований [PERSON] і відповідно є споживачем теплової енергії. Однак, протягом тривалого часу відповідач несвоєчасно сплачував послуги з теплової енергії, внаслідок чого за період з 01.08.2017 року по 01.12.2019 рік утворилася заборгованість у розмірі 10969,14 грн. Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 11.01.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст. 280-282 ЦПК України не заперечує. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не прибув з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом надіслання судових повісток про виклик. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, тому суд розглядав справу на підставі ст.ст. 208-283 ЦПК України, заочно, у зв`язку з чим постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянув позовну заяву та додані до неї матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, дійшов наступного висновку. З матеріалів справи встановлено, що за адресою: [ADDRESS] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , за вказаним особовим рахунком здійснено розрахунок споживання теплової енергії нараховано плату за надання послуг в сумі 10969,14 грн., які постачались в період з 01.08.2017 року по 01.12.2019 року. Відповідно до довідки, наданої КП «Торецьккомсервіс» та Військово-цивільною адміністрацією м. Торецьк Донецької області №7/02-1.15 від 03.01.2020 за адресою: [ADDRESS] , з 15.12.1992 року зареєстрована [PERSON] . У зв`язку з цим суд зазначає. В силу дії ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ч.ч. 1 та 3 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Так, судом встановлено, що між ОКП «Донецьктеплокомуненерго» та [PERSON] договір про надання послуг не укладався, але в той же час одна сторона - Структурний підрозділ Виробничої одиниці обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Торецьктепломережа» надавав другій стороні - [PERSON] , як споживачу послуг за адресою: [ADDRESS] послуги з теплопостачання, а відповідач такі послуги прийняв, від їх отримання не відмовлявся. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що між відповідачем та позивачем було укладено договір № 5934 про розстрочення заборгованості та своєчасну оплату поточних платежів за послуги з теплопостачання. Згідно умов даного договору Відповідач визнає заборгованість за спожиту теплову енергію, що виникла станом на 01.08.2017 р. у сумі 4050,95 грн. та зобов`язався сплачувати її рівними частинами упродовж 24 місяців з 01.08.2017 р. по 31.07.2019 р. Свої зобов`язання за даним договором відповідачем не виконано. Таким чином судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини з надання послуг теплопостачання, в яких одна сторона зобов`язана надавати другій стороні послуги теплопостачання, а друга зобов`язана своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки в період з 30.07.2004 року по 01.05.2019 року визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а з 01.05.2019 року -новим Законом "Про житлово - комунальні послуги" №2189-VIII. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004 року (який діяв у період з 30.07.2004 року по 01.05.2019 року)плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" №2189-VIII від 09.11.2017 (діє з 01.05.2019 року) споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Нормою статті 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За нормами ст. 68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004 року, статті 9 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" №2189-VIII від 09.11.2017 споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зобов`язання, що винило між сторонами, є грошовим, тому наслідком їх невчасного виконання є застосування вимог ч.2 ст.625 ЦК України. Інфляційні втрати та три відсотки річних, передбачені наведеною вище нормою, за своєю правовою природою мають гарантувати право стягувача від знецінення невчасно одержаного ним виконання зобов`язання через прострочення боржника, і не є неустойкою (штрафом, пенею). Як встановлено судом, відповідач [PERSON] своєчасно отримані послуги не оплачувала, у зв`язку з чим за період з 01.08.2017 року по 31.07.2019 рік виникла заборгованість в сумі 13376,60 грн., яка складається з боргу за теплову енергію в розмірі 10969,14 грн., інфляційні збитки в розмірі 1772,76 грн., 3% річних в розмірі 634,69 грн. У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача [PERSON] на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго» ВО «Торецьктепломережа» заборгованість за надані послуги в сумі 10969 грн. 14 коп., інфляційні збитки в сумі 1772 грн. 76 коп., 3% річних у сумі 634 грн. 69 коп. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved