Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

У червні 2020 р. позивач [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 05 травня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного відділу юстиції у місті Києві, за актовим записом № 727 між ними, зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] .. Зазначає, що у спільному шлюбі позивач та відповідач вели спільне господарство та будували сімейні відносини, але через відсутність спільних інтересів, різних поглядів на життя та відсутнє взаєморозуміння, збереження сім`ї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С. від 18.06.2020 року відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін на 21.08.2020 року (а.с. 22-23). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце його проведення повідомлена за встановленим місцем реєстрації. В матеріалах справи наявна заява позивача [PERSON] в якій остання вказувала, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений за встановленим місцем реєстрації. В матеріалах справи наявна заява відповідача [PERSON] в якій останній вказував, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справах, суд прийшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, щопідлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено із матеріалів справи, сторонни перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05.05.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного відділу юстиції у місті Києві, за актовим записом № 727 (а.с. 10). Як зазначає позивач, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, разом не проживають, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має. За таких умов подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст. ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved