Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

31.03.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 974,49 грн., моральної шкоди в сумі 30000,0 грн., витрат на правову допомогу в сумі 1250 грн. та витрат на сплату судового збору в сумі 243,60 грн. завданих злочином. В судове засідання позивач не з»явився, про час та місце розгляду справи був попереджений належним чином, позов підтримав повністю, просив його задовольнити, а справу розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася повторно, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила(а.с.38,80). Судом з наданих позивачем доказів встановлено, що відповідно до вироку Краснолиманського міського суду Донецької області від 30.07.2013 року відповідача визнано винним та засуджено за ст. 128 КК України до покарання у вигляді 180 годин громадських робіт. В частині вирішення цивільного позову вирок суду скасовано та направлено на новий розгляд у порядку цивільного судочинства(а.с.5-17). Відповідно до ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Так відповідно до закону - ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. А ст. 1195 ЦК України - фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Крім того в силу ст.ст. 23, 1167 ЦК України моральна шкода (фізичний біль та страждання, завдані особі у зв»язку з пошкодженням здоров»я, душевні страждання у зв»язку з протиправною поведінкою по відношенню до нього або членів його сім»ї), завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Враховуючи те, що особа, винна у скоєнні злочину, в результаті якого було завдано шкоди здоров»ю позивача, встановлено - це відповідач, то саме він на підставі ст.ст.1166,1167,1195 ЦК України повинен відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану злочином. Відповідно до ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов»язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тобто провину відповідача у заподіянні шкоди здоров"ю позивача в результаті вчиненого відповідачем злочину встановлено. На підстав ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті порушення її прав. Моральна шкода полягає у : 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Але згідно ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При винесенні рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вказані приписи суд приходить до висновку про те, що як позивач не довів свої вимоги у повному обсязі, так і відповідач лише частково довів свої заперечення. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Факт заподіяння шкоди здоров»ю позивача( забій лівої половини грудної клітини,забій та садно лівої гомілки, закритий перелом лівої променевої кістки) саме відповідачем в результаті скоєння злочину доведено беззаперечно(а.с.5-11). Однак надані позивачем суду докази свідчать про те, що для лікування з цього приводу нею було придбано лише бинт гіпсовий, вату, бинт марлевий, кетанов(таблетки), сальцемін(таблетки) та мазь фіналгель(а.с.18), витрати на придбання яких, відповідно до наданих позивачем платіжних документів(а.с.19-24), становлять 168,20 грн., чого не заперечує власне як позивач так і відповідач(а.с.2,34-35). Тому, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди, завданої позивачу відповідачем, пов»язаної з витратами для придбання ліків, підлягають задоволенню частково в сумі 168,20 грн., бо необхідність придбання усіх інших медпрепаратів та загострення інших хронічних захворювань позивача не доведено останнім в судовому засідання. Тобто не знаходяться у причинно-наслідковому зв»язку з діями відповідача. Перевіряючи вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди та визначаючи розмір її грошового відшкодування, суд враховує вимоги ч.3 ст. 23 ЦК України про те, що правопорушення шкоду позивачу відповідачем було завдано з необережності, глибину фізичних та душевних страждань позивача, відсутність тяжких наслідків в результаті злочину, скоєного відповідачем, а також враховуючи вимоги розумності та співмірності, знаходить позовні вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 30000,0 грн. такими, що підлягають задоволенню частково в сумі 5000,0 грн., які в повній мірі на погляд суду компенсують її душевні страждання, які вона перенесла у зв»зку з отриманням тілесних ушкоджень середньої тяжкості. При вирішенні позову в частині відшкодування судових витрат, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору, а також з витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких належать : 1) витрати на правову допомогу ; 2) витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду ; 3) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведення судових експертиз ; 4) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчинення інших дій, необхідних для розгляду справи та ін. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Надані позивачем докази(а.с.1,25) документально підтверджують, що при зверненні до суду ним було сплачено судовий збір за розгляд позову в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 243,60 грн. та за надання правової допомоги ним було сплачено 1250 грн. Тому позовні вимоги позивача в цій частині також підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України та ст.ст. 4,5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн. за розгляд позову в частині відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, від сплати якого позивача при зверненні до суду було звільнено

Outcome: partial