Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу, яку мотивують тим, що з 16.10.2006 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. У них є спільна дитина донька [PERSON] , [INFO] . Зазначають, що на фактично на сьогоднішній день шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, а шлюб існує формально. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони зовсім різні люди за характерами, у них протилежні погляди на життя, різне відношення до сім`ї та подружніх обов`язків, що призвело до втрати взаєморозуміння та почуття любові один до одного. Заявники вважають, що їх сім`я розпалася і зберігати шлюб немає сенсу, оскільки примирення між ними неможливе. Щодо здійснення ними своїх батьківських прав відносно спільної неповнолітньої дитини та визначення її місця проживання, 09.05.2019 року вони уклали між собою договір. А тому на підставі вищенаведеного заявники просять суд розірвати шлюб між ними, а неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , залишити проживати разом із матір"ю. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала, з підстав, зазначених у ній, просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , залишити проживати разом із нею. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав. Просив суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] , неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , залишити проживати разом із матір"ю. Заслухавши пояснення заявників, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Відповідно до\~ч.1 та ч.3 ст.109\~СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. \~Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно роз`яснень, які містяться в п.8\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Судом встановлено, що 16.10.2006 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видане Глибокопотіцькою сільською радою Тячівського району Закарпатської області. У сторін є спільна дитина донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, сторони проживають окремо, спільного господарства сторони не ведуть. За твердженнями заявників причиною розірвання шлюбу є різні характери заявників, протилежні погляди на життя та різне відношення до сім`ї та подружніх обов`язків, що призвело до втрати взаєморозуміння та почуття любові один до одного у зв`язку з чим примирення між ними неможливе. Судом встановлено, що згідно письмового договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 09.05.2019 року , заявники досягли згоди щодо місця проживання дитини та участь у її вихованні того з батьків, хто проживає окремо. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам заявників, а тому шлюб підлягає розірванню. Стосовно вимоги про визначення місця проживання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , суд констатує, що така досягла 14 років, і відповідно до ч.3 ст. 160 ЦПК України, місце її проживання визначається нею самою, а тому вимога про визначення місця проживання неповнолітньої [PERSON] до задоволення не підлягає.

Outcome: partial