Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

27 березня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття, тобто до 30.01.2031 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.12.2013 року позивач уклала шлюб з відповідачем, від спільного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні типи характерів, між ними немає взаєморозуміння з питань укладу сімї, ведення спільного господарства, зникло почуття любові та поваги один до одного. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені на початку 2015 року, після чого відповідач матеріально не допомагає, не приймає участі у вихованні дитини, повністю усунувся від виховання та утримання дитини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити в повному обсязі, зазначила, що з грудня 2016 року відповідач не надає взагалі матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що згодний з тим, що повинен сплачувати аліменти на утримання дитини, але в розмірі ? частини заробітку, в звязку з тим, що в нього скрутне матеріальне становище, він хоча зареєстрований як фізична особа-підприємець, але з 2014 року не здійснює підприємницьку діяльність, офіційно не працює, має дохід тільки влітку приблизно раз на місяць, коли допомагає знайомому фарбувати машини, взимку взагалі не має жодного доходу, мешкає з матірю- пенсіонером, під час перебування в АТО постійно пересилав гроші на дитину. а зараз просто немає такої можливості. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються ст., ст. 180 - 182, 183 Сімейного Кодексу України У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9), яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, а тому суд вважає, що відповідач не виконує своїх батьківських обовязків належним чином без поважних причин, а за законом батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При визначені розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує обставини, визначені у ст. ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України. Позивач має дохід у вигляді пенсії по інвалідності внаслідок загального захворювання, є інвалідом ІІ групи, не працює, дитина проживає з позивачем (а.с.8, 16, 37). Відповідач є працездатною особою, офіційно не працює, має незначний нестабільний дохід, зареєстрований як фізична особа-підприємець, але згідно податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2014 - 2017 роки доходів від підприємницької діяльності в період з 2014 року по 13.07.2017 не отримував (а.с. 38- 47). В пункті 17\~ постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи наведене та матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача і вважає, що це має задовольнити потреби в матеріальному забезпеченні дитини.\~ Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08.07.2017 року, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, в даному випадку стягнення аліментів присуджується з 27.03.2017 року. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 640,00 грн.

Outcome: partial