Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

24.06.2020 року\~\~ [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що з листа Головного УПФУ в Одеській області від 11.03.2020 року № 695 йому стало відомо, що на підставі постанові ВП№ 60965475 від 05.02.2020 року з його пенсії примусово перераховуються гроші на рахунок Першого Малиновського ВДВС у м.Одесі ПМУЮ на виконання судового наказу Малиновського районного суду м.Одеси від 18.11.2019 року по справі 521/18055/19. Позивач стверджував, що він надає та надавав на час винесення судового наказу матеріальну допомогу на утримання дітей. Так, ним оформлена медична страховка в клініці " [PERSON] " на всіх дітей на період 2015-2020 років на суму 21 500 грн., придбаний одяг та взуття, побутова техніка (холодильник, побутової пилосос, кухонний комбайн, ноутбук, планшет і мобільні телефони), продукти, побутова хімія, ліки та інші необхідні речі для дітей. З кінця березня 2019 року по час звернення із даним позовом позивачем було витрачено на утримання дітей 50 000 грн. В листопаді та грудні 2019 року позивач особисто передав стягувачу [PERSON] 2\~500 грн. \~ \~ \~ \~ 22.01.2020 року стягувач повідомила позивача про стягнення з нього аліментів у судовому порядку. 30.01.2020 року та 27.02.2020 року позивачем зроблені грошові перекази стягувачу на суму 1780 грн., кошти отримані [PERSON] . Позивач вважав, що вищевикладені обставини не були враховано ДВС при визначенні розміру його заборгованості зі сплати аліментів. Так, позивач просить суд : - припинити, скасувати стягнення на підставі постанові ВП № 60965475 від 05.02.2020 року - визнати незаконними дій виконавчої служби щодо визначення суми заборгованості по аліментах - негайно повернути позивачу гроші, які були стягнути з його пенсії на підстави постанові ВП № 60965475 від 05.02.2020 року Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився. Дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали виконавчого провадження, витребувані за ініціативою суду, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 18.11.2019 року за судовим наказом Малиновського районного суду м.Одеси по справі 521/18055/19 з позивача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку позивача, щомісячно, але не менше 50 % розміру прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про державний бюджет» на кожну дитину, починаючи з 29.10.2019 року до досягнення дітьми повноліття. Так, за ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Судовий наказ набрав законної сили 18.11.2019 року. Відповідно до частини 7 статті 170 ЦПК України боржник із позовом про зменшення розміру аліментів не звертався. В порядку частини 8 статті 170 ЦПК України судовий наказ за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу не переглядався. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом (ст. 160 ЦПК України). Постановою державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) ВП № 60965475 від 22.01.2020 року відкрито виконавче провадження по виконання судового наказу. За супровідним листом від 22.01.2020 року постанова направлена сторонам виконавчого провадження. Докази направлення постанови боржнику рекомендованим поштовим відправленням, отримання позивачем постанови в порушення статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» матеріали виконавчого провадження не містять. Постановою державного виконавця від 05.02.2020 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, та інші доходи боржника. За розрахунком державного виконавця від 17.05.2021 року заборгованість по сплаті аліментів позивача виникла за період з 29.10.2019 року по 17.05.2021 року та складає 20 959,23 грн. \~ \~ \~ \~ За твердженнями позивача про наявність постанові ВП№ 60965475 від 05.02.2020 року про відкриття виконавчого провадження йому стало відомо лише 18.03.2020 року. Зазначене підтверджується листом Головного управління ПФУ в Одеській області № 695. Позивачем визнано, що про факт стягнення аліментів на утримання дітей в судовому порядку він дізнався від стягувача [PERSON] 22.01.2020 року. 30.01.2020 рок та 07.02.2020 року позивач здійснив грошові переводи стягувачу на загальну суму 1780 грн. в якості аліментів. Зазначене підтверджується квитанціями, наданими позивачем суду. Жодних інших доказів сплати аліментів у добровільному порядку чи за судовим наказом починаючи з 29.10.2019 року позивачем в процесі розгляду справи не надано. При вирішенні спору суд враховує, що відповідно до ч.2 статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника. За ч. 4 статті 19 вищевказаного закону сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. Жодні заходи на виконання вимог ч. 4 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» з часу, з якого боржник обізнаний про відкриття виконавчого провадження [PERSON] не вживались. За Конституцією України, ЦПК України обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання рішення суду є підставою для відповідальності, встановленої законом. Враховуючи наявність рішення суду у формі судового наказу, який набрав законної сили та підлягає виконанню у встановленому законному порядку законні підстави для припинення, скасування стягнення на підставі постанові ВП № 60965475 від 05.02.2020 року, негайного повернення позивачу коштів, які були стягнути з його пенсії на підстави постанові ВП № 60965475 від 05.02.2020 року відсутні. Зазначене узгоджується із практикою ЕСПЛ, за якою скасування акту державного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості, а формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення. Разом із тим, відсутність належного повідомлення позивача про відкриття виконавчого провадження призвела до неправильного визначення відповідачем розміру заборгованості боржника по сплаті аліментів, з урахуванням часткової сплати їх у добровільному порядку. Так, правильним способом захисту порушеного права, який може обрати суд в межах заявлених позивачем вимог є зобов`язання відповідача провести перерахунок в межах виконавчого провадження ВП60965475 заборгованості по аліментів з урахуванням сплачених боржником [PERSON] аліментів за січень 2020 року та лютий 2020 року у розмірі 1780 грн. Зазначене узгоджується із статтею 5 ЦПК України. Такий спосіб захисту порушеного права є ефективними, таким, що відповідає його змісту та системі права.

Outcome: partial