Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

14.10.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Центральної міської клінічної лікарні №16 м. Донецька про визнання незаконними наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Посилався на те, що він працює лікарем-ендокринологом у ЦМКЛ №16 м. Донецька з 01.06.2002 року. Наказом №2 від 16.07.2013 року йому було оголошено догану за неналежне виконання своїх функціональних обов'язків, невиконання вимог нормативних документів при веденні медичних прийомів. Крім того, наказом № 3 від 10.09.2013 року йому було оголошено догану за халатне відношення до службових обов'язків та притягнуто до матеріальної відповідальності за зберігання у службовому кабінеті препаратів інсуліну з простроченим терміном придатності на суму 1242 грн. Накладені дисциплінарні стягнення вважає незаконними. Вважає, що викладена інформація у наказі №2 від 16.07.2013 року та в акті від 01.07.2013 року не відповідає дійсності, а саме: в порушення вимог ст. 149 КЗпП України від позивача ніхто не забажав отримати письмових пояснень за результатами перевірки якості надання медичної допомоги хворим ендокринологічного профілю від 12.06.2013 року; в порушення вимог ст. 148 КЗпП України перевірку було проведено 12.06.2013 року, тоді коли наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності було видано 16.07.2013 року, тобто після сплину місяця з дня виявлення проступку. Також звертає увагу на те, що 12.06.2013 року проходила перевірка міським ендокринологом, заступник головного лікаря по поліклініці Михайлова Т.С. не приймала участі у цій перевірці. З його боку усі документи для перевірки були підготовлені у повному обсязі. А що стосується того, що у наказі вказано, що робота «Школи цукрового діабету» організована формально, відсутній план занять, не вказана тематика проведених занять, не відмічені дати відвідування пацієнтів, то у зв'язку з тим, що 13.06.2013 року адміністрація лікарні позбавила його кабінету, де проходили заняття з хворими, не є можливим належним чином проводити відповідні заняття по цій програмі, хоча він здійснює всі необхідні дії для вирішення даного питання. У наказі № 2 вказано на те, що позивач не взаємодіє з лікарями терапевтичного, неврологічного, хірургічного та офтальмологічного профілів. Дана інформація не відповідає дійсності, так як при виконанні своїх функціональних обов'язків по виконанню медичної допомоги хворим ендокринологічного профілю, він кожного пацієнта відправляє на консультації та огляди до лікарів зазначених вище профілів. Він зі свого боку здійснює всі можливі заходи спрямовані на якісне медичне обслуговування пацієнтів, звіти про здійснену роботу направляються головному лікарю-ендокринологу своєчасно, у повному обсязі. Також зазначає,що фамілії пацієнтів, які вказані у наказі не відповідають дійсності. Акт про відмову від дачі письмових пояснень було складено 01.07.2013 року, однак у цей день він був відсутній на роботі по поважній причині. Наказ №3 від 10.09.2013 року було видано на підставі службового розслідування по скарзі [PERSON] від 16.08.2013 року. Службове розслідування проводилось на підставі наказу ЦМКЛ№16 м. Донецька № 168 від 02.09.2013 року «про створення комісії по службовому розслідуванню». З цим наказом його ознайомлено не було, та про те, що проводиться службове розслідування у відношенні його професійної діяльності він не знав. За результатами службового розслідування комісією було складено акт від 06.09.2013 року, з яким його не ознайомила. В оскаржуваному наказі №3 від 10.09.2013 року вказано, що через те, що [PERSON] було видано прострочений інсулін лікарем-ендокринологом [PERSON], вона впала у гіпоглікемічну кому та була госпіталізована до ЦМКБ№3 м. Донецька. З даними обставинами позивач не згоден. [PERSON] перебуває на обліку у ендокринолога ЦМКЛ№16 м. Донецька з діагнозом - цукровий діабет 2 типу, на інсуліні, середнього степеня тяжкості, субкомпенсація. Переведена на інсулинотерапію з квітня 2013 року. [PERSON] було призначено інсулін комбі з дозировкою: 18 од. зранку та 12 од. ввечері, також їй було роз'яснено правильність прийому інсуліну, підбору інсулінових шприців, а також про правильне харчування при інсулінотерапії.31.07.2013 року на прийомі пацієнтки [PERSON] позивач у її медичній картці вказав про необхідність видати їй інсулін та його кількість. Інсулін усім пацієнтам видає, відповідно до рекомендацій вказаних у медичній картці хворого, медсестра ендокринологічного кабінету. На момент видачі пацієнтці [PERSON] в ендокринологічному кабінеті не було інсуліну з простроченим терміном придатності. Як стало відомо після, 31.07.20013 року [PERSON] було видано інсулін термін придатності якого закінчився 01.08.2013 року. 03.08.2013 році на черговому прийомі [PERSON] він дізнався про те, що вранці вона ввела інсулін шприцом на 40 од/мл., тоді як ним та лікарями міської ендокринології їй було рекомендована шприц на 100 од. Після введення інсуліну вона не поїла, що закономірно призвело до гіпоглікемічного стану. Після з пацієнткою знову було проведено роз'яснювальну бесіду, було видано інсулін та направлено до міського ендокринологічного відділення № 3 (про що по телефону позивач домовився з міським ендокринологом [PERSON] про госпіталізацію у той же день). Факт введення інсуліну шприцом по 40 од/мл (доза в 2,5 раз більша дозволеної) та пропуск прийому їжі відображено у виписці із клінічної лікарня №3 з 05.08.2013 року по 16.08.2013 року. Тому вважає, що тільки безвідповідальне відношення [PERSON] призвело до гіпогликемичної коми. У наказі № 3 від 10.09.2013 року вказано, що комісією ЦМКЛ№16 м. Донецька було складено акт перевірки інсулінів від 02.09.2013 року. З даним актом та з фактом проведення перевірки інсулінів його ознайомлено не було. Перевірка здійснювалось без його участі. У акті перевірки було вказано, що на момент перевірки було виявлено такі порушення: у наявності було препарат Епайдра с.17322В у кількості 4 флаконів з простроченим строком придатності до 09.2013 року на суму 1242 грн. та Уропресс с.60911 у кількості 10 флаконів з терміном придатності до 10.2013 року. Звертає увагу на те, що медичний препарат Епайдра з с.17322В у його кабінеті не зберігався та не отримувався медичною сестрою кабінету. На зберіганні знаходився лише препарат Епайдра с.1F3228. зі строком придатності до вересня 2013 року включно. Адміністрація лікарні забрала цей препарат з холодильника кабінету, чим позбавила пацієнтів можливості отримати ліки та сама нанесла збиток державі. Що стосується препарату Уропресс с.60911 на момент перевірки і по теперішній час строк придатності даного препарату по жовтень 2013 року. Відповідно до посадової інструкції у його обов'язки не входить видача та зберігання інсулінових препаратів. Він лише їх призначає, а медична сестра кабінету видає препарати. Отримує препарати головна медична сестра, після чого медична сестра його кабінету отримає їх у неї. Крім того, в оскаржуваному наказі № 3 від 10.09.2013 року вказано, що у зв'язку з виявленням у ендокринологічному кабінеті медичного препарату Епайдра лікарні спричинило збиток у розмірі 1242 грн., однак лікарня не здійснює закупку цих препаратів, тому відповідач матеріально не постраждав. Тому вважав неправомірним притягнення його до матеріальної відповідальності. Просив визнати незаконними накази № 2 від 16.07.2013 року та №3 від 10.09.2013 року. Рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 03 квітня 2014 року у задоволенні позову [PERSON] до Комунального лікувально-профілактичного закладу "Центральна міська клінічної лікарні № 16 м. Донецька" про визнання незаконними наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності відмовлено. В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Суд дав односторонню оцінку зібраним доказам. Відповідачем порушено порядок застосування дисциплінарного стягнення, фальсифіковані документи, в тому числі акт про відмову від надання письмових пояснень від 01.07.2013 року. Судом не прийнято до уваги, що вранці Павлова ввела інсулін шприцом на 40 од/мл., тоді як ним та лікарями міської ендокринології їй було рекомендовано шприц на 100 од. Після введення інсуліну вона не поїла, що закономірно призвело до гіпоглікемічного стану. Після з пацієнткою знову було проведено роз'яснювальну бесіду, було видано інсулін та направлено до міського ендокринологічного відділення № 3. Факт введення інсуліну шприцом по 40 од/мл та пропуск прийому їжі відображено у виписці у міській ендокринології з 05.08.2013 року по 16.08.2013 року. Тому вважає, що тільки безвідповідальне відношення [PERSON] призвело до гіпогликемичної коми. Загальну замову інсулінових препаратів проводить він, однак отримує препарати головна медична сестра, після чого медична сестра його кабінету отримає їх у неї. Лікар ендокринолог не є відповідальною особою за видачу медичних препаратів, контролю їх якості, в тому числі за строком придатності. Не прийнята до уваги посадова інструкція медичної сестри ендокринологічного кабінету. Суд помилково зазначає відповідальність лікаря-ендокринолога за контролем строків зберігання медичних препаратів. За це відповідає згідно посадової інструкції головна медична сестра. Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статей 11 , 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] працює на посаді лікаря-ендокринолога Центральної міської клінічної лікарні № 16 м. Донецька з 01.06.2002 року. Відповідно до посадової інструкції до обов'язків [PERSON] входить: 2.2. надавати консультативну ендокринологічну допомогу хворим на захворювання органів ендокринної системи та обміну речовин в поліклініці та в разі необхідності - вдома; 2.11. в роботі дотримуватись принципів медичної деонтології; 2.12. забезпечувати спадкоємність в роботі поліклініки та стаціонару з обов'язковим використанням галузевих стандартів медичних технологій; 2.13. працювати у тісному контакті з лікарями терапевтичного, неврологічного, хірургічного, офтальмологічного, рентгенологічного, імунологічного, ендоскопічного, фізіотерапевтичного профілів, лікарями з функціями діагностики тощо; 2.18. планувати роботу та щомісяця проводити аналіз її результатів; 2.19. вести лікарську документацію; 2.20. брати участь у поширенні медичних знань серед населення. Формувати у пацієнтів здоровий спосіб життя; 2.24. проводити аналіз захворюваності та розробляти заходи по профілактиці захворювань органів ендокринної системи та обміну речовин в районі діяльності закладу; 2.26 виконувати правила внутрішнього розпорядку закладу; 2.27. керувати роботою підпорядкованого середнього медичного персоналу та контролювати її. На [PERSON] покладена відповідальність за виконання посадових обов'язків. Лікар під час виконання своєї роботи повинен знати: чинне законодавство про охорону здоров'я та нормативно-правові акти, що регламентують діяльність органів управління та закладів охорони здоров'я, організацію ендокринологічної допомоги населенню (п.5.1.); організацію терапевтичної та ендокринологічної, швидкої та невідкладної медичної допомоги (п.5.4.); методику обстеження хворого (п.5.7); правила призначення та обліку наркотичних, токсичних та сильнодіючих препаратів (п.5.20.); правила оформлення медичної документації (п.5.22); правила медичної деонтології (п.5.28). Відповідно до п.4.2. робота лікаря - ендокринолога оцінюється керівником закладу відповідно до стандартів технологій лікувально-діагностичного процесу та показників його діяльності, основні з яких зазначених у п.4.3. 12.06.2013 року у центральній міській клінічній лікарні №16 у м. Донецьку міським ендокринологом [PERSON] та заступником головного лікаря по поліклініці Михайловою Т.С. проведена перевірка якості надання медичної допомоги хворим ендокринологічного профілю лікарем ендокринологом [PERSON]. Під час перевірки було виявлено,що лікарем ендокринологом не підготовлена медична документація,яка підлягала перевірці; не заведено журнал направлення пацієнтів з ендокринною патологією на 3 рівень надання медичної допомоги;робота «школи сахарного діабету» організована формально, відсутній план занять,не зазначена тематика уроків, не проводиться аналіз ефективності роботи школи; ведення первинної медичної документації лікарем ендокринологом не відповідає вимогам наказу міністерства охорони здоров'я, амбулаторні карти хворих не містять всіх необхідних показників,які були виявлені при їх огляді. Крім того,лікарем ендокринологом не в повній мірі виконуються функціональні обов'язки,передбачені його посадовою інструкцією, а саме:відсутня взаємодія з лікарями інших профілів,не проводиться аналіз захворювання та розповсюдження ендокринної патології по районі. В актах від 20 червня 2013 року та 2 липня 2013 року зафіксовано відмову [PERSON] надати письмові пояснення по виявлених порушеннях. За результатами перевірки, проведеної 12.06.2013 року [PERSON] було оголошено догану наказом №2 від 16.07.2013 року. За таких обставин,коли виявлено проступок 12 червня 2013 року , а застосовано дисциплінарне стягнення 16 липня 2013 року, відповідачем пропущено строк для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, у зв'язку із чим наказ є незаконним . Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що при перевірці 12 червня 2013 року було виявлено порушення посадової інструкції з боку [PERSON], однак так як пропущено строк для застосування дисциплінарного стягнення і це може бути самостійною підставою для відмови в позову, то в цій частині рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про визнання наказу незаконним у зв'язку із пропуском строку. Висновок суду про те, головний лікар дізналася про проступок після написання 17.06.2013 року заступником головного лікаря доповідної і саме з цього часу повинен рахуватися строк для притягнення до дисциплінарно відповідальності, суперечить нормам матеріального права. В наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності зазначено,що саме 12.06.2013 року при перевірці за участю представника адміністрації лікарні були виявлені порушення посадової інструкції з боку лікаря ендокринолога [PERSON]. Та обставина, що головному лікарю його заступником про виявлені порушення було доведено доповідною лише 17.06 2013 року,не може бути підставою для подовження строку для притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника. Перебування позивача у відпустці з 1 по 6 липня 2013 року в даному випадку не має правового значення, оскільки на час виявлення проступку 12 червня 2013 року та до часу накладення дисциплінарного стягнення позивач тривалий час працював,виявлені порушення не потребували перевірки і відповідач не був позбавлений можливості своєчасно видати наказ про застосування дисциплінарного стягнення. Судом також встановлено при проведенні службової перевірки за скаргою пацієнтки [PERSON] факт видачі їй 31.07.2013 року препарату інсулін інсуман комб 25 суспензія д/ін. 100 од/мл у флаконах с. 1F 110А терміном придатності до 01.07.2013 року в кількості 10 флаконів,тобто на 250 днів. Відповідно до перевірених амбулаторних карт та журналів видачі та обліку медичних препаратів з простроченим терміном зберігання препарат було видано і хворим [PERSON] і [PERSON] . Диспансерна група хворих відповідно до ф.30 «Д» облік лікарем-ендокринологом не здійснюється у відповідності з вимогами п.3.3. наказу МОЗ України від 23.03.2011 року № 160 «Про забезпечення хворих на цукровий діабет лікарськими засобами та виробами медичного призначення» критерії оцінки ефективності лікування лікарськими засобами не проводилась відповідно до п.1.2. цього наказу. У перевірених амбулаторних картах диспансерних хворих огляд носив формальний характер. Скарги не деталізовані, не збирається у повному обсязі анамнез, у цілому ряді випадків цукровознижувальні препарати виписуються без огляду, лише констатація виписаного препарату. Відсутній контроль за діями призначених препаратів та рівня глікозилированого гемоглобіна відповідно до клінічного протоколу затвердженого наказом МОЗ України від 12.05.2009 року № 356 « про затвердження протоколів надання медичної допомоги за спеціальністю «Ендокринологія». Халатність та відсутність контролю лікаря-ендокринолога за видачею цукровознижувальних препаратів Епайдр 100 од/мл у флаконах у кількості 4 штук, терміном придатності до 09.2013 року призвела до нанесення матеріального збитку лікарні. Зазначені результати службової перевірки,проведеної 6 вересня 2013 року, стали підставою для притягнення лікаря ендокринолога [PERSON] до дисциплінарної відповідальності в вигляді догани наказом № 3 від 10.09.2013 року. За встановлених обставин суд першої інстанції правильно дійшов висновку про те, що дисциплінарний проступок з боку позивача мав місце,оскільки згідно п.п.2.27 та 3.13 до обов'язків лікаря ендокринолога входить віддавати розпорядження підпорядкованому середньому медичному персоналу та контролювати його роботу. Доводи про те, що лікар не є матеріально відповідальною особою і не повинен контролювати строк дії лікарських препаратів,які знаходяться в його кабінеті і видаються хворим за його призначенням медичною сестрою правильно судом не прийняті до уваги, оскільки спростовуються встановленими обставинами. Доводи про те, що з позивача не вимагалось дати пояснення по виявленим порушенням, а тому наказ є незаконним,не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відсутність пояснень при наявності акту про відмову надати такі пояснення не перешкоджає застосуванню стягнення. Посилання на те, що контроль за строком дії препаратів здійснює старша медсестра та медсестра кабінету,лікар до цього не має відношення,не може бути прийнятим до уваги,так як посадовою інструкцією контроль за роботою підпорядкованого йому середнього медичного персоналу покладено саме на лікаря. Позивачем не надано належних та допустимих доказів, що спростовують наявність зазначених у наказі підстав для притягнення його відповідальності за наказом № 3 від 10.09.2013 року та вказують на порушення процедури притягнення до дисциплінарної відповідальності. Постановлене судом рішення в цій частині є законним і обґрунтованим. Вимоги матеріального і процесуального права при розгляді справи додержані. Доводи скарги не дають підстав для висновку, що судом допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, яке призвело чи могло призвести до неправильного вирішення спору в частині визнання незаконним наказу № 3 від 10.09.2013 року.

Outcome: partial