Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

09 жовтня 2015 року позивач звернулася до Володарського районного суду Київської області з названим позовом в якому вказала, що вона з відповідачем 27.10.2012 року уклали шлюб. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та не бере участі у її вихованні, не цікавиться її життям. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та стягнути аліменти на її користь на її утримання в сумі 700 гривень з дня предявлення позову до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач подала до суду заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі. Відповідач подав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. По справі встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 27 жовтня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Київській області, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 138289 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.9). Сторони разом не проживають. Відповідач [PERSON] надав до суду довідку про заробітну плату з місця роботи. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Ч. 4 ст. 84 СК України вказує, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та не залежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. У разі ухилення від цього обовязку кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначені розміру аліментів суд враховує, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Ст. 183 Сімейного Кодексу України вказує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до довідки № 26 від 16.10.2015 року [PERSON] працює в ТОВ "ІНТЕХБУД" з 03.09.2013 року та отримує заробітну плату в сумі 1300 гривень в місяць. З вищевказаної заробітної плати необхідно стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку, тож позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з [PERSON] аліментів на її утримання до досягнення дитиною тритрічного віку в сумі 700 гривень, не можуть бути задоволені в повному обсязі, виходячи з розміру заробітної плати відповідача. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial