Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить суд постановити рішення про стягнення із відповідачки аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Позов мотивувала тим, що відповідачка є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини у актовому записі про народження записано відповідно до ст..135 СК України. Рішенням Виноградівського районного суду від 02.07.2020 [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Розпорядженням голови Виноградівської РДА №235 від 04.09.2020 року над дитиною встановлено опіку, опікуном призначено [PERSON] . Дитина проживає разом із опікуном. Відповідачка не опікується дитиною та не бере участі у матеріальному її утриманні. Позивач подала письмову заяву, у якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідачка подала до суду письмову заяву, у якій просила розглядати справу без її участі, не заперечила проти задоволення позову. Відзиву на позов відповідач не подавав. Суд з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши подані на їх підтвердження докази, та вирішив наступне. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] , [INFO] , є рідною матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Рішенням Виноградівського районного суду у справі №299/959/20 від 02.07.2020 [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Розпорядженням голови Виноградівської РДА №235 від 04.09.2020 року над дитиною [PERSON] , [INFO] , встановлено опіку, опікуном призначено [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із опікуном. Відповідачка не опікується дитиною та не бере участі у матеріальному її утриманні. Відповідачка є здоровою, молодою людиною, здатною працювати та отримувати дохід. Інших утриманців відповідачка не має. Позивачка не повідомила розміру щомісячного доходу відповідачки, та джерела її заробітків. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 ч.1 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3--1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3--2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини . Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч.2 ст. 182 СК України). При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд взяв до уваги ту обставину, що дитина проживає разом із опікуном, яка забезпечує організацію її життя, виховання, веде догляд за нею та веде домашнє господарство. Запитуваний позивачкою розмір аліментів перевищує розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Тому, оцінивши подані позивачкою докази, суд констатує, що залишилася непідтвердженою обставина, що має юридичне значення для визначення розміру аліментів у сумі, який просить позивачка,\~ а саме достатність заробітку (доходу) платника аліментів (ч.2 ст.182 СК України). Відтак, з`ясувавши обставини, що мають юридичне значення, суд вирішив, що позов в частині запитуваного позивачкою розміру аліментів на дитину з урахуванням засад розумності та справедливості, слід задовольнити частково в розмірі по 1900 грн на дитину щомісячно. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивачку звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів (п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір»). Відтак, у зв`язку із задоволенням позову з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір за звернення до суду із майновим позовом за позовною вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини у визначеному законом розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: partial