Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

18.05.2021 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він є споживачем послуг з постачання природного газу до власного житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] . Номер особового рахунку № [NUMBER] . Так, 27 березня 2017 року позивачем було виявлено відсутність газопостачання до свого домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом серії ФО № 254 про припинення газопостачання від 27.03.2017 року. Підставою припинення (обмеження) газопостачання у акті зазначено порушення споживачем строків сплати за надані послуги з газопостачання. 25.02.2019 р. ТзОВ «Закарпатгаз Збут» звернулося з позовом до суду про стягнення із [PERSON] заборгованості за спожитий газ (справа № 300/185/19). Рішенням Воловецького районного суду від 31.07.2019 року у позові ТзОВ «Закарпатгаз Збут» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий газ в розмірі 6 381,38 гривень відмовлено повністю. Не погоджуючись із цим рішенням суду, ТзОВ «Закарпатгаз Збут» звернулося з апеляційною скаргою до Закарпатського апеляційного суду. Постановою Закарпатського апеляційного суду від 10.12.2020 р. ухвалено апеляційну скаргу ТзОВ «Закарпатгаз Збут» залишити без задоволення, а рішення Воловецького районного суду від 31 липня 2019 року залишити без змін. Посилається на те, що цими судовими рішеннями встановлено той факт, що у нього відсутня заборгованість за спожитий природний газ. Зважаючи на вищезазначені судові рішення, позивач 27.01.2021 р. звернувся з письмовим клопотанням до ТзОВ «Закарпатгаз Збут» про відновлення газопостачання до свого домоволодіння. У відповідь на звернення позивача, листом від 16.02.2021 р. засвідченого підписом директора Токарева О.В. було повідомлено, що ТОВ «Закарпатгаз Збут» звернулося до Верховного суду з касаційною скаргою на постанову Закарпатського апеляційного суду від 10.12.2020 р. та рішення Воловецького районного суду від 31.07.2019 р. по справі 300/185/19 та враховуючи, що остаточне рішення по справі не прийнято, відсутні підстави для відновлення газопостачання до домоволодіння позивача. Однак, позивач покликається на те, що ухвалою Верховного Суду від 19.04.2021 р. по справі 300/185/19, відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» на вищезазначені рішення суду. Враховуючи наведене, зазначає, що на протязі більше трьох років був безпідставно позбавлений можливості користуватися природнім газом для побутових потреб. Таким чином, просить суд, про зобов`язання відновити газопостачання до свого домоволодіння за адресою: [ADDRESS] та відшкодування матеріальних збитків в розмірі 10 000 гривень та моральну шкоду в розмірі 10 000,00 гривень. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи без його участі, позов підтримує. Представник відповідача ТзОВ «Закарпатгаз Збут» адвокат А.Горбатова в судове засідання не з`явилася, надала заяву про те, що не заперечує проти розгляду справи за наявними матеріалами справи, просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі із підстав викладених у відзиві. Представник відповідача АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України, відзив щодо позову не подавав. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є споживачем природного газу (особовий рахунок № [NUMBER] ) за адресою: : [ADDRESS] . АТ «Закарпатгаз» (оператор ГРМ) передає інформацію до ТзОВ «Закарпатгаз Збут», яке є постачальником, про об`єм та обсяг розподіленого природного газу споживачу [PERSON] , на підставі якої ТзОВ «Закарпатгаз Збут» здійснює нарахування за спожитий природний газ. Відносини між газопостачальним підприємством та фізичними особами, споживачами газу, з врахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/ газотранспортної системи, регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 № 2496 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за №1382/27827 (далі - Правила). Відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» та Правил розроблені умови Типового Договору, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] приєднався до вказаного Типового договору шляхом подання заяви - приєднання споживача до умов договору постачання природного газу, оскільки щомісячно споживав послуги з постачання природного газу до моменту припинення газопостачання до його домоволодіння. Відповідно до пункту 17 розділу ІІІ Правил, якщо побутовий споживач не здійснив оплату за спожитий природний газ протягом десяти днів після строку, визначеного договором постачання природного газу, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу шляхом направлення споживачу письмового повідомлення (з відміткою про вручення) з вимогою самостійно припинити споживання природного газу за рахунок перекриття запірного пристрою перед газовим приладом та допустити представника постачальника за пред`явленням службового посвідчення на об`єкт для пломбування запірних пристроїв, що має здійснюватися з дотриманням техніки безпеки. При цьому в повідомленні про припинення споживання природного газу постачальник має зазначити підстави та дату припинення газоспоживання, яка не може бути раніше ніж через три дні після дати отримання повідомлення. Постачальник має право здійснити заходи з припинення газопостачання споживачу через залучення до цих робіт Оператора ГРМ. Для цього постачальником має бути укладений з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам. При необхідності здійснення заходів з обмеження чи припинення газопостачання споживачу Оператором ГРМ постачальник надсилає Оператору ГРМ відповідне письмове повідомлення (з позначкою про вручення), копію якого надсилає споживачу (з позначкою про вручення), в якому повинен зазначити підстави припинення, дату та час, коли необхідно припинити розподіл природного газу на об`єкт споживача. У такому разі Оператор ГРМ відповідно до умов укладеного договору на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання, здійснює в установленому порядку припинення розподілу природного газу на об`єкт споживача, після чого повідомляє про це постачальника. Відповідно до пункту 25 розділу ІІІ Правил побутовий споживач є відповідальним за несвоєчасне та/або не в повному обсязі внесення плати за надані послуги з газопостачання. Згідно з пунктом 27 розділу ІІІ Правил постачальник є відповідальним за безпідставне припинення газопостачання. Пунктом 30 розділу ІІІ Правил визначено, що у разі коли між побутовим споживачем і постачальником не досягнуто згоди про надання послуг з газопостачання, розмір їх оплати, відшкодування збитків, спірні питання вирішуються в судовому порядку. Оператором газорозподільної системи на території Закарпатської області, який здійснює облік природного газу, є АТ «Закарпатгаз». Відповідно до статті 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем (далі - Кодекс), який затверджений постановою НКРЕКП № 2494 від 30 вересня 2015 року, та іншими нормативно-правовими актами. Пунктом 3 глави 1 Розділу І Кодексу передбачено, що його дія поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем. Відповідно до пунктів 1, 2 глави ІІ Розділу І Кодексу оператор ГРМ здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, яка видається Регулятором. Оператор ГРМ відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (будівництво) газорозподільної системи, яка на законних підставах перебуває у його власності чи користуванні, належну організацію та виконання розподілу природного газу. Пунктом 1 глави 7 розділу VІ Кодексу передбачено, що оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, зокрема, у випадку несвоєчасної та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; несанкціонованого відбору природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; несанкціонованого відновлення газоспоживання; в інших випадках, передбачених законодавством. Безпідставне припинення газопостачання - це припинення газопостачання споживачеві, здійснене незважаючи на те, що споживачем не порушуються умови договору про надання послуг з газопостачання, і воно здійснене з порушенням умов Правил надання населенню послуг з газопостачання. Із досліджених матеріалів справи з`ясовано, що 27 березня 2017 року працівниками ПАТ «Закарпатгаз» було припинено газопостачання до житлового будинку за адресою [ADDRESS] , про що складено акт серії ФО № 254 від 27 березня 2017 року. Відповідно до акту про про припинення газопостачання домоволодіння позивача, підставою припинення газопостачання зазначено порушення споживачем строків сплати за надані послуги з газопостачання. Також в акті зазначено, що абонент відмовився від підпису. (а.с.3). 25.02.2019 р. ТзОВ «Закарпатгаз Збут» звернулося з позовом до суду про стягнення із [PERSON] заборгованості за спожитий газ (справа № 300/185/19). Рішенням Воловецького районного суду від 31.07.2019 року у позові ТзОВ «Закарпатгаз Збут» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий газ в розмірі 6 381,38 гривень відмовлено повністю Як випливає з наявних матеріалів справи, 27 січня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до директора ТзОВ «Закарпатгаз Збут» із заявою про відновлення газопостачання із посиланням на рішення суду від 31.07.2019 року, що залишене постановою Закарпатського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року без змін. У відповіді директора ТОВ «Закарпатгаз Збут» адресованої [PERSON] , повідомлено, що ТОВ «Закарпатгаз Збут» звернулося до Верховного суду з касаційною скаргою на постанову Закарпатського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року та рішення Воловецького районного суду від 31 липня 2019 року по справі № 300/185/19 і оскільки, остаточне рішення суду по справі №300/185/19 не прийнято, у зв`язку з чим підстави для відновлення газопостачання до його домоволодіння відсутні. (а.с.5). Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 31 липня 2019 року, яке залишене без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року, у справі за позовом ТзОВ «Закарпатгаз Збут» до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 6381,38 гривень (справа №300/185/19), у задоволенні позову відмовлено. Відмовляючи у задоволенні позову про стягнення з [PERSON] заборгованості, суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що ТзОВ «Закарпатгаз Збут» не доведено належними, достатніми та допустимими доказами наявності у [PERSON] заборгованості за спожитий природний газ. Ухвалою Верховного Суду від 19 квітня 2021 року (справа 300/185/19) у відкритті провадження за касаційною скаргою вирішено: «Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» на рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 31 липня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.» (а.с.13). Рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 31 липня 2019 року та постановою Закарпатського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року, які набрали законної сили 10.12.2020 р., встановлено, що ТОВ «Закарпатгаз Збут» дійсно в період виникнення боргу, з 01 жовтня 2015 року по 31 березня 2016 року включно, неправомірно застосовувався при нарахуванні [PERSON] щомісячної суми оплати за послуги з постачання природного газу тариф - 7,1880 грн. за 1 куб.м. замість тарифу 3,60 грн за 1 куб.м. газу. Крім того, встановлено неправомірність дій щодо застосування при нарахуванні [PERSON] оплати за споживання послуг з постачання природного газу за весь опалювальний період, з жовтня 2015 року до березня 2016 року (включно) тарифу у розмірі 7,1880 грн. за 1 куб.м без врахування пільгової граничної роздрібної ціни на природний газ, яка діяла до 31.03.2016 р (включно), в зв`язку із чим виникла заборгованість в сумі 6381,38 гривень. Сума, яка повинна була нарахована ТОВ «Закарпатгаз Збут» [PERSON] за жовтень 2015 р. - березень 2016 р. становить 4751,28 гривень. Крім того, субсидія [PERSON] призначена по послузі газопостачання в сумі за жовтень 2015 р. в сумі 539 гривень, а за листопад 2015 р.- березень 2016 р. 843,87 грн. * 5 міс. = 4219,35 гривень (а.с.102-103). Період надання субсидії 6 місяців (539 грн. + (843,87 грн. * 5 міс). = 4758,96 грн. В силу положень ч.4 ст. 82 ЦПК України не потребує доказуванню обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Суд констатує, що припинення розподілу природного газу (газопостачання) до житлового будинку позивача [PERSON] є безпідставним, оскільки судовими рішеннями, які набрали законної сили, встановлено, що заборгованість у позивача за спожитий природний газ, яка стала підставою для припинення газопостачання до його будинку, відсутня. Отже, факт наявності порушень позивачем, які були підставою для припинення газопостачання, відповідачами не доведений. Враховуючи наведене, суд відхиляє доводи представника відповідача викладені у відзиві про те, що постачальником ТзОВ «Закарпатгаз Збут» правомірно застосовувалася для розрахунку вартості спожитого [PERSON] природного газу ціна в розмірі 7,188 гривень за 1 куб. м., а також те, що вказані рішення суду не змінюють та не скасовують заборгованість споживача природного газу [PERSON] перед постачальником природного газу - ТОВ «Закарпатгаз Збут», а виключно свідчать про відмову у стягненні такої заборгованості в судовому порядку. Оскільки такі висновки представника відповідача не ґрунтуються на законних підставах та не мають жодного доказового значення. Крім того, такі доводи спростовуються самим же відповідачем у листі директора ТОВ «Закарпатгаз Збут» у якому повідомляється споживача [PERSON] проте, що, оскільки остаточне рішення суду по справі №300/185/19 не прийнято, у зв`язку з чим підстави для відновлення газопостачання до його домоволодіння відсутні. (.а.с.5). За таких обставин, позивачем доведено належними та допустимими доказами безпідставне припинення постачання природного газу до місця його проживання та враховуючи, що газопостачання у домоволодінні позивача не відновлено, суд дійшов висновку що, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом зобов`язання відповідача АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» (до компетенції якого віднесена діяльність з відновлення газопостачання) відновити газопостачання у домоволодінні позивача за адресою: [ADDRESS] . Що стосується позовних вимог позивача щодо стягнення завданої моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн., суд виходить з наступного. Положеннями Кодексу газорозподільних систем, який затверджений постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 року передбачено, відшкодування споживачу збитків, завданих безпідставним припиненням розподілу природного газу (газопостачання), а також відшкодування моральної шкоди. Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). В обґрунтування вимоги про відшкодування завданих матеріальних збитків позивач [PERSON] вказує на те, що він, як побутовий споживач природного газу, був безпідставно позбавлений можливості користуватися природнім газом для побутових потреб. У звязку із чим, був вимушений нести незаплановані витрати за придбання електрообладнання для будинку, а саме котла на дровах, бойлера, плитки для приготування їжі, витяжної труби для котла, на підтвердження чого надав відповідні квитанції. (а.с. 46-52). Вказані докази не є належними та допустимими доказами, які можуть підтвердити вказані обставини чи встановити певні факти на підтвердження наявності причинно-наслідкового зв`язку, оскільки такі обставини могли виникнути з інших підстав ведення позивачем господарської діяльності та не залежати від дій відповідача. При цьому, внаслідок здійснених таких витрат, позивачем були набуті у власність матеріальні цінності для задоволення власних потреб, які з моменту придбання залишаються в його власності. Вказані витрати не можна віднести до витрат, здійснених для відновлення порушеного права на отримання природного газу від відповідача, а тому вони не є збитками. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення матеріальних збитків у розмірі 10 000,00 грн. задоволенню не підлягає. Що стосується позовних вимог позивача щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн., судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Визначаючи розмір спричиненої позивачу моральної шкоди, суд враховує, що в результаті відключення домоволодіння в якому проживає [PERSON] від газопостачання на протязі більше трьох років, позивачу неправомірними діями відповідача ТОВ «Закарпатгаз Збут» (яке, як постачальник надсилає Оператору ГРМ відповідне доручення про припинення споживача від газопостачання) було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, які він зазнав внаслідок вказаного відключення, неможливості користуватись природнім газом, що завдавало йому незручності у повсякденному житті, призвело до додаткових емоційних навантажень, слабкого стану здоров`я та хвороб, і необхідності витрачати додатковий час та зусиль з метою відновлення порушених прав, у зв`язку з чим був порушений нормальний порядок та спосіб його життя. Як наслідок, в періоди з 05.12.2017 р по 11.12.2017 р., 15.01.2018 р. по 29.01.2018 р., 04.11.2019 р. по 11.11.2019 р., 28.01.2020 по 11.02.2020 р., 12.08.2020 по 28.08.2020 р. знаходився на лікуванні в денному стаціонарі у лікарні з різними діагнозами хвороб, а також, 19.05.2021 р. був госпіталізований в терапевтичне відділення КНП Воловецька ЦРЛ, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] від 17.06.2021 р. Крім цього, суд враховує, що позивач є особою похилого віку, і з огляду на це потребував затрати більших зусиль для відновлення звичного ритму життя внаслідок неправомірних дій відповідача. Таким чином, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди відповідно до ст. 23 ЦК України та п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", виходячи при цьому із засад розумності та справедливості, суд вважає, що на відшкодування спричиненої моральної шкоди з відповідача ТОВ «Закарпатгаз Збут» на користь позивача необхідно стягнути завдану моральну шкоду в сумі 5000,00 гривень. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідає положенням п.3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial