Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

31 жовтня 2018 року акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з вказаним позовом до [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27 серпня 2012 року між банком та [PERSON] укладено договір, згідно якого їй надано кредит у розмірі 8100 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідачка зобов'язалася сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на умовах, передбачених договором. Однак, в порушення умов кредитного договору, [PERSON] погашення кредиту не здійснювала і станом на 31 серпня 2018 року має заборгованість по кредиту у розмірі 115421 грн. 47 коп. Посилаючись на викладені обставини, просив про задоволення позову. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином повісткою. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 27 серпня 2012 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, який складається із заяви позичальника разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами. Датою укладення договору є дата підписання позичальником заяви. На виконання умов договору, позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 8100 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, в обмін на його зобов'язання по поверненню кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 2,3 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до пункту 2.1.1.12.6. Умов, за користування кредитом банк нараховує процент в розмірі, встановленому Тарифами банку, із розрахунку 360 календарних днів у році, якщо інше не передбачено пунктом 2.1.1.12.13. Із заяви, підписаної [PERSON] вбачається, що вона ознайомлена та погоджується з Умовами надання вказаного споживчого кредиту. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, станом на 31 серпня 2018 року заборгованість за даним кредитним договором визначена у розмірі 115421 грн. 47 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом - 6351 грн. 52 коп., заборгованість за відсотками - 109069 грн. 95 коп. У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитор зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. За змістом ст.ст. 526, 527, 530, 612 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений сторонами строк, відповідно до вказівок договору та вимог Цивільного кодексу, одностороння відмова від виконання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 1056-1 ЦК України, встановлений кредитним договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що [PERSON] порушила умови кредитного договору, а тому вимоги про стягнення з нього заборгованості по кредиту у розмірі 6351 грн. 52 коп. є обґрунтованими. Разом з тим, суд вважає що банк збільшив розмір процентів в односторонньому порядку з порушенням умов договору та вимог чинного законодавства. З розрахунку позивача вбачається, що розмір ставки для нарахування процентів збільшено з 01 вересня 2015 року до 32,40 % річних, з 01 квітня 2015 року до 42% річних. Відповідно до частини першої статті 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на час підписання анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг) процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Згідно із частиною третьою цієї статті фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У частині четвертій указаної статті передбачено, що в разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. У разі підвищення банком процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Саме такий правовий висновок міститься в Постанові Верховного Суду України №6-1374цс17 від 11 жовтня 2017 року. В матеріалах справи відсутні будь-які докази погодження з відповідачкою збільшення процентної ставки. З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що з [PERSON] слід стягнути проценти за кредитом, виходячи з 27,6% річних: за період з 01 вересня 2014 року по 25 вересня 2014 року на суму заборгованості 6555 грн. 69 коп. тобто за 25 днів, що складає 125 грн. 65 коп. (6555 грн. 69 коп. х 27,6% : 360 х 25); за період з 25 вересня 2014 року по 26 жовтня 2014 року на суму заборгованості 6386 грн. 68, тобто за 31 день, що складає 151 грн. 90 коп. (6386 грн. 68 коп. х 27,6% : 360 х 31); за період з 27 жовтня 2014 року по 31 серпня 2018 року на суму заборгованості 6351 грн. 52, тобто за 1404 дня, що складає 6837 грн. 48 коп. (6351 грн. 52 коп. х 27,6% : 360 х 1404). Крім того, підлягають стягненню проценти, нараховані до 01 вересня 2014 року згідно розрахунку у розмірі 174 грн. 22 коп., а всього 7289 грн. 25 коп. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 13640 грн. 77 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 6351 грн. 52 коп., заборгованість за відсотками - 7289 грн. 25 коп. Позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 1762 грн. 00 коп., що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 208 грн. 24 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial