Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

04 лютого 2016 року позивач звернулася до суду із відповідним позовом, в якому просить визнати за нею - [PERSON] право власності в порядку спадкування на сертифікат на право на земельну частку (пай) із числа земель, переданих у колективну власність членам КСП «Довжанський» розміром 7, 38 в умовних кадастрових гектарах, після померлого чоловіка - [PERSON], що належав йому згідно із сертифікатом серії [NUMBER], зареєстрованого за № 85 від 24 травня 1999 року в книзі реєстрації сертифікатів. Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що [PERSON], її чоловіку, за життя належало право на земельну частку (пай) із числа земель, які перебувають у колективній власності КСП "Довжанський", площею 7, 38 в умовних кадастрових гектарах. [INFO] [PERSON] помер, не залишивши після себе заповіту. Позивач на час смерті [PERSON] постійно проживала разом з ним та фактично прийняла спадщину після останнього. Після смерті чоловіка позивачка забрала до себе на постійне місце проживання та зареєструвала за адресою: [ADDRESS], батька чоловіка - [PERSON], який помер [INFO] у віці 73 роки, не встигнувши прийняти спадщину як спадкоємець за законом після смерті сина. З метою оформлення спадщини після свого чоловіка [PERSON] у листопаді 2015 року звернулася до Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про прийняття спадщини. За результатами розгляду заяви та документів на спадкове майно державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області в порядку виконання обов'язків завідувача Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Борисенко К.В., [PERSON] у оформленні свідоцтва про право на земельну частку (пай) було відмовлено з огляду на те, що [PERSON] за життя не встиг отримати відповідний сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], про що було винесено відповідну постанову. Таким чином, позивач змушена звернутися до суду, оскільки її право не визнається і вона не може розпорядитися своєю власністю. Позивач [PERSON] у судове засідання 29.06.2016 року не з'явилася, надала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розгляд справи проводити без її участі. Представник Довжицької сільської ради Золочівського району Харківської області також не з'явився, через канцелярію суду надійшло клопотання від в.о. сільського голови Дон Л.М. про вирішення справи на підставі наявних у ній доказів, без участі представника сільської ради. Представник третьої особи - Відділу Держгеокадастру у Золочівському районі Харківської області у судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява від заступника начальника відділу Федоренко В.А. про розгляд справи без участі представника відділу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 27 лютого 1990 року, [PERSON] та [PERSON] 27 лютого 1990 року уклали шлюб, про що Феськівською сільською радою Золочівського району Харківської області у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний запис № 7. Після укладення шлюбу подружжя обрало спільне прізвище - [PERSON] (а.с.7) 28 січня 2000 року було укладено договір про оренду земельної частки (паю) між СК «Довжанський» в особі голови правління Борох М.Г., що є юридичною особою (надалі «Орендатор») та [PERSON], що є власником земельної частки (паю) в кооперативі (надалі- «Орендодавець»). Сторони домовились, що орендодавець має в земельній ділянці СК «Довжанський» земельну частку (пай) розміром 7, 38 умовних кадастрових гектарів, вартістю 22497 гривень, право на яку засвідчено Сертифікатом на земельну частку серії [NUMBER] від 08 червня 1998 року, який видано районною державною адміністрацією Золочівського району Харківської області. Протягом усього терміну дії цього Договору орендодавець утримується від використання належного йому права на виділення земельної частки (паю) в натурі. Договір укладено строком на 5 років. Щорічна орендна плата за земельну частку (пай) нараховується в розмірі 1 % вартості земельного Сертифіката - 225 гривень. Отримується по узгодженню сторін як в грошовій, так і в натуральній формах, продукцією згідно цін реалізації. Договір скріплено підписами сторін (а.с.15). 15 березня 2000 року укладено договір про оренду земельного паю між Товариством з обмеженою відповідальністю «Довжик» в особі директора Борох Миколи Григоровича, що є юридичною особою (надалі - «Орендар») та [PERSON], що є власником земельної частки (паю) (надалі- «Орендодавець»). У договорі вказано, що з метою підвищення ефективності господарського використання земельної ділянки орендодавець передає, а орендар приймає в оренду строком 5 років, з часу підписання договору, земельну ділянку загальною площею 7, 38 умовних кадастрових гектарів, вартістю 22497 грн. Право на земельну ділянку орендодавець засвідчує сертифікатом серії [NUMBER], що виданий 8 червня 1998 року районною державною адміністрацією Золочівського району Харківської області (а.с.14). Із копії листа начальника відділу Держземагенства у Золочівському районі Харківської області Трофімова В.П. від 06.11.2015 року № 370 вбачається, що виписаний сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім'я [PERSON] серії [NUMBER], зареєстровано у книзі реєстрації сертифікатів за № 85. Дата реєстрації сертифікату 24.05.1999 року. [PERSON] включений у список, який додається до державного акту на право колективної власності на землю КСП «Довжанський». Вартість земельного паю загальною площею 7, 38 в умовних кадастрових гектарах станом на [INFO] становить 50072, 79 грн. (а.с.13). Відповідно до довідки, виданої [PERSON], заступником директора СТОВ «Довжик» Борохом В.М., № 182 від 26.11.2015 року, за результатами жеребкування номерів земельних паїв, проведеного у 2014 році, земельному паю (ділянці), яка належала її померлому чоловіку [PERSON] присвоєно номер [NUMBER]. Довідку видано на підставі протоколу засідання по жеребкуванню номерів для кожного власника земельного сертифікату в межах Довжицької сільської ради в 2004 році затвердженого головою Золочівської РДА Алексейчуком В.В. та головою Довжицької сільради Світличним О.М. (а.с.15-21). Згідно із положеннями ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. У частині 1 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 закріплено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). У ч. 1 ст.3 вказаного Закону закріплено, що підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13 грудня 2003 року вбачається, що [INFO] у віці 44 роки помер [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть Довжицькою сільською радою Золочівського району Харківської області зроблено відповідний актовий запис № 49 (а.с.8). Відповідно до пункту 4 перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цьогоКодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином, до відносин, що виникли необхідно застосовувати положення цивільного законодавства, що діяло на момент смерті [PERSON]. Згідно із положеннями ст.ст. 524, 525, 526 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця. Згідно із положеннями ст. 529 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємцями першої черги є в рівних частинах діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були його дружина - [PERSON] та батько - [PERSON] Стаття 548 ЦК УРСР (1963 р.) передбачає, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У п. 1 ч. 1 ст. 549 ч.1 ЦК УРСР закріплено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до копії листа в.о. Довжицького сільського голови Таряник А.Я. вих. №02-21/484 від 28.10.2015 року, адресованому державному нотаріусу Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області, в порядку виконання обов'язків завідувача Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Борисенко К.В., останнє зареєстроване місце проживання померлого [INFO] [PERSON], [INFO], на день його смерті - [ADDRESS]. За однією адресою з [PERSON] на день його смерті були зареєстровані та проживали: дружина - [PERSON], сини дружини: [PERSON] та [PERSON]. За даною адресою протягом шести місяців з дня смерті [PERSON] були зареєстровані та проживали: дружина - [PERSON], сини дружини: [PERSON] та [PERSON], батько - [PERSON]. Згідно із копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13 січня 2004 року, [INFO] у віці 73 роки помер [PERSON], про що 13 січня 2004 року Довжицькою сільською радою Золочівського району Харківської області зроблено в книзі реєстрації актів про смерть актовий запис №05 (а.с.9). У ст. 551 ЦК УРСР (1963 р.) зазначено, якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Це право померлого спадкоємця може бути здійснене його спадкоємцями на загальних підставах протягом строку, що залишився для прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Таким чином, [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після [PERSON], який за життя був власником спірного майна. Відповідно до листа державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області в порядку виконання обов'язків завідувача Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Борисенко К.В. від 15.03.2016 року № 252/01-16 30.10.2015 року до Золочівської державної нотаріальної контори надійшла заява про видачу свідоцтва про право на спадщину від дружини спадкодавця [PERSON] - [PERSON]. Її було прийнято та зареєстровано в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ за 2015 рік за № 601та заведено спадкову справу № 287/2015 (а.с.34). Згідно із копіями витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 41969277 від 30.10.2015 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 43257286 від 15.03.2016 року, заведено у Золочівській державній нотаріальній конторі Харківської області 30.10.2015 року спадкову справу номер 58142779 у Спадковому реєстрі, номер у нотаріуса - 287/2015, спадкодавець [PERSON], 1959 року народження, який помер [INFO] (а.с.10, 35, 45-51). Згідно із копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області в порядку виконання обов'язків завідувача Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Борисенко К.В. від 12.11.2015 року № 1349/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Довжанський», розміром 7, 38 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), після померлого [INFO] її чоловіка [PERSON] з огляду на те, що сертифікат на земельну частку (пай) серії [NUMBER], що зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 24 травня 1999 року за № 85, не наданий спадкоємцем (а.с.22). Відповідно до письмових пояснень заступника начальника відділу Держгеокадастру у Золочівському районі Харківської області Федоренко В.А., [PERSON] має право на земельну частку (пай) у колективному сільськогосподарському підприємстві «Довжанський», яке підтверджене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованому за № 85 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Довжанський». [PERSON] отримав вищевказаний сертифікат на руки, що підтверджено його підписом у Книзі реєстрації сертифікатів (а.с.58). За таких обставин суд вважає доведеною ту обставину, що позивач, проживаючи разом із [PERSON] на момент його смерті та звернувшись до Золочівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини є такою, що прийняла спадщину, але в зв'язку з відсутністю сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованому за № 85 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Довжанський», не має іншої можливості оформити спадщину та захистити право власності. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину після чоловіка позивачки - [PERSON] та батька чоловіка - [PERSON] в порядку спадкової трансмісії, відсутні. Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню оскільки в судовому порядку визнається право на земельну частку (пай), так як сертифікат є лише основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), тому позовні вимоги в цій частині є необгрунтованими.

Outcome: partial