Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.11.1993р. по 10.12.2014р. В період перебування у шлюбі позивачкою та відповідачем було збудовано на отриманій для цілей будівництва земельній ділянці, площею 0,0863 га житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Відродження,13 в с.Студінка Калуського району Івано-Франківської області. Однак оформлення правовстановлюючих документів на вказане майно здійснене на відповідача. Позивачка вважає, що вказана земельна ділянка та житловий будинок є об»єктами спільної сумісної власності і підлягають поділу, виходячи з принципу рівності часток як таке, що набуте та збудоване сторонами за час шлюбу. Тому просить визнати за нею право власності на ? частину спірного домоволодіння та на ? частину земельної ділянки, площею 0,0863 га, на іншу частину вказаного майна просить визнати право власності за відповідачем. Позивачка подала до суду заяву, і якій позов підтримала, просить його задоволити, а справу розглянути у її відсутності. Просить також скасувати заходи забезпечення позову. Відповідач в судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву, в якій позов визнав, не заперечив проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав: Згідно п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст.69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Відповідно до п.22 цієї Постанови вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з»ясовувати джерело і час його придбання. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.11.1993р. до 10.12.2014 року /а.с.7/. За час перебування у шлюбі [PERSON] згідно рішення Студінської сільської ради від 09.11.2007р. дозволено будівництво індивідуального житлового будинку і господарських споруд на земельній ділянці, відведеній під будівництво розміром 0,0863 га в с.Студінка. /а.с.8-9/. У вказаний період сторонами збудовано житловий будинок з господарськими спорудами по вул.Відродження,13 в с.Студінка Калуського району. На ім»я відповідача [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,0863 га, що розташована в с.Студінка Калуського району, кадастровий номер 2622887401:01:001:0156 /а.с.10/. Також за [PERSON] 26.11.2015р. зареєстровано право власності на житловий будинок з господарською спорудою, що знаходиться вул.Відродження,13 в с.Студінка Калуського району Івано-Франківської області /а.с.11-12/. Вартість спірного майна згідно висновку ПП «Земексперт-Ф» від 14.11.2016р. /а. с.28/ становить 337750 грн. Оскільки добровільно спільно нажите майно сторони не розділили, то позивачка бажає розділити його у судовому порядку. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку(доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно із вимогами ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Також згідно ст.71 СК України майно, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що земельна ділянка площею 0,0863 га та розміщений на ній житловий будинок з господарською спорудою є об»єктами спільної сумісної власності подружжя. За таких обставин, враховуючи викладене суд вважає, що потрібно провести поділ вищевказаного майна подружжя у рівних частках між [PERSON] та [PERSON] Суд також вважає, що у відповідності до ст.154 ЦПК України слід скасувати заходи забезпечення позову, що були застосовані ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.11.2016р. На підставі викладеного, ст.ст.60-71 Сімейного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,

Outcome: approved