Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

08.11.2016 р. ПАТ КБ «Приват Банк» звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 17.09.2013 року між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір б.н., відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, позивач просив стягнути з нього на користь банку заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 23 351,32 грн., яка складається з: 1996,78 грн. - заборгованість за кредитом; 16 766,38 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000,00 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1088,16 грн. - штраф (процентна складова), а також судові витрати по справі у розмірі 1378,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав до суду належним чином оформлене клопотання, в якому просив суд розглянути справу без його участі. Заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволені. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що 17.09.2013 р. уклав з позивачем кредитний договір, при цьому був ознайомлений з умовами кредитування з використанням кредитної картки, строками погашення кредиту, розміром процентів та штрафів у випадку порушення зобов'язань тощо. За умовами договору отримав 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, деякий час погашав кредит, а у 2014 році припинив сплачувати платежі за договором у зв'язку з тяжким матеріальним становищем. Відповідач просив застосувати строки позовної давності, щодо стягнення пені та не стягувати з нього штраф у розмірі 500 грн., в решті позовних вимог визнав та не заперечував проти їх задоволення. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення за відсутності позивача, що не суперечить положенням ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 17.09.2013 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б.н., відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" визначено відсоткову ставку за користування кредитом у розмірі 2.5 % на місяць, або 30% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, строк внесення щомісячних платежів встановлено до 25 числа місяця, наступного за звітним. Крім того, визначено розмір пені та штрафу за несвоєчасне погашення заборгованості, а саме за кожен день прострочки кредиту та 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. на місяць за наявності прострочки за кредитом або процентами 5 та більше днів, якщо прострочка на суму більше 50 грн. Своїм підписом позичальник підтвердив, що вказана заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між ним і банком договір про надання банківських послуг ( а.с.5,6-7). Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, в обов'язки відповідача входить погашення заборгованості за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.( а.с.8-31) Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 1048 ч. 1 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Відповідач порушив умови договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати інших платежів передбачених його умовами, внаслідок чого, станом на 30.09.2016 року виникла заборгованість перед позивачем, а саме 1996,78 грн. - заборгованість за кредитом, 16766, 38 грн. - заборгованість за процентами, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.3-4). Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору, які складаються з: тіла кредиту - 1996,78 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 16 766,38 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню. Стосовно стягнення з відповідача пені, то позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в межах нарахованої пені за останні 12 місяців перед зверненням позивача до суду з наступних підстав. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність, зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній в Постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року N 6-116цс13, аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Відповідно до ч. 2 ст.3607 висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Таким чином, суд приходить до висновку, що до позовних вимог, відносно стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією, нарахованою за період з 01.04.2014 по 30.09.2016 у розмірі 3000,00 грн., має бути застосовано позовну давність строком в один рік, а розмір пені обмежено нарахованою пенею за останні 12 місяців перед зверненням кредитора до суду, а саме: з 08.11.2016 по 08.11.2016 р., що становить 1100,00 грн. Що стосується позовних вимог про стягнення на користь позивача штрафів за несвоєчасне виконання боржником своїх договірних зобов'язань, то суд вважає, що зазначені вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст.549 ЦК України різновидами неустойки є штраф та пеня, які обчисляються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, відповідно. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500грн.+5% від суми заборгованості. Враховуючи, що в порядку ч.2 ст.549 ЦК України штраф обчислюється лише у відсотках, то суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу за порушення зобов'язання за договором у розмірі 1088,16 грн. (процентної складової) підлягають задоволенню. Разом з цим, що стосується вимог про стягнення штрафу у розмірі 500 грн. (фіксованої частини), то дані вимоги суперечать положенням ч.2 ст. 549 ЦК України, а тому задоволенню не підлягають. На підставі ст. 88 ЦПК України на користь ПАТ КБ «Приватбанк» також підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору у розмірі 1378 гривень 00 коп.

Outcome: partial