Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину. Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В шлюбі у них народилася донька: - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 08 жовтня 2010 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 18.04.2011 року постановлено стягувати з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн., щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що в даний час відповідач має сплачувати більший розмір аліментів, оскільки дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні та розвитку. Просить суд, збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини з 750 грн. на 1100 грн. щомісячно, до досягнення [PERSON] повноліття. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 січня 2020 року розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. До початку судового засідання позивач подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач до початку судового засідання подав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає частково в розмірі 1000 грн. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із матеріалів справи вбачається, що у спільному подружньому житті у сторін народилась дитина: [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, однак, рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 08.10.2010 року шлюб між ними було розірвано (а.с.9). Рішенням Богунського районного суду місті Житомира від 18.04.2011 року, також постановлено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі по 750,00 грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову 12.01.2011 року і до досягнення дітьми повноліття.(а.с. 10). Як вбачається з матеріалів справи на підставі вище вказаного рішення було видано виконавчий лист (а.с.11). Крім того, судом встановлено, що згідно Свідоцтва про зміну імені прізвище відповідача було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.6). Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд вважає доведеним, що у зв`язку з збільшенням потреб та розвитку дитини, підвищенням рівня прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, матеріальний стан позивача погіршився, розмір аліментів, що стягуються з відповідача, не відповідає звичайним потребам неповнолітньої дитини, а тому позовні вимоги позивача [PERSON] щодо збільшення розміру аліментів є обґрунтованими. Відповідачем не надано суду доказів наявності на його утриманні інших дітей тощо. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, а також визначений Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а також наявність у відповідача двох неповнолітніх дітей від іншого шлюбу (а.с.25-26). Крім того, з довідки про доходи [PERSON] , вбачається, що останній в період з жовтня 2018 року по вересень 2019 року, отримав доходу в розмірі 49 886,86 грн. (а.с.27). Таким чином, суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд не бере до уваги доводи позивача в обґрунтування розміру аліментів в розмірі 1100 грн. на дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки, на думку суду, вказана сума є дещо завищеною, та належним чином не доведена наявність саме таких витрат у [PERSON] на утримання дитини. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 768,40 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial