Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

09.12.2014 року [PERSON] звернувся з позовом до суду про відшкодування матеріальних збитків та моральної ( немайнової) шкоди, спричинених залиттям його квартири. Неодноразово змінюючи та уточнюючі позовні вимоги протягом усього часу розгляду справи, позивач [PERSON], пред*являючи вимоги до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] просить: - відшкодувати матеріальну шкоду від залиття його квартири в розмірі 10000 грн.; - відшкодувати моральну шкоду в розмірі 6000 грн.; - заборонити здачу в найм студентам та іншим особам в квартирі № 31 до тих пір, коли не буде відремонтована власниками кімнат система водовідведення в цій квартирі; - зобов*язати власників кімнат в квартирі № 31 в терміновому порядку відремонтувати пошкоджені дах, стелю, стіни в кухні, туалетній кімнаті, між кухнею та туалетом; - у випадку, якщо найняті робітники пошкодять його сантехніку, негайно замінити їх на нові та встановити на тому ж місці; - компенсувати понесені витрати за проведення експертизи 7622,88 грн.; - відшкодувати витрати на інформаційно-технічне забезпечення. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилається на ті обставини, що 01.12.2014 року його квартиру № 29 було залито з квартири № 31, де мешкають відповідачі, які є власниками квартири і це підтверджується актом. Також, після цього залиття його квартиру неодноразово відповідачі також заливали, що підтверджується актами від 16.05.2015 року, 14.09.2015 року, 05.08.2016 року, 31.10.2016 року, 17.05.2017 року. Просить відшкодувати йому матеріальну шкоду від залиття, яку оцінює у розмірі 10000 грн. після залиття 01.12.2014 року та від 16.05.2016 року. (а.с. 86 т.1) та моральну шкоду в розмірі 6000 грн., оскільки внаслідок залиття йому с причинені моральні та фізичні страждання, які виразилися у фізичних і душевних стражданнях, негативних емоціях і переживаннях у зв'язку з пошкодженням майна та неможливістю нормально користуватися ним, порушенням звичного способу життя, необхідності додаткових зусиль для його нормалізації. Внаслідок неправомірних дій відповідачів позивач та його дружина позбавлені нормальних умов проживання тому що квартира втратила нормальний, звичний вигляд, що негативно впливає на їх психоемоційний стан. Також, в позові вказує, що і останні роки відповідачі продовжують заливати його квартиру, у зв*язку з чим він заявив вимоги про заборону здачу в найм студентам та іншим особам в квартирі № 31 до тих пір, коли не буде відремонтована власниками кімнат система водовідведення в цій квартирі; - зобов*язати власників кімнат в квартирі № 31 в терміновому порядку відремонтувати пошкоджені дах, стелю, стіни в кухні, туалетній кімнаті, між кухнею та туалетом; - у випадку, якщо найняті робітники пошкодять його сантехніку, негайно замінити їх на нові та встановити на тому ж місці. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні з позовними вимогами не погодилась, вказуючи, що вона є власником лише однієї кімнати в квартирі № 31 по [ADDRESS], [PERSON] не проживає в даній квартирі та не є її власником, [PERSON] померла і пред*явлення позову до неї є знущанням з боку позивача. Також, в судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечувала факту залиття 01.12.2014 року квартири позивача, як зазначено в акті в результаті аварійної ситуації з квартири № 31. Всі інші акти, надані позивачем не визнає, оскільки не була встановлена причина залиття і взагалі вважає, що позивач самостійно виливає на свій дах воду та викликає працівників для складання акту, оскільки в квартирі № 31 ніяких ознак залиття немає. Інші відповідачі та третя особа в судове засідання не з*явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, у зв*язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у їх в відсутність. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником та мешкає у квартирі № 29 по [ADDRESS]./ а.с. 3,5-6/ Співвласниками розташованої поверхом вище квартири №31 будинку [ADDRESS] є відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. (а.с. 21-23 т.2). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не є власниками квартири №31 будинку [ADDRESS] ані на момент подання позову, ані на момент залиття 01.12.2014 року, ані станом на теперішній час. Також, згідно наданих до суду доказів, [PERSON] померла [INFO] року (а.с. 24 т.2), а [PERSON] зареєстрована з 26.12.2012 року в м. Бєлгород РФ. Звертаючись з позовом до суду 09.12.2014 року позивач [PERSON] посилався на факт залиття його квартири з квартири № 31 будинку [ADDRESS], що підтверджується актом обстеження від 01.12.2014 року. Згідно акту від 01.12.2014 року, складеного комісією дільниці №12 Київського району КП "Жилкомсервіс" зафіксовано залиття квартири позивача 01.12.2014 року ( сліди залиття в кухні, на даху та стіні сміжній з туалетом близько 5 кв.м.) з розташованої вище квартири № 31 в результаті аварійної ситуації - зірваного крану змішувача на кухні./ а.с. 4/ Даний факт залиття в місцях загального користування та причина залиття не оспорюється відповідачем [PERSON] і в судовому засіданні під час розгляду справи. Також, в акті від 19.05.2016 року ( а.с. 87 т.1) вказано, що в квартирі № 29 маються сліди залиття площею 5кв.м. ( в кухні, на даху, на стіні ), однак обстежити квартиру № 31 не вдалося можливими із-за ненадання доступу, зі слів мешканців квартири № 29 залиття відбулося 16.05.2015 року із квартири № 31. Даних про наявність умисних дій кого - небудь з власників квартири № 31 щодо причини залиття до суду не надано, а тому суд вважає, що спільними діями співвласників квартири № 31 було завдано шкоду позивачу внаслідок даного залиття та залиття від 01.12.2014 року. Також, згідно наданих до суду актів від 17.05.2017 року, 05.08.2016 року, 31.10.2016 року вбачається, що за заявою [PERSON] було проведено обстеження квартири № 29 будинку [ADDRESS] комісією КП «Жилкомсервіс». Однак, згідно цих актів вбачається, що була обстежена квартира № 29 за заявою [PERSON] та виявлені сліди залиття, однак обстеженням квартири № 31 виявлено, що слідів течії не має, сантехнічні прибори знаходяться у технічно справному вигляді. Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 1190 ЦК України встановлено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоду, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Відповідно до ч. 5 ст. 319 ЦК України - власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Таким чином, судом встановлено, що з вини відповідачів - власників квартири № 31 по [ADDRESS] ([PERSON], [PERSON], [PERSON].) позивачу [PERSON] завдано матеріальної шкоди (пошкодження стелі та стін в кухні і туалеті), від залиття його квартири 01.12.2014 року, 16.05.2015 року, яка підлягає відшкодуванню. Доказів на спростування зазначеного суду під час розгляду справи не надано. При визначенні розміру відшкодування, суд приймає до уваги висновок повторної судової будівельно-технічної експертизи № 7959 від 06.02.2017 року, згідно якої розмір матеріальної шкоди, спричиненої власникові квартири № 29 по [ADDRESS] становить 4978 грн. разом з ПДВ. З врахуванням тих обставин, що суду не представлені дані про проведення фактичного ремонту після залиття в квартирі позивача будівельною організацією та даних про те, що ремонтні роботи були здійснені надавачем послуг, який зареєстрований платником ПДВ, суд не вбачає підстав для стягнення повної суми, у зв*язку з чим сума ПДВ підлягає виключенню з загальної суми матеріальної шкоди. Отже, стягненню підлягає сума збитку, визначена у висновку за відрахуванням суми ПДВ, тобто 4978 грн. -ПДВ 830 грн. = 4148 грн. Також, позивач посилається на те, що внаслідок залиття квартири йому було завдано тяжкої моральної шкоди, що полягає у фізичних і душевних стражданнях, негативних емоціях і переживаннях у зв'язку з пошкодженням майна та неможливістю нормально користуватися ним, порушенням звичного способу життя, необхідності додаткових зусиль для його нормалізації. Внаслідок неправомірних дій відповідачів позивач та його дружина позбавлені нормальних умов проживання тому що квартира втратила нормальний, звичний вигляд, що негативно впливає на їх психоемоційний стан. У зв'язку з залиттям відповідачами квартири стан серцево - судинної системи позивача погіршився, внаслідок чого позивачу довелося витрачати кошти на придбання і імплантацію кардіостимулятора и ліків. Розмір моральної шкоди, заподіяної йому відповідачами, позивач оцінює у 6000 грн. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв*язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім*ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно роз*яснень, викладених в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями), відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з*ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При визначенні розміру моральної шкоди, спричиненої позивачеві, суд виходить із вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України, характеру правопорушення та вимог розумності і справедливості, та вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача у відшкодування спричиненої моральної шкоди суму в розмірі 1400 грн. з кожного з власників квартири № 31 - відповідачів по справі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. На підставі ст. 88 ЦПК України на користь позивача стягнуто з відповідачів - власників квартири витрати по оплаті експертизи у розмірі 1426,60 грн. з кожного. Стосовно вимог позивача [PERSON] до відповідачів [PERSON], [PERSON] суд відмовляє, оскільки не доведено в судовому засіданні під час розгляду справи, що неправомірними діями даних відповідачів позивачу було спричинено шкоди внаслідок залиття. Також, судом розглянуті вимоги позивача [PERSON] про заборону здачі в найм студентам та іншим особам в квартирі № 31 до тих пір, коли не буде відремонтована власниками кімнат система водовідведення в цій квартирі; - зобов*язання власникам кімнат в квартирі № 31 в терміновому порядку відремонтувати пошкоджені дах, стелю, стіни в кухні, туалетній кімнаті, між кухнею та туалетом; - у випадку, якщо найняті робітники пошкодять його сантехніку, негайно замінити їх на нові та встановити на тому ж місці, і суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб*єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Так, з урахуванням положень ст.ст. 15, 16 ЦК України не є належним способом захисту судом цивільних прав та інтересів особи пред'явлення позову про заборону здачі в найм квартири до тих пір, коли не буде відремонтована власниками кімнат система водовідведення та випадку можливого пошкодження сантехніки, негайної заміни на нові та встановлення на тому ж місці. Також, під час розгляду справи суду не надані належні та допустимі докази на підтвердження доводів позивача про здачу в найм квартири відповідачів та за відсутності належних та допустимих доказів наявності причинного зв*язку провини відповідачів по залиттям в 2016-2017 роках та задоволення вимог про відшкодування шкоди в сумі, визначеної судом, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про зобов*язання відремонтувати стелю, стіни в кухні, туалетній кімнаті, між кухнею та туалетом. На підставі викладеного, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають за недоведеністю та безпідставністю.

Outcome: partial