Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

15 лютого 2019 року [PERSON] звернулася до Любешівського районного суду Волинської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, у розмірі 3000,00 грн. з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття, та стягнення аліментів на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. з дня подання позову і до досягнення дитиною трьох років. [PERSON] обґрунтовано тим, що 23 вересня 2016 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, у якому в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Вказала, що дочка [PERSON] знаходиться на її утриманн. Відповідач не бере участі у вихованні та утриманні дитини, не виконує обовязки, покладені на нього Сімейним кодексом України. Вказала, що на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, утримує себе і дитину за кошти, які надають їй батьки. Вважає, що відповідач має можливість надавати належну матеріальну допомогу на утримання дитини. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивач змушена звернутися в суд для примусового стягнення аліментів. Ухвалою судді від 13 березня 2019 року у справі відкрито провадження та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У встановлений ухвалою строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексуУкраїни батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі\~ст.141 цього Кодексу\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Виходячи з цього, відповідач як батько, зобовязаний брати участь у вихованні та утриманні дочки наряду з позивачем. У відповідності до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини,\~разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], серії І-ЕГ №250471 від 27 січня 2017 року, відповідач [PERSON] є її батьком. З довідки Бірківського старостинського округу Любешівської селищної ради Любешівського району Волинської області від 20 лютого 2019 року за №291 вбачається, що позивач [PERSON] проживає разом з дочкою [PERSON]. Згідно з ч.2 ст.182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, даною нормою на законодавчому рівні визначено мінімальний розмір аліментів, привязкою якого є прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який визначається Законом. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України\~суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та інші обставини, що мають істотне значення Відповідно до ст.ст.12,\~76,\~78\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. В порушення вказаних приписів закону позивач не надала суду доказів в підтвердження того, що відповідач [PERSON] працює і отримує дохід. Також позивачем не надано доказів того, що на даний момент вона не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Разом з тим, будучи належним чином повідомленим про розгляд цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, відповідачем у встановлений судом строк не було подано до суду відзиву на позовну заяву. Відповідно до ст.182 СК України,\~враховуючи відсутність\~даних про\~незадовільний стан\~здоров'я\~відповідача,\~його матеріальне\~становище,\~відсутність інших\~утриманців суд\~визначає аліменти\~на утримання\~неповнолітньої дитини\~[PERSON]\~в розмірі\~1300,00 гривень,але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення нею повноліття, вважаючи, що такий їх розмір буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У відповідності до ст.191\~Сімейного кодексу\~України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Крім того, відповідно до ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ст.77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. У відповідності до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Проте, у суду відсутні відомості щодо матеріального становища відповідача [PERSON], його місце роботи та розмір його доходу, тому виходячи з принципу справедливості і розумності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на її утримання в сумі 500 гривень щомісячно і до досягнення дочкою [PERSON] трьохрічного віку. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Частиною 1 статті 133 ЦПК України регламентовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому у відповідності до ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн., встановлений Законом України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року №3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01 січня 2019 року.

Outcome: partial