Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідач [PERSON] та його рідний брат [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 56 від 16.01.2008 року мали у спільній частковій власності житловий будинок в с. Черкаси Ковельського району Волинської області, вул. 40 років Перемоги, 58. Частка кожного у праві власності складала одну другу. Також у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON] знаходилась земельна ділянка площею 2500 кв.м., на якій розташований вказаний житловий будинок, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 293468, виданого 16.05.2008 року Управлінням земельних ресурсів у Ковельському районі, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010808100005. Частка кожного у праві власності на земельну ділянку складала одну другу. 27.12.2009 року [PERSON] помер. Після [PERSON] право власності на одну другу вказаних вище однієї другої житлового будинку та земельної ділянки перейшло до його малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Волинської області [PERSON] 02.08.2010 року, зареєстрованим в реєстрі за № 2039, та свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Волинської області [PERSON] 02.08.2010 року, зареєстрованим в реєстрі за № 2041. Мати малолітнього [PERSON] [PERSON], на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01.04.2009 року, позбавлена щодо нього батьківських прав. Малолітній [PERSON] переданий під опіку його бабусі [PERSON]. Відповідач [PERSON] є дядьком малолітнього [PERSON] 06.09.2010 року [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Волинської області [PERSON] 06.09.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2347, та договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Волинської області [PERSON] 06.09.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2349, подарував належні йому, вказані вище, одну другу житлового будинку та земельної ділянки опікуну малолітнього [PERSON] [PERSON]. Після цього [PERSON], у вересні 2010 року, виселився з будинку, забрав усі свої речі і став проживати в [INFO] . Зазначена обставина підтверджується, зокрема, актом № 7 від 30.10.2018 року комісії виконкому Люблинецької селищної ради Ковельського району Волинської області. 22.07.2015 року опікун дитини [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Волинської області [PERSON] 22.07.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1716, та договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Волинської області [PERSON] 22.07.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1719, подарувала належні їй, вказані вище, одну другу житлового будинку та земельної ділянки підопічному малолітньому [PERSON] Хоча [PERSON] і виселився з відчуженого ним житлового будинку і став проживати в іншому місці, він досі не звернувся у відповідні органи з тим щоб його зняли з реєстрації у відчуженому ним житловому будинку і зареєстрували у місці, де він проживає. Ситуація з його реєстрацією у житловому будинку зараз стала особливо нетерпимою, оскільки через цю реєстрацію опікун малолітньої дитини [PERSON] та сама дитина [PERSON] власник житлового будинку та земельної ділянки, не можуть оформити субсидію і потрапили в скрутне матеріальне становище. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідач [PERSON] втратив право користування житловим будинком, оскільки право користування є складовою права власності на будинок, який він відчужив. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. За порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сімї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів та членів його сімї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сімї власника без поважних причин понад один рік. Оскільки відповідач не був членом сімї власника житлового будинку, правовідносини між позивачем та відповідачем регулюються статтями 383, 391 ЦК України. Позивач не може за своїм розсудом користуватися належним йому на праві власності житловим будинком, утримувати його, оскільки відповідач створює йому у цьому перешкоди: залишається зареєстрованим у будинку через що позивач не може оформити субсидію. Порушене право власності позивача слід усунути способом в наступний спосіб визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком, що дозволить зняти його з реєстрації в будинку.

Outcome: approved