Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

22 квітня 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Мотивуючи свої вимоги тим, що вона у шлюбі з відповідачем не перебуває, фактичні шлюбні відносини виникли з 2013 року та припинились у 2018 році. Від спільного проживання у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Неповнолітня дитина проживає разом з нею, що підтверджується довідкою Тростянецької сільської ради від 09.04.2019 року № 110. Разом з відповідачем вони проживали чотири роки. Стосунки мідж ними були добрі, вони обидва працювали, вели спільне господарство, знімали в найм квартиру в м. Одесі. Відповідач працює в будівництві, заробляє гроші. Але з часом все змінилось, відповідач перестав приносити в сімю гроші. В сімї почалися скандали. Крім того, на її утриманні знаходиться ще її мати. Відповідач більше року не цікавиться сином і не допомагає коштами на його утримання, не навідує сина. Дитина находиться разом з нею, перешкоджати спілкуванню батька і дитини вона не має наміру. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Такий рівень вона одна не може забезпечити, тому відповідач який є здоровим, працездатним, зможе сплачувати аліменти. Тому вона просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] 2014 року народження в розмірі 3500,00 грн., щомісячно з індексацією, починаючи стягнення з 22.04.2019 року і до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду від неї надійшла заява в якій вона просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду від нього надійшла заява в якій він просить суд розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає частково, згоден виплачувати аліменти щомісячно на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1500,00 грн. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України " Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Судом встановлено, що позивач з відповідачем з 2013 року по 2018 рік проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. Від сумісного проживання вони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 28 травня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Великомихайлівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, де батьком записаний [PERSON] , а також актовим записом про народження № 180 від 28 травня 2014 року виданим Великомихайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області де батьком дитини також вказано [PERSON] , підставою запису відомостей про батька є заява матері та батька дитини про визнання батьківства від 28.05.2014 року. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає з позивачкою [PERSON] , крім того до складу сімї позивачки входить її мати - [PERSON] , що підтверджується довідкою вих. №110 від 09.04.2019 року виданою Тростянецькою сільською радою Великомихайлівського району Одеської області. Крім того, в матеріалах справи наявна довідка № 111/02-20 від 09.04.2019 року надана Тростянецькою сільською радою Великомихайлівського району Одеської області, з якої вбачається, що [PERSON] не працює, пенсії не отримує, знаходиться на утриманні дочки [PERSON] . Позивач сама не може утримувати неповнолітнього сина та нести одноособово витрати пов`язані з його утриманням, відповідач є здоровою, працездатною людиною, інших осіб на утриманні не має, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, її повного та всебічного розвитку, матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, часткове визнання позовних вимог відповідачем в розмірі 1500,00 грн.,суд приходить до висновку, що [PERSON] має задовільний стан здоров`я, не має інших дітей та аліменти більші нікому не сплачує, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Судові витрати по справі складаються з судового збору за позовними вимогами немайнового характеру стягнення аліментів на дитину, від сплати якого звільнено позивача, а тому суд вважає, що у відповідності до ст.141 ЦПК України, на відповідача [PERSON] необхідно покласти сплату судового збору у розмірі 768,40 грн., на користь держави. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial