Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

22.10.2015 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ КБ «Надра» про стягнення суми боргу. Вказувала на те, що між нею та [PERSON] був укладений договір оренди індивідуального сейфу строком з 19.06.2014 р. по 18.06.2015 р., з внутрішнім футляром та двома ключами від замку вказаного сейфу. Згідно умов [PERSON] позивачка внесла в банк плату за користування сейфом в сумі 1\~680 грн. 00 коп. та завдаток за ключі від сейфа в сумі 600 грн. 00 коп. Відповідач повинен був, при відсутності заборгованості з її боку, повернути їй завдаток за ключі від сейфу в повному обсязі після закінчення строку оренди сейфу. Проте, після повернення позивачкою відповідачу ключів від сейфу, жодних дій з повернення суми боргу [PERSON] не було вчинено. Відповідач ПАТ КБ «Надра» свої зобовязання за [PERSON] належним чином не виконав, в звязку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачкою, яка на теперішній час є непогашеною. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь 600 грн. 00 коп. боргу, витрати на сплату судового збору - 505 грн. 00 коп. та за надання юридичних послуг в сумі 150 грн. 00 коп., а також 1\~000 грн. 00 коп. - відшкодування заподіяної діями відповідача моральної шкоди. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ»Надра», відповідно до заяви, просив відмовити у задоволенні позову та розглянути справу а відсутності представника. При цьому посилався на відсутність порушення прав позивача відповідачем. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази, суд встановив наступне. 19.06.2014 р. між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений Договір № 19/06 сейф 2014 про надання в оренду індивідуального сейфа № 12. Відповідно до умов цього [PERSON] надає клієнту в користування за плату з 19.06.2014 р. по 18.06.2015 р. включно індивідуальний сейф № 12 з внутрішнім футляром та двома ключами від замка вказаного сейфа. Згідно п. 2.1.4 [PERSON] банк зобовязується здійснити повернення клієнту суми завдатку після закінчення оренди індивідуального сейфу № 12, здачі двох ключів від нього в банк та відсутності заборгованості зі сторони клієнта за оренду індивідуального сейфа. Відповідно до п. 2.4.3 [PERSON] клієнт зобовязується оплатити послуги [PERSON] з надання в користування індивідуального сейфа № 12 за весь строк оренди, вказаний в [PERSON], в сумі 1\~680 грн. 00 коп. та завдаток за ключі від сейфової ячейки № 12 в сумі 600 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 970 ЦК України банк може передати поклажодавцеві індивідуальний банківський сейф для зберігання в ньому цінностей та роботи з ними. [PERSON] видає поклажодавцеві ключ від сейфа, картку, що ідентифікує поклажодавця , інший знак або документ, що посвідчує право його предявника на доступ до сейфа. Згідно прибутково-касового ордеру № 152852206 від 19.06.2014 р. [PERSON] було сплачено 600 грн. 00 коп. завдаток за ключі від сейфу № 12. Відповідно до [PERSON] прийому-передачі від 07.05.2015 р. [PERSON] передала ключі від сейфу № 12 до відділення № [NUMBER] КБ «Надра» Миколаївського РУ в особі керівника відділення [PERSON] Однак, всупереч умов укладеного [PERSON] [PERSON] позивачці не було повернуто суму завдатку. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно\~\~\~ст. 525 Цивільного Кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений термін відповідно до умов договору. Відповідно до Заяви про визнання кредитором від 06.07.2015 р. позивачка у відповідності до п. 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» просила включити її до реєстру кредиторів ПАТ «КБ «Надра» із майновими вимогами в обсязі згідно цієї заяви (600 грн. 00 коп.). Її було зареєстровано в реєстрі вимог кредиторів за № 7742 від 06.07.2015 р. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконанням або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Представником відповідача суду були надані заперечення, відповідно яких вбачається, що відповідач знаходиться в стані припинення, в ПАТ «КБ «Надра» введена тимчасова адміністрація, в звязку з чим відповідно до ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не здійснюється задоволення вимог кредиторів [PERSON], виплата позивачці грошових коштів буде проводитись відповідно до положень цього Закону в передбаченій ним черговості. Разом з тим, позивачка не є кредитором банку в розумінні\~Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Однак, суд бере до уваги посилання відповідача на ту обставину, що до виниклих правовідносин необхідно застосовувати норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Крім того нормативно-правові акти Національного банку України не є актами цивільного законодавства України в розумінні ст. 4 ЦК України, оскільки є нормативно-правовими актами органу державного управління. Посилання ПАТ КБ «Надра» на постанову Правління Національного банку України від 05.02.2015 р. №83 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до категорії неплатоспроможних», якою передбачено, що в ПАТ КБ «Надра» з 06.02.2015 р. запроваджено тимчасову адміністрацію, та Постанову Правління Національного банку України № 356, якою прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» є безпідставними, оскільки ці постанови є розпорядчими актами, які адресовані обмеженій кількості осіб, і таке регулювання здійснюється в межах адміністративно-правових відносин НБУ з банками, які охоплюються його наглядовою діяльністю. Вказані Постанови не встановлюють нових прав та обовязків для громадян, не можуть зачіпати їхні права, свободи та інтереси. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що [PERSON] було порушено умови [PERSON] надання індивідуального сейфу, а саме не повернуто суму завдатку позивачці, а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в цій частині. Разом з тим з пояснень позивачки вбачається, що вона зазнала моральних та душевних страждань, внаслідок невиконання [PERSON] своїх зобовязань за договором про надання банківського сейфу, і змушена була лікуватись. Відповідно до роз'яснень п. 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р., право на відшкодування моральної шкоди виникає, коли таке право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами\~Конституції України, у випадках передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди, при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію\~Закону України "Про захист прав споживачів"\~чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Проте умовами укладеного договору не передбачено обовязок [PERSON] з відшкодування завданої моральної шкоди у випадку порушення ним договірних умов. Таким чином, суд вважає, що правових підстав для стягнення з [PERSON] на користь позивачки відшкодування моральної шкоди немає, у задоволенні цих вимог необхідно відмовити. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 505 грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 150 грн. 00 коп.

Outcome: partial