Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] до досягнення ним повноліття та на своє утримання до досягнення [PERSON] трирічного віку. Позивачка обґрунтовує позовні вимоги тим, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем 14.11.2014 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Яремчанського міського управління юстиції Івано-Франківської області за актовим записом №77. За час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. З моменту народження сина відповідач не приймає фізичної участі у вихованні дитини. 15.09.2017 року сторони розірвали шлюб. Позивачка вказує, що у відповідача немає інших дітей чи непрацездатних батьків, крім їхнього спільного сина. Позивачка на даний час знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і її дохід становить 1032 грн. Цього доходу не достатньо для існування. Відповідач має можливість утримувати дитину до досягнення ним повноліття та утримувати позивачку до досягнення дитиною трирічного віку, постільки перебуває на території ЄС, працює на постійній основі, отримує дохід, еквівалентний 40 тис. гривень. Тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 7\~500 грн. щомісяця до досягнення ним повноліття та стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 3200 грн. щомісяця до досягнення сином трирічного віку. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала з підстав, наведених у позовній заяві. Вона просить задовольнити позов. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково. В доданих письмових запереченнях відповідач зазначає, що після розірвання шлюбу він продовжував надавати матеріальну допомогу на утримання сина, проте ніяких розписок від дружини не брав. На даний час він не працездатний та не має постійного доходу. Він перебивається тимчасовими роботами. Позивачка не надає жодних квитанцій, які б підтверджували той факт, що позивачка витрачає грошові кошти на дитину. Також вона не надає жодних доказів її доходу, що унеможливлює побачити її реальний фінансовий стан. Відповідач готовий сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі не більше 1000 грн., що буде відповідати його майновому стану. Що стосується аліментів на утримання колишньої дружини, то на даний час у відповідача немає такої матеріальної можливості, тому позовні вимоги в цій частині він не визнає і в задоволенні яких просить відмовити. Суд заслухавши пояснення сторін, вивчивши письмові докази та оцінивши досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 15.09.2017 року, на даний час шлюб між сторонами розірвано, що стверджується рішення Яремчанського міського суду (а.с.3). Згідно записів у копії свідоцтва про народження (а.с.4), сторони є батьками сина [PERSON], [INFO]. Поясненнями позивачки встановлено, що сторони проживають окремо, неповнолітній син проживає \~з позивачкою та перебуває на її утриманні. Проживання дитини сторін з позивачкою також стверджується записами в акті обстеження матеріально-побутових умов (а.с.28). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.\~ Відповідно до ст.18\~ Конвенції ООН «Про права дитини» держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Положеннями ст.180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу дії ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. За приписами ч.2 ст.182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України і розяснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням наведених положень, суд дійшов висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання сина слід визначити в твердій грошовій сумі, оскільки відповідач офіційно не працевлаштований. За правилами ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України враховує, що позивачкою не надано суду доказів про матеріальне становище відповідача та стан його здоровя. Проте, він є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання дитини. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що слід стягувати з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 2000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Щодо позовної вимоги про стянення аліментів на утримання позивачки в розмірі 3\~200 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, то, суд виходить з наступного. Вимога ч.4 ст.75 СК України передбачає, що один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до положень ч.4. ст. 76 цього Кодексу, якщо у зв'язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклуванням про членів сім'ї, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення, один із подружжя не мав можливості одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду, він має право на утримання у зв'язку з розірванням шлюбу і тоді, якщо є працездатним, за умови, що потребує матеріальної допомоги і що колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання у цьому випадку триває протягом трьох років від дня розірвання шлюбу. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч.ч.2, 4 ст.84 СК України). А, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб позивачки, можливостей відповідача, з нього на користь позивачки на її утримання слід стягувати аліменти у розмірі 1000 гривень щомісяця до досягнення дитиною, [PERSON], [INFO] трирічного віку. З відповідача слід стягнути не сплачений судовий збір у розмірі 640 гривень відповідно до положень ст.88 ч.3 ЦПК України. На підставі ст.ст.180-184, 191 СК України та

Outcome: partial