Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

27.05.2020 [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом (а.с. 14-15) у якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 3000 грн щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що з 14.02.2014 вони з відповідачам перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач проживає окремо та відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Він працює головою ОСББ «Вернісаж 62», отримує стабільну заробітну плату. Крім того, відповідач має дохід від будівельної діяльності. Позивачка позбавлена можливості утримувати повноцінно дитину самостійно. Вважає, що оскільки відповідач працює, має задовільний стан здоров`я, інших утриманців не має, може сплачувати аліменти у розмірі 3000 грн щомісячно. Ухвалою суду від 20.07.2020, після усунення недоліків відповідно до ухвали від 29.05.2020, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. У судовому засіданні позивачка підтримала позов, пояснила, що у вони з відповідачем проживають окремо. У неї на утриманні, крім сина [PERSON] , перебуває малолітня дочка [PERSON] від попереднього шлюбу. Вона працює та її доходи складають близько 5000 грн на місяць. Власного житла вона не має. Відповідач позов визнав частково, пояснив, що працює головою ОСББ "Вернісаж 62" та отримує заробітну плату у розмірі 2400 грн. Крім того, час від часу має додаткові заробітки. Також підтвердив, що у позивачки на утриманні перебуває малолітня дочка від попереднього її шлюбу, яку він виховував як власну дочку. Погоджується сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1200 грн. Інших осіб на утриманні він не має. Власного житла він не має. Якщо його розмір доходів дозволятиме сплачувати аліменти у більшому розмірі, він буде додаткового допомагати дитині. Дослідивши докази, з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 14.02.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області та є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб та копією свідоцтва про народження (а.с. 6, 18, 19). З довідки № 1131 від 27.05.2020 виданої Міським комунальним виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством № 7 вбачається, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею за вказаною адресою проживає її син, [PERSON] , [INFO] (а.с. 5, 20). Відомості про дитину - [PERSON] , [INFO] внесені до паспорта [PERSON] в розділі «Особливі відмітки» (а.с. 4). Відповідно до статті третьої Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За положеннями статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з частинами першою-третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів виплати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки син сторін проживає з позивачкою та між сторонам не досягнуто згоди щодо участі батька в утриманні дитини, наявні підстави для стягнення аліментів за судовим рішенням. Визначаючи розмір аліментів, які належить стягувати з відповідача, суд виходить із наступного. Доказів на підтвердження обставин, які у відповідності до ст. 182 СК України мають враховуватись судом при визначенні розміру аліментів, зокрема дані про майновий стан та стан здоров`я платника аліментів та дитини, інші обставини, які мають значення, суду не надано. Визначаючи розмір аліментів, суд зважає, що на утриманні позивачки перебуває ще одна дитина та виходить із наявних у справі доказів, твердження відповідача, що його дохід складає 2400 грн на місяць і він має ще час від часу додаткові заробітки та, зі слів, за наявності можливості, буде додатково допомагати дочці. Тому суд стягує аліменти в розмірі 1500 грн, що відповідатиме інтересам дитини. Такий розмір аліментів перевищує 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, проте не складає суму рекомендованого платежу по аліментах на місяць. Між тим, суд вважає, що саме такий розмір аліментів взмозі сплачувати відповідач, виходячи із обставин які встановлені судом на час ухвалення рішення. Пунктом першим частини першої статті 430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 840 грн 80 коп., від сплати якого позивачка була звільнена при пред`явлення позову.

Outcome: partial