Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

Заявник просить встановити факт смерті його матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у м. Луганськ, мотивуючи тим, що вона до дня смерті проживала у м. Луганську, тобто на тимчасово окупованій території, померла внаслідок хронічного мієломоноцитарного лейкозу, єдиним документом, що підтверджує факт смерті матері є свідоцтво про смерть № 75 від 24.06.2019р., однак, цей документ не відповідає вимогам законодавства України, оскільки він був виданий на тимчасово окупованій території України, визначеній відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", постанови Верховної Ради України "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями", а легітимність документів, виданих на окупованій території незаконно сформованими державними органами, в тому числі і свідоцтва про смерть батька заявника, не визнається Україною. Вказана обставина є перешкодою для реалізації його законних прав, зокрема встановлення факту смерті матері для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документа - свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України. Заявник подав заяву про розгляд справи без його участі. Дана заява підлягає задоволенню з таких підстав: З паспорта громадянина України, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 20.02.2019р. вбачається, що [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Луганськ, громадянин України, зареєстрований на постійне місце проживання у [ADDRESS] , має статус внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання - [ADDRESS] . Із витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Із експертного висновку від 16.07.2019р. вбачається, що попри розбіжності в орфографічній фіксації у документах, що надані для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок відхилення від правил і принципів міжмовного перетворення в ситуації конфліктного білінгвізму. З лікарського свідоцтва про смерть № 75 від 24.06.2019р., виданого Міською клінічною лікарнею № 15 м. Луганська, вбачається, що [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла у [ADDRESS] , внаслідок хронічного мієломоноцитарного лейкозу. На підставі зазначених медичних документів 25.06.2019р. Артемівським відділом запису актів громадянського стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської народної Республіки видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Стрюково Шахтарського району Донецької області, громадянка України, померла [INFO] у Луганській Народній Республіці, про що зроблено актовий запис № 841. Суд пересвідчився в тому, що надані копії вказаних документів повністю відповідають оригіналам документів, які є в наявності у заявника. З метою реєстрації смерті [PERSON] в Україні, заявник звернувся до Броварського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. Листом Броварського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області від 02.07.2019р. заявнику відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON] на підставі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Артемівським відділом запису актів громадянського стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської народної Республіки 25.06.2019р., оскільки даний документ виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о). За змістом ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" № 2398-УІ від 01 липня 2010 року, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи з певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого. Згідно Указу Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 зобов`язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв. Постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 р. № 254 - VIII визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в тому числі і м. Свердловськ, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. При ухваленні рішення, судом приймається до уваги практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), щодо так званого "намібійського винятку", який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення, і суд приймає до уваги доказ- довідку, видану медичним закладом на тимчасово окупованій території України. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. З наданих документів суд вважає встановленим, що [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Стрюково Шахтарського району Донецької області, громадянка України, дійсно померла [INFO] у м. Луганськ, перебуваючи на тимчасово окупованій території, факт її смерті у вказаний день і у вказаному місті доведений, такий факт має юридичне значення і може бути встановлений судом. Оскільки лікарське свідоцтво про смерть видано закладом, створеним у порядку, не передбаченому законодавством України, і оскільки свідоцтво про смерть видане невизнаним державою Україна незаконно створеним державним органом, тому є підстави для встановлення у судовому порядку факту смерті, для подальшого внесення відповідного актового запису законним державним органом держави Україна.

Outcome: approved