Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яким в остаточній редакції від 10 липня 2015 року просив стягнути з [PERSON] 5\~000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, стягнути з відповідачів солідарно 600,00 грн. в рахунок відшкодування вартості проведення експертного товарознавчого дослідження, 396,00 грн. витрат на проведення дефекації кузова автомобіля, 5\~314,61 грн. витрат повязаних із втратою вартості автомобіля після пошкодження, а також 314,00 грн. судового збору і 1\~000,00 грн. витрат на правову допомогу. В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що23.04.2014 року о 07.40 годині на вул. Шосейна, в районі будинку № 125 в с. Підгороднє, Дніпропетровського району Дніпропетровської області відповідач, керуючи автомобілем [NUMBER], не переконавшись в безпечності маневру, виїхав на полосу попутного руху та допустив зіткнення з автомобілем позивача. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено його автомобіль, а сам позивач отримав легкі тілесні ушкодження. Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.08.2014 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до висновку експерта № 184/14 від 25 серпня 2014 року вартість ремонту його автомобіля склала 23\~186,46 грн., яка складається з витрат на придбання запчастин в розмірі 11 837,46 грн. та витрат на проведення ремонтних робіт автомобіля в сумі 11\~349,00 грн. Також, ним були понесені витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 600,00 грн. Крім того внаслідок ДТП він був змушений проводити додаткові витрати на проведення дефектації кузова свого автомобіля, вартість якої становить 396,00 грн. І, зокрема, в результаті пошкодження автомобіля значно знизилася його товарна вартість, яка складає 5\~314,61 грн. Після скоєння ДТП позивач звернувся до страхової компанії, в якій було застраховано автомобіль відповідача. Страхова компанія відшкодувала йому матеріальну шкоду в сумі 23 186,76 грн. [PERSON] ця сума не враховує витрати на проведення експертизи в сумі 600,00 грн., витрати на проведення дефектації кузова автомобіля в сумі 396,00 грн., та суму втрати товарної вартості автомобіля після його пошкодження у розмірі 5 314,61 грн. За таких обставин, з метою відшкодування цих втрат, позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду за захистом своїх порушених прав. В судовому засідання позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити, мотивуючи обставинами, викладеними в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив суд в його задоволенні відмовити, надавши письмові заперечення. При цьому представник відповідача [PERSON] зазначив, що автомобіль відповідача був застрахований ПрАТ «СГ «ТАС» із встановленим лімітом в 50\~000,00 грн. У зв'язку з цим, саме страхова компанія має відшкодовувати суму збитків в межах встановленого ліміту. Крім того, позивач взагалі не звертався до Страхової компанії з цими вимогами, а тому звернення з ними до відповідача [PERSON] в судовому порядку є передчасним. Дані обставини, на думку представника відповідача, є підставою для відмови в позові. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 23.04.2014 року о 07.40 годині на вул. Шосейна, в районі будинку № 125 в с. Підгороднє, Дніпропетровського району Дніпропетровської області [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], не переконавшись в безпечності маневру, виїхав на полосу попутного руху та допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних ушкоджень, а пасажир автомобіля [PERSON] отримав легкі тілесні ушкодження (а.с.13). Згідно з постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.08.2014 року винним у скоєнні ДТП визнано [PERSON] (а.с.13). Відповідно до висновку експерта № 184/14 від 25 серпня 2014 року вартість ремонту автомобіля [NUMBER], складається з: 5\~314,61 грн. величина втрати товарної вартості автомобіля, 369,00 грн. вартість дефекації кузова автомобіля, 600,00 грн. вартість проведення автотаваривознавчої експертизи (а.с.14-29). Суду надано копію поліса № АС/3570652 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, згідно з яким забезпечений транспортний засіб автомобіль [NUMBER], та встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) - 50\~000,00 грн. (а.с.47). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з положеннями ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Пунктом 32.7 статті 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) встановлено, що шкоду, пов'язану з втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Відповідно до пункту 8.6.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (далі - Методика) величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів.Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики). Тобто величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюється як методами відновлення, так і методами заміни пошкоджених: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів КТЗ. Пунктом 8.6.2 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема, згідно з підпунктом "е" цього пункту величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується у разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо). Отже, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, що впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, стекол, шин, тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується. Системний аналіз указаних положень законодавства, а також абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статті 1194 ЦК України, пункту 32.7 статті 32 Закону, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти таких висновків. Власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована винною особою в загальному порядку. Методикою передбачено можливість і порядок обчислення показника втрати товарної вартості колісного транспортного засобу як складової загального розміру майнової шкоди, яка завдана власнику транспортного засобу, пошкодженого внаслідок ДТП. Оскільки від сплати відповідного відшкодування законодавством звільнено страховика, то його згідно зі статтями 1166, 1187, 1194 ЦК України може бути стягнуто з особи, яка завдала шкоду. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 04 червня 2014 року № 6-49цс14, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. Таким чином, витрати позивача, повязані з проведенням експертизи, проведенням дефекації кузова автомобіля та матеріальні збитки за втрату товарної вартості автомобіля підлягають стягненню з особи, винної у вчиненні ДТП, тобто з відповідача і в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо відшкодування моральної шкоди, то в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі ст.10, 60 ЦПК України, сторони по справі повинні доводити ті обставини, на які вони посилаються під час своїх вимог та заперечень. Крім того, відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. П. 22. 3 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу. Якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Обґрунтовуючи вимоги позову в частині відшкодування моральної шкоди, позивач посилався на те, що пошкодженням автомобіля йому спричинена моральна шкода, отже виходячи зі змісту ст. 23 ЦК України, вбачається, що позивач просив відшкодувати моральну шкоду, передбачену п. 3 названої статті, а тому на підставі п. 22.3 Закону відповідальність за такий вид моральної шкоди несе особа, яку визнано винною у ДТП, а не страховик чи МТСБУ. Тобто, суд приходить до переконання, що моральна шкода підлягає стягненню з відповідача, оскільки сама по собі дорожньо-транспортна пригода та її наслідки призводить до душевних хвилювань. Однак, суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи глибину душевних хвилювань та порушення нормального порядку життя позивача,

Outcome: partial