Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

23.10.2018 до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом звернулась [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки. 31.10.2018 судом відкрито провадження даній у справі та з урахуванням ч. 4 ст.\~19\~ЦПК України та за клопотанням позивача вирішено справу розглянути у порядку спрощеного провадження. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні. Свій позов позивач мотивує тим, що сторони, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.06.1992 року. Вказує, що в період шлюбу в сторін народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Зазначає, що донька повністю знаходиться на її утриманні. Вона створює всі умови для всебічного розвитку дитини, її повноцінного виховання та харчування, в відповідач - батько дитини коштів на утримання доньки не надає, не цікавиться її здоров'ям, інтересами та потребами, хоча має таку можливість, оскільки інших утриманців у чоловіка немає, стягнень по виконавчим документам не проводиться. Відповідач працює не офіційно, має достатній заробіток та може надавати кошти на утримання доньки. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі в розмірі 2 000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. В судове засіданні позивач [PERSON]Ф не зявилася, надала суду заяву в якій просив суд розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає частково, а саме в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява частково обґрунтована та така, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом установлено,\~що сторони\~по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.06.1992 року, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.5). В період шлюбу в сторін народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], яка на даний час є неповнолітньою, про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини (а.с.4). Застосовуючи норми матеріального і процесуального права суд виходить з наступного. Судом установлено,\~що між\~сторонами не\~досягнуто домовленості\~щодо утримання\~ \~неповнолітньої дитини. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язків утримувати дитину, судом не установлено. Відповідно до частини 1 ст. 141 СК мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до положень ст.180 Сімейного Кодексу України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання\~батьками обов'язку\~утримувати дитину\~визначаються за\~домовленістю між\~ними. За\~домовленістю між\~батьками дитини\~той із\~них,\~хто проживає\~окремо від\~дитини,\~може брати\~участь у\~її утриманні\~в грошовій\~і (або)\~натуральній формі. За\~рішенням суду\~кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: 1)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Постановою Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~"Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів" передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище дитини, яка проживає із позивачем та перебуває на її утриманні, що не заперечується сторонами, також суд враховує матеріальне становище відповідача, зокрема те, що зі слів позивача відповідач є працездатного віку, не є особою з інвалідністю, працює неофіційно, інших утриманців не має, визнав позовні вимоги частково, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Жодних письмових доказів про розмір офіційного заробітку відповідача позивачем суду не надано. Тому, суд дійшов до переконання, що позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки підлягає частковому задоволенню, та стягненню з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1 200 (одна тисяча двісті) гривень, щомісячно, починаючи з 23.10.2018 до досягнення дитиною повноліття. В решті позовних вимог- слід відмовити за необґрунтованістю. Не підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі з привязкою даної суми до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки звертаючись із даною позовною заявою позивач просить суд винести рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З такою\~вимогоюпозивач мала право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а не з вимогами позовного провадження. Оскільки в позовному провадженні розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Тому в цій частині позову позивачу слід відмовити. В звязку з вищезазначеними обставинами, суд критично відноситься до частково визнання позову відповідачем в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, суд звертає увагу сторін у справі, що відповідно до положень ч.1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому, аліменти на дитину необхідно стягувати починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 23.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подачу даного позову до суду, тому з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовій збір в розмірі 704 гривні 80 копійок. Також суд вважає за необхідне розяснити учасникам справи положення ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial