Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

31.05.2017 року позивач звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом та стягнення відповідача аліментів на утримання дитини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. 08.07.2008 р. у них народився син [PERSON]. Позивач зазначає, що шлюбні відносини між нею та відповідачем на теперішній час припинені, малолітній син проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріально не надає кошти на утримання їх сина, у звязку з чим вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 3000 грн., щомісячно. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] наполягали на задоволенні позовних вимог та просили їх задовольнити з підстав зазначених в позові. Відповідач та його представник [PERSON] у судовому засіданні частково визнали позовні вимоги. Відповідач зазначив, що не заперечує відносно стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання їх дитини, але не в такому розмірі, що просить позивач, зазначив, що згоден сплачувати аліменти щомісячно, у розмірі 1200 грн. Суд, вислухав пояснення сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. За вимогами ч.3 ст.10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. \~ \~ Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~ \~ На підставі ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають малолітнього сина [PERSON], 08.07.2008 року. Дані обставини визнані сторонами, а також підтверджуються свідоцтвом про народження серія 1-ЖС №334783 та інформаційною довідкою Вознесенівського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 24.07.2017 р., згідно якої відомості про батька дитини [PERSON] занесені в свідоцтво про народження на підставі спільної заяви батька та матері про визнання батьківства. На теперішній час фактичні шлюбні відносини припинені між сторонами. Згідно довідки Виконавчого комітету Костянтинівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області від 22.05.2017 р. №2378, [PERSON] зареєстрована разом зі своїм сином [PERSON] за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Костянтинівка, вул.. Шкільна, б. 392. В судовому засіданні позивач зазначила, що працює, в середньому її заробітна плата в місяць становить 7000 грн. Відповідач на теперішній час тимчасово не працює. Дані обставини визнані сторонами. Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч.1,3 ст.183 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 травня 2017 року у сумі 1777 грн. Згідно ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може\~\~перевищувати\~\~п'ятдесят\~\~відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі вразі відрахування за кількома\~\~виконавчими\~\~документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Враховуючи вищезазначені обставини, а також обовязок обох батьків утримувати дитину та те, що відповідач працездатна особа, інших аліментних зобов'язань не має, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти у розмірі 1300 грн., щомісячно. Суд вважає, що даний розмір аліментів зможе забезпечити дитині не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти той рівень життя, які дитина мала би при сумісному проживанні з обома батьками. Згідно зі ст.191 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: partial