Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа служба у справах дітей Черкаської міської ради про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 10 серпня 2002 року до 18 січня 2013 року [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі. В шлюбі, [INFO] року народився син - [PERSON]. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси розірвано шлюб між позивачем та відповідачем, стягнуто аліменти на утримання дитини, а також визначено місце проживання сина разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. З цією метою вона працевлаштувалася на роботу за кордоном, а саме: в компанію ТОВ «POLAND-UKRAINA» на посаду керівника відділу обслуговування клієнтів на термін з 01.12.2016 до 29.05.2017 з заробітною платою у розмірі 4000 польських злотих. Водночас, компанія TOB «POLAND-UKRAINA» гарантує допомогу у розміщенні, матеріальну та юридичну допомогу та не заперечує проти приїзду неповнолітнього сина [PERSON] до Польщі. Дирекція Комплексу загальноосвітніх шкіл № 1 - Початкова школа № 10 у м. Краків ( Польща), вул. Кс. Фр. Бляхніцького 1 готова прийняти як учня до четвертого класу у навчальному році 2016/2017 [PERSON]. Крім того, 01 жовтня 2016 року між позивачкою та [PERSON] укладено договір оренди двокімнатної квартири [ADDRESS] на період 12 місяців до 30.09.2017 року. Після розірвання шлюбу, рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 04.11.2014 року, Відповідачу визначено спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином. Вказане рішення відповідач не виконує, участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком сина не цікавиться. Більше того, безпідставно чинить перешкоди позивачці у здійсненні нею заходів, спрямованих на належний догляд дитини, покращення фізичного та духовного здоров'я та моральний розвиток. Відповідач відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на виїзд малолітнього [PERSON] за кордон для подальшого проживання. Виїзд дитини за кордон сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості. Але не зважаючи на це, колишній чоловік позивачки - [PERSON], безпідставно не надає згоди на виїзд дитини за межі України. При цьому жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову, він не наводить. В зв'язку із цим просить суд надати дозвіл на виготовлення проїдного документу та виїзд дитини за кордон без згоди батька.. В судовому засіданні позивачка та її адвокат - Грабовий І.П., позов підтримали, просили його задовольнити та надати право на виїзд за кордон [PERSON] без згоди батька. Відповідач та його представник - [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечували, оскільки відповідач бажає спілкуватись з дитиною та брати участь в його виховані, а в разі виїзду дитини за кордон він не матиме такої можливості. Крім того, у нього існують підозри, що чоловік, з яким позивачка перебуває у шлюбних стосунках, може зашкодити його синові. Суд, вислухавши сторони, їй представників, думку малолітнього [PERSON], вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO], батьками записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м. Черкаси, Черркаського міського управління юстиції. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 січня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] уклали угоду про працевлаштування в ТОВ «POLAND-UKRAINA» на посаду керівника відділу обслуговування клієнтів на терміном з 01.12.2016 до 29.05.2017 з заробітною платою у розмірі 4000 польських злотих. Водночас, компанія TOB «POLAND-UKRAINA» гарантує допомогу у розміщенні, матеріальну та юридичну допомогу та не заперечує проти приїзду неповнолітнього синапПозивачки до Польщі, що підтверджується відповідним листом. Дирекція Комплексу загальноосвітніх шкіл № 1 - Початкова школа № 10 у м. Краків ( Польща), вул. Кс. Фр. Бляхніцького 1 готова прийняти як учня до четвертого класу у навчальному році 2016/2017 [PERSON], що підтверджується відповідною довідкою від 06.10.2016. Між позивачкою [PERSON] та [PERSON] 01 жовтня 2016 року укладено договір оренди двокімнатної квартири [ADDRESS] на період 12 місяців до 30.09.2017 року. Рішенням Черкаської міської ради № 552 від 04.06.2014 встановлено [PERSON] спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім [PERSON], який народився [INFO] перший та третій тиждень місяцямісяця з 17:00 пятниці до 12:00 неділі; два тижні влітку під час відпустки батька, пять днів під час зимових канікул, без присутності матері дитини та з урахуванням обставин які можуть виникнути. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.11.2014 року зобов'язано, [PERSON] не чинити першкоди [PERSON], у виконанні рішення ВК ЧМР від 04.06.2014 №552 про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні [PERSON] з малолітнім [PERSON] перший та третій тиждень місяцямісяця з 17:00 пятниці до 12:00 неділі; два тижні влітку під час відпустки батька, пять днів під час зимових канікул, без присутності матері дитини та з урахуванням обставин які можуть виникнути. Відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Черкаської міської ради №16 16 від 18.03.2015 вирішено провести перевірку викладених батьком фактів щодо психологічної тиску з боку [PERSON] на малолітнього [PERSON]. Попередити громадян [PERSON] та [PERSON] про належне виконання батьківських обов'язків. Рекомендувати батькам [PERSON] та [PERSON] звернутися до психолога (за вибором батьків) для вирішення питання щодо стабілізації родинних відносин. Згідно з довідкою ФОП [PERSON] від 22.04.2015 - Загальний висновок експериментально-психологічного дослідження психодіагностичні дані, отримані в результаті комплексного обстеження [PERSON], свідчать про нормальний рівень розвитку його емоційно-вольових процесів. В результаті психологічного дослідження не було виявлено ознак, які б унеможливлювали чи обмежували виховання сина чи спілкування із ним; а також не було виявлено ознак, які б становили загрозу психологічному здоров'ю дитини. [PERSON] [PERSON], будучи оптаним судом, пояснив, що він повінстю поділяє бажання матері виїхати до Республіка Польща, де він буде навчатися у загальноосвітній школі, а в подальшлому має намір отримати европейську освіту. Він обізнаний про наявність житла в Польщі та місце роботи матері. Спілкуватися з батьком має намір за допомогою телефонного та інших засобівсучасного зв"язку, а також особисто під час перебування у м.Черкаси на канікулах. Вважає, що виїзд за кордон відповідає його інтересам. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь - який час повернутися в Україні. Відповідно до ст. 313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Пункт 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України №231 від 31.03.1995 року, вказує, що за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Пунктами 3, 4, 5 постанови КМ України від 27.01.1995 року №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одною з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі. Статтями 7, 155 СК України встановлено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Статтями 3,6 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, учасником якої є Україна з 27.09.1991 року, встановлено - в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративним чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави - учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Стаття 27 цієї Конвенції передбачає - держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з п. 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року №231 оформлення проїзного документу дитини здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально . Відповідно до п. 4 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Аналізуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги щодо надання дозволу на виїзд дитини за кордон без дозволу батька обгрунтовані та підлягають до задоволення. Судом достеменно встановлено, що дитина постійно проживає разом з матір'ю, відповідач проживає окремо, йому встанолвений спосіб участі у вихованні сина, мати дитини піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, забезпечує дитину усім необхідним, у той же час, батько дитини не у повній мірі виконує свої батьківські обов"язки, саме: щодо особистого спілкування з сином, участі в його житті та інтересах, про що повідомив малолітній [PERSON] під час розгляду справи. Таким чином, суд вважає тимчасовий виїзд дитини разом з матір'ю за межі України з метою навчання за крдоном є доцільним для розвитку дитини і повністю відповідає його інтересам. Твердження відповідача щодо загрози інтересам дитини грунтуються лише на його припущеннях та належним чином не доведені. Відмовляючи у наданні дозволу на виїзд дитини за кордон на навчання, батько діє всупереч інтересам дитини. У той же час, суд вважає, що термін виїзду дитини за кордон необхідно визначити протягом 2017,2018, 2019 років з метою убезпечення дитини та можливості в подальшому його батькам спільно вирішувати питання щодо навчання та виховання сина.

Outcome: partial