Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

18.10.2018 року [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду міста Черкаси з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дитини, при цьому зазначала, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12.02.2013 року присуджено стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання сина значно зріс. Вважала, що розмір отриманих аліментів не є достатнім для його нормального розвитку, адже син відвідує репетиторів та займається спортом, що потребує додаткових витрат. За таких обставин просила суд змінити розмір стягуваних з [PERSON] на її користь аліментів на утримання сина [PERSON] визначених рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12.02.2013 року та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісяця, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 15.11.2018 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Призначено підготовче судове засідання, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов. Позивач у підготовче засідання не зявилася, надала письмову заяву в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила задоволити. При цьому просила розгляд справи проводити без її участі. Відповідач у підготовче засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти його задоволення. При цьому просив справу розглянути без його участі. Відповідно до ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому може бути прийнято судом та за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення. Суд оголосивши заяви сторін, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Спору про батьківство немає. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12.02.2013 року (справа №695/43/13-ц), - стягнуто з [PERSON], 05.1.11985 року народження, аліменти на користь [PERSON], [INFO] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 10.01.2013 року. Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12.02.2013 року набрало законної сили 25.02.2013 року (а.с. 10). Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Відповідно до ч.2, 3 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Таким чином, суд вважає, що відповідач нарівні зі позивачем зобов'язаний нести витрати на утримання дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України, - способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За таких обставин [PERSON] зобовязаний утримувати сина [PERSON] до досягнення ним повноліття. Вказаний обовязок є безумовним. Враховуючи, що фактично піклуванням дитини займається позивачка, то вона має право на отримання від відповідача аліментів на утримання їх сина. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~192\~СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. В силу свого віку дитина, природньо потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту тощо, що тягне відповідну зміну матеріального становища матері. Отже, суд приходить до висновку, що є всі підстави для зміни розміру аліментів стягнутим рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12.02.2013 року. Що стосується розміру аліментів, які підлягають встановленню, то слід зазначити наступне. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аналогічні розяснення містить п.17 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, - Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" у 2018 році встановлено наступні розміри прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні, з 1 липня - 1841 гривня, з 1 грудня - 1921 гривня; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень. З урахуванням вимог статей 182,184 СК України, обставин встановлених під час судового розгляду, розміру прожиткового мінімуму, який встановлений на даний час суд приходить до висновку, що розмір аліментів, який підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] повинен бути встановлений в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. Стягнення аліментів у новому розмірі необхідно розпочати з дня набрання даним рішенням суду законної сили і до повноліття [PERSON], [INFO], тобто до 30.11.2027 року. Суд вважає, що такий розмір аліментів є справедливим та таким, що сприятиме фізичному, духовному і моральному розвитку дитини. За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, - розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» складає 704,80 грн. На підставі ст.ст. 180-183, 184, 191, 192 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3, 12, 13, 81, 89, 141, 263-266, 273, 353 ЦПК України, суд

Outcome: partial