Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося з позовом до суду та просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором №б/н від 09 липня 2008 року в розмірі 17136,60 грн. та судові витрати у розмірі 1600 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 09 липня 2008 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредитні кошти у розмірі, встановленому Договором. Проте, відповідач у свою чергу не виконала належним чином свої зобов'язання за укладеним договором №б/н щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків, в результаті чого станом на 31 травня 2017 року, утворилась заборгованість в розмірі 17136,60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, подавши до суду заяву, в якій просить суд розглядати справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Крім того, просить суд стягнути з відповідача понесені судові витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача (копію квитанції долучено до матеріалів справи). Відповідач в судові засідання, які були призначені судом на 13 грудня 2017 та 28 лютого 2018 року не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча була своєчасно та належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, про що свідчить оголошення про виклик відповідача у газеті "Вісті Рівненщини" (№9 (2046) від 08 грудня 2017 року) та "Урядовий кур'єр" (№18 (6134) від 26 січня 2018 року) (а.с.39-40,54). Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] звернулася до ПАТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала заяву №б/н від 09 липня 2008 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами банку ", складають між нею та банком договір (а.с.5-6). Позивач свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 6.5 "Умов та правил надання банківських послуг" - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п. 6.6 "Умов надання банківських послуг" - у разі невиконання зобов'язань за Договором, позичальник на вимогу Банку повинен виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Відповідно до кредитного договору, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України, наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Дослідивши у судовому засіданні розрахунок суми заборгованості, судом встановлено, що Відповідач порушила свої зобов'язання, внаслідок чого станом на 31 травня 2017 року за договором № б/н від 09 липня 2008 року утворилась заборгованість на загальну суму - 17136,60 грн. (сімнадцять тисяч сто тридцять шість гривень 60 коп.), яка складається з наступного: 416,30 грн. (чотириста шістнадцять гривень 30 коп.) - заборгованість за кредитом; 12466,18 грн. (дванадцять тисяч чотириста шістдесят шість гривень 18 коп.) - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3200 грн. (три тисячі двісті гривень) - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 "Умов та правил надання банківських послуг": 250 грн. (двісті п'ятдесят гривень) - штраф (фіксована частина); 804,12 грн. (вісімсот чотири гривні 12 коп.) - штраф (процентна складова) (а.с.3-4). Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог статтей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Предметом кредитного договору є грошові кошти в національній або іноземній валюті. Згідно статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved