Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], треті особи без самостійних вимог: Рахівська державна нотаріальна контора в Закарпатській області, [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування на 1/2 частину майна. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті громадян [PERSON] та [PERSON] залишилося як спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS], який їм належав на праві приватної спільної власності по 1/2 частині кожному. [PERSON] помер [INFO] а [PERSON] померла [INFO]. Померлі [PERSON] та [PERSON], за свого життя, проживали за вказаною адресою. Її мати - [PERSON] та тітка [PERSON] прийняли спадщину за померлими батьками. Її мати - [PERSON], померла [INFO]. За свого життя, її мати - [PERSON] прийняла спадщину в 1/2 частині після смерті своїх батьків, хоча і не оформила її нотаріально. З метою отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно, вона, як спадкоємець за законом, звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину в 1/2 частині на спадковий житловий будинок. В жовтні 2013 року, їй державним нотаріусом Рахівської державної нотаріальної контори, надано письмову відповідь про те, що видати свідоцтво про право на спадщину в 1/2 частині на її ім'я не можливо, оскільки відповідачка [PERSON], не згідна на отримання нею вказаного свідоцтва. У зв'язку з відмовою нотаріуса у видачі їй свідоцтва про право на спадщину, через існуючий спір, просить суд визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на 1/2 частину спадкового майна, житловий будинок [ADDRESS] з пропорційною часткою господарських та надвірних споруд. В свою чергу, відповідачка [PERSON], подала зустрічну позовну заяву, яка ухвалою суду від 10.02. 2014 року, була об'єднана в одне провадження з первісним позовом. Зустрічна позовна заява [PERSON], обґрунтована тим, що після смерті її батьків - [PERSON] та [PERSON] відкрилася спадщина на майно, яке їм належало на день смерті - на спадковий будинок [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом були її сестра - [PERSON] та брат [PERSON]. Вони всі,як спадкоємці, вступили у фактичне володіння та управління спадковим майном, після смерті їх батьків. На момент смерті батьків вона з сім'єю та сестра [PERSON] проживали у спадковому будинку, отже відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК (1963 року) прийняли спадщину. Вважає, що спадкоємцями майна після смерті батьків були вона з покійною сестрою та їх брат - [PERSON] За наведених підстав, просить суд визнати за нею право власності на 1/3 частину спадкового нерухомого майна, що залишилось після смерті її батьків. Ухвалою суду від 17.03. 2014 року, до участі у розгляді справи було залучено третю особу з самостійними вимогами - [PERSON], шляхом пред'явлення останнім позову до сторін за первісним позовом - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та Рахівської міської ради Закарпатської області. Позов [PERSON], обґрунтовано тим, що він, разом зі сестрою, та племінницею, які в даній справі є відповідачами - [PERSON] та [PERSON], мають рівні права на спадкове майно, що залишилось після смерті його батьків - [PERSON] та [PERSON]. В спадковому будинку він народився та проживав до закінчення вузу та направлення його на роботу в м. Донецьк. Він, та його сестри - [PERSON], [PERSON], як спадкоємці першої черги, вступили у фактичне володіння та управління спадковим майном, про відмову від спадщини не заявляли, що свідчить про прийняття ними спадщини. За час життя батьків спірний будинок фактично було розділено на три частини. На першому поверсі будинку проживали батьки та сім'я відповідачки [PERSON], а на другому поверсі проживала сім'я сестри [PERSON] та одну кімнату займав він. Після смерті батька у [INFO], його мама - [PERSON], його сестри та він домовились, що всі користуються будинком в такому ж порядку, як і за життя батька, йому залишається одна кімната на другому поверсі будинку. Тоді ж йому було передано у спадщину після смерті батька деякі його особисті речі ( електричну бритву, рушники ікону та ін.), частину з яких він відвіз додому в м. Донецьк, де ними користувався та користується і до сьогодні. Решта речей залишились закритими у його кімнаті на другому поверсі. Щодо такого фактичного розподілу майна та права власності на це спадкове майно між ним та сестрами, спору не було. Він користувався та користується виділеною йому житловою кімнатою на другому поверсі будинку, у якій зберігає належні йому рухомі речі, отримані у спадок. Крім того, у 2004 році, за його рахунок, було проведено ремонт в кімнаті. [INFO], померла його сестра - [PERSON], після смерті якої її діти прийняли у спадщину все те, що належало сестрі на день смерті. Вважає, що він фактично вступив у володіння та управління майном, після смерті батьків. На підставі наведеного, просить визнати за ним право власності на 1/3 частину спадкового нерухомого майна, що залишилось після смерті його батьків. [PERSON], як відповідач у зустрічному позові [PERSON], у позові третьої особи з самостійними вимогами [PERSON], подав до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON], [PERSON] та [PERSON], третя особа без самостійних вимог: Рахівська міська рада Закарпатської області про визнання права власності у порядку спадкування. Зустрічний позов [PERSON], ухвалою суду від 02.06. 2014 року, було об'єднано в в одне провадження з первісним позовом [PERSON], зустрічним позовом [PERSON] та позовом третьої особи з самостійними вимогами [PERSON] Зустрічна позовна заява [PERSON], обґрунтована тим, що він та його сестра [PERSON], мають рівні права на спадкове нерухоме майно, що залишилось після смерті їх матері - [PERSON] Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті його матері [PERSON], є він та його сестра [PERSON] На час смерті його матері та на час відкриття спадщини він постійно проживав з нею, був зареєстрований у спадковому будинку, тому вважається таким, що прийняв спадщину Він претендує на половину спадкового майна його матері - [PERSON], яка становить 1/6 частину спадкового будинку, тому просить суд визнати за ним право власності у порядку спадкування на вказану частку майна. В судовому засіданні, представник позивачки [PERSON] - [PERSON], в судовому засіданні, позовні вимоги позивачки [PERSON], підтримала, просить такі задовольнити у повному обсязі. Відповідачка [PERSON], вимоги, заявлені нею в зустрічному позові підтримала, просить їх задовольнити. Представник третьої особи з самостійними вимогами [PERSON] - [PERSON], вимоги, заявлені [PERSON], підтримала, просить їх задовольнити. Представник відповідача за зустрічним позовом - [PERSON] - [PERSON], зустрічні позовні вимоги довірителя підтримав, просить їх задовольнити у повному обсязі. Заслухавши позицію учасників судового процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Водночас, відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України судовому захисту підлягають лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси осіб, які виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.1216, 1217 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця), яке здійснюється за заповітом або за законом. Судом встановлено, що [INFO], помер громадянин [PERSON], [INFO], померла його дружина - [PERSON], після смерті яких відкрилася спадщина на нерухоме майно - житловий будинок з надвірними спорудами за номером [ADDRESS]. У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05. 2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України від 16.01. 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (в ред. 1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК (в ред. 1963 року) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Таким чином, враховуючи, що спадщина відкрилася до набрання чинності ЦК України від 16.01. 2003 року, до вказаних правовідносин слід застосувати положення норм Цивільного кодексу УРСР (в ред. 1963 року), що діяв на час відкриття спадщини. Враховуючи, що померлі [PERSON] та [PERSON] не залишили після своєї смерті заповіту, то спадкування повинно відбуватися за законом. Як встановлено судом, спадковий житловий будинок з надвірними спорудами належав на праві спільної сумісної власності померлим спадкодавцям [PERSON] та [PERSON] на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки від 05.03. 1952 року, тому належить до складу спадкового майна. Статтею 529 ЦК УРСР передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Так встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON], являються дітьми померлих спадкодавців [PERSON] та [PERSON], тому в силу ст. 529 ЦК УРСР, являються спадкоємцями першої черги спадкування за законом. Позивачка [PERSON], та позивач за зустрічним позовом [PERSON], являється дітьми [PERSON], померлої [INFO], тому у відповідності до ст. 529 ЦК УРСР, являється спадкоємцями першої черги спадкування за законом частки нерухомого майна що за адресою: [ADDRESS], що за життя належав [PERSON], розмір якої, становить по 1/2 частині 1/3 частини спадкового житлового будинку, що становить по 1/6 частині загальної спадкової маси - спадкового нерухомого майна [ADDRESS]. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном означає, що спадкоємець мав фізичний доступ до спадкового майна, міг використовувати його для своїх потреб чи потреб інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці першої черги спадкування за законом 1/3 частини спадкового нерухомого майна, (по 1/6 частині спадкового нерухомого майна) що залишилось після смерті [PERSON], прийняли у відповідності до п.1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року), оскільки фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. Позивачка [PERSON], вважаючи себе спадкоємцем 1/2 частини спадкового нерухомого майна, з метою отримання правовстановлюючих документів на 1/2 спадкове майно, звернулася до нотаріальної контори, однак державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину спадкового майна, було відмовлено. Так в матеріалах справи міститься письмова відповідь Рахівської державної нотаріальної контори № 584 від 22.10. 2013 року, про те, що видача свідоцтва про право на 1/2 частину спадкового будинку не можлива, оскільки відповідачка [PERSON], не отриманні нею свідоцтва на 1/2 частину будинку не згідна. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності. Позивачка [PERSON], просить визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на 1/2 частину спадкового нерухомого майна, що виходить за межі передбаченого законом розміру її частки у спадковому майні, заявивши вказану позовну вимогу, позивачка [PERSON], не надала суду доказів того, що інші спадкоємці від спадщини на її користь відмовилися, тому суд вважає, що захист права [PERSON] та визнання за нею права власності на спадкове майно підлягає частковому задоволенню, визнавши за нею право власності на 1/6 частину спадкового нерухомого майна. Як наведено, позивач за зустрічним позовом [PERSON], поряд з [PERSON], являється спадкоємцем першої черги спадкування за законом 1/2 частини 1/3 частини спадкового нерухомого майна, що складає 1/6 частку загальної площі спадкового нерухомого майна, яке залишилося після смерті [PERSON] [PERSON], у відповідності до вимог ст. 549 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) спадщину прийняв, тому суд вважає, що за ним слід визнати право власності на 1/6 частину спадкового нерухомого майна [ADDRESS], тому вимоги останнього підлягають до задоволення у повному обсязі. Як вже вказано, позивачка за об'єднаним зустрічним позовом [PERSON], та третя особа з самостійними вимогами [PERSON], являються спадкоємцями першої черги спадкування за законом 2/3 часток (по 1/3 частці кожен) спадкового майна, що залишилось після смерті їх батьків - [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON], спадщину прийняли шляхом фактичного володіння та управління спадковим майном, тому являються суб'єктами майнових прав на відповідну частку спадкового нерухомого майна. Отже, враховуючи те, що в судовому засіданні доводи та обґрунтування позивачки за зустрічним позовом [PERSON], третьої особи з самостійними вимогами [PERSON], знайшли своє підтвердження, суд вважає, їх вимоги підлягають до задоволення, тому за [PERSON] та [PERSON], слід визнати право власності у порядку спадкування за законом по 1/3 частці спадкового нерухомого майна, що залишилось після смерті [PERSON] та [PERSON] У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено. Тому, у зв'язку з частковим задоволенням вимоги позивача за первісним позовом - [PERSON], враховуючи наявність її вимоги про розподіл судових витрат, суд вважає, що з відповідачки за первісним позовом - [PERSON], слід стягнути на користь [PERSON] судові витрати в пропорційному розмірі до задоволених позовних вимог в сумі 129,40 гривень. Питання про розподіл судових витрат іншими учасниками процесу не ставилося.

Outcome: partial