Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

13.05.2015 позивач [PERSON] в особі свого представника [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача ПАТ «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» і просив стягнути заборгованість по заробітній платі станом на 28.03.2015 включно в сумі 42 120,26 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. 00 коп./а.с.2-5, 8/ Протягом розгляду справи 14.12.2015 представником позивача [PERSON] подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі станом на 30.11.2014 включно у розмірі 27 360 грн. 26 коп./а.с.61-62/ В обґрунтування позовних вимог позивач, з урахуванням заяви про зменшення розміру вимог, посилається на наступні обставини. Позивач та відповідач перебувають у трудових відносинах з 29.12.1981. Проте у 2014 році відповідач не сплачував належну до виплати позивачу заробітну плату в повному розмірі, згідно довідки відповідача заборгованість відповідача перед позивачем станом на 03.12.2014 становить 27 360 грн. 26 коп., разом з тим відповідач вказану довідку та розмір заборгованості не визнає, посилаючись на відсутність на підприємстві документів про нарахування та виплату відповідачу заробітної плати за вказаний період. В судове засідання з розгляду справи позивач та його представник позивача [PERSON] не з'явились, представник подав заяву про розгляд справи у їх відсутність на підставі наявних в матеріалах справи даних та доказів./а.с.78/ Представник відповідача Волинець Н.М. /а.с.79/ в судовому засіданні заперечила проти позову, просила відмовити в задоволенні, посилаючись на те, що за 2015 рік заборгованість перед позивачем відсутня, а дані про нарахування та виплату заробітної плати позивачу за 2013-2014 рік у товариства відсутні./а.с.39/ Cуд, заслухавши думку представника відповідача, визнав можливим на підставі ст.169 ЦПК України розгляд справи у відсутність позивача та його представника позивача на підставі наявних в матеріалах справи даних та доказів. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи дані та письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст.94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Позивач [PERSON] з 29.12.1981 працює у відповідача./а.с.7, 39-58/ Згідно довідки відповідача станом на 03.12.2014 у нього перед позивачем була наявна заборгованість по заробітній платі в розмірі 27 360 грн. 26 коп./а.с.6/ Таким чином, виходячи з встановлених судом обставин, згідно довідки відповідача від 03.12.2014 станом на 03.12.2014 у нього перед позивачем була наявна заборгованість по заробітній платі в розмірі 27 360 грн. 26 коп., яка на час розгляду справи не виплачена позивачу. При цьому, суд не приймає як необґрунтованих тверджень відповідача про недопустимість та неналежність довідки про наявну заборгованість перед позивачем станом на 03.12.2014 /а.с.6/, оскільки відповідач даних на спростування та на підтвердження своїх заперечень суду не надав, разом з тим, визнав, що дані по нарахуванню та виплаті заробітних плат на товаристві за 2013-2014 рік відсутні. Разом з тим, згідно даних з Індивідуальних відомостей про застраховану особу, виданих Управлінням ПФУ у Печерському районі м. Києва від 23.02.2015 за 2013- вересень 2014 року /а.с.7/ відповідач позивачу щомісячно в цей період нараховував заробітну плату. В результаті протиправних дій відповідача, на підставі ст. 237-1 КЗпП України позивачем ставиться питання про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. 00 коп., що полягає у позбавленні її можливості вести звичайний спосіб життя, що вимагає від неї захисту свого порушеного права в правоохоронних органах, відчуття моральних страждань, обурення через відверте нехтування відповідачем конституційними правами позивача, порушення відповідачем умов оплати праці вносить дискомфорт і труднощі в життя позивача. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (з наступними змінами та доповненнями) зазначив, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Так, протягом розгляду справи встановлено тривале порушення Відповідачем прав Позивача, що полягають у тривалому не проведенні Відповідачем виплати Позивачу заробітної плати, яке триває до цього часу, що призвело до його моральних страждань, втрати життєвих зв'язків Позивача і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, а відтак, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості з Відповідача на користь Позивача слід стягнути моральну шкоду в розмірі 1000 грн., оскільки заявлений Позивачем розмір є значно завищеним і не підтверджується належними та достатніми доказами. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. У зв'язку з частковим задоволенням позову, оскільки позивач звільнений від оплати судового збору, відповідно до ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід Держави судовий збір у розмірі пропорційно до задоволених вимог та в межах граничних розмірів відповідно до Закону України «Про судовий збір», в редакції чинній на день подання заяви позивача, а саме за майнові вимоги у розмірі 273 грн. 60 коп. та за немайнові 243 грн. 60 коп.., усього 517 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial