Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

23 липня 2018 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] , з 500,00 грн. щомісячно, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до 1/3 частини його місячного доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. В обґрунтуванні позову зазначила, що шлюб між позивачем та відповідачем 05.03.2014 року розірвано рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області. Від шлюбу сторони мають спільну дитину, [PERSON] , [INFO] . Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 24.02.2014 року на користь позивача з відповідача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно, але не менш, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 січня 2014 року до повноліття дитини. На даний час сума стягнення аліментів є недостатньою для гідного матеріального утримання неповнолітньої доньки [PERSON] Значно збільшилися витрати на навчанні, розвиток здібностей, відвідування гуртків та додаткових занять. Дитина потребує постійного курортно-санаторного лікування, але відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає, аліменти сплачує не своєчасно, не бере участі у додаткових витратах. 12 вересня 2018 року відповідач звернувся до суду з запереченнями проти позову, в якому просить у задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі. В обґрунтуванні зазначив, що позивач забороняє та перешкоджає відповідачу у спілкуванні з дитиною. Сплачувати вчасно аліменти відповідач не мав можливості у зв`язку з тим, що мав мінливий заробіток. На даний час, а саме з 03.07.2017 року, він працює водієм у 22 Державно пожежній-рятувальній частині Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуаціях в Одеській області, та отримує заробітну плату у розмірі 7000 грн. На його утриманні також знаходиться цивільна дружина, [PERSON] , яка вагітна, малолітня донька [PERSON] , [INFO] , хворий батько-пенсіонер, [PERSON] , [INFO] . Позивач в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Заперечення відповідача не визнала. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, шлюб між позивачем та відповідачем 05.03.2014 року розірвано рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області. Від шлюбу сторони мають спільну дитину, [PERSON] , [INFO] . Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 24.02.2014 року на користь позивача з відповідача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно, але не менш, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 січня 2014 року до повноліття дитини. На даний час сума стягнення аліментів є недостатньою для гідного матеріального утримання неповнолітньої доньки [PERSON] Значно збільшилися витрати на навчанні, розвиток здібностей, відвідування гуртків та додаткових занять. Дитина потребує постійного курортно-санаторного лікування, але відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає, аліменти сплачує не своєчасно, не бере участі у додаткових витратах. Відповідач в свою чергу, сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини місячного доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, як вимагає позивач, не має можливості, у зв`язку з тим, що на його утриманні також знаходиться цивільна дружина, [PERSON] , яка вагітна, малолітня донька [PERSON] , [INFO] , хворий батько-пенсіонер, [PERSON] , [INFO] . За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на наявність імперативного дозволу змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. ст.183,192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Як з`ясовано, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини на користь позивача визначено судом у розмірі 500 грн. щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3"Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З врахуванням встановлених обставин, які сторонами визнанні, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до рівності прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. Вказане зумовлено зміною чинного законодавства з метою посилення захисту прав дітей на належне утримання та підвищення мінімального розміру аліментів на одну дитину з 30 % до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що в свою чергу є підставою для зміни розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача. Відповідно суд приходить до висновку про необхідність змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача у розмірі 500 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного та враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживає дитина, вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини від усіх видів доходів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. У сукупності наведеного, судом визнається необхідним та достатнім збільшення аліментів, що присуджені з відповідача на користь позивача, в розмірі ј частини від усіх видів доходів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Заявлений позивачем розмір аліментів 1/3 частина усього місячного доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитинина думку суду є завищеним і непосильним для відповідача, зважаючи на зміни в сімейному та матеріальному становищі платника аліментів: наявність на утриманні ще двох малолітніх дітей (з них [PERSON] , [INFO] , народилась під час розгляду справи) та батька-пенсіонера. З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути суму судового збору у розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial