Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивач, що є правонаступником ВАТ КБ "Надра", відповідно до внесення змін до статуту від 26 січня 2011 року, звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що 27 лютого 2008 року між банком та [PERSON] було укладено договір "Автопакет" № 778014/ФЛ, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 39848 грн. строком до 20 лютого 2013 року з оплатою 16,5% річних за користування кредитом. Кредитний договір є змішаним договором та містить умови договору поруки, який як з поручителем був підписаний [PERSON] Оскільки вимоги кредитного договору не були виконані позичальником у встановлені угодою строки, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором в сумі 35667,79 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 33003,21 грн. - заборгованість по процентам, 10331,05 грн. - пеню за несвоєчасне погашення заборгованості, 3984,80 грн. - штрафу та судові витрати. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, однак просив застосувати до такого строки позовної давності звернення до суду, оскільки остання проплата по кредиту ним була здійснена 26 серпня 2001 року. Просить у задоволенні позову відмовити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча повідомлялась про таке належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомила. Заслухавши відповідача [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти на умовах, встановлених договором. Як вбачається з матеріалів справи 27 лютого 2008 року між банком та [PERSON] було укладено договір "Автопакет" № 778014/ФЛ, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 39848 грн. строком до 20 лютого 2013 року з оплатою 16,5% річних за користування кредитом. Кредитний договір є змішаним договором та містить умови договору поруки, який як з поручителем був підписаний [PERSON] (а.с.5-11). Як вбачається з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно представленого розрахунку (а.с.12-15) 26 серпня 2001 року відповідачем [PERSON] востаннє вносились кошти на погашення кредитних зобов'язань. В судовому засіданні [PERSON] заявив клопотання про застосування строків позовної давності, просив з даної підстави відмовити у задоволенні позову. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Нормою ч.5 ст. 261 ЦК України передбачено, що за зобов'язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений момент вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. З матеріалів справи вбачається, що у позивача виникло право пред'явити вимогу з 26 серпня 2011 року, однак до суду останній звернувся лише 14 січня 2015 року (а.с.2), тобто після спливу строку позовної давності. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити у зв'язку з спливом строку позовної давності.

Outcome: dismissed