Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

01.09.2014р. [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить усунути перешкоди у володінні та користування квартирою [ADDRESS] шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зобов'язавши відповідачку знятися з реєстрації у спірній квартирі. Свої вимоги мотивує тим, що позивачка з [PERSON] уклали шлюб. Спільне життя не склалося і шлюб розірвали. 11.07.2009р. [PERSON] уклав шлюб з відповідачкою. Колишній чоловік позивачки разом з відповідачкою проживали у [ADDRESS], власником якої був [PERSON], та з 29.09.2012р. були зареєстровані у квартирі. 18.12.2013р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідачка з квартири виїхала та постійно проживає у своєї матері за адресою: [ADDRESS], але з реєстрації не знялась. [PERSON] залишився проживати у спірній квартирі. На даний час спірна квартира належить позивачці на підставі договору купівлі-продажу від 22.11.2013р. На прохання знятися з паспортної реєстрації відповідачка не реагує, що і стало підставою для звернення до суду. Позивачка в судовому засіданні просила задовольнити позов, з підстав викладених в позовній заяві. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала повністю, проти його задоволення не заперечувала. Третя особа в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення сторін, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.07.2009р. [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], який розірвано рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.12.2013р., яке набрало законної сили 09.01.2014р.(а.с.7-8) 29.09.2012р. [PERSON] та [PERSON] зареєструвались у квартирі за адресою [ADDRESS], що підтверджується копією будинкової книги.(а.с. 13-14) Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 22 листопада 2013року, посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 2207 [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 22.11.2013р. та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.11.2013р. (а.с. 9, 10) [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що у квартирі за адресою [ADDRESS] не проживає з серпня 2013р., проживає у своєї матері, виїхала з квартири з власної волі, вселятися в квартиру не бажає. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідачка в квартирі [ADDRESS] не проживає понад шести місяців. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом власності особи, може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст.2, 318, 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї (ч. 4 ст. 156 ЖК України), інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивачки в частині визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог в частині зобов'язання відповідачки знятися з реєстрації в квартирі за адресою [ADDRESS], суд зазначає наступне. Порядок реєстрації, зняття з реєстрації громадян, а також іноземців чи осіб без громадянства, які на законних підставах, перебувають в України визначено Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні". Відповідно до ст. 7 цього Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Враховуючи, що позовні вимоги в частині визнання [PERSON] такою, що втратила право користування спірною квартирою, задоволено, а наявність такого судового рішення вже є підставою для зняття відповідачки з реєстрації, тому в задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання відповідачки вчинити дії по зняттю з реєстрації є безпідставними і не підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial