Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

30.11.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, в якій вказав, що він купив у відповідача [PERSON] квартиру № 95 в будинку 82 в м. Світлодарськ Донецької області за договором купівлі-продажу частки квартири від 12.10.2017 року, за умовами якого продавець (відповідач) зобовязався сплатити заборгованість за комунальні послуги, звільнити квартиру від особистих речей і передати квартиру позивачу до 15.10.2017 року. Однак, в зазначений строк відповідач не знявся з реєстраційного обліку. Позивач вказує, що реєстрація відповідача у його квартирі створює для нього перешкоди вільно володіти та користуватися нею, оскільки комунальні послуги нараховуються також і на відповідача, який там фактично не проживає, а також через його реєстрацію він позбавлений можливості оформити субсидію на житлово-комунальні послуги. У звязку з викладеним просить суд ухвалити рішення, яким визнати відповідача [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS] та зняти його з реєстрації за вказаною адресою. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити, а також просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Разом з тим, в матеріалах справи міститься заява від 14.03.2019 року, в якій він просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Представник третьої особи - виконавчого комітету Світлодарської міської ради також не зявився, перший заступник міського голови надав заяву, згідно якої проти позовних вимог не заперечує, просив провести розгляд справи без участі представника. На підставі ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовної заяви з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цивільно-процесуальним Кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Як встановлено в судовому засіданні, 12 жовтня 2017 року позивач [PERSON] купив Ѕ частину квартири № 95 в будинку № 82 в м. Світлодарську Донецької області у [PERSON], яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.12.2006 року, що вбачається зі договору купівлі-продажу частки квартири (НМО 042681) від 12.10.2017 року, посвідченого державним нотаріусом Світлодарської державної нотаріальної контори Донецької області [PERSON] та зареєстровано у реєстрі за № 941 (а. с. 4). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 100208667 від 12.10.2017 року (а. с. 5) власником трикімнатної квартири загальною площею 66,7 кв.м (з яких житлова 41,3 кв.м) за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (розмір частки 1/1) на підставі договору купівлі-продажу частки квартири від 12.10.2017 року та свідоцтва про право власності від 25.12.2006 року. З довідки виконавчого комітету Світлодарської міської ради № 7648 від 27.11.2018 року (а. с. 6) вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 2 особи: власник [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказаний факт також підтверджується інформацією виконавчого комітету Світлодарської міської ради від 08.01.2019 року, яка надійшла на запит суду 11.01.2019 року (а. с. 28). Статтею 41 Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян. Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. До спірних правовідносин підлягає застосуванню стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Перший протокол, Конвенція), відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з ч.1 та 2 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності (право володіння, користування та розпорядження) не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. \~ \~ \~ \~Частиною першою\~ст.\~319\~ЦК України\~передбачено,\~що власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а в частині першій ст. 221 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно\~\~ст. 321 ЦК України,\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Нарахування позивачу комунальних платежів з урахуванням реєстрації у спірному жилому приміщенні відповідача, а також наявність через реєстрацію відповідача перешкод в отриманні субсидії суд розцінює як порушення прав позивача, таке порушення підлягає захисту. Таким чином, сукупність наданих позивачем та досліджених судом доказів у достатній мірі підтверджують той факт, що вимоги позивача в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про зняття відповідача з реєстрації суд зазначає наступне. Відповідно до Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до п. 3 Правил реєстрації місця проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 реєстрація/зняття\~з реєстрації\~місця проживання/перебування\~здійснюється виконавчим\~органом сільської,\~селищної або\~міської ради,\~сільським головою\~(у\~разі коли\~відповідно до\~закону виконавчий\~орган сільської\~ради не\~утворено)\~на території\~відповідної адміністративно-територіальної\~одиниці,\~на яку\~поширюються повноваження\~відповідної сільської,\~селищної або\~міської ради\~(п.\~3\~Правил). Документи для здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи подаються до органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) з урахуванням вимог\~Закону України\~Про адміністративні послуги (п.8). \~ \~ \~ \~Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (п.26). Тому суд вважає, що вимога про зняття з реєстрації є похідною від визнання таким, що втратив право користування житловим приміщення. Зняття з реєстрації здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Тому, в частині зняття з реєстрації вимоги задоволенню не підлягають, бо це є повноваженнями іншого органу. Беручи до уваги викладене,

Outcome: partial