Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом та просить суд стягнути з відповідача Відкритого акціонерного товариства "Коломиясільмаш" заборгованість по заробітній платі в сумі 15 003,86 грн. та середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення , а також судові витрати та витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн., мотивуючи тим, що у період з 01 грудня 2014 року по 25 травня 2018 року, вона [PERSON] знаходилась у трудових відносинах з відповідачем ВАТ «Коломиясільмаш» на посаді начальника відділу кадрів. 25 травня 2018 року вона, позивач, звільнена за угодою сторін , згідно наказу № 13 -к від 25.05.2018 р. Відповідачем була нарахована їй. однак не виплачена заробітна плата у розмірі 15 003,86 грн. , що підтверджується відповідною довідкою. Звернувшись із скаргою в управління держпраці в Івано-Франківській області щодо порушення законодавства про працю керівництвом ВАТ «Коломиясільмаш» в кінці серпня 2019 року позивач отримала відповідь в котрій їй рекомендовано для відновлення порушених прав звернутися до суду. Зазначає, що згідно довідки відповідача № 1/319 від 11.10.2019 середньомісячна заробітна плата за два календарні місяці роботи склала 2080 грн., середньоденна заробітна плата позивача складає 320 грн. У зв`язку з тим, що відповідач не провів повний розрахунок при звільнені позивача, та враховуючи що з моменту звільнення до моменту звернення до суду пройшло 104 робочих дні, то з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки в розрахунку, який становить 33 280 грн. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій просила суд справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, дає згоду на заочний розгляд справи. Представник відповідача належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, та відзиву не подав. Врахувавши подану заяву позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити, так як він обґрунтований, доведений позивачем, відповідає матеріальному закону. В судовому засіданні достовірними та належними доказами встановлено, що позивач [PERSON] працювала у Відкритому акціонерному товаристві "Коломиясільмаш" на посаді начальника відділу кадрів з 01 грудня 2014 року по 25 травня 2018 року, що підтверджується трудовою книжкою (а.с.5). Звільнена позивач за згодою сторін за ст. 36 п. 1 КЗпП . В день звільнення всупереч вимогам трудового законодавства повний розрахунок з позивачем не проведено. Так, з довідки про заборгованість по заробітній платі № 1/57 від 28 березня 2019 року наданої ВАТ Коломиясільмаш вбачається, що заборгованість по виплаті заробітньої плати позивачу [PERSON] станом на 01.01.2019 р. становить 15 003,86 грн. (а.с.6). Стаття 43 Конституції України передбачає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Згідно ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені встатті 116 цього Кодексу. Відповідно до статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникові не рідше двох разів на місяць. А ст.116 КЗпП України передбачає, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені встатті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" № 100 від 08 лютого 1995 року(з подальшими змінами і доповненнями), нарахування виплат,що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного)заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно п. 20 Постанови Пленуму ВСУ №13 від 24.12.99 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановления рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. Відповідно до п. 2 розділу ІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року, у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати, крім зазначених в абзаці першому цього пункту, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. (пункт 5 розділу IV Порядку) Відповідно до пункту 8 розділу IV Порядку, середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до довідки №1/319 від 11 жовтня 2019 року у квітні 2018 року відпрацьовано 7 днів . Однак у березні , відповідно до відповіді № 1/36 від 05 лютого 2020 року , позивач перебувала на лікарняному та у відпустці Згідно п.4 вищезгаданої Постанови при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю. Відповідно до п. 2 постанови , у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку. Враховуючи наведене суд бере до уваги два попередні місяці роботи позивача тобто лютий та квітень 2018 року. Заробітня плата за два місяці що передували звільненню (лютий , квітень 2018 року) становить ( 2550,33+1961,78) 4512,11 грн. (а.с.6). Судом встановлено, що у квітні 2018 року позивачем відпрацьовано 7 днів , а згідно довідки № 1/41 від 07 лютого 2020 року у лютому2018 року - відпрацьовано 8 робочих днів. Таким чином, середньоденна заробітна плата позивача [PERSON] за останні два місяці, що передували звільненню, складає 300,80 грн. (4512,11 грн / 15 днів) Період затримки розрахунку - з 26 травня 2018 року по 11 лютого 2020 року (день винесення рішення як просив позивач) Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. (пункт 8 розділу VI Порядку) Таким чином, розмір середнього заробітку в зв`язку з затримкою розрахунку при звільненні, який підлягає стягненню на користь позивача Голодюк складає 129 644,80 грн. = (300,80х431 днів) Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позов є обґрунтованим, та його слід задоволити стягнувши з відповідача на користь позивача 15 003 (п`ятнадцять тисяч три ) грн.. 86 коп. заборгованості по виплаті заробітньої плати та 129 644 (сто двадцять дев`ять тисяч шістсот сорок чотири ) грн. 80 коп. середнього заробітку за час затримання розрахунку при звільненні з подальшим відрахуванням всіх встановлених законодавством податків і платежів. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема і витрати на професійну правничу допомогу, тому згідно вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума 3000 грн. відповідно до квитанції адвоката №15240 від 09.09.2019 р. та на користь держави - сума 768 , 40 грн що становить судовий збір(а.с.11) На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 116, 117, 232, 235,237-1 КЗпП України, Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 ,

Outcome: approved