Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] у розмірі ? частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред»явлення позову до досягнення дитиною повноліття та стягнення з відповідача щорічної матеріальної допомоги на санаторне-курортне лікування сина у розмірі 10 000 грн. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 19.04.2006 року по 30.05.2014 р. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], який проживає з нею. З квітня 2014 року вона з відповідачем мешкає окремо. [PERSON] ухиляється від покладеного на нього обов»язку утримувати дитину, будь-яку матеріальну допомогу сину не надає, не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться його долею. За останній час стан здоров»я їхнього сина сильно погіршився, дитина потребує щорічного санітарно-курортного лікування в санаторіях України. Відповідач аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей і непрацездатних батьків не має. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] підтримали позов. Позивачка додатково пояснила, що відповідач тричі надавав кошти на загальну суму 2 500 грн., що є недостатньо для утримання дитини, їхній син має косоокість, йому потрібно лікувати очі, також лікар рекомендувала санаторне лікування дитині. Відповідач та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов визнали частково, а саме не заперечували проти стягнення аліментів у розмірі 1/6 частки заробітку відповідача, в решті вимог просили відмовити, також заперечували проти обставин, викладених у позовній заяві, при цьому відповідач пояснив, що він добровільно переказував кошти на сина на картковий рахунок матері відповідачки у якої на даний час перебуває дитина; він має ішемічну хворобу серця, хворі ноги, тому необхідно купувати ліки, пройти медичне обстеження; 30.03.2014 року коли його залишила відповідачка він мав сердечний приступ, через що перебував у лікарні, тому у заявленому розмірі платити аліменти невзмозі, оскільки у нього не буде залишатись коштів для забезпечення своєї життєдіяльності. Суд, вислухавши пояснення позивачки, її представника, відповідача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 квітня 2006 року. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19 травня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. В шлюбі [INFO] народився син [PERSON], який проживає з позивачкою (свідоцтво про народження - а.с. 7). Відповідно ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов»язків щодо дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач працює у ТОВ «Н-Транс» на посаді водія вантажного автотранспортного засобу, його середньомісячна заробітна плата за 2014 рік становить у розмірі 2 308,47 грн. (довідка про доходи видана ТОВ «Н-Транс» від 29.07.2014 р. за № 288). Відповідач суду повідомив про те, що інших дітей та непрацездатних утриманців він не має, вони з позивачкою мешкають за різними адресами, син на даний час проживає з матір»ю відповідачки, він має можливість сплачувати аліменти щомісячно по 1/6 частці заробітку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а, згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд, серед іншого, враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. В обргунтування заперечень в частині стягнення аліментів у заявленому розмірі відповідач посилається на свій стан здоров»я, повідомивши суд про те, що він хворіє на ішемічну хворобу серця та тромбоз вен на ногах. В підтвердження цього надав виписку із історії хвороби, чеки аптек і квитанцію по оплаті медичних послуг, з яких убачається, що в період часу з 30.03.2014 р. по 08.04.2014 р. [PERSON] знаходився на лікуванні у Київській міській клінічній лікарні № 3, при цьому поніс витрати на лікування на загальну суму 1133 грн. 57 коп., що включає придбання медикаментів і оплату за діагностику. Також позивач надав направлення на консультацію від 08.04.2014р. З урахуванням вказаних обставин та беручи до уваги, що відповідач проходив лікування одноразово, є працездатним, постійно працевлаштований, має щомісячний заробіток, окрім спільної з позивачкою дитини інших утриманців не має, тому суд вважає, що наведені обставини є підставою для задоволення позову в частині стягнення на користь позивачки з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина у частці від доходу відповідача, а саме у розмірі ? частки від заробітку останнього, починаючи з дня подачі прозову - з 17.06.2014 р. і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка також просить стягнути з відповідача щорічну матеріальну допомогу на санаторне-курортне лікування дитини у розмірі 10 000 грн. За нормою ст. 185 Сімейного кодексу України передбачена участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Суд вважає, що вимоги щодо стягнення коштів на санаторне-курортне лікування дитини задоволенню не підлягають у зв»язку з їх недоведеністю, оскільки як пояснила сама позивачка, путівку на сина вона не купувала, вартість путівки нею враховувалось із мережі Інтернет, при цьому не надано належних доказів у якому саме санаторії дитині сторін по справі необхідно пройти лікування, не встановлено його терміну, тощо. Отже, заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов"язковому негайному виконанню. За викладених вище обставин,

Outcome: partial