Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

14 січня 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідачів, в якому просила визнати за нею право власності на 1\\2 частину будівельних матеріалів та робіт при будівництві житлової надбудови А1-2, житловою площею 104,0 кв.м., загальною площею 143,5 кв.м.; сіней літ. А-1, площею 12,7 кв.м.; відкритої веранди літ а; вбиральні літ.Б ; душа літ.В ; бесідки літ.Г. у домоволодінні по [ADDRESS] на загальну суму 156 912(сто пятдесят шість тисяч девятсот дванадцять) гривень, що відповідно до локального кошторису: на реконструкцію 2-го поверху житлового будинку [ADDRESS] що складається з придбаних матеріалів і обладнання та проведених будівельних робот: камінь плити перекриття, арматура ф8мм, плитка и матеріали, металлопластикові вікна, підвіконні дошки, двері, плівка, металочерепиця в комплекті, жолоба, труби, дножолоба, водопрймальник, коліно100/60, тримачжолоба, металічний кронштейн, тримач труби, шпаклівка пенопласт. Загальна вартість матеріалів при реконструкції 2-го поверху складає 98 909 грн, а також проведені роботи . Крім того, під час шлюбу ними були зведені нежитлові споруди та витрачені спільні кошти на придбані матеріали для душової: металевий бак, штукатурка, арматура ф8мм, металічні двері. Загальна вартість матеріалів складає 4355грн. Проведені роботи: розробка грунту вручну, пристрій фундаментів монолітних, цегельна кладка стін, монтаж металевого бака, штукатурка стін, пристрій монолітних перекриттів, облицювання стін плиткою, монтаж металевих дверей; на будівництво альтанки: метал, дошка, профнастил. Вартість матеріалів складає 2750 грн. Проведені роботи: розробка грунту в ручну, монтаж і фарбування альтанки, пристрій обрешетування, облицювання каркаса дошкою, обшивка стенів профнастилом ; на огороджування: арматура, труби ф114мм, металеві ворота, м/конструкцій огороджувань. Загальна вартість матеріалів складає 48 406грн. Проведені роботи: розробка грунту в ручну, пристрій монолітних фундаментів, цегельна кладка стовпів, монтаж металевих стійок, плит огороджувань. Загалом, загальна вартість будівельних матеріалів та робіт використаних на реконструкцію та будівництво житлового будинку у 2005 р., складає 156 912 (сто п'ятдесят шість тисяч дев'ятсот дванадцять)грн. В подальшому в листопаді 2017 року позивачка збільшила позовні вимоги та просила крім заявлених також визнати за нею право власності на 1\\2 частину будівельних матеріалів та робіт , у тому числі оздоблювальних робіт при будівництві по нежитловому комплексу по [ADDRESS] - адмінбудинку зі складом літер а-1 (переобладнаний з гаражу, основна площа збільшена на 25,2 кв.м. за рахунок внутрішнього перепланування); - складу літер Б-1, основна площа зменшена на 8,3 кв.м., загальна площа зменшена на 1,6 кв.м. за рахунок внутрішнього переплануванння; - складу літер Л-1( площа забудови 99,6 кв.м., основна та загальна площа 87,2 кв.м., ); - магазину літер М-1 (4,30х4,54, основна та загальна площа 14,9 кв.м., ) ; - прибудови літер Г-1 ( збудована замість сіней літер г , площа забудови 67,0 кв.м., основна та загальна площа 59,1 кв.м.); - душу літер П(1,25х1,07); - навісу літер Н (3,43Х1,6); - навісу літер О(3,23х2,08); - вбиральні літер Р (1,25 х 1,07) , загальною вартістю будівельних матеріалів та робіт станом на 01 серпня 2012 року у розмірі 323 109 грн. Визнати за нею право спадкування на 1/3 частину вищезазначених будівельних матеріалів, обладнання , робіт після смерті [PERSON], який помер [INFO] року . Визнати за нею право власності на 2\\3 частини будівельних матеріалів та робіт, які використані при будівництві житлового будинку по [ADDRESS] і нежитлових виробничих будівель і поруд по [ADDRESS] Справу прийнято до свого провадження суддею Гуденко О.А. 06 квітня 2017 року . Судом неодноразово надавася строк сторонам для можливості врегулювати спір у добровільному порядку та оголошувалися перерви в судових засіданнях за клопотанням представників сторін для укладення мирової угоди. Проте сторони своїм правом не скористалися. В судовому засіданні позивачка та її представник остаточні вимоги позову підтримали, просили про його задоволення в повному обсязі. Відповідачка [PERSON], в останнє судове засідання не зявилася, в минулому засіданні заперечувала проти задволення позову. Відповідачка [PERSON], та її представник проти задоволення позову заперечували, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Звернули увагу суду на те, що будинок по вул.Бузькій не є спільним сумісним майном подружжя, оскільки придбавався їх батьком до укладення шлюбу з позивачкою, а добудову здійснювали не тільки за кошти батька, а і за її з чоловіком кошти, про що їх просив особисто батько і позивачці про це добре відомо. Стосовно нежитлового обєкту по вулКлубній, то вона також будувалася як за кошти батька з позивачкрою, так і за її кошти з чоловіком, оскільки на цьому об'єкті вони спільно працювали та вели підприємницьку діяльність. Вислухавши пояснення сторні, дослідивши матеріали справи та відповідні ним обставини, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконкому Миколаївської міської ради народних депутатів від 23 листопада 1990 року за № 396, [PERSON] відведена для будівництва житлового будинку земельна ділянка площею 600 кв.м. по [ADDRESS], площа якої за рішенням Миколаївської міської ради народних депутатів від 20 вересня 994 року за № 2/13 була збільшена на 400 кв.м. 16 грудня 1994 року затверджений акт приймання в експлуатацію житлового будинку забудовника [PERSON] Будинок мав два поверхи, а саме: жилий будинок з нежитловим підвалом, жилою площею 83, 8 кв.м., корисною 208,1 кв.м , 02 листопада 1994 року [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку для обслуговування жилого будинку, а 02 січня 1995 року - свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок . 05 січня 1995 року за нотаріально посвідченими договорами дарування [PERSON] 6 подарував [PERSON] вказаний житловий будинок та земельну ділянку 04 квітня 1991 року [PERSON] розірвав попередній шлюб, а 11 січня 1995 року уклав шлюб з позивачкою . У березні 2005 року , перебуваючі у шлюбі з [PERSON], власником розпочато реконструкцію будинку а саме: добудували стіни другого поверху, підняли та перебудували дах, в наслідок чого виникла - житлова надбудова А1-2, житловою площею 104,0 кв.м., загальною площею 143,5 кв.м.; сіні літ. А-1, площею 12,7 кв.м.; відкрита веранда літ «а». Побудовані надвірні господарські та побутові споруди : вбиральню літ.Б; душ літ.В, бесідку літ.Г. Основні роботи закінчилися у серпні 2005 року. Також з матеріалів справи вбачається, що 04 травня 1998 року за договором укладеним в простій письмовій формі з Миколаївським райпо, [PERSON] придбав територію складу № 2 за адресою: [ADDRESS], площею 0, 1262 га, складські і підсобні приміщення, розташовані на цій території . Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 08 жовтня 1998 року визнаний дійсним договір купівлі-продажу приміщень продовольчого складу № 2, розташованого в [ADDRESS], укладений між [PERSON] та Миколаївським райпо 04 травня 1998 року та за [PERSON] визнано право власності на продовольчий склад . З слідує з технічного паспорту на вказаний об'єкт згідно даних останньої інвентаризації станом на 26.06.2009 р., наявний в матеріалах справи ( інших даних про стан нерухомості сторони суду не надали і про наявність інших будівельних робіт суду не повідомили) , на території складу побудовані об'єкти самочинного будівництва: адмінбудинок зі складом, літ. «А-1», склади літ. «Б-1», «Л-1», магазин літ. «М-1», прибудови літ. «Г-1», душу літ. «П», навіси літ. «Н», «Р», вбиральня літ. «Р» . Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 3148-3150 від 31.08.2012 року ( по якій жодна зі сторін не висловила заперечення щодо обсягу визначення будівельних робіт та обладнання, будівельних матеріалів) визначено матеріали, обладнання, тощо, вкладені в самочинні добудови та господарські споруди до житлового будинку та нежитлового комплексу, містить такі дані додатки до вказаного висновку експерта. При цьому суд виходить з положень ст.ст. 81,83,89 ЦПК України щодо обов'язку доказування своїх вимог як позивача по справі, так і своїх заперечень відповідачами. [INFO] року [PERSON] помер. Після його сметі спадщину прийняли його дружина позивачка [PERSON] та доньки від іншого шлюбу відповідачки [PERSON] та [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина у тому числі й на житловий будинок по [ADDRESS] , а також на будівельні матеріаіли та роботи, використанні на його реконструкцію та самочинне будівництво, та на нежитловий об'єкт по [ADDRESS], який також внаслідок повної реконструкції та перебудови є самочинним об'єктом. Як слідує з матеріалів справи, на час розгляду вказані обєкти не введено до експлуатації, право власності на ці обєкти належним чином ен зареєстровано. Ст.ст. 60,70 СК України, презюмують, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, їх частки в цьому майні є рівними. Обьєктом права спільної сумісної власності подружжя , згідно із частиною 1 ст.61 СК України, може бути будь яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За загальним правилом майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності (ст. ст. 22 і 28 Кодексу про шлюб та сім'ю України, аналогічне правило передбачено ст. 60 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. У відповідності до вимог ст. ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. Частинами 1 та 2 ст. 71 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, що є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності. Виходячи зі змісту ч.ч. 1,2 ст. 331 ЦК України, ч. 1 ст. 182 ЦК України та п. 8 Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого (зі змінами і доповненнями станом на 22 січня 2009 року), право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва обєкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності. До виникнення права власності на новозбудоване нерухоме майно право власності існує лише на матеріали, обладнання та інше майно, що було використано в процесі будівництва (ч. 3 ст. 331 ЦК). Відтак статтею 331 ЦК не передбачено можливості визнання права власності на недобудоване нерухоме майно в судовому порядку. При цьому, визначаючи право власності на матеріали чи обладнання, суд у своєму рішення має зазначити (поіменувати) ці матеріали чи обладнання. За такого, особи, які здійснили самочинне будівництво право власності на самочинно збудоване нерухоме майно не набувають та таке майно не є обєктом права власності. Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 5 березня 2013р. По цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] , треті особи: [PERSON], ТОВ «Укрпромбанк», про визнання права власності на частину житлового будинку та земельної ділянки, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частину будівельних матеріалів та робіт, вкладених в будівництво, визнання забудовником домоволодіння, визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом, визнання права власності на частину нежитлових приміщень та за позовом [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частину житлового будинку та визнання права власності на частину житлового будинку, земельної ділянки та іншого нерухомого майна в порядку спадкування за законом - відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на частку житлового будинку та земельної ділянки [ADDRESS], визнання права власності на 1\\2 частину будівельних матеріалів та робіт, вкладених в самочинні добудови та господарські споруди до житлового будинку по [ADDRESS] та переведення на неї прав і обовязків забудовника житлового будинку по [ADDRESS] . У задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] - відмовлено. Як вбачається з вказаного рішення апеляційного суду , 30 травня 2007 року [PERSON], та [PERSON] предявили окремий позов до [PERSON] про визнання за кожною з них права власності на 1/3 частину підвального і першого поверху спірного житлового будинку та земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті їх батька [PERSON], а також, визнання за [PERSON] права власності на самочинно добудований в будинку другий і мансардний поверх. Вони посилалися, на те, що єдиним власником вказаного будинку і земельної ділянки був їх батько [PERSON] Після його смерті вони і його дружина [PERSON] прийняли спадщину. Кожній із них належить по 1/3 частині підвального і перших поверхів спірного житлового будинку та земельної ділянки в порядку спадкування за законом. Другий та мансардний поверхи цього будинку були побудовані з дозволу спадкодавця за рахунок коштів сімї відповідачки [PERSON] Тому вважали, що з цих підстав, за останньою може бути визнано право власності на вказаний поверх житлового будинку. До того ж, вказували, що у період шлюбу їх батько з [PERSON] придбали у спільну сумісну власність складські і підсобні приміщення по [ADDRESS] отже просили визнати за ними право власності по 1/6 частині за кожною на зазначені складські і підсобні приміщення по [ADDRESS] Так, судом встановлено, що єдиним власником спірного житлового будинку та земельної ділянки був забудовник [PERSON] , який на підставі договорів дарування від 05 січня 1995 року подарував цей будинок та ділянку [PERSON] , отже твердження позивачки про те, що спірний житловий будинок був побудований та набутий у спільну власність позивачки з [PERSON] до реєстрації їх шлюбу не відповідає обставинам справи та вимогам закону. В 2005 році з метою поліпшення житлових умов подружжя [PERSON] та [PERSON] самочинно побудували в житловому будинку: житлову надбудову літ. А.1 2, житловою площею 104, 0 кв.м, загальною площею 143, 5 кв.м., сіни літ. а 1, загальною площею 12,7 кв.м; відкриту веранду літ. а 2 та на земельній ділянці - вбиральню літ Б , душ літ. В, бесідку літ. Г . Судом також втсановлено, що дійсно подружжя [PERSON], та [PERSON] здійснивши самочинне будівництво набули право спільної сумісної власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використанні при реконструкції будинку, будівництві господарських споруд. Але в позові було відмовлено з тих підстав, що вимагаючи визнання права власності на частину будівельних матеріалів та проведених робіт, використаних при здійсненні самочинного будівництва, позивачка не зазначила матеріали або обладнання, роботи, тощо. За такого, суд вважє доведеним, що вказні нежитлові приміщення по [ADDRESS] придбані [PERSON] та [PERSON] в період шлюбу та проведені реконструкції цього майна також під час перебування позивачки у шлюбі, отже це майно є спільним сумісним майном подружжя, частки я в кому у них були рівними. Адже відповідачами по справі не надано достеменних і належних доказів того, що це майно придбавадаомся чи поліпшувалося за особисті кошти спадкодавця або за кошти іншщиз осіб. Отже самостійного права власності на будь-яку частку у праві власності на будівельні матеріали та роботи, виклнані під час перебдови цього обєкту відповідачі не набули, а право на спдкування кожним зі спадкоємців по третині від спадкового майна - сторони не оспорювали. Відповідно до ст.331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена ( створена особою), набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту прийняття його до експлуатації. До завершення будівництва ( створення) майна особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Відповідно до локальної смети, на реконструкцію 2-го поверху житлового будинку № 84 по вул. Бузькій в м. Миколаєві придбані матеріали і обладнання та проведені будівельні роботи : - житлової надбудови А1-2, житловою площею 104,0 кв.м., загальною площею 143,5 кв.м.; сіней літ. А-1, площею 12,7 кв.м.; відкритої веранди літ а; вбиральні літ.Б ; душа літ.В ; бесідки літ.Г. у домоволодінні по [ADDRESS] на загальну суму 156 912 (сто пятдесят шість тисяч девятсот дванадцять) гривень, що відповідно до локального кошторису: на реконструкцію 2-го поверху житлового будинку [ADDRESS] що складається з придбаних матеріалів і обладнання та проведених будівельних робот: камінь плити перекриття, арматура ф8мм, плитка и матеріали, металлопластикові вікна, підвіконні дошки, двері, плівка, металочерепиця в комплекті, жолоба, труби, дножолоба, водопрймальник, коліно100/60, тримач жолоба, металічний кронштейн, тримач труби, шпаклівка пенопласт - загальною вартість матеріалів при реконструкції 2-го поверху складає 98 909 грн - в цінах та станом на 01 серпня 2012 року . Проведені роботи по розбиранню шиферної крівлі, обрешетування, стропіл,фронтів, кладка капітальних стін, цегельних стовпів, димарів, монтаж перемичок, плит перекриття. Утеплення полів керамзитобетоном, штукатурка стін і перегородок, облицювання полів плиткою, стін плиткою, монтаж пластикових вікон, дверних блоків, прокладка плівки, навішування водостічних труб, штукатурка укосів, забарвлення стенів; - нежитлової споруди душової: металевий бак, штукатурка, арматура ф8мм, металічні двері, загальною вартістю матеріалів 4355грн. Проведені роботи: розробка грунту вручну, пристрій фундаментів монолітних, цегельна кладка стін, монтаж металевого бака, штукатурка стін, пристрій монолітних перекриттів, облицювання стін плиткою, монтаж металевих дверей; - нежитлової споруди альтанки : метал, дошка, профнастил. Вартість матеріалів складає 2750 грн. Проведені роботи: розробка грунту в ручну, монтаж і фарбування альтанки, пристрій обрешетування, облицювання каркаса дошкою, обшивка стенів профнастилом; - на огороджування: арматура, труби ф114мм, металеві ворота, м/конструкцій огороджувань. Загальна вартість матеріалів складає 48 406грн. Проведені роботи: розробка грунту в ручну, пристрій монолітних фундаментів, цегельна кладка стовпів, монтаж металевих стійок, плит огороджувань - що також вказано у п. 18 висновку будівельно технічної експертизи №3148-3150 від 31.08.2012р. Згідно зі ст. 60 СК України, вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя; майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Відповідно до вимог пунктів 2,4 ст. 65 СК під час укладання договорів одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Тобто зазначені норми матеріального права презюмують факт спільної сумісної власності подружжя , доки не доказано інше кимось із подружжя. Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто. Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: 1) час набуття майна;2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Норма вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам. У зв'язку з викладеним, у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому, сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об'єктів права спільної сумісної власності подружжя. Але обов'язок спростувати презумпцію спільності майна лежить на відповідачеві, який жодних достовірних та допустимих доказів щодо наявності інших обставин, передбачених ст. 57 СК України суду не надав. Достеменних доказів того, коли, ким з них та в якому обсязі , за яку вартість, яку кількість будівельних матеріалів та витрат на проведення робіт з будівництва самовільних реконструкції та прибудови до вищевказаного будинку, а також добудов на нежитловому обєкті - відповідачі суду не надали. Відповідно до положень ст. 70 СК, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки дружини і чоловіка є рівними, за рішенням суду частка майна може бути збільшена, якщо з дружиною або чоловіком проживають діти, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, є недостатнім для їх розвитку. Відповідно до п.п. 22 - 24 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості під час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст. 60, 69 СКУ, ч. 3 ст. 368 ЦКУ), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦКУ можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом, в тому числі грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. За такого, суд приходить до висновку про наявність права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] на будівельні матеріали, обладнання , роботи, які були використані при реконструкції будинку, будівництві господарських споруд за адресою [ADDRESS] та на будівельні матеріали, обладнання , робіоти, які були використані при реконструкції та будівництві нежитлового комплексу за адресою м.Миколаїв, [ADDRESS] , а також в порядку поділу спільного майна подружжя про доведеність підстав для визнання за позивачкою право власності на 1\\2 частину будівельних матеріалів, обладнання , робіт, які були використанні при реконструкції та будівництві цих обєктів нерухомості. Також задоволенню підлягають і вимоги позову про визнання за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року . Так, суд доходить висновку, про наявність у позивачки права на спадкування 1\\3 частки від належної спадкодавцю 1\\2 частки будівельних матеріалів, обладнання , робіт, які були використанні при реконструкції будинку, будівництві господарських споруд за адресою [ADDRESS] , та нежитлового приміщення по [ADDRESS] в м.Миколаєві - , що становить 1\\6 частку вищезазначених матеріалів та робіт Що стосується позовних вимог про визнання за позивачкою права власності на 2\\3 часток будівельних матеріалів та робіт, використаних при реконструкції в цілому житлового будинку по вул.Бузька, 84 в м.Миколаєві - то вони не можуть бути вирішені в межах заявлених позовних вимог. Так, оскільки житловий будинок був придбаний спадкодавцем до укладення шлюбу з позивачкою, а згідно матеріалів справи частина незавершеного будівництвом житлового будинку станом на час його придбання складала приблизно 1\\2 частину ( точне визначення частки виходить за межі предмета доказування в даній справі) , то ця частина є особистим майном [PERSON] і підлягає спадкуванню в загальному порядку за законом, адже позивачка не довела достеменними доказами , що приймала участь у придбанні будинку і він був їх спільною власністю на час придбання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів слід стягнути на користь позивачки судовий збір, сплачений при подачі позову , в рівних частках.

Outcome: partial