Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

ФОП [PERSON] звернулася до суду із указаним позовом, в обгрунтування якого зазначає, що 05.06.2014 року між нею та відповідачем укладено договір № 05/06/14, згідно якого позивач зобовязався виготовити та встановити, а відповідач прийняти та оплатити меблеві вироби (меблевий гарнітур для кухні). Сторони встановили загальну ціну даного договору в сумі 23\~250,00 грн. з попередньою оплатою у розмірі 70 % від ціни за договором, яка має бути внесена у момент підписання даного договору, 30% по завершенню виготовлення товару та перед постачання товару покупцеві. Відповідач на виконання умов договору здійснила попередню оплату у розмірі 16 000,00 грн. До спливу терміну поставки товару позивач повідомив відповідача, що для доставки і встановлення товару та в звязку з необхідністю замовлення окремих деталей до товару необхідно внести 100% оплати, тобто оплатити ще 7 250,00 грн. В порушення вищезгаданих умов договору відповідач повністю попередню оплату не здійснила. В свою чергу позивач повністю виконав взяті на себе зобовязання в частині виготовлення товару, але порушення відповідачем умов договору щодо повної оплати товару перед його встановленням позбавляло позивача можливості своєчасно поставити товар замовнику. Незважаючи на порушення відповідачем умов договору в частині внесення 100% попередньої оплати згідно положень договору позивач 26.08.2014 року доставив і встановив у квартирі відповідача меблевий гарнітур для кухні. Після встановлення товару та виконання всіх необхідних робіт відповідач необгрунтовано відмовилася від підписання акту виконаних робіт, про що в присутності свідків було складено відповідний акт. Як йдеться у позові, 03.09.2014 року на адресу відповідача була направлена претензія з вимогою оплатити суму заборгованості у розмірі 7 250,00 грн., однак [PERSON] ухиляється від обовязку оплатити фактично проведену роботу. З урахуванням заяв про збільшення позовних вимог від 22.05.2015 року( а.с.71) та від 01.08.2016 року ( а.с. 167-166), позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 29.07.2016 року становить: основна сума заборгованості за договором 7 250,00 грн., 3% річних в сумі 417,93 грн. та 4 149,51 грн. інфляційних нарахувань. В свою чергу, [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом, в обгрунтування якого зазначила, що відповідно до договору № 05/06/14 від 05.06.2014 року замовила у ФОП [PERSON] кухонний гарнітур, вартість якого становить 23\~250 грн., та внесла завдаток в сумі 16\~000 грн. Відповідно до умов договору, строк виготовлення меблів становив 45 днів з моменту підписання договору, тобто до 20.07.2014 року. Однак, у вказаний термін гарнітур виготовлено не було, про що свідчать акти від 05.08.2014 року та 20.08.2014 року. Після написання 22.08.2014 року скарги про невчасне виготовлення та встановлення меблів, 26.08.2014 року було здійснено монтаж меблів, проте акт приймання-передачі робіт складено не було у звязку з невідповідністю робочому ескізу кухні та виявленням ряду недоліків при прийманні робіт., на що представники ФОП [PERSON] пообіцяли усунути недоліки. Враховуючи те, що на момент закінчення монтажу меблів термін прострочення виконання замовлення становив 37 календарних днів, а сума пені 25\~807,50 грн., несплачена частина коштів за договором внесена не була в рахунок часткового погашення пені. Після 26.08.2014 року ФОП [PERSON] не вжила жодних заходів щодо усунення недоліків меблів, чим були порушені права замовника як споживача. Враховуючи те, що вимога про усунення недоліків була предявлена ФОП [PERSON] 02.09.2014 року, усунення яких мало бути здійснено не пізніше 15.09.2014 року, тому станом на 30.03.2015 року термін прострочення становить 197 календарних днів. З огляду на викладене, а також враховуючи заяву про збільшення позовних вимог, [PERSON] просить стягнути з ФОП [PERSON] на її користь пеню за прострочення виконання замовлення в розмірі 25 807,50 грн., пеню за прострочення усунення недоліків товару у розмірі 176 467,50 грн. та розірвати договір від 05.06.2014 року №06/06/14, укладений між ФОП [PERSON] та [PERSON] та повернути сплачені за товар грошові кошти з розрахунку його вартості на час предявлення вимоги в сумі 34 000,00 грн. Позивач та її представники в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позові, просили їх задовольнити. У задоволенні зустрічного позову просили відмовити. Пояснили, що у відповідь на скаргу відповідача від 02.09.2014 року, яка була направлена позивачу без будь-яких додатків щодо нібито виявлених недоліків, уповноважені представники позивача прибули на місце встановлення меблів, тобто до квартири [PERSON] для виявлення недоліків та складання відповідного акту, однак відповідач відмовилася впустити на місце встановлення меблів представників, що унеможливлювало встановлення факту існування будь-яких можливих недоліків у мебельному гарнітурі та проведеній роботі по встановленню меблів. Крім того, пояснили, що відповідачем після проведення контрольних замірів було проведено ремонтні роботи, переустановлено газові труби, поміняно плитку і тим самим споживач змінив габаритні розміри кухні, що призвело до додаткових змін у конструкції, що не заперечувалось [PERSON] Відповідач [PERSON] заперечила проти позову з підстав, викладених у зустрічному позові, просила відмовити в його задоволенні. Вимоги за зустрічним позовом підтримала в повному обсязі, посилаючись на те, що меблевий гарнітур містив істотні недоліки, однак на її звернення ФОП [PERSON] не відреагувала та недоліки усунуті не були. Тому просить зустрічний позов задовольнити. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 05.06.2014 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] був укладений договір №05/06/14, відповідно до умов якого виконавець зобовязується виготовити та встановити, а замовник прийняти та оплатити меблеві вироби, а саме меблевий гарнітур для кухні. Відповідно до п.5.1 договору товар доставляється покупцю та проводиться монтаж після повної оплати за товар згідно даного договору та за умови, що приміщення знаходиться у належному стані відповідно до пункту 4.3 даного договору. Пунктом 5.5 договору визначено, що строк виготовлення становить 45 календарних днів та за умови виконання пункту 4.3, 5.1 даного договору. Разом з цим, пунктом 6.1 сторони встановили загальну ціну даного договору у 23 250,00 грн. Сторонами у договорі також встановлено порядок розрахунків за товар. Так, пунктом 7.1 договору визначено, що попередня оплата у розмірі 70% від ціни договору має бути внесена у момент підписання даного договору, 30% по завершенню виготовлення товару та перед постачанням товару покупцеві. Відповідачем цього ж дня був внесений аванс в сумі 16 000,00 грн., що підтверджується товарним чеком №358 від 05.06.2014 року. Також пунктом 11.4 договору визначено, що на виготовлену продукцію виконавець встановлює гарантійний строк 24 місяців з дня підписання сторонами акту прийняття-здачі виконаних робіт та при умові наявності у замовника акту прийняття-здачі виконаних робіт. У разі виявлення дефектів продукції або якості виконання робіт виконавець за власний рахунок усуває всі недоліки. Під час виявлення недоліків продукції у термін дії гарантійного строку замовник письмово запрошує виконавця для складання дефектного акту, в якому сторони визначають суми збитків та строки їх усунення. У разі, якщо виконавець ухиляється від усунення недоліків та складання акту, замовник в односторонньому порядку складає дефектний акт та передає матеріали виконавцю, що передбачено п. 11.6 договору. 22.08.2014 року [PERSON] звернулася до ФОП [PERSON] з скаргою про несвоєчасне встановлення меблів. 26.08.2014 року меблі встановлено, проте [PERSON] відмовилась від підписання акту прийняття-здачі виконаних робіт у присутності свідків. До зустрічного позову приєднано скаргу датовану 22.08.2014 року в якій [PERSON] звернулася до ФОП [PERSON] та просила замінити пошкоджену майстром кухонну плитку на робочій зоні, а також змінити пошкоджені стінки шухляд, привести у відповідність до розмірів отвір для духової шафи в нижній частині гарнітуру та вимагала терміново закінчити встановлення кухонного гарнітуру. Аналогічна скарга датована 02.09.2014 року. Також у матеріалах справи міститься перелік виявлених недоліків кухонного гарнітуру станом на 02.09.2014 року за особистим підписом [PERSON] 03.09.2014 року на адресу [PERSON] постачальником ФОП [PERSON] була направлена претензія з вимогою на протязі пяти календарних днів з моменту отримання цієї претензії погасити наявну заборгованість в сумі 7 250,00 грн., що становить 30% від ціни договору, однак вказана претензія відповідачем не виконана. Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи від 27.05.2016 року №72/15 гарнітур меблів для кухні за наявністю дефектів, що зазначені в дослідницькій частині висновку не відповідає вимогам ДСТУ 4414:2015, ГОСТ 16371-93 та договору №05/06/14 від 05.06.2014 року, гарнітур меблів для кухні містить недоліки та істотні недоліки. Експерт [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що висновок складено без урахування п. 5.1. договору, та зазначив, що з урахуванням п. 5.1 договору є ознаки незакінченого монтажа, тому визначені в експертному висновку недоліки товару можуть бути усунуті шляхом регуліровки петель, заміни окремих частин фасаду. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За положеннями ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, та не заперечується відповідачем [PERSON], що нею була внесена лише попередня оплата згідно договору №05/06/14 від 05.06.2014 року в сумі 16 000 грн., а інші 30% від ціни договору не сплачені, у звязку з чим суд приходить до висновку про задоволення первісного позову в повному обсязі з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог, виходячи з розрахунку суми 3% річних та інфляційних визначених позивачем, розмір яких не заперечувався відповідачем та визнано судом вірним. У відповідності з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Аналогічні положення вищенаведеного Закону містяться в ч. 1 ст. 872 ЦК України. Згідно зі ст. 1 Закону України Про захист прав споживачів недолік\~будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що предявляються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). Істотним вважається недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), який робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором і він взагалі не може бути усунений. У відповідності з п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. В порушення вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України, п. 3) ч. 1 ст. 129 Конституції України, сторона позивача за зустрічним позовом не надала суду належних і допустимих доказів на обґрунтування заявлених вимог щодо поставки неякісної продукції та продукції яка містить істотні недоліки. Оскільки, з пояснень сторін вбачається, що кухонний гарнітур встановлено та використовується [PERSON], що вказує на те, що гарнітур не містить саме істотних недоліків. Проте, [PERSON] провівши ремонтні роботи в приміщенні кухні після контрольних замірів, недопускаючи представників ФОП [PERSON] для налаштування та можливої заміни окремих частин гарнітуру, не сплативши повної вартості за поставлений товар власне допустила наявність недоліків гарнітуру, які можуть бути усунуті. Посилання [PERSON] на несвоєчасніть виконання договору в частині виготовлення меблів, суд до уваги не приймає, оскільки строк виготовлення меблів прямо залежав від оплати вартості товару п. 5.1 договору, проведення контрольних замірів для виготовлення меблів, готовності приміщення для їх встановлення. Висновок експерта щодо недоліків, спростований самим експертом в судовому засіданні, який зазначив, що за умови допуску до приміщення ФОП [PERSON] та повної оплати вартості замовленого товару, визначені ним в експертному висновку недоліки можуть бути усунені. Крім того, під час розгляду справи, представники ФОП [PERSON] не заперечували щодо усунення недоліків за власний рахунок за умови повної оплати вартості товару, дефектний акт, складений особисто замовником, суперечить п. 11.6 договору №05/06/14 від 05.06.2014 року. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд не вбачає правових підстав для задоволення зустрічних вимог про стягнення з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] пені за прострочення виконання замовлення в розмірі 25 807,50 грн., пені за прострочення усунення недоліків товару у розмірі 176 467,50 грн. та розірвання договору від 05.06.2014 року №06/06/14, укладений між ФОП [PERSON] та [PERSON] та повернення сплачених за товар грошових коштів з розрахунку його вартості на час предявлення вимог в сумі 34 000,00 грн., враховуючи те, що стороною не доведено, що ФОП [PERSON] ухиляється від усунення недоліків товару, На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 551,20 грн., сплачений за подання позову, що підтверджено документально. Враховуючи викладене,

Outcome: approved