Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до Золотоніського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності та визнання осіб такими, що втратили право власності та право користування, мотивуючи свою позицію тим, що їй на праві власності на підставі свідоцтва проаво на спадщину від 15.07.1999 року за № 1246 належав житловий будинок садибного типу з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 03 листопада 2008 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу вищезазначеного будинку, згідно з яким: ...Продавець ([PERSON]) зобов'язується передати майно у власність Покупцю ([PERSON]), а Покупець зов'язується прийняти майно і сплатити за нього обговорену грошову суму (п.1.1). Продаж будинку з надвірними будівлями за домовленістю сторін вчиняється за 101500,0 грн. За домовленістю сторін встановлений такий порядок розрахунків між ними сплати ціни за житловий будинок з надвірними будівлями: 49000,00грн. сплачені Покуцем Продавцю під час оформлення цього Договору. Залишок сплати суми продажу за будинок 52500,0 грн. (еквівалент 10500,0 дол. США) Покупець здійснює до 31 грудня 2008 року. Так як відповідач [PERSON] так і не здійснила повний розрахунок, то [PERSON] змушена була звернутись до суду з відповідним позовом. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.12.2009 року по справі № 2-1729/2009 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором купівлі-продажу позов [PERSON] був задоволений повністю та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] Кошти в сумі 67462,0 грн., з яких: 52500,0 грн. - сума боргу, 14962,0 грн. - сума прострочки. Проте, після ухвалення даного рішення [PERSON] свій борг не погасила, а тому позивач була вимушена звернутись з виконавчим листом до відділу ДВС Золотоніського МРУЮ та розпочати процедуру примусового виконання рішення суду та стягнення із [PERSON] суми боргу. Оскільки у відповідача необхідної суми грошових коштів не було, то було звернуто стягнення на будинковолодіння [ADDRESS] шляхом накладення на нього арешту та продажу на прилюдних торгах. 19 липня 2011 року були призначені перші прилюдні торги з продажу житлового будинку садибного типу за адресою: [ADDRESS], які не відбулися. 03 травня 2012 року були призначені другі прилюдні торги з продажу житлового будинку садибного типу за адресою: [ADDRESS], які також не відбулися. 25 червня 2012 року були призначені треті прилюдні торги з продажу житлового будинку садибного типу за адресою: [ADDRESS], що знову не відбулися. А тому 30 серпня 2012 року листом № 10843 відділ ДВС Золотоніського МРУЮ в Черкаській області позивачу було повідомлено, що повторні прилюдні торги з реалізації вищевказаного нерухомого майна не відбулись у зв'язку з відсутністю купівельного попиту, та було запропонованої залишити за собою вищевказане нерухоме майно, на що [PERSON] погодилась. 03 вересня 2012 року державним виконавцем відділу ДВС Золотоніського МРУЮ у Черкаській області була ухвалена постанова про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, а 04 вересня 2012 року був складений акт державного виконавця про передачу майна стягувачу. В зв'язку з чим позивач звернулась до приватного нотаріуса Золотоніського міського нотаріального округу [PERSON] та розпочала оформлення свого права власності на будинок [ADDRESS]. Проте 12.04.2013 року приватний нотаріус Золотоніського міського нотаріального округу вручила їй постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії таї відмовила у видачі Свідоцтва про передачу майна стягувачеві [PERSON]. Причиною тому послугували незаконні, як на думку позивача, дії [PERSON], яка за час проведення процедури реалізації садиби на прилюдних торгах з метою ускладнення реєстрації праві нового власника будинковолодіння зареєструвала за адресою: [ADDRESS], себе та членів своєї сім'ї (сина [PERSON] та онука [PERSON]), хоча вони там ніколи не проживали і не проживають. Внаслідок таких дій позивач позбавлена можливості завершити оформленні та реєстрацію права власності на вищевказану садибу та вільно реалізовувати свої права власника. За таких обставин [PERSON] змушена була звернутись до суду з вищезазначеним позовом. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] просив позов задовольнити та визнати за позивачкою право власності на садибу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], і позбавити права власності та права користування [PERSON] та її малолітнього внука [PERSON], [INFO], житловим будинком садибного типу з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться [ADDRESS], а також стягнути із [PERSON] судовий збір. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, так як [PERSON] не є власником спірного домоволодіння, а батьки з малолітньою дитиною не проживали за місцем реєстрації із-за неправомірних дій позивача. Представник органу опіки та піклування Золотоніської міської ради Ізгагіна І.С. в судовому засіданні просила відмовити у частині здоволення позовних вимог щодо малолітньої дитини, так як житлові умови, де наразі проживає [PERSON], [INFO], бажають бути кращими. Представник відділу державної виконавчої служби Золотоніського міськрайонного управління юстиції в судовому засіданні Макаренко С.С. пояснив, що всі дій виконавчої служби є законними і [PERSON] має законне право на будинковолодіння по [ADDRESS], яке передане їй відповідно до акту про передачу майна стягувачу. Прокурор Жук І.В. у судовому засіданні просила суд при ухваленні рішення врахувати інтереси малолітньої дитини. Суд, заслухавши пояснення та доводи осіб, що беруть участь у справі, приходить до висновку, що позовні вмоги [PERSON] підлягають до повного задовлолення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основним свобод від 04.11.1950 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна. Як вбачається з рішення Золотоніського міськрайонного суду від 01.12.2009 року по справі № 2-1729/2009 за позовом Маркової [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором купівлі-продажу з відповідача стягнето на користь [PERSON] кошти в сумі 67472,0 грн., з яких: 52500,0 - сума боргу, 14962,0 грн. - сума прострочки. Відповідно до листа філії 24 ПП "Нива-ВШ" № 728 від 23.06.2011 року на 19 липня 2011 року були призначені перші прилюдні торги з продажу житлового будинку садибного типу, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Зазначені торги не відбулися. Як вбачається з листа філії 24 ПП "Нива-ВШ" № 467 від 13.04.2012 року на 03 травня 2012 року були призначені повторні прилюдні торги з продажу житлового будинку садибного типу, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Зазначені торги також не відбулися. Листом філії 24 ПП "Нива-ВШ" № 798 від 05.06.2012 року на 25 червня 2012 року були знову призначені прилюдні торги з продажу житлового будинку садибного типу, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Зазначені торги також не відбулися. Відповідно до листа начальника ВДВС Золотоніського МРУЮ в Черкаській області за вих. № 10843 від 30.08.2012 року [PERSON] було повідомлено про те, що повторні прилюдні торги з реалізації домоволодіння, що належитт боржнику [PERSON] та розташоване за адресою: [ADDRESS], не відбулися в зв`язку з відсутністю купівельного попиту, а тому [PERSON] було запропоновано залишити за собою вищезазначене майно. Згідно з постановою про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 03.09.2012 року та акту державного виконавця про передачу майна стягувачу від 04.09.2012 року [PERSON] в рахунок погашення боргу передано: будинок А-1, глинобитний, загальною площею 42,3 кв. м, житловою площею 21,5 кв. м, сарай Б, огорожа №1, колодязь І, що розташовані по [ADDRESS], та належать [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу будинку, посвідченого приватним нотаріусом Золотоніського міського нотаріального округу 03.11.2008 року зареєстрованого за № 5314; та земельну ділянку, площею 0,0547 га, кадастровий номер 7110400000:07:001:0059, що розташована по [ADDRESS], та належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу будинку, посвідченого приватним нотаріусом Золотоніського міського нотаріального округу 03.11.2008 року зареєстрованого за № 5314. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що право власності та користування [PERSON] садибою [ADDRESS] було припинено в наслідок реалізації вказаної садиби в межах процедури звернення стягнення на майно боржника у виконавчому провадженні, так як відповідно до п.8 ч.1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника. Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.11.2012 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу [PERSON], так як 24 січня 2012 року в будинку, який був виставлений на прилюдні торги, зареєстрований внук боржника [PERSON], [INFO]. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що малолітній внук відповідачки був зареєстрований у спірному домоволодінні після початку проведення процедури прилюдних торгів, а тому у суду не виникає жодного сумніву в тому, що відповідачка намагалась ускладнити та унеможливити реєстрацію прав власності позивача на садибу, що розташована по [ADDRESS]. Даний факт також стверджується і показаннями свідків, допитаних у судовому засіданні, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є проживають по сусідству зі спірним домоволодінням по [ADDRESS], і ствердили у судовому засіданні, що ні відповідачка, ні члени її сім`ї, а тим паче, малолітній внук, у будинку по [ADDRESS] ніколи не проживали і не проживають, там живе квартирант. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON], пояснив, що він, як квартирант, проживає [ADDRESS] на пропозицію [PERSON] з вересня 2012 року. Ніхто, крім нього, за даною адресою не проживає. За проживання він сплачує кошти [PERSON]. Ні дитини, ні іграшок у садибі немає. Літом [PERSON] приходив один раз зібрати черешню, більше він нікого там не бачив. Допитані у судовому засіданні як свідки батьки дитини: [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони з дитиною по [ADDRESS] не проживали із-за нестерпних умов, що створювала позивач по справі, проте до правоохоронних органів ніхто з них не звертався. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім`ї належить дружина наймача (власника), їхні діти, батьки та інші особи, якщо вони проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Як вбачається із свідоцтва про народження ([NUMBER] від 17.04.2007 року) батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. У судовому засіданні встановлено, що малолітній онук відповідачки [PERSON], [INFO], зареєстрований у спірному домоволодінні разом з батьком [PERSON] (відповідно до даних домової книги) проте не проживає там з часу реєстрації, як не проживають там і його батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч. 2 ст. 405 ЦК України). Оскільки у домоволодінні по [ADDRESS] [PERSON] та її малолітній онук [PERSON], [INFO], не проживають з часу реєстрації, хоча і зареєстровані, то суд вважає, що вони втратили право користування спірним будинковолодінням, а тому позовні вимоги [PERSON] задовольняє у повному обсязі. На підставі зазначеного та

Outcome: approved