Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

09 липня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Кривбасвибухпром" про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог, позивач вказала, що перебувала у трудових відносинах з відповідачем, з 20 листопада 2014 року по 06 травня 2021 року стрільцем відомчої воєнізованої охорони в ПАТ «Промислове виробниче підприємство «Кривбасвибухпром». 10 квітня 2019 року з позивачем стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок якого вона була травмована і отримала забій лівого плеча. Нещасний випадок стався за таких обставин: 10.04.2019 року о 6 год. 00 хв. водій автотранспортних засобів [PERSON] прибув на територію автотранспортного цеху і направився до диспетчера отримати подорожній лист із завданням та місцем виконання робіт. 10 квітня 2019 року автомобіль КАМАЗ ФПВ 24424 № [NUMBER] під керуванням водія автотранспортних засобів [PERSON] направлявся в розпорядження відомчої воєнізованої охорони Гірничого цеху №1 ПАТ «ПВП «Кривбасвибухпром» із зазначенням, що людей необхідно було перевезти від шахти «Гвардійська», де перебувала варта відомчої воєнізованої охорони, до північного складу. О 8 год. 20 хв. до салону автомобіля КАМАЗ ФПВ 24424 № [NUMBER] зайшло шість стрільців, а поруч з водієм сіла начальник варти воєнізованої охорони відомчої воєнізованої охорони [PERSON] , і всі поїхали до Першотравневого кар`єру ПРАТ «ПІВНГЗК» для зміни постів охорони блоків, підготовлених до масового вибуху, запланованому на 11.04.2019року. Автомобіль КАМАЗ ФПВ 24424, під керуванням [PERSON] , заїхав на Першотравневий кар`єр через контрольно-пропускний пункт №1 , і на горизонті +77м пройшла заміна стрільців (двоє вийшло з фургона, двоє зайшли - стрільці відомчої воєнізованої охорони [PERSON] та [PERSON] ). Після першої зміни поста охорони в фургоні автомобіля автомобіля КАМАЗ ФПВ 24424 сиділи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Під час здійснення останнього правого повороту нижче відмітки -200 м, «дуже незручного», водій був вимушений пригальмувати рух автомобіля, гальма спрацювали на той момент. Після цього повороту дорога мала різні нахили, і в районі відмітки -260 м йому довелось пригальмувати на дільниці із значним ухилом, але гальма не спрацювали, тому водій прийняв рішення з метою запобігання трагічних наслідків направити автомобіль на запобіжний вал, аби знизити швидкість руху. Автомобіль КАМАЗ ФПВ 24424 № [NUMBER] в фургоні якого перебувало шість стрільців, а в кабіні поруч з водієм сиділа [PERSON] , наїхавши правим переднім колесом на вал, ліг на лівий бік, погасивши при цьому швидкість руху. З пояснень стрільців, які перебували у фургоні автомобіля, через пил, який піднявся в салоні автомобіля під час падіння, видимість була низька. Зі слів [PERSON] , вона відкрила аварійний люк на даху автомобіля, вилізла перша, допомогла іншим стрільцям покинути фургон через аварійний люк. [PERSON] надавав допомогу стрільцям піл час евакуації з салону автомобіля. 10 квітня 2019 року в 13 год. 45 хв. [PERSON] разом з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] були доставлені до КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №8» КМР. Позивач з 11.04.2019 року по 03.05.2019 року перебувала на амбулаторному лікуванні у лікаря травматолога КНП «Криворізька міська лікарня №9» КМР з діагнозом забій лівого плечового суглобу. Забій лопаткової області зліва. З 22 квітня 2019 року перебувала на амбулаторному лікуванні у лікаря невропатолога КНП «Криворізька міська лікарня №9» КМР з діагнозом: тривожно-депресивні порушення на фоні забоїв м`яких тканин плеча. Згідно постанови ЛКК №814 їй було рекомендовано працевлаштування на роботу не пов`язану з фізичними навантаженнями та підняттям важкого на ліву руку терміном з 04 травня 2019 року по 17 травня 2019 року. По факту нещасного випадку було проведене розслідування, про що був складений акт №2 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом за формою Н-1 від 07 червня 2019 року, а також акт проведення розслідування нещасного випадку, що стався 10 квітня 2019 року о 10 год. 30 хв. за формою Н-5 від 07 червня 2019 року. Позивач зазначає, що після травми вона довгий час не могла прийти до тями, по ночам не могла спати, оскільки їй нав`язливо згадувалися обставини травмування. Внаслідок отриманої травми, вона постійно відчуваю фізичний біль, розлад функції лівого плечового суглобу. Такий стан не дає їй можливості довгий час рухатись, займатися фізичною роботою. Це занижує її самооцінку як жінки і вона відчуває почуття ніяковості, душевні страждання. В зв`язку з нещасним випадком змінилися її образ і якість життя, що завдає їй моральних страждань. Вона мешкає в будинку та має велику придомову ділянку, яку за станом здоров`я не може обробляти, у зв`язку з чим виникла проблема з її утриманням. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні больових почуттів. Все це постійно і негативно позначається на її душевному та фізичному стані. На підставі зазначеного позивач вважає, що за таких обставин Відповідач має відшкодувати їй моральну шкоду, яка була завдана внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом у розмірі 60 000,00 грн.. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 липня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, скористався своїм правом та направив до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд у задоволені позовних вимог позивача відмовити. Позивач, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження, строк не скористалася своїм правом про надання відповіді на відзив на позовну заяву. Згідно ст. 279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.ст. 15,16 ЦК України, ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом або договором способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Згідно ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач перебувала у трудових відносинах з відповідачем, з 20 листопада 2014 року по 06 травня 2021 року стрільцем відомчої воєнізованої охорони в ПАТ «Промислове виробниче підприємство «Кривбасвибухпром», що підтверджується копією трудової книжки [NUMBER] . 10 квітня 2019 року з позивачем стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок якого вона була травмована і отримала забій лівого плеча. Нещасний випадок стався за таких обставин: 10.04.2019 року о 6 год. 00 хв. водій автотранспортних засобів [PERSON] прибув на територію автотранспортного цеху і направився до диспетчера отримати подорожній лист із завданням та місцем виконання робіт. 10 квітня 2019 року автомобіль КАМАЗ ФПВ 24424 № [NUMBER] під керуванням водія автотранспортних засобів [PERSON] направлявся в розпорядження відомчої воєнізованої охорони Гірничого цеху №1 ПАТ «ПВП «Кривбасвибухпром» із зазначенням, що людей необхідно було перевезти від шахти «Гвардійська», де перебувала варта відомчої воєнізованої охорони, до північного складу. О 8 год. 20 хв. до салону автомобіля КАМАЗ ФПВ 24424 № [NUMBER] зайшло шість стрільців, а поруч з водієм сіла начальник варти воєнізованої охорони відомчої воєнізованої охорони [PERSON] , і всі поїхали до Першотравневого кар`єру ПРАТ «ПІВНГЗК» для зміни постів охорони блоків, підготовлених до масового вибуху, запланованому на 11.04.2019року. Автомобіль КАМАЗ ФПВ 24424, під керуванням [PERSON] , заїхав на Першотравневий кар`єр через контрольно-пропускний пункт №1 , і на горизонті +77м пройшла заміна стрільців (двоє вийшло з фургона, двоє зайшли - стрільці відомчої воєнізованої охорони [PERSON] та [PERSON] ). Після першої зміни поста охорони в фургоні автомобіля автомобіля КАМАЗ ФПВ 24424 сиділи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Під час здійснення останнього правого повороту нижче відмітки -200 м, «дуже незручного», водій був вимушений пригальмувати рух автомобіля, гальма спрацювали на той момент. Після цього повороту дорога мала різні нахили, і в районі відмітки -260 м йому довелось пригальмувати на дільниці із значним ухилом, але гальма не спрацювали, тому водій прийняв рішення з метою запобігання трагічних наслідків направити автомобіль на запобіжний вал, аби знизити швидкість руху. Автомобіль КАМАЗ ФПВ 24424 № [NUMBER] в фургоні якого перебувало шість стрільців, а в кабіні поруч з водієм сиділа [PERSON] , наїхавши правим переднім колесом на вал, ліг на лівий бік, погасивши при цьому швидкість руху. З пояснень стрільців, які перебували у фургоні автомобіля, через пил, який піднявся в салоні автомобіля під час падіння, видимість була низька. Зі слів [PERSON] , вона відкрила аварійний люк на даху автомобіля, вилізла перша, допомогла іншим стрільцям покинути фургон через аварійний люк. [PERSON] надавав допомогу стрільцям піл час евакуації з салону автомобіля. 10 квітня 2019 року в 13 год. 45 хв. [PERSON] разом з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] були доставлені до КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №8» КМР. Позивач з 11.04.2019 року по 03.05.2019 року перебувала на амбулаторному лікуванні у лікаря травматолога КНП «Криворізька міська лікарня №9» КМР з діагнозом забій лівого плечового суглобу. Забій лопаткової області зліва. З 22 квітня 2019 року перебувала на амбулаторному лікуванні у лікаря невропатолога КНП «Криворізька міська лікарня №9» КМР з діагнозом: тривожно-депресивні порушення на фоні забоїв м`яких тканин плеча. Згідно постанови ЛКК №814 їй було рекомендовано працевлаштування на роботу не пов`язану з фізичними навантаженнями та підняттям важкого на ліву руку терміном з 04 травня 2019 року по 17 травня 2019 року, що підтверджується копіями медичних виписок, які наявні в матеріалах справи. Підприємством, було проведено спеціальне розслідування групового нещасного випадку, що стався 10 квітня 2019 року о 10 год. 30 хв., про що 07.06.2019 складено Акт та складено Акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом № 2 від 07.06.2019 року. Як вбачається з п. 6 Акту про проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 10 квітня 2019 року о 10 год. 30 хв., комісія дійшла до висновку, що груповий нещасний випадок з начальником варти воєнізованої охорони відомчої воєнізованої охорони гірничого цеху №І ПАТ «ПВП «КРИВБАСВИБУХПРОМ» [PERSON] , стрільцями відомчої воєнізованої охорони гірничого цеху №1 ПАТ «ПВП «КРИВБАСВИБУХПРОМ» [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] визнано таким, що пов`язаний з виробництвам, підлягає обліку та складаються акти форми Н-1 на кожну потерпілу. Згідно зі ст.1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Згідно зіст.12 Закону України «Про охорону праці» відшкодування моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Під моральною втратою потерпілого вважаються страждання, заподіяні працівникові внаслідок фізичного або психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 1168 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Постановою Пленуму Верховного Суду від 31.03.1995 №4 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»(зі змінами та доповненнями) визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з ч.1ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ч.ч.1-4 ст.153 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. Шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язана з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку (ст.173 КЗпП України). Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. В даному випадку позивач звернулася до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодження здоров`я, яке призвело до втрати професійної працездатності позивача, та відповідно до ч.5 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом, а тому індексації не підлягає. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справи про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Також підлягають з`ясуванню, і піддержується факт заподіяння моральної шкоди чи фізичних страждань немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі оцінюється заподіяна моральна шкода. З урахуванням викладених обставин справи, суд вбачає наявність спричинення позивачу моральної шкоди, яку повинен відшкодувати саме відповідач, як власник підприємства, який не створив працівнику безпечні умови праці, що призвело до ушкодження здоров`я позивача на виробництві та моральних страждань потерпілого. При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд враховує обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних позивачу моральних страждань, стан її здоров`я, проміжок часу перебування позивача на лікуванні. Встановлюючи розмір відшкодування [PERSON] моральної шкоди, в рамках заявлених позовних вимог, з врахуванням вказаних позивачем та встановлених судом обставин характеру спричиненої моральної шкоди та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути на її користь 15000 гривень, без утримання податку з доходу фізичних осіб, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які вона зазнала. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 908 гривень 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: partial