Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

[PERSON] заявила позов до [PERSON], за яким з урахуванням наступних змін просила зобовязати відповідача усунути перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] що належить сторонам на праві власності, зобовязати відповідача надати ключі від вхідних дверей до квартири, стягнути з відповідача 12000 грн. на відшкодування моральної шкоди, та 1/2 частину доходів від користування часткою квартири що належить позивачу, за весь час спільного володіння цим майном. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О. від 20 березня 2017 року. У зв'язку з відстороненням судді Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О. від посади, справа прийнята до провадження цього складу, про що суддею 28.09.2017 року постановлено відповідну ухвалу. Ухвалою суду від 18.09.2018р. на задоволення заяви позивача, позов в частині вимог про стягнення частини доходу, було залишено без розгляду. [PERSON] та її представник в судовому засіданні на вимогах позову наполягали, надали пояснення, що звродяться до викладено в заяві. Відповідач та її представник в суд не зявились, повідомлені ними причини неявки визнані судом неповажними, постановлено ухвалу про ухвалення заочного рішення на наявних доказах. Судом встановлено таке. Судом встановлено, що 28.11.2012 року [PERSON] було складено заповіт на ім'я [PERSON] та [PERSON], згідно якого все належне їй майно заповідано вказаним особам. Об'єктом спадкового майна є однокімнатна квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] року. Рішення Святошинського районного суду м. Києва 01.12.2014 року за [PERSON] було визнано право власності на 1/2 частки квартири [ADDRESS] ( а.с.4-5). 29.10.2015 року [PERSON]. подарувала належну їй 1/2 частку квартири [ADDRESS] своїй дочці [PERSON] Судом встановлено, що позивачка не користувалася спірною квартирою. Відповідно д ст. 319 ЦК України власник володіє, коритується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При здійсненні права власності власник зобов»язаний додержуватись моральних засад суспільства.Усім власикам забезпечуються рівні умови для здійснення своїх прав. Власність зобов»яує. Відповідно до ч.2 ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Судом встановлено, що позивачка до квартири потрапити не може, про що неоднаразово зверталася до правоохоронних органів. На переконання суду, дії відповідача та його представника є протиправними та незаконними, та суперечать вимогам ст.41 Конституції України, ст.ст.317.318, 319 ЦК України. Відповідно до ст. 321 ЦК України Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у йоого здійсненні. До суду відповідачем та його предстанвиком не надано доказів та не повідомлено про підстави звільення від доказування, у порядку ст. 82 ЦПК України, що позивача у встановленому законом порядку обмежено у здійсненні права власності на 1/2квартири [ADDRESS]. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Зокрема, згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Тому, суд погоджується із запропонованим позивачем шляхом поновлення порушеного права і зобовязує [PERSON] усунути перешкоди у користуванні спірною квартирою, надати доступ та ключі від замків спірної квартири [PERSON]. Отже, позов в цій частині вимог підлягає задоволенню. В силу положень ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті. Для настання цивільно-правової відповідальності необхідна наяність наступних елементів: протиправність дій, винність дій особи, яка завдала шкоди, наявність шкоди, причинно-наслідковий зв»язок між винними діями та наслідками, що настали. Відповідно до роз"яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Крім того, згідно з ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я. При з'ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з'ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Суду не надано будь-яких доказів на підтвердження факту заподіяння моральних страждань позивачу діями відповідача, а також розміру заявленої шкоди. В зв'язку з необґрунтованістю і недоведеністю позовних вимог в цій частині відсутні будь-які законні підстави для їх задоволення. За вказаного рішення з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволених вимог на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі наведених в рішенні норм закону,

Outcome: partial