overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

12.12.2018 р. до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява КП «Харківські теплові мережі»\~ до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якій позивач просить стягнути з відповідачів солідарно на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за опалення та гарячу воду у сумі 50\~737, 39 грн. В обґрунтування\~\~позовних вимог, представник позивача посилається на те, що Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання. Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг, станом на 01.11.2018 р. у боржників виникла заборгованість в сумі 50\~737, 39 грн., що утворилась за період з 01.05.2013 р. по 31.10.2018 р. у звязку з чим позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом. Згідно з правилами ч. 6\~ст. 19 ЦПК України\~зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог\~ст. 274 ЦПК України\~справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова \~від 18.12.2018\~р.\~вказану позовну заяву\~прийнято до\~розгляду та\~відкрито спрощене\~позовне провадження\~у справі з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно ч.1 ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. В судове засідання представник позивача не з'явилась, 18.01.2019 р. представник позивача [PERSON] подала до канцелярії суду пояснення по справі, в яких зазначила наступне. КП "Харківські теплові мережі" надає послуги з теплопостачання населенню

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

12 грудня 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідач є її батьком, який після смерті матері був позбавлений батьківського піклування та виплачував аліменти на її утримання. З повноліттям стягнення аліментів припинилося. З 01.09.2013 року вона навчається у Первомайському медичному коледжі. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на навчання, що ставить її у скрутне матеріальне становище. У судове засідання позивачка не з'явилася проте надала суду заяву у якій свої позовні вимоги підтримала та просила суд розглядати справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, просив розглядати справу без його участі та не заперечував проти стягнення аліментів на користь позивачки. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є рідною дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області серії I-ФП за №156442 (а.с. 5). Згідно довідки №21 від 24.02.2014 року [PERSON] є студенткою Первомайського медичного коледжу за спеціальність "Сестринська справа" денного відділення (а.с. 31). Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні донька, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років при умові, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Вивчивши матеріали справи, суд приходе до висновку, що вимоги позивачки законі, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька або ж в твердій грошовій сумі. В силу ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави витрати пов'язані зі сплатою судового збору. На підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 181,191,199 СК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

12 квітня 2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем мають сина [PERSON] [INFO], який проживає з нею, та знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 800 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, і просила суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, посилаючись на те, що він не має постійного місця роботи та доходу, перебуває на обліку в центрі зайнятості, та має на утриманні неповнолітню дитину від другого шлюбу, а тому спроможний і згоден сплачувати аліменти лише по 500 гривець щомісяця. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані докази по справі, суд вважає позов підставним, та підлягаючим частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO], батьком якого згідно свідоцтва про народження, є відповідач по справі. Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини що свідчить про те, що відповідач як батько ухиляється від виконання обов"язку утримувати неповнолітню дитину, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, про спосіб надання такої допопоги сторони домовитися між собою не можуть, а тому аліменти слід стягувати в судовому порядку. Згідно положень ст.180, 181 Сімейного Кодексу України, відповідач, як батько дитини зобов"язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання та розвиток до досягнення повноліття. Відповідно до ст.10 ч. 3, та ст. 60 ч. 1 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього ж Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, позивачкою не надано доказів на обгрунтування того, щодо розміру доходу відповідача в місяць, та його спроможності платити аліменти у розмірі 800 грн щомісячно, і таких доказів не добуто судом в судовому засіданні. Таким чином, вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів на дитину, суд, враховує положення ст.182, 184 Сімейного Кодексу України, інтереси дитини, можливість відповідача як батька надавати матеріальну допомогу своїй дитині, та з врахуванням того, що відповідач не має постійного місця роботи та доходу, однак при цьому є працездатним і спроможним надавати таку допомогу, на утриманні має неповнолітню дитину від другого шлюбу, мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути менший ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку вважає, що аліменти слід стягувати у твердій грошовій сумі, але у меншому розмірі ніж просить позивачка, а саме по 500 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Вказаний розмір аліментів не буде суперечити вимогам закону. Судові витрати згідно ст.79, 81, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

13.04.2021 року Акціонерне товариство "Універсал Банк" звернулось до суду з даною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 11.12.2018 року у розмірі 32 433,07 грн., яка складається з: 26 906,55 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту); 5 527,15 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00грн. Позов мотивовано неналежним виконанням зобов`язання за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 11.12.2018 року. Порушення відповідачем зобов`язань по укладеному договору про надання банківських послуг «Monobank» від 11.12.2018 року щодо своєчасного погашення кредиту зумовило звернення АТ «Універсал Банк» до суду із відповідним позовом. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.05.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідача не надходило. Представник позивача надав до суду позовну заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти винесення заочного рішення судом. Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 268 ЦПК України). Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

13.05.2017 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.05.2010 р. у розмірі 21680,09 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, підписавши Заяву б/н від 25.05.2010 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 2700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Своїм підписом в заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором, можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом погодження, тобто обміну інформацією по питаннях банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/sms-ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank. uа) ПАТ КБ «Приватбанк», що діяв на підставі ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011р.,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

13.06.2016 року Дзержинського районним судом м. Харкова видано судовий наказ про стягнення заборгованості з [PERSON], [PERSON]. 21.07.2016 р. представник КП "Харківські теплові мережі" звернулась з заявою, в якій просила вказати: «… на користь комунального підприємства «Харківські теплові мережі» р/р 260333012313 в ВАТ «Державний ощадний банк» м. Харків, МФО 351823, код ОКПО 31557119, юридична адреса: 61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, суму заборгованості за надані послуги з теплопостачання за період з 01.02.2013 р. по 31.03.2016 року в розмірі 14686,99 грн. на користь комунального підприємства «Харківські теплові мережі» р/р 2600030002313 в ВАТ «Державний ощадний банк» м. Харкова, МФО 351823, код ОКПО 31557119, юридична адреса: 61037 м. Харків, вул. Мефодіївська, 11,-3% річних у сумі 446,67 грн., інфляційні витрати 4577,45, а всього 19711,11 грн. Відповідно до ст.219 ЦПК України суд, може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, \~були повідомлені про час і місце судового засідання вчасно та належним чином, про поважні причини неявки не повідомили. Відповідно до ч. 4 ст. 219 ЦПК України неявка осіб, які беруть участь у справі не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

13.11.2015 року позивачка звернулася до суду з даним позовом. Посилалася на те, що 22.06.1991 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Однією сім'єю проживали до жовтня 2014 року. Від спільного життя мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, на позові наполягала. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що вони проживають з позивачкою в одній квартирі, на даний час позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. На сьогоднішній день шлюб не розірвано. Він працює на ПАТ " ММК ім. Ілліча", весь свій заробіток віддає позивачці, але вона не користується цими грошима, а хоче через суд отримати аліменти, у цій ситуації згоден платити ? від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. Вислухавши думку відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що 22.06.1991 року сторони зареєстрували шлюб, про що Волноваським райвідділом РАГС Донецької області зроблено актовий запис №104 (а.с.7). Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.8), яка згідно довідки «Домоуправління смт. Донське» від 10.11.2015 за №603, проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.9). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Тому суд, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також обставини, що мають істотне значення, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітної плати (доходу) до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в сумі 487, 20 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.180 - 183, 191 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

13.12.2013 року позивач Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційна організація - 109 Голосіївського району" звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по квартплаті та комунальним послугам. В обґрунтування позову посилався на те, що з 01.07.2003 року на позивача покладено обов'язок з обслуговування житлового та нежитлового фонду, що перебуває у власності територіальної громади Голосіївського району м. Києва. Відповідно до покладених функцій, позивач відповідає перед іншими підприємствами-надавачами житлово-комунальних послуг (ПАТ «Київенерго», ПАТ «АК Київводоканал», ТОВ «Укрліфтсервіс» та іншими) за повну та своєчасну оплату мешканцями Голосіївського району наданих послуг. У квартирі за адресою [ADDRESS] проживають та зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Довідкою Форма №3 за вих. №2116 від 30.10.2013 року. Протягом всього терміну проживання відповідачі споживають комунальні послуги, для здійснення оплати наданих позивачем послуг відповідачі щомісячно отримують від позивача відповідні рахунки. Відповідачі неналежним чином виконують встановлений законодавством обов'язок по сплаті за спожиті житлово-комунальні послуги, у зв'язку з чим в останніх утворилася заборгованість, яка згідно розрахунку заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] станом на 31.10.2013 року становить 21 555,86 гривень. Представник позивача надала суду заяву про розгляду справи за її відсутності, також в заяві вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляду справи за його відсутності. Також, в поданій раніше заяві,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

13 липня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивувала тим, що [INFO] вона народила дочку [PERSON] , батьком якої є відповідач. З відповідачем в шлюбі вона не перебуває. Дитина проживає разом з нею. Свої обов`язки по утриманню дитини відповідач не виконує, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач офіційно працює, отримує відповідний дохід та має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у частці від заробітку. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку/доходу/, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття . В суді [PERSON] позовні вимоги підтримала , просила позов задовольнити. Відповідач в суді визнав позовні вимоги частково, не заперечував проти стягнення з нього з нього аліментів на утримання дочки у розмірі 1/4 частини його заробітку. Суд, вислухавши сторони , дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] . ЇЇ батьками є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.3) Відповідно до довідки в. о. старости с. Нові Озеряни Брусилівського району Житомирської області від 13.07.2020 року, малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] (а.с. 2). Судом встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що підтвердив в суді і сам відповідач. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача,який працює, його вік, стан здоров"я, та вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1/4 частки від його заробітку ( доходу), так як саме такий розмір аліментів відповідач має можливість сплачувати. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову( ст. 191 СК України). Відповідно до статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З відповідача відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі ст. ст.180-183, 191 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

13 лютого 2014 року до Слов'янського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства "Содовий завод" про стягнення заробітної плати, середнього заробітку та моральної шкоди. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

14.04.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до другого міського відділу ДВС про зняття арешту з ? частини квартири [ADDRESS], посилаючись на те, що стала власником вказаної квартири 30.04.2009 року, а 02.06.2009 року державним виконавцем накладено арешт на ? частину квартири в ході виконання рішення суду про стягнення аліментів з [PERSON], який станом на 02.06.2009 року вже не являвся власником квартири. В ході розгляду справи, до участі у справі в якості співвідповідача залучено [PERSON], яка є стягувачем за виконавчим провадженням, в ході якого накладався арешт на квартиру та боржника [PERSON], як третю особу. В судовому засіданні представник позивача наполягає на задоволенні позову. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи повідомлені належним чином. Направили до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Третя особа до суду не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30.04.2009 року [PERSON] придбала за договором купівлі-продажу квартиру [ADDRESS], власником ? частини якої був [PERSON] 19.05.2009 року [PERSON] зареєструвала в БТІ право власності на квартиру. В ході виконавчого провадження про стягнення аліментів з [PERSON], державним виконавцем міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції 02.06.2009 року накладено арешт на ? частину квартири [ADDRESS]. Вказані обставини підтверджуються договором купівлі-продажу від 30.04.2009 року; витягом про реєстрацію права власності; постановою державного виконавця про арешт майна; поясненнями представника позивача. У відповідності до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч.1ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. За ч.3, 4 ст.334 ЦК України( в ред. станом на час купівлі-продажу квартири) право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. З огляду на викладене, накладення арешту на майно боржника в ході виконавчого провадження можливо лише в разі наявності у останнього такого майна. Враховуючи, що на момент винесення постанови державним виконавцем [PERSON] не являвся власником ? частини квартири [ADDRESS], вказане майно з-під арешту слід звільнити. На розподілі судових витрат позивач не наполягає.

Outcome: partial