Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

[PERSON] у своєму позові просить суд заборонити відповідачам у будь-який спосіб користуватися належною їй земельною ділянкою [ADDRESS]. Вимоги мотивовано тим, що [PERSON] та [PERSON] з метою доступу до своєї ділянки без дозволу позивача регулярно проходять через її присадибну ділянку. У тому числі 21.05.2013, за відсутністю позивача відповідач провів двох коней через хвіртку та засаджений город та зламав насадження. Вимоги були підтримані позивачем та її представником. Вони стверджували, що незаконні дії відповідачів мають систематичний характер. Зазначили, що раніше [PERSON] декілька разів дозволяла проходити через свою ділянку [PERSON] - попередньому власнику ділянки, що на даний час належить відповідачам. Однак відповідачам цього не дозволяла. Представник відповідачів позов не визнав. Наполягав, що іншим шляхом дістатися до належної відповідачам земельної майже неможливо. Стверджував, що відповідачі не порушують права позивача. 21.05.2013 відповідач перебував на роботі і проводити коней через двір позивача фізично не міг. Встановленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог. Суд розглядає справу на засадах змагальності та диспозитивності. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] та земельних ділянок загальною площею 0,3427 га біля будинку (а.с. 10-14). [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 0,1800 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства в с. Пряжів, Житомирського району (а.с. 8). Лист Сінгурівської сільської ради №02-20/124-2 від 20.02.2014 підтверджує, що наявних шляхів проїзду чи проходу через земельні ділянки [PERSON] за адресою [ADDRESS] не існує (а.с. 7). Факт систематичного користування відповідачами земельною ділянкою позивача засвідчили [PERSON] та [PERSON], які наполегливо вказували, що особисто неодноразово бачили, як [PERSON] та [PERSON] за відсутності [PERSON] самостійно відчиняли хвіртку, проходили через земельну ділянку. Вони також пояснили, що відповідачі можуть дістатися своєї земельної по берегу р. Гуйва, але через двір позивача зручніше та ближче. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Пленум ВССУ у своїй Постанові №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (п.33) роз'яснив, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, навіть якщо порушення не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 - 59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об'єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. Отже, на думку суду, систематичне користування відповідачами земельною ділянкою позивача, порушуються права останньої, як власника земельної ділянки (ст. 90 ЗК України), а тому потребують відповідного судового захисту. Поряд з цим прохід [PERSON] через спірну земельну ділянку саме 21.05.2013 2 кіньми з плугом є сумнівним. Аналіз показаній свідків [PERSON] та [PERSON] в цій частині в деталях не збігаються між собою. Зокрема [PERSON] вказував, що бачив, як [PERSON] після "Миколи", десь об 11 год. проводила двох коней з плугом через ворота та засаджений город позивача на свій город. А [PERSON] вказувала, що це відбувалося ввечері десь об 18 год. , 21.05.2013, 2 -ох коней з плугом через хвіртку позивача проводив саме відповідач. Поряд з цим з листа начальника управління НБУ в Житомирській області вбачається, що 21.05.2013(вторник) [PERSON] перебував на роботі до 18 год. (а.с. 46), На підставі викладеного, суд задовольняє вимоги позивача лише в частині порушень, що знайшли своє підтвердження в суді, та забороняє відповідачам прохід (проїзд) через ділянку [PERSON]

Outcome: partial