Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

11.12.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути на її користь заборгованість по аліментам в розмірі 33089 грн. 90 коп. та неустойку (пеню) за несплату аліментів за період з січня 2009 року по квітень 2016 року в сумі 33089 грн. 90 коп. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що з 06.11.1997 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який було розірвано 15.08.2002 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу і по даний час проживає з нею. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22.06.2001 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку, але не менше половини неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 29.05.2001 року і до досягнення нею повноліття. Виконавчий лист був пред'явлений у виконавчу службу за місцем проживання відповідача. Протягом періоду стягнення аліментів відповідач кошти на утримання дитини сплачував неналежним чином, у зв'язку з чим утворилась заборгованість по сплаті аліментів, яка згідно довідки-розрахунку ДВС станом на 13.09.2016 року становить 33089 грн. 90 коп. 06.04.2016 року донька [PERSON] досягла повноліття і виконавче провадження з примусового виконання за виконавчим листом №2-449 від 22.06.2001 року було закінчено. У зв'язку із виникненням заборгованості по аліментах з вини відповідача вважає, що на підставі ч.1 ст. 196 СК України останній зобов'язаний сплатити на її користь неустойку (пеню) в розмірі 1% суми несплачених аліментів в сумі 33089 грн. 90 коп. Вона працює бібліотекарем та має невеликий дохід, а відповідач є приватним підприємцем, має дохід і має можливість погасити заборгованість та неустойку по виплаті аліментів. Оскільки угоди про їх сплату в добровільному порядку між ними не досягнуто, просить суд стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість по виплаті аліментів в розмірі 33089 грн. 90 коп., неустойку (пеню) в сумі 33089 грн. 90 коп. та 4000 грн. судових витрат. 19.12.2017 року відкрито провадження в справі та постановлено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.\~ 10.01.2018 року у наданий судом п'ятнадцятиденний строк відповідач [PERSON] подав відзив на позов, у якому заперечив проти задоволення позову в повному обсязі у зв'язку із його необґрунтованістю та безпідставністю. Вказав, що з часу стягнення із нього аліментів і по 2016 р. сплачував аліменти на утримання доньки та надавав утримання в натуральній формі. Крім того, з 01.07.2008 року по 31.12.2015 року позивачка отримувала з УСЗН державну допомогу в розмірі 27955 грн. 80 коп. Оскільки аліменти на користь позивача вже стягнуті за рішенням суду, вважає, що повторному стягненню вони не підлягають, а визначена державним виконавцем заборгованість підлягає стягненню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», а не шляхом повторного судового стягнення. Також заперечив проти заявленого позивачкою розміру судових витрат в сумі 4000 грн., вказуючи на необґрунтованість посилань позивача на представництво її інтересів в суді адвокатом [PERSON], оскільки згідно ухвали суду від 19.12.2017 року розгляд справи проводитиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, отже представництво адвокатом інтересів позивачки в суді не проводитиметься. 18.01.2018 року позивач [PERSON] подала до суду відповідь на відзив, у якій підтвердила отримання в період з 01.07.2008 року по 31.12.2015 року тимчасової соціальної допомоги на дитину в загальній сумі 27955 грн. 80 коп. А тому, просила стягнути з відповідача 5134 грн. 10 коп. різниці між утвореною заборгованістю по аліментах в розмірі 33089 грн. 90 коп. та отриманою нею допомогою в сумі 27955 грн. 80 коп., 5134 грн. 10 коп. неустойки (пені) та 4000 грн. судових витрат. 19.01.2018 року відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, у яких також заперечив проти змінених позивачем позовних вимог про стягнення 5134 грн. 10 коп. заборгованості по аліментах, 5134 грн. 10 коп. неустойки (пені) та 4000 грн. судових витрат. з підстав, викладених у відзиві. Крім того, вказав, що державним виконавцем Шепетівського ВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області Ковальчук В.В. невірно зроблений розрахунок заборгованості по аліментах, оскільки не враховано всі зроблені ним платежі на їх сплату, про що надав відповідні квитанції. А тому у задоволенні вказаних вимог просив відмовити. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Статтею 180 СК України\~встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч.4 ст.194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.4 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом. Як встановлено в суді, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 15 серпня 2002 року було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-БВ №063563 від 15.08.2002 року. Від спільного проживання у сторін є донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії 1-БВ №072398 від 15.04.1998 року. Згідно довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні будинку осіб від 22.11.2017 року дитина [PERSON] зареєстрована та проживає з позивачем [PERSON] [ADDRESS]. Судом також встановлено, що рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 червня 2001 року у цивільній справі № 2-449/2001 чс постановлено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку, але не менше половини неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 29.05.2001 року і до повноліття дитини. На виконання зазначеного рішення 22 червня 2001 року Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області видано виконавчий лист №2-449/2001, який знаходився на примусовому виконанні у Шепетівському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Згідно довідки-розрахунку про розмір утвореної заборгованості по аліментах від 13.09.2016 року державного виконавця Шепетівського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області [PERSON], затвердженого 13.09.2016 року начальником Шепетівського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області [PERSON], заборгованість [PERSON] по виплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], за період з січня 2009 року по квітень 2016 року становить 33089 грн. 90 коп. Постановою державного виконавця від 13 вересня 2016 року виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-449/2001 про стягнення із [PERSON] аліментів закінчено. Також, судом встановлено, що за рішеннями Управління соціального захисту населення Шепетівської райдержадміністрації позивачу з 2009 року по 2015 рік виплачена тимчасова допомога дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів в сумі 27955 грн. 80 коп. Як вбачається із наданих відповідачем заяв по суті спору, а саме: відзиву та заперечень розмір визначеної державним виконавцем заборгованості за аліментами, останнім оспорюється. З огляду на викладене, розмір заборгованості за аліментами обчислюється судом. При цьому суд приймає до уваги наявність в матеріалах справи крім довідки державного виконавця про заборгованість по аліментам на утримання дитини від 13.09.2016 року, в якій відображено наявність і розмір заборгованості по сплаті аліментів, також надані відповідачем квитанції про сплату на користь позивача аліментів. З довідки-розрахунку заборгованості від 13.09.2016 року слідує про добровільну сплату аліментів [PERSON] в 2009 році в розмірі 70 грн., в 2010 році - 85 грн., в 2011 році 0 грн., в 2012 році 300 грн., в 2013 році - 630 грн., в 2014 році - 700 грн., в 2015 році - 600 грн., в 2016 році - 600 грн. Згідно наданих відповідачем квитанцій в рахунок сплати аліментів на адресу позивача [PERSON] за спірний період в 2009 році [PERSON] перераховано 250 грн., в 2010 році - 305 грн., в 2011-2012 роках по 360 грн., в 2013 році - 660 грн., в 2014 році - 800 грн., в 2015 році - 700 грн., в 2016 році - 600 грн. Отже, державним виконавцем під час визначення заборгованості за аліментами не було враховано ще 1020 грн. добровільно сплачених відповідачем аліментів. А тому, з урахуванням усіх наданих сторонами доказів розмір заборгованості за аліментами складає 4114 грн. 10 коп. (33089 грн. 90 коп. - 27955 грн. 80 коп. - 1020 грн. = 4114 грн.10 коп.). Отже саме таку суму суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача. Згідно з ч.1\~ст. 196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно з пунктом 22\~Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року\~встановлено, що передбачена\~ст. 196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Верховним Судом України у справі за № 6-94цс15 від 01.07.2015 року висловлена правова позиція, відповідно до якої зазначено, що згідно з частиною першою\~статті 196 СК України\~при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом\~статті 196 СК України\~пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому, сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Тому, виходячи з наведеного та з урахуванням того, що відповідачем не доведено суду, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, підставними є вимоги позивача стосовно стягнення із нього неустойки в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Таким чином, розмір пені за прострочення сплати аліментів становить за: січень 2009 року: 7668 грн. 50 коп.(борг)- 210 грн. 30 коп.(отримана допомога)х 31день * 1% = 2312 грн. 04 коп. липень 2009 року: 210 грн. 30 коп. х 31 днів х 1% = 65 грн. 19 коп. серпень 2009 року: 210 грн. 30 коп. х 31день х 1% = 65 грн. 19 коп. вересень 2011 року: 299 грн. 10 коп. (борг) - 30 грн. (сплачено відповідачем) х 30 днів х 1% = 80 грн. 73 коп. січень 2016 року: 436 грн. 50 коп. (борг) - 100 грн. (сплачено відповідачем) х 31день х 1% = 104 грн. 32 коп. лютий 2016 року: 436 грн. 50 коп. (борг) - 100 грн. (сплачено відповідачем) х 28днів х 1% = 94 грн. 30 коп. березень 2016 року: 436 грн. 50 коп. (борг) - 312 грн. 70 (сплачено відповідачем) х 31день х 1% = 38 грн. 38 коп. Всього за вищевказаний період (обрахований судом за місяці, коли позивачем не отримувалась тимчасова допомога дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів та з урахуванням добровільно сплачених аліментів) сума пені за несвоєчасну сплату аліментів становить 2760 грн. 15 коп. За таких обставин, виходячи із розміру заявлених позивачем позовних вимог, суд дійшов висновку задовольнити їх частково та стягнути з відповідача на користь позивача 4114 грн. 10 коп. заборгованості за аліментами та 2760 грн. 15 коп. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Крім того, згідно вимог\~ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] з огляду на розгляд справи без виклику сторін, слід частково стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати в розмірі 2500 грн. На підставі ст.ст. 180, 194, 195, 196 СК України, ст.ст. 76-81, 137, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд -

Outcome: partial