Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

29 липня 2016 року до суду надійшла позовна заява ПАТ «Укрсоцбанк» до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в якій зазначено, що відповідно до укладеного 24 жовтня 2013 року кредитного договору № 182АІ10131024002 [PERSON] отримав на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит в сумі 54467 грн. 00 коп. з кінцевим терміном повернення не пізніше 22 жовтня 2015 року зі сплатою 9,30% річних за користування кредитом та комісій на умовах додатку №1 до договору, що є його невід*ємною частиною. Відповідно до п. 1.2. договору кредиту, його надано для оплати придбаного автомобіля марки GELLY, модель МК, 2013 року випуску, чорного кольору, згідно з договором купівлі-продажу № ОП-0001177 від 19 жовтня 2013 року, укладеним з ТОВ «ПКЦ «Оптима ЛТД». З метою забезпечення виконання зобов*язань за договором кредиту між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON] 24 жовтня 2013 року був укладений договір поруки № 182АІ10131024002-П, відповідно до умов якого поручитель [PERSON] зобов*язується перед кредитором в повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов*язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків, комісій, а також можливих штрафних санкцій на умовах укладених договорів. Приймаючи до уваги, що позичальник [PERSON] неналежним чином виконував передбачені договором зобов*язання щодо повернення кредиту за кредитним договором № 182АІ10131024002 від 24 жовтня 2013 року та сплати відсотків станом на 21 червня 2016 року утворилась заборгованість в сумі 33181 грн. 37 коп., що включає: заборгованість за кредитом становить 20266 грн. 37 коп., заборгованість за відсотками - 1303 грн. 47 коп., пеню за несвоєчасне повернення кредиту - 9078 грн. 08 коп., пеню за несвоєчасне повернення відсотків - 274 грн. 84 коп., інфляційні витрати за кредитом - 2190 грн. 40 коп., інфляційні витрати за відсотками - 68 грн. 21 коп. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 182АІ10131024002 від 24 жовтня 2013 року на загальну суму 33181 грн. 37 коп., а також судові витрати у розмірі 1378 грн. Представник позивача в судове засідання не з*явився, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 3). Відповідачі [PERSON], [PERSON] на виклик в судове засідання не з*явилися, про час і місце його проведення були повідомлені належним чином в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України шляхом телефонограми (а.с. 48, 50, 53). З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З*ясувавши позицію позивача, дослідивши докази у справі, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до п. 1.1 кредитного договору № 182АІ10131024002 від 24 жовтня 2013 року (а.с. 4-10) позичальник [PERSON] отримав від ПАТ "Укрсоцбанк", грошові кошти у сумі 54467 грн. 00 коп. зі сплатою 9,30 % річних та комісій в розмірі та порядку, визначеному Додатком №1 до договору кредиту, з кінцевим терміном повернення до 22 жовтня 2015 року включно згідно узгодженого графіку (п.п. 1.1.1). Відповідно до п. 2.4.1 кредитного договору № 182АІ10131024002 від 24 жовтня 2013 року сплата процентів за користування кредитом здійснюється щомісяця, починаючи з місяця наступного за місяцем надання кредиту у валюті наданого кредиту не пізніше 24 числа (включно) кожного місяця, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі, шляхом договірного списання кредитором грошових коштів у сумі нарахованих процентів з поточного рахунку позичальника зарахування відповідної суми грошових коштів на відповідні внутрішньобанківські рахунки обліку нарахованих процентів. Відповідно до п.4.1 кредитного договору № 182АІ10131024002 від 24 жовтня 2013 року у випадку прострочення позичальником строків погашення процентів, визначених п.п. 1.1, 2.4, 2.7, 2.9 цього договору, комісій, передбачених умовами цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п.1.1, 3.2.3, 3.3.16 цього договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Виконання умов договору кредиту позивачем у справі підтверджується копією меморіального ордеру № 7982 від 24 жовтня 2013 року на суму 54467,00 грн. (а.с. 13), де в якості платника вказано [PERSON], призначення платежу: доплата придбаного автомобіля марки GELLY, модель МК, за договором купівлі-продажу № ОП-0001177 від 19 жовтня 2013 року. З метою забезпечення своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним позичальником, між позивачем, [PERSON], [PERSON] 24 жовтня 2013 року укладено договір поруки № 182АІ10131024002-П (а.с. 11-12) відповідно до п.п. 1.1, 1.3 якого поручитель [PERSON] зобов*язалась солідарно з позичальником відповідати в повному обсязі за виконання останнім зобов*язань за кредитним договором № 182АІ10131024002 від 24 жовтня 2013 року. Згідно п. 6.2 договору поруки (а.с. 11-12) цей договір набирає чинності з дати його укладення та діє до повного виконання всіх вимог, забезпечених порукою, визначених п. 2.1 цього договору. Прийняті на себе зобов'язання відповідач [PERSON] не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 21 червня 2016 року складається з наступного: заборгованості по кредиту - 20266 грн. 37 коп., заборгованості по відсоткам за користуванням кредитом - 1303 грн. 47 коп., пені за несвоєчасність повернення кредиту - 9078 грн. 08 коп., пені за несвоєчасність повернення відсотків - 274 грн. 84 коп., інфляційних витрат на кредитом - 2190 грн. 40 коп., інфляційних витрат за відсотками - 68 грн. 21 коп., а всього в сумі 33181 грн. 37 коп. (а.с. 14-16). За змістом положень ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов*язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені в договорі. В силу ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд вважає, що в судовому засідання знайшов своє підтвердження факт порушення своїх зобов*язань за кредитним договором відповідачем [PERSON] При цьому, суд вважає неправомірним нарахування позивачем у справі за даним кредитним договором неустойки (пені та штрафів), оскільки відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року, який набув чинності з 15 жовтня 2014 року, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2). Відповідно до ч.1, ч.2 ч.3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. Відповідно до ч.2 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Проведення антитерористичної операції на територіях, визначених Кабінетом міністрів України, та той факт, що проведення антитерористичної операції не припинено до наступного часу, суд визнає загальновідомими обставинами, які доказуванню не підлягають. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] згідно даних паспорту зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19 зворот); згідно повідомлення Мінсоцполітики від 23 серпня 2016 року за № 12363/о/14-16/081 [PERSON] перебуває на обліку в УСЗН Костянтинівської міської ради, фактичне зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] (а.с. 46). Відповідно до розпорядження КМУ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» від 30 жовтня 2014 року № 1053-р м. Макіївка та м. Костянтинівка було включено до зазначеного переліку. Розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 року № 1275-р до «Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» віднесено м. Макіївку та Костянтинівку Донецької області. Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором станом на 21 червня 2016 року без врахування нарахованих штрафних санкцій складається із: - заборгованості за кредитом у розмірі 20266 грн. 37 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 1303 грн. 47 коп., інфляційних витрат на кредитом - 2190 грн. 40 коп., інфляційних витрат за відсотками - 68 грн. 21 коп., а всього 23828 грн. 45 коп., що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у справі. Згідно зі ст.535 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Стаття 554 ЦК України визначає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники,якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. В той же час, згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Як вбачається з п. 1.1.1 кредитного договору № 182АІ10131024002 від 24 жовтня 2013 року (а.с. 4), при його укладенні сторонами визначена у договорі дата повернення кредиту - 22 жовтня 2015 року; дана позовна заява до відповідачів у справі до суду надійшла 29 липня 2016 року. Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку, що шестимісячний строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів обчислюється з моменту настання строку виконання основного зобов'язання в повному обсязі згідно з умовами договору кредиту (кінцевої дати погашення кредиту), або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково (пред'явлення кредитором позову до боржника про дострокове повернення кредиту). Наслідком порушення кредитором строку пред'явлення вимоги до поручителя згідно ст. 559 ЦК України є припинення поруки. Верховний Суд України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15 зазначив, що з огляду на преклюзивний характер строку поруки й зумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію забезпеченого порукою зобов'язання застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред'явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Це твердження не позбавляє кредитора можливості пред'явити до поручителя іншу письмову вимогу про погашення заборгованості боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, договором чи законом установлено строк її дії, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі й застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Таким чином, суд вважає, що у задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» в частині вимог до [PERSON] про солідарне з [PERSON] стягнення кредитної заборгованості слід відмовити. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати, пов*язані із сплатою судового збору (а.с. 1).

Outcome: partial