Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 2174 грн. 54 коп. та моральної шкоди в розмірі 7000 грн., посилаючись на те, що внаслідок протиправних дій відповідача, її покусала собака породи «Алабай», яка належить останньому. Відповідач, повідомлений належним чином (а.с.28), в судове засідання не з'явився, відзив на позовну заяву не надав. Ухвалою судді від 18 червня 2018 року провадження у справі відкрито та призначено підготовче судове засідання на 17.07.2018 р. У підготовчому засіданні 17.07.2018року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Із встановлених судом обставин, суд прийшов до переконання, що правовідносини сторін випливають з обов'язку винної особи відшкодувати потерпілому завдану шкоду, тому при ухваленні рішення слід керуватися положенням Цивільного кодексу України. Суд заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази окремо та в цілому вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 01.05.2018 р. о 19 год. 00 хв. відповідач [PERSON] знаходився біля будинку № 36 по вул. Київська у селі Кам'янське Арцизького району Одеської області зі своєю собакою породи «Алабай» без намордника. Внаслідок чого собака вкусила [PERSON] за руку, завдавши останній тілесні ушкодження. Співробітниками Арцизького ВП ГУНП в Одеській області було складно протокол щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини , які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову. Обставина заподіяння позивачці тілесних ушкоджень собакою, яка належить відповідачу підтверджується постановою Арцизького районного суду Одеської області від 22 травня 2018 року, якою [PERSON] було визнано винним в порушенні правил тримання собаки, що спричинило заподіяння шкоди здоров'ю людини, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.154 ч.2 КУпАП, та накладеного на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн. (а.с.6). Вказана постанова суду набрала законної сили. З приводу отриманих тілесних ушкоджень позивачка звернулась до медичної установи, та відповідно до довідки КУ «Арцизька центральна районна лікарня», [PERSON] з 3.05.2018 р. по 8.05.2018 р. перебувала на амбулаторному лікуванні з діагнозом « укушена рана лівого передпліччя» (а.с. 11). Вартість лікування внаслідок укусу собаки становить 2174 грн. 53 коп., на підтвердження даного факту позивач надала фіскальні чеки, які підтверджують покупки ліків № 002034909461 від 29.05.2018 р. (а.с.9) та № 250253115456 від 03.05.2018 р. (а.с. 10). В судовому засіданні встановлено, що собака яка покусала позивача належить [PERSON] та відноситься до вівчарки середньоазіатської «Алабай». Слід зазначити, що породи собак, утримання яких є джерелом підвищеної небезпеки, визначено у додатку № 1 до "Порядку і Правил обов'язкового страхування відповідальності власників собак за шкоду, яка може бути заподіяна третім особам", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2002 року № 944. Згідно даного додатку № 1 собака породи середьоазіатська вівчарка відноситься до порід собак, визнаних як потенційно небезпечні, тобто утримання собаки породи вівчарка середньоазіатська є джерелом підвищеної небезпеки. Згідно ст.9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» особи, які утримують домашніх тварин, мають право з'являтися з ними поза місцями їх постійного утримання (супроводжувати їх). Особа, яка супроводжує тварину, зобов'язана забезпечити: безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною; безпеку супроводжуваної домашньої тварини; безпеку дорожнього руху при проходженні з домашньою твариною біля транспортних шляхів і при їх переході шляхом безпосереднього контролю за її поведінкою. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів, а згідно ст. ст. 58, 59 ЦПК України докази повинні бути належними та допустимими. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України - на яку позивач посилається, як на підставу своїх вимог, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України - джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з утриманням службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Як встановлено в судовому засіданні, собака, який наніс тілесні ушкодження позивачу, на відповідній правовій підставі належить відповідачу. Судом встановлено, що позивач отримала тілесні ушкодження внаслідок перебування собаки відповідача на вулиці без намордника. Таким чином у суду є підстави стягувати з відповідача на користь позивача як матеріальну, так і моральну шкоду. Позивачем в повному обсязі доведено розмір майнової шкоди в розмірі 2174 грн. 53 коп., що підтверджується фіскальними чеками. Що стосується вимог про відшкодування моральної шкоди, то вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 2 п. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здорова я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Так, позивачкою доведено завдання їй моральної шкоди, яка полягає у фізичних та душевних стражданнях від фізичного болю, втратою працездатності на певний період, що перешкодило їй займатися повсякденними звичними справами, змусило витрачати час на звернення в лікарню, до міліції, до суду, яких вона зазнала внаслідок укусу собаки. При визначенні розміру морального відшкодування суд враховує вимоги розумності та справедливості, бере до уваги обставини справи, характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань. Суд дійшов висновку про відшкодування позивачці моральної шкоди в розмірі 4000 грн.

Outcome: partial