Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі Дмитрівської сільської ради, третя особа: відділ Держземагентства у Великописарівському районі Сумської області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] в с.Олександрівка В.Писарівського району Сумської області, на земельну ділянку розміром 2,3739 га, розташованої на території Дмитрівської сільської ради В.Писарівського району Сумської області, у відповідності до Державного акту [NUMBER] від 11.10.2004р., зареєстрованого за №882. Позивач являється спадкоємцем за законом першої черги вказаного спадкового майна, однак оформити спадкові права на земельну ділянку в нотаріальному порядку не має можливості. У зв'язку з викладеним позивач просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач позов підтримала, на позовних вимогах наполягає, однак пояснила, що до нотаріуса з питання оформлення спадщини не зверталася, має на руках оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно. Представник відповідача - Дмитрівської сільської ради - у судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення вимог позивача не заперечує. Представник третьої особи - юрисконсульт відділу Держземагентства у Великописарівському районі [PERSON] у судовому засіданні з позовом в частині визначення додаткового строку для прийняття спадщини згоден, оскільки у разі визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивач, враховуючи наявність оригінала Державного акта, має можливість оформити спадкові права в нотаріальному порядку. Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р.та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Судом встановлено, що [INFO] в с.Олександрівка Великописарівського району Сумської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с.8). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 2,3739 га у відповідності до Державного акта на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 11.10.2004р., зареєстрованого за № 882 (а.с.11). З Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори, спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №№ [NUMBER], [NUMBER] від 16.07.2015 року від імені [PERSON], яка померла [INFO]., заповіт не посвідчувався та спадкова справа після її смерті не відкривалася (а.с.25-27). Позивач [PERSON] являється спадкоємцем за законом першої черги вищевказаного майна померлої як її рідна донька; їх родинні стосунки підтверджуються відповідними письмовими документами, що маються в матеріалах справи (а.с.9,10). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, у відповідності до ст.ст. 1269,1270 ЦК України, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців, починаючи з часу відкриття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто спадкоємцем і може бути надіслана поштою, що передбачено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Протягом встановленого законом шестимісячного строку позивач з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звернулася, оскільки не знала про строк та порядок подання заяви, вважала, що відсутність інших близьких родичів у спадкодавця надає їй беззаперечне право на вступ у спадкові права в будь-який час, крім того, на час відкриття спадщини хворіла її донька і вона не мала вільного часу для належного оформлення спадкових прав, тим самим пропустивши строк для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що юридична необізнаність з вимогами чинного законодавства України не являється поважною причиною пропуску строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, однак, беручи до уваги відсутність інших спадкоємців майна померлої, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково, визначивши позивачеві додатковий строк для прийняття спадщини строком два місяці. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину повинна бути підтверджена належними доказами, а саме - відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, а відсутність вказаного доказу є підставою для відмови у позові. У відповідності до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. З зазначених вище Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори, спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) вбачається, що від імені [PERSON], яка померла [INFO]., заповіт не посвідчувався та спадкова справа після її смерті не відкривалася (а.с.25-27). Крім того, як слідує з пояснень позивача [PERSON] у судовому засіданні, вона не зверталася до нотаріуса з питання оформлення спадщини, має на руках оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно (Державний акт), однак пояснити підстави звернення до суду з вимогою визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом пояснити не змогла, так само не зазначила такі підстави і в позовній заяві. Рішення повинно відповідати вимогам ст.ст. 213, 215 ЦПК України, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до частини третьої статті 10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, за умови неприйняття спадкоємцем за законом - позивачем [PERSON] спадщини у встановлений законом строк та порядок після смерті [PERSON], яка померла [INFO] в с.Олександрівка В.Писарівського району, про що свідчить відсутність заведеної нотаріусом спадкової справи за заявою спадкоємця, а також враховуючи відсутність належних доказів щодо перешкод в оформленні спадкових прав в нотаріальному порядку (відмова нотаріуса), суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Outcome: partial