Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Фермерське господарство «Скорук М.А.» в особі голови Скорук Максима Анатолійовича звернулося до суду з позовом до Фермерського господарства «Аліна М.», Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області в особі державного реєстратора Грендач Тетяни Владиславівни, [PERSON] про визнання недійсним договору оренди та скасування рішення про державну реєстрацію, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Відділ у Томаківському районі Головного територіального управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. Просить визнати недійсним договір оренди землі б/н від 01.11.2018 року, укладений між Фермерським господарством «Аліна М» та гр. [PERSON] укладений строком дії на 10 років,кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер : 43978621 від 12.11.2018 року, номер запису про інше речове право: 28856105 від 08.11.2018 року. Позовні вимоги обґрунтовує наступним, 01.08.2010 року між Фермерським господарством «Скорук М.А.» та гр. [PERSON] було укладено договір оренди землі б/н. Строком дії на 49 років, кадастровий номер земельної ділянки - [NUMBER], цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (під вирощування сільськогосподарських культур), яка розташована на території Чумаківської сільської ради Томаківського району, Дніпропетровської області. Загальна площа земельної ділянки - 6,4404 га. В листопаді 2018 року позивачу стало відомо, що на земельну ділянку, яка перебуває у нього в законній оренді зареєстровано право оренди за іншим орендарем, а саме Фермерським господарством «Аліна М». , З даною інформацією позивач звернувся до відділу у Томаківському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області для підтвердження факту, кому належить право оренди, і чи зареєстрований договір оренди на дану землю. 22.11.2018 року відділом у Томаківському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області видано лист про наступне: станом на 31.12.2012 року між СФГ «Скорук М.А.» та гр. [PERSON] укладено договір оренди від 15.04.2011 р., строком дії 49 років, за №122540004000935. Договір оренди від 01.11.2018 року, укладений між Фермерським господарством «Аліна М» та гр. [PERSON] позивач вважає підлягає визнанню недійсним в судовому порядку та скасуванню державної реєстрації права оренди, що виникло на підставі даного спірного договору оренди. У звязку з чим звернулися до суду. Сторона позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю та обґрунтувала їх обставинами, викладеними в позовній заяві. Вважає, що орендавець гр. [PERSON] не мала законних підстав укладати договір оренди з іншим орендарем ФГ «Аліна М». оскільки право оренди на дану землю належить СФГ «Скорук М.А.» до 2060 року. Представники відповідача ФГ «Аліна М». в судовому засіданні позовні вимоги СФГ «Скорук М.А.» не визнають, вважають його необґрунтованим та безпідставним Відповідач Чумаківська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області в особі державного реєстратора Грендач Т.В. в судовому засіданні заперечували проти заявлених позовних вимог. Відповідач [PERSON] пояснила, що являється власником земельної ділянки площею 6.4404 га, що розташована на території Чумаківської сільської ради. 03.11.2008 року уклала договір оренди земельної ділянки з ФГ «Скорук А.В.» строком на 10 років. Після закінчення договору оренди з ФГ «Скорук А.В.» уклала договір оренди земельної ділянки з ФГ «Аліна М». Щодо укладення договору з ФГ «Скорук М.А» від 01.08.2010 року на 49 років пояснила що не памятає щоб вона підписувала такий договір, а самого Скорука М.А. ніколи не бачила. Державний реєстратор Грендач Т.В. допитана в якості свідка в судовому засіданні пояснила, що працює державним реєстратором. При державній реєстрації договору оренди між ФГ «Аліна» та [PERSON] виконала всі умови передбачені чинним законодавством. Даний договір зареєструвала після припинення договору з ФГ «Скорук А.В.», перевіривши дані з держкомземом, встановивши відсутність суперечностей зареєструвала новий договір. Зазначила, що з запитом до відділу у Томаківському районні Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області не зверталась, так як в цьому в неї не було необхідності. Представник третьої особи, начальник відділу у Томаківському районні Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Сулик В.І. в судовому засіданні зазначав про те, що станом на 31.12.2012 року між ФГ «Скорук М.А» та [PERSON] заключений договір оренди земельної ділянки строком на 49 років, який пройшов державну реєстрацію в органах відділу Держкомзему у Томаківському районі від 15.04.2011 року в Державному реєстрі земель. Даний договір був зареєстрований у відповідності до діючого на той час законодавства. Даний договір був зареєстрований в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, яка ведеться державним органом земельних ресурсів. Щодо реєстрації спірного договору, пояснив що державний реєстратор, приймаючи оскаржуване рішення, не перевірив наявність суперечностей між заявленим товариством правом на користування земельною ділянкою та вже зареєстрованими правами інших осіб на цю земельну ділянку, чим допустив подвійну державну реєстрацію речового права, оскільки державний реєстратор не звернувся до Томаківському районні Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з відповідним запитом. Заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та оцінивши доводи учасників справи, встановивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з`ясувавши характер та взаємовідносини сторін, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовано ці правовідносини, суд приходить до наступного. Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Судом з`ясовано, що [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 6.4404 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Чумаківської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, що підтверджується державним актом на право власності на землю серії [NUMBER] . 01.08.2010 року між орендавцем [PERSON] та орендарем ФГ «Скорук М.А.» укладено договір оренди землі строком на 49 років. Даний договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Томаківському районі про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15.04.2011 року за № 122540004000935, що зокрема підтверджується листом відділу у Томаківському районні Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 22.11.2018 № 27-4-0.35-572/117-18. Згідно інформаційної довідки № 145357549 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.11.2018 року [PERSON] уклала договір оренди землі кадастровий номер [NUMBER], площа 6.4404 га, що розташована на території Чумаківської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області з ФГ «Аліна М» строком на 10 років та який пройшов державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 43978621 від 12.11.2018 року. що зокрема підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 144875148 від 12.11.2018 року Згідно ст. 125 ЗК України (в редакції від 20.12.2012 року) - «…. право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав» Відповідно до ч. 5 ст. 126 ЗК України (в редакції до 01 січня 2013 року) - право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону,до договором оренди землі та договором відчуження права оренди землі, зареєстрованими відповідно до закону. Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про оренду землі» (в редакції до 01.01.2013 року) - договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Відповідно до ст. 20 ЗУ «Про оренду землі» (в редакції до 01.01.2013 року) - укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно ст. 638 ЦК України - «договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.» Згідно ч. 3 ст. 640 ЦК - «договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації». Згідно ст. 210 Цивільного кодексу України - «правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації». Відповідно до п. 3 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про внесення змін до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України» від 11.02.2010 року №1878 - VІ - « встановити, що до 01.01.2013 року державна реєстрація … договорів оренди земельних ділянок проводиться територіальними органами земельних ресурсів». Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952 - ІV - « права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: Якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень». Відповідно до Указу Президента України від 05.10.2011 року №965/2011 (який набрав чинності з 01.01.2013 року), повноваження Держземагентства в частині державної реєстрації прав на земельні ділянки припиняються. З 2013 року державну реєстрацію прав на земельні ділянки покладено на Укрдержреєстр, повноваження якого закріплено в Положенні про Державну реєстраційну службу, затвердженому Указом Президента України від 06.04.2011 року №401/2011. Таким чином Державний земельний кадастр функціонує паралельно із Державним реєстром речових прав на нерухоме майно. Діяльність органів державної реєстрації речових прав з 01.01.2013 року регулює ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року № 703, Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868. Відповідно до ч. 2 ст. 9 п. 8-1 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено право державного реєстратора запитувати від органів виконавчої влади відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки. Згідно роз'яснення Державної реєстраційної служби України №2951/05-15-13 від 06.08.2013 року «Щодо запобігання випадків подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку за різними правонабувачами» встановлено, що з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку державний реєстратор повинен запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, які здійснювали їх державну реєстрацію до 01.01.2013 р. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень. Відповідно до ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом, підтверджується поясненнями сторін та матеріалами справи державний реєстратор Грендач Т.В. Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області під час здійснення державної реєстрації договору оренди від 01.11.2018 року укладеного між ФГ «Аліна М» та [PERSON] в неповній мірі виконала свої посадові обовязки,так як її відомості були неповними та неточними що й призвело до одночасного існування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку. Оскільки державному реєстратору слід запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01.01.2013 року.А через неналежне виконання державним реєстратором його обов'язків під час розгляду заяви товариства про державну реєстрацію права користування земельною ділянкою та прийняття відповідного рішення факт існування реєстрації права позивача на користування цією ж ділянкою залишився поза увагою державного реєстратора, що призвело до подвійної державної реєстрації права. Що зокрема передбачено Законом України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на час проведення оскаржуваної державної реєстрації; далі - Закон № 1952-IV) здійснення запиту для встановлення наявності або відсутності вже зареєстрованих речових прав, які виникли до 1 січня 2013 року. Так ж позиція Верховного Суду України. який наголосив, що одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну земельну ділянку суперечить засадам офіційного визнання і підтвердження державою фактів виникнення прав на нерухоме майно, є порушенням чинного законодавства та інтересів позивача, за яким право оренди земельної ділянки зареєстровано первинно та не припинялося (постанова від 12.06.2018 у справі № 823/378/16). За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог в повній мірі. Судові витрати зі сплати судового збору, сплаченні позивачем в сумі 3682,00 гривень, відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved