Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Яготинського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в котрому вказала, що 30 травня 2019 року між нею, [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Яготинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 46. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. [PERSON] має на утриманні трьох неповнолітніх дітей від попереднього шлюбу, а саме [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Золочівського районного суду Харківської області від 08 серпня 2015 року у справі № 622/725/15-ц з відповідача утримуються аліменти на [PERSON] на утримання неповнолітніх доньок в розмір Ѕ частини від усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від всіх видів заробітку і до досягнення дітьми повноліття. Враховуючи викладене, просила стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] в розмірі Ѕ частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дітей. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи належним чином повідомлена, через канцелярію суду направила заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач направив на адресу суду заяву про розгляд справи в його відсутність та визнання позову. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. В силу ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того,чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку передбаченого ч.5 ст.ж157 цього Кодексу. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження", загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Золочівського районного суду Харківської області від 08.09.2015 року по справі № 622/725/15-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі Ѕ частини від усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23 червня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 15-17). З копії Свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а.с. 5, 11-14) вбачається, що 30 травня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Яготинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 46. З копій Свідоцтв про народження серія [NUMBER] та серія [NUMBER] (а.с. 6-8) вбачається, що від шлюбу сторони по справі мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають за адресою [ADDRESS] (а.с. 9). З копії Довідки про доходи № 0339 5230 1488 8318 від 04.09.2021 року (а.с. 10) вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ у Київській області і отримує пенсію по інвалідності (учасник бойових дій, інвалід війни ІІІ групи) та в серпні 2021 року отримав пенсію в розмірі 11 036 грн. 13 коп.. Пункт 1 ст. 3 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п. 2 - дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Пунктом 2 ст. 27 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» передбачено, що розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 1 липня 2021 року становить 2013 грн.. Враховуючи матеріальне становище сторін, їх стан здоров`я та ті обставини, що діти потребують матеріального забезпечення, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку визначений Законом України «Про державний бюджет на 2021 рік», вимоги ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», а також вимоги Конвенції про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН, від 20 листопада 1989 року та набрала чинності 02 вересня 1990 року і ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, та на утриманні відповідача перебувають його троє дочок від попереднього шлюбу, враховуючи, що відповідач не заперечував того факту, що діти перебувають на утриманні позивачки по справі, вимоги ч.5 ст. 183, 84, 191 СК України, а також те, що відповідно до ст.180 СК України, батьки забов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд вважає, що з відповідача на утримання дітей необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/5 частини від його доходу, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Враховуючи, що позивачка відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору, а відповідач звільняється від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то судовий збір слід стягнути з державного бюджету в сумі 908,00 гривень.

Outcome: partial