Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

13.12.2018 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Позовні вимоги мотивовані тим, що 09.01.2014 між сторонами зареєстровано шлюб. В шлюбі 17.02.2014 у них народились: син [PERSON] та дочка [PERSON], які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач належним чином не забезпечує дітей матеріально. У звязку з чим, позивач просила суд стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина та дочки в розмірі по 1700 грн. на кожну дитину щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою від 27.12.2018 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач копію ухвали та доданих до неї матеріалів отримав 02.01.2019, відзив до суду не направив. Жодних заяв чи клопотань від нього не надходило. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09.01.2014, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-БВ № 121086 від 09.01.2014 (а.с. 4). В шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народились: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які зареєстровані (проживають) разом з матірю за адресою: вул.\~Набережна, 4, с. Бронівка, Волочиського району Хмельницької області (а.с. 5-6, 8). Відповідач працює охоронником в ТОВ «Агробізнес». Згідно з довідки № 1147 від 19.10.2018 про доходи [PERSON], за квітень-вересень 2018 року сума нарахованої йому заробітної плати за місяць становила 3723 грн. Аліменти з даного доходу не відраховуються (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного Кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А з урахуванням ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. При визначенні\~розміру аліментів\~та виду\~їх стягнення,\~суд бере до уваги обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 та ч. 3 ст. 181 СК України, які мають враховуватися при розгляді спорів про стягнення аліментів. За таких обставин, суд вважає, що відповідач, відповідно до Закону, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своїх дітей. Аліменти слід стягувати у твердій грошовій сумі, тобто у спосіб обраний позивачем, що узгоджується з вимогами ст. 181 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, в даному випадку, суд виходить із того, що сума нарахованої відповідачу заробітної плати за місяць у квітні-вересні 2018 року становила 3723 гривні, а також зважаючи, що утримання дітей є обов'язком обох батьків, вважає, що сума в розмірі 1000 гривень, яка стягуватиметься як аліменти на кожну дитину щомісячно, буде обґрунтованою та законною. Доказів про наявність у відповідача можливості сплачувати аліменти в розмірі заявленому позивачем, відповідно до ст. 182 СК України, суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. У відповідності до п. 1. ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, судовий збір на користь держави має бути стягнутий з відповідача у розмірі, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», тобто в сумі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial