Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

13.09.2018 року [PERSON] звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 1/2 частини від заробітку та будь-яких доходів відповідача, починаючи з 13.09.2018 року до досягнення [PERSON] повноліття, а саме до 23.09.2035 року. Ухвалою від 31.01.2019 за заявою позивача залишені без розгляду в частині позовної вимоги щодо стягнення аліментів на дружину. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 27 березня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Арнаутова) [PERSON], було зареєстровано шлюб, актовий запис № 248 вчинений Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (свідоцтво про шлюб серія І-ЖД № 281254). В шлюбі народився син [PERSON], [INFO], актовий запис про народження № 6531 вчинений Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (свідоцтво про народження серія І-ЖД № 530541). Після народження сина сімейні відносини почали погіршуватися через ріні погляди на ведення домашнього господарства та виховання сина. Відповідач перестав допомагати позивачу утримувати сина та дистанціювався від вирішення побутових проблем сімї. З початку 2018 року відповідач проживає окремо. Його місце проживання позивачу не відоме. Відповідач не утримує дитину, не надає жодних коштів на розвиток та щоденні витрати, харчування та одяг, лікування дитини, у зв'язку із чим позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач та його представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися, просили суд розглянути справу у їх відсутності, від представника позивача надійшла заява, в якій він вказав, що оскільки відповідач у своєму запереченні підтверджує наявність щомісячного доходу та вказує суму, яку згоден добровільно сплачувати як аліменти щомісячно, тому позивач згоден на часткове задоволення позову про стягнення аліментів на дитину у розмірі 2/5 всіх доходів відповідача. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву від 31.01.2019 року в який просив суд розглянути справу без його участі, до суду надійшов відзив на позовну заяву в якій відповідач пояснив, що від утримання дитини не ухиляється, але не погоджується з тим, що позивач просить стягнути аліменти у розмірі Ѕ частки з усіх видів заробітку (доходу), оскільки вважає безпідставним. В наданому до суду заперечення підтвердив, що є підприємцем, та вказав суму, яку він може сплачувати щомісячно. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 березня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Арнаутова) [PERSON], було зареєстровано шлюб, актовий запис № 248 вчинений Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (свідоцтво про шлюб серія І-ЖД № 281254). В шлюбі народився син [PERSON], [INFO], актовий запис про народження № 6531 вчинений Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (свідоцтво про народження серія І-ЖД № 530541). Сторони підтвердили, що з початку 2018 року відповідач проживає окремо. Представник позивача погодилася на часткове задоволення позову, для компромісного вирішення справи, а саме на стягнення з [PERSON] на користь на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], щомісячно в розмірі 2/5 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, з дня пред'явлення позову до суду до повноліття. Статтею\~ст. 51 Конституції України\~гарантовано, а\~ст. 180 СК України\~передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3\~ст. 181 СК України). Відповідно до вимог\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~ст. 184 цього Кодексу. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1\~статті 191 СК України\~встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 13.09.2018 року. Наведені норми імперативно закріплюють обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сторони не можуть домовитися про розмір аліментів на утримання дитини, а тому кошти на утримання дитини (аліменти) підлягають присудженню за рішенням суду. Відповідно до ч.ч.1,5,6\~ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1\~ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи, зокрема доводів, викладених відповідачем у заперечення та відзиві до позову, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, а саме у розмірі 2/5 частини від заробітку та будь-яких доходів відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 13.09.2018 року до досягнення [PERSON] повноліття, а саме до 23.09.2035 року. Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial