Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

В грудні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ "Схід плюс Захід" про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди, в якому вказує, що перебував з відповідачем в трудових відносинах, був звільнений 09.08.2013 року з займаної посади за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, проте не отримав розрахунку при звільненні, просить стягнути заборгованість з заробітної плати, яка утворилась за червень-липень 2013 року в сумі 2181,56 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з роботи в сумі 4281,08 грн., а також в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої діями відповідача щодо невиплати йому заробітної плати, яку він оцінює в 5000,00 грн. В судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов підтримує, просить задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві. Представник відповідача, повідомлений про час та місце слухання справи, до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки, незважаючи на те, що був повідомлений про час та місце розгляду справи, у зв'язку з чим відповідно до положень ст. 224 ЦПК України, зі згоди позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебував в трудових відносинах з ТОВ "Схід плюс Захід" та звільнений з посади економіста 09.08.2013 року за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України відповідно до наказу ТОВ "Схід плюс Захід" № 81к від 09.08.2013 року. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач [PERSON] зазначив про те, що роботодавець ТОВ "Схід плюс Захід" не здійснив повний розрахунок з ним при звільненні, заборгувавши заробітну плату за червень та липень 2013 року, розмір якої, виходячи з даних Довідки про середню заробітну ТОВ "Схід плюс Захід" № 9216 від 12.08.2013 року, становить 2181 грн. 56 коп. Враховуючи те, що вказані обставини відповідач не спростував, його представник в судове засідання не з'явився, заперечень на позов та доказів на підтвердження обґрунтованості таких заперечень не надав, суд приходить до висновку про доведеність того факту, що роботодавцем ТОВ "Схід плюс Захід" з часу звільнення позивача й на день розгляду справи судом розрахунок з ним не проведено, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню в повному обсязі в розмірі 2181 грн. 56 коп. Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно положень ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В позові позивач [PERSON] вказував, що неодноразово звертався до керівництва ТОВ "Схід плюс Захід" з вимогою про надання довідки про розмір заборгованості, копії наказу про звільнення та проведення розрахунку, проте документи не отримав, розрахунок з ним не проведений. Враховуючи викладене, суд приходить до переконливого висновку про доведеність того факту, що ТОВ "Схід плюс Захід" було порушено вимоги ст. 116 КЗпП України, а відтак обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню, є вимог позивача [PERSON] про стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за час затримки розрахунку. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд враховує, що з позовом до суду він звернувся більше ніж через 3 місяця після звільнення й непроведення з ним розрахунку, при цьому, позивач не надав суду жодних доказів того, що він не мав можливості звернутись до суду за захистом порушеного права раніше та вживав заходи для відновлення своїх трудових прав. Виходячи з наведеного та з урахуванням положень п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про опталу праці" № 13 від 24.12.1999 року щодо співвідношення розміру відшкодування за час затримки розрахунку порівняно із середнім заробітком, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ТОВ "Схід плюс Захід" на користь [PERSON] коштів в розмірі 4281 грн. 08 коп. За змістом ст. 237-1 КЗпП України якщо порушення законних прав працівника призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, власником або уповноваженим ним органом провадиться відшкодування моральної шкоди. Згідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1195 року відповідно до ст. 237-1 КЗпП за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Враховуючи викладене, те, що відповідач до звільнення позивача не сплачував йому заробітну плату за виконану роботу, тобто фактично безпідставно залишив його без засобів до існування й допустив істотне порушення трудових прав, не провів без поважних причин розрахунок з ним при звільненні та на час розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача ТОВ "Схід плюс Захід" коштів в рахунок відшкодування спричиненої йому моральної шкоди є обґрунтованими. При вирішенні питання щодо розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача, суд враховує характер, обсяг та тривалість моральних страждань, яких він зазнав, а також виходячи з принципу співмірності та розумності, вважає за необхідне стягнути на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 500 грн. 00 коп. За змістом статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати; якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплату судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial