Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

15.04.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, уточнивши який, просив стягнути з відповідача публічного акціонерного товариства "Авіалінії Харкова" на його користь вихідну допомогу у розмірі 88 483, 80 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 54 565, 01 грн. з підстав, передбачених ст.ст.38,44,116,117 КЗпП. В судовому задсіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та на їх обгрунтування поясняв, що 30 березня 2015 року його було звільнено згідно наказу відповідача за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України. В порушення вимог ст.44 КЗпП відповідачем при звільненні не була виплачена вихідна допомога у розмірі тримісячного середнього заробітку. Просив стягнути примусово з відповідача зазначену допомогу, а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні на підставі вимог ст.117 КЗпП України. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив, але надав суду заперечення, згідно яких позовні вимоги визнав частково, посилаючись,як на причину невиплати позивачу вихідної допомоги, визначеної законом, на наявність складного фінансового становища на підприємстві, а також звертав увагу суду, у разі задоволення позову та стягнення відповідної суми середнього заробітку, на необхідність утримання передбачених законом податків і зборів із суми такої середньої заробітної плати. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 27.05.2015 року був прийнятий на роботу на посаду інженера з технічного обслуговування ПС Лінійної станції «Київ» Відділутехнічного обслуговування повітряних суден Дирекції підтримання льотної придатності ПАТ «Авіакомпанії Харкова» /.а.с. 6./ Наказом відповідача № 246-О від 30.03.2015 року [PERSON] було звільнено із займаної ним посади на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням \\ а.а.7.\\ Відповідно до положень ст. 44 КЗпП України працівникові виплачується вихідна допомога при припиненні трудового договору з підстав звільнення внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Таким чином, відповідач повинен був сплатити на користь позивача всі суми, що належали йому від підприємства в день звільнення, тобто 30.03.2015 року. Разом з тим, сплативши позивачу заборгованість з заробітної плати, а також грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки, згідно довідки \\ а.с.8\\ відповідач вихідну допомогу у визначених законом розмірах у день звільнення позивачу не виплатив без поважних на те причин. Згідно із ч.1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вихідна допомога при звільненні та його середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день прийняття рішення у справі. При розрахунку зазначеної заборгованості, суд застосовує положення, передбачені Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінета Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 зі змінами та доповненням, та бере за основу відомості про заробітну плату позивача за два календарні місяці роботи, які передували дню його звільнення, а саме січень-лютий 2015 року згідно довідки \\ а.с.20\\ Середньомісячний заробіток позивача складає : 24341.27+21990.47:2=23165.87 \\ грн.\\ Таким чином, вихідна допомога при звільненні складає 23165.87 грн. х3= 69497.61 грн. Середньоденний заробіток позивача складає : за січень 2015 р - 24341.27 грн. :19 р.д.=1281.12 грн.; за лютий 2015 - 21990.47 :21 р.д.= 1047.16 грн. Середньоденний заробіток позивача за два місяці, які передували звільненню складає : 1281.12 грн.+ 1047.16 грн.: 2 = 1164 грн.14 коп. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за один повний місяць затримки з 31.03 по 31.04. -23165 грн.87 коп. та за 16 робочих днів у травні 2015 року - 1164.87 грн.х16 = 18626.24 грн., а всього 23165.87 + 18626.24= 41792.11 грн. А всього з відповідача на користь позивача підлягають стягненню вихідна допомога звільненні - 69497.61 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні 41792.11 грн., а всього111289 грн. Разом з тим, суд приймає частково наданий позивачем розрахунок заборгованості, оскільки в основу такого розрахунку були застосовані відомості про середню заробітку плату позивача без урахування податку на доходи фізичних осіб, визначеним відповідними нормами податкового кодексу України. А в цілому позовні вимоги позивача суд задовольняє частково. Також суд не приймає до уваги при прийнятті рішення посилання відповідача на складне фінансове становище, оскільки зазначена обставина не є поважною причиною для несплати необхідних платежів працівникам при їх звільненні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 1112 грн. 90 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial