Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

21.03.2014 року позивач звернувся до суду з позовом та уточнивши позовні вимоги просив стягнути з відповідачів в рівних долях на свою користь матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири в розмірі 31 875,43 грн., витрати по сплаті висновку експертного дослідження в розмірі 2 496,96 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 2 000,00 грн. та судовий збір в розмірі 343,72 грн. Свої вимоги мотивує тим, що з вини відповідачів 04 жовтня 2013 року відбулося залиття квартири [ADDRESS] під час підключення у будинку опалення та того ж дня позивач звернувся до КП «Залізничне» Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації (далі-відповідач-1) з проханням скласти акт пошкоджень в зазначеній квартирі. Крім того, позивач зазначає, що 06 жовтня 2013 року відбулося повторне залиття квартири [ADDRESS], внаслідок не усунення причин залиття, яке відбулось 4 жовтня 2013 року та неузгодженості дій між інженерами та аварійно-ремонтною службою відповідача-1 та співробітниками відповідача-3. 07 жовтня 2013 року у зв'язку з повторним залиттям позивач звернувся з заявою до відповідача-1 з проханням скласти акт про причини та наслідки залиття. Позивач посилається, що факти залиття підтверджено актами від 08.10.2013 року та від 11.10.2013 року, які були складені представниками КП «Залізничне», затверджені директором КП «Залізничне» Глотовим В.М. з яких вбачається, що перше залиття відбулось через пошкодження трубопроводу на різьбовому з'єднані з опалювальним приладом центрального опалення в квартирі [ADDRESS] [PERSON] під час підключення будинку до опалення представниками відповідача-1 та відповідачем-3, а повторне залиття відбулось внаслідок пошкодження трубопроводу центрального опалення на різьбовому з'єднанні з приладом опалення в квартирі [ADDRESS], що призвело до витоку теплоносія при заповненні системи опалення у вищезазначеному будинку працівниками відповідача-3 без попередження. Позивач вважає, що вина КП «Залізничне» Солом'янської РДА в м. Києві (далі-відповідач-1) полягає в тому, що вони не вчинили дій направлених на контроль за технічним станом інженерного обладнання квартир шляхом проведення технічних оглядів приміщень квартир та профілактичного обслуговування системи центрального опалення в квартирах, а також не проінформувало про пошкодження трубопроводу у будинку та про строки усунення пошкодження на трубопроводі центрального опалення. Вина [PERSON] (далі-відповідач-2) полягає в тому, що вона на виконання вимог житлового законодавства та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зобов'язана слідкувати за справним станом обладнання у власній квартирі та у разі необхідності здійснювати його ремонт, однак невиконання зазначеного обов'язку призвело до занепаду трубопроводу центрального опалення в її квартирі та затоплення квартири позивача, що останньою здійснено не було. Що стосується вини відповідача-3, то на думку позивача, в порушення п. 2.4 Положення про взаємовідносини між ОДС УЖГ, ЖЕК та ДП УТРМ філіалу «Теплові розподільчі мережі Київенерго» і ДП УКТМ філіалу «Житлотеплоенерго Київенерго» під час експлуатації внутрішьобудинкових систем теплопостачання, представники ПАТ "Київенерго" без відома диспетчерської служби КП «Залізничне», тобто при повторному залитті, приступили до пуску теплоносія в будинку в якому не було ліквідоване пошкодження у квартирі відповідача-2. Позивач зазначає, що з метою визначення розміру матеріальних збитків, позивач звернувся до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, згідно Висновку експертного дослідження № 11689/13-43 від 03.01.2014р. сума матеріальних збитків внаслідок залиття квартири позивача становить 31 875, 43 грн. Витрати за проведення вказаного дослідження становлять в розмірі 2496,96 грн. Крім того, позивач просив стягнути з відповідачів витрати на правову допомогу у розмірі 2 000,00 грн. Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити в повному обсязі. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили суд його задовольнити. Представник відповідача-1 КП «Залізничне» Солом'янської РДА в м. Києві в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на його необґрунтованість і безпідставність. Зазначила, що причиною залиття кв. [ADDRESS] власником якої є позивач, яке мало місце 04.10.2013 року, було пошкодження трубопроводу на різьбовому з'єднані з опалювальним приладом центрального опалення в квартирі [ADDRESS], що на праві власності належить відповідачу-2. Посилається, що обов'язок утримання трубопроводу на різьбовому з'єднанні з опалювальним приладом централізованого опалення на якому виникли пошкодження та спричинили залиття покладається саме на власника квартири [ADDRESS], тобто відповідача-2. Крім того зазначає, що жодних заявок про повторне залиття, яке відбулось 06.10.2013 року до ОДС КП «Залізничне» не надходило, про що засвідчують копії журналів ОДС за 06.10.2013 року, а про повторне залиття відповідачу-1 стало відомо лише 07.10.2013 року, коли позивач звернувся з письмовою заявою про складення акту про залиття. Враховуючи вищевикладене, представник відповідача-1 вважає, що КП «Залізничне» Солом'янської РДА в м. Києві не є особою, яка завдала майнової шкоди позивачу. В судовому засіданні представник відповідача-1 посилався на те, що повторне залиття виникло з вини відповідача-2 та відповідача-3, оскільки ремонтні роботи в квартирі відповідача-2 мали бути здійснені 07.10.2013 року. Разом з тим, 06.10.2013 року працівники відповідача-3, без попередження здійснили підключення системи опалення у спірному будинку. Враховуючи викладене, представник відповідача-1 просив відмовити в задоволенні позову в частині стягнення майнової шкоди з відповідача-1 в повному обсязі. Відповідач-2 [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала посилаючись на те, що внаслідок проведення випробування внутрішньобудинкових мереж центрального опалення відбулося пошкодження трубопроводу на різьбовому з'єднанні з опалювальним приладом центрального опалення, що призвело до затоплення її квартири та квартири позивача. Зазначає, що одразу після аварії вона звернулася до КП «Залізничне» і повідомила про аварію, але незважаючи на те, що наявне пошкодження труби центрального опалення в квартирі відповідача-2 не було усунуто, відбулося повторне підключення у будинку опалення, що призвело до повторного залиття квартири позивача, що свідчить про недбале виконання відповідачем-1 своїх обов'язків по утриманню внутрішньобудинкових мереж у належному технічному стані, здійсненню їх технічного обслуговування та ремонту. Отже, внаслідок винних дій саме КП «Залізничне» було завдано майнової шкоди позивачу. Крім того, в судовому засіданні посилалася на те, що вона у приватному порядку домовилася з працівником відповідача-1, тобто слюсарем-сантехніком [PERSON] про здійснення ремонтних робіт у її квартирі, які були призначені на 07.10.2013 року, т.я. попереду були вихідні дні. Відповідач-2 вважає, що її вини у залитті квартири позивача не має, а вся відповідальність має бути покладена на відповідача-1 та відповідача-3. Враховуючи вищевикладене, просила відмовити в задоволені позову в частині вимог пред»явлених до неї. Відповідач-3 ПАТ «Київенерго» в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував посилаючись на його необґрунтованість і безпідставність. Зазначив, що акт готовності до опалювального сезону №141 від 04.10.2013 р. був складений представником СВП «Київські теплові мережі» ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» у присутності головного інженера КП «Залізничне», а тому відповідачем-3 виконано всі дії щодо планового підключення будинку до централізованого опалення. Також посилається на те, що жодних доказів інформування працівників ПАТ «Київенерго» про пошкодження трубопроводів (аварії у будинку по [ADDRESS]) сторонами не надано. Зазначив, що співробітники ПАТ «Київенерго» 06 жовтня 2013 року за адресою: [ADDRESS] не виїжджали та жодних письмових доказів в підтвердження виїзду аварійної бригади за спірною адресою у журналах відповідача-3 відсутні. Крім того, звернув увагу на ту обставину, що аварійна ділянка трубопроводу знаходиться поза межами відповідальності відповідача-3. Враховуючи вищевикладене, просив відмовити в задоволені позову в частині стягнення майнової шкоди з ПАТ «Київенерго» в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу нерухомості від 21 грудня 1995 року, реєстраційний № А8005/11084, запис в реєстраційну книгу № 3565 від 28 грудня 1995 (а.с.9). В 2011 році між КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві Ради в особі ВСП «Залізничний» Лисак (виконавець) та [PERSON] (споживач) укладено Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с.35-36). Відповідно до п. 1 Договору, предметом цього договору є забезпечення Виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - послуги) у житловому будинку [ADDRESS], а Споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором. Згідно п.13 Договору, Виконавець зобов'язаний: утримувати внутрішньобудинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, вживати своєчасних заходів до запобігання аварійними ситуаціям та їх ліквідації, усунення порушень щодо надання послуг в установлені законодавством строки (п.3); здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання житлових будинків, квартир, приміщень (п. 9); своєчасно проводити підготовку житлового будинку та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період (п.10). Положенням про порядок підготовки систем теплоспоживання споживачів до опалювального сезону в м. Києві, затвердженим розпорядженням КМДА від 06.08.2008 р. №1117, передбачено обов'язковий перелік робіт, що має виконати саме споживач (житлово-експлуатаційна організація) щодо підготовки до опалювального сезону. Представник теплопостачальної організації до 1 травня поточного року видає споживачу (власнику або балансоутримувачу) обов'язковий перелік робіт, які повинні бути виконані в між опалювальний період по кожній будівлі окремо (пп. 2.1. п. 2 ). За підсумками виконання вказаних робіт, представники теплопостачальної організації спільно із споживачем (власником або балансоутримувачем) оформляють акт готовності об'єкта теплоспоживання до опалювального сезону (пп. 2.5.4. п. 2 ). Встановлено, що 04.10.2013 року представником СВП «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго» у присутності голови інженера КП «Залізничне» був складений та підписаний акт готовності до опалювального сезону №141 від 04.10.2013 року об'єкта за адресою [ADDRESS] (а.с.64). Згідно вказаного акту вбачається, що в ньому відсутні відомості щодо часу безпосереднього підписання, а міститься лише дата складання. Вказані обставини також визнані відповідачем-1 та відповідачем-3 по справі. Оцінюючи матеріали справи, суд вважає, що вказаний акт підписаний з дотриманням вимог чинного законодавства та укладеного договору. В іншому випадку та при наявності будь-яких несправностей чи аварій, даний акт не був підписаний сторонами по справі. Таким чином, виходячи з наявних матеріалів справи та наданих доказів, суд вважає, що порушень вимог чинного законодавства щодо підписання акту готовності до опалювального сезону за №141 від 04.10.2013 року відсутні, а теплове навантаження та результати випробувань здійснено в межах допустимих норм, що не заперечувалося відповідачем-1 та відповідачем-3 по справі. Разом з тим, з даного акту вбачається, що з боку відповідача-3 містилися зауваження, які відповідач-1 гарантував усунути, що свідчить відповідна відмітка в п.3 Акту готовності (а.с. 64). З огляду на викладене, суд вважає, що при здійсненні випробування готовності об'єкта до опалювального сезону , тобто будинку [ADDRESS], порушень з боку відповідача-3, відсутні. Разом з тим, встановлено, що 04 жовтня 2013 року відбулося залиття квартири [ADDRESS], тобто після підключення у будинку опалення та того ж дня позивач звернувся до КП «Залізничне» Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації з проханням скласти акт пошкоджень в зазначеній квартирі (а.с.10). Роботи по усуненню пошкодження труби центрального опалення в квартирі №42 були заплановані на 07.10.2013 року, що визнано відповідачем-1 та відповідачем-2 по справі. 08.10.2013 року представниками КП «Залізничне», а саме: майстер технічної дільниці [PERSON], майстер рем. дільниці [PERSON], слюсар-сантехнік [PERSON] за наслідками обстеження квартири [ADDRESS] було складено Акт про залиття. В Акті про залиття від 08 жовтня 2013 року встановлено сліди залиття: на стелі кімнати - 18м.кв; на стелі кухні - 1,5м.кв; на стінах кухні 6м.кв; на стелі коридору - 8м.кв; на стелі кімнати - 1,5м.кв. Згідно цього Акту вбачається, що причиною залиття квартири [ADDRESS] є пошкодження трубопроводу на різьбовому з'єднані з опалювальним приладом центрального опалення в квартирі [ADDRESS] (а.с.11). Крім того, судом встановлено, що 06 жовтня 2013 року відбулося повторне залиття квартири [ADDRESS]. У зв'язку з повторним залиттям, 07 жовтня 2013 року позивач звернувся з заявою до КП «Залізничне» Солом'янської РДА в м. Києві з проханням направити комісію до квартири [ADDRESS] для складення Акту залиття (а.с.12). 11.10.2013 року представниками відповідача-1, а саме: майстер технічної дільниці [PERSON], майстер рем. дільниці [PERSON], слюсар-сантехнік [PERSON] за наслідками обстеження квартири [ADDRESS] було складено Акт про залиття, яким встановлено сліди залиття: на стелі кімнати - 18м.кв; на стінах кімнати - 25м.кв; в кімнаті пошкодження паркету - 6м.кв; на стелі кухні - 9,0м.кв; на стінах кухні - 11,0м.кв; на стелі коридору - 6м.кв; на кухні пошкодження лінолеуму - 4м.кв; на стіні коридору - 5,0м.кв; на стелі кімнати - 12м.кв; на стіні кімнати - 7м.кв. В даному акті також зазначено, що причина залиття квартири [ADDRESS] є пошкодження трубопроводу центрального опалення на різьбовому з'єднанні з приладом опалення в квартирі [ADDRESS], що призвело до витоку теплоносія при заповненні системи опалення у вищезазначеному будинку працівниками ПАТ «Київенерго» без попередження (а.с.13). З висновку експертного дослідження за результатами проведення будівельно-технічного дослідження № 11689/13-43 від 03.01.2014 року вбачається, що вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно провести по усуненню наслідків залиття квартири [ADDRESS] становить 31 875,43 грн. (а.с.16-21). Згідно ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. В судовому засіданні встановлено, та не заперечувалося сторонами по справі, що [PERSON] є власницею квартири за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 190 Житлового кодексу Української РСР, підприємства, установи, організації, а також громадяни, які заподіяли шкоду жилим будинкам, жилим приміщенням, інженерному обладнанню, об'єктам благоустрою і зеленим насадженням на прилеглих до будинків ділянках, зобов'язані відшкодувати заподіяну шкоду. Як вбачається з акту про залиття від 08 жовтня 2013 року, причиною залиття квартири [ADDRESS] було пошкодження трубопроводу на різьбовому з'єднані з опалювальним приладом центрального опалення в квартирі [ADDRESS], що належить на праві власності відповідачу-2. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» точка розподілу - місце передачі послуги від однієї особи до іншої, облаштоване засобами обліку та регулювання. В постанові Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 зазначено, що точками розподілу, в яких здійснюється передача від виконавця споживачеві послуги з централізованого опалення у багатоквартирному будинку є відгалуження від стояків у межах квартири. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини, своєчасно проводити підготовку жилого будинку, помешкання (в якому він проживає або яке належить йому на праві власності) та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період. Відповідно до ст. 151 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Оцінюючи матеріали справи, суд вважає, що обов'язок по утриманню трубопроводу на різьбовому з'єднанні з опалювальним приладом централізованого опалення на якому виникли пошкодження, що спричинило залиття квартир 04.10.2013 року позивача, покладаються на власника квартири [ADDRESS], тобто відповідача-2. Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], який є слюсарем-сантехніком відповідача-1 підтвердив причину залиття 04.10.2013 року при безпосередньому огляді квартири відповідача-2. Також в судовому засіданні підтвердив, що з власницею квартири [ADDRESS], тобто [PERSON] було погоджено час здійснення ремонтних робіт. При цьому свідок пояснив, що одразу після того, як було повідомлено про аварію, працівниками відповідача-1 були здійсненні дії щодо перекриття теплопостачання у даному будинку. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині спричинення матеріальної шкоди позивачу з боку відповідача -2 [PERSON] знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки остання зобов'язана слідкувати за справним станом обладнання у власній квартирі та у разі необхідності здійснювати його ремонт,як власник житла. Однак не виконання зазначеного обов'язку, що призвело до занепаду центрального опалення трубопроводу на різьбовому з'єднанні з опалювальним приладом в її квартирі та затоплення квартири позивача. Доказів того, що відповідач-2 зверталася у передбаченому законом порядку до відповідача-1 щодо виявлених чи можливих пошкоджень на різьбовому з'єднанні з опалювальним приладом централізованого опалення, усунення таких несправностей до підключення будинку до опалювального сезону в 2013 році, тощо, не надано. Крім того, в судовому засіданні відповідач-2 підтвердила, що остання знала, що 04.10.2013 року мало бути підключення будинку до опалювального сезону, а тому повинна була прослідкувати та перевірити наявність приладів опалення у належному стані та в разі виявлення пошкоджень, перед здійсненням такого запуску звернутися до компетентних органів та відповідно зафіксувати дані факти. Тобто, суд приходить до висновку, що залиття, яке відбулося 04.10.2013 року, сталося з вини відповідача-2. Разом з тим, що стосується залиття, яке відбулося 06.10.2013 року, то суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що 04.10.2013 року об 12 год. 10 хв. слюсарем-сантехніком [PERSON] у квартирі [ADDRESS] було виявлено пошкодження на різьбовому з'єднанні опалювального приладу системи центрального опалення будинку. Систему центрального опалення будинку було злито, та заплановано ремонтні роботи на 07.10.2013 року, що також не заперечувалося відповідачем-1 та відповідачем-2 в суді. Відповідно до п. 2.3. Положення про взаємовідносини між ОДС УЖГ, ЖЕК та ДП УТРМ філіалу «Теплові розподільчі мережі Київенерго» і ДП УКТМ філіалу «Житлотеплоенерго Київенерго» під час експлуатації внутрішньобудинкових систем теплопостачання», якщо при запуску внутрішньобудинкових систем виявлено нещільності, несправність запірної арматури чи заглушок, пошкодження трубопроводів, нагрівальних приладів та інше, система відключається до усунення ушкодження. У цьому випадку диспетчер ОДС УЖГ, ЖЕК інформує змінного інженера ДП відповідного УТРМ або диспетчера УКТМ про такі випадки, а повторний запуск проводиться після усунення всіх виявлених зауважень до стану системи теплопостачання. В п. 2.9. Положення зазначено, що у разі пошкодження внутріданьобудинкової системи ЦО чи ГВП, що перебуває на балансі і технічному обслуговуванні житловоексплуатаційшіх організацій, за заявкою УЖГ, ЖЕК інженер (змінний) ДП УТРМ або диспетчер ДП УКТМ дає вказівку бригаді опорного пункту або ABC на відключення згаданої системи. Після виконання робіт технічний персонал житловоексплуатаційних організацій доповідає про готовність до пуску систем теплоспоживання оперативному працівнику відповідного філіалу Київенерго, а той, в свою чергу, дає диспетчеру опорного пункту вказівку щодо включення системи теплоспоживання в роботу і повідомляє про це диспетчера ОДС УЖГ, ЖЕК. Згідно п. 4.2. даного Положення, згідно з вказівкою інженера (змінного) ДП УТРМ або диспетчера ДП УКТМ обслуговуючий персонал філіалів Київенерго закриває засувки на елеваторному вузлі або на вводі ГВП у будинок, якщо це потрібно під час виконання робіт, забезпечує надійне відключення системи теплопостачання. Після закінчення робіт черговий диспетчер ОДС УЖГ, ЖЕК інформує про це інженера (змінного) ДП УТРМ або диспетчера ДП УКТМ та просить поновити ЦО або ГВП будинку. Інженер (змінний) ДП УТРМ або диспетчер ДП УКТМ дає вказівку бригаді на включення систем теплопостачання. Включення в роботу внутрішньобудинкових систем після ремонту (усунення пошкоджень) виконується у присутності персоналу, який виконує ремонтні роботи. Інформацію про згадані відключення черговий диспетчер ОДС УЖГ, ЖЕК доводить до відповідних міжрайонних відділень з реалізації теплової енергії. Згідно виписки з оперативного журналу ГКД 34.20.507-2003/ж-10, виписки з журналу обліку робіт 04.10.12-30.11.13 вбачається, що жодної інформації про аварійну ситуацію в будинку [ADDRESS] до відповідача-3 не надходило, співробітники відповідача-3 06 жовтня 2013 року за адресою [ADDRESS] не виїжджали (а.с.123-133,175-193). Доказів того, що відповідачем-1 були вжиті заходи, що передбачені вказаним вище Положенням , відповідачем-1 надано не було. В судовому засіданні представник відповідача-1 пояснив, що працівниками відповідача-1 було повідомлено консьєржа будинку про аварію, відсутність теплопостачання у спірному будинку та про заплановані ремонтні роботи на 07.10.2013 року. Разом з тим, доказів того, кого конкретно було повідомлено про дані обставини, відповідність даних дій вимогам чинного законодавства, пояснити не зміг. Суд звертає увагу також на ту обставину, що ключі від підвалу елеваторного вузла, за допомогою якого регулюється система централізованого опалення будинку [ADDRESS], знаходяться у консьєржа під'їзду. Будь-яких договірних відносин між консьєржем та відповідачем-1, розмежування їх прав і обов'язків, відповідальності , не надано. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вина КП «Залізничне» у другому залитті, яке відбулося 06.10.2013 року встановлена та полягає в тому, що в порушення п 2.3,2.9,4.2 Положення про взаємовідносини між ОДС УЖГ, ЖЕК та ДП УТРМ філіалу «Теплові розподільчі мережі Київенерго» і ДП УКТМ філіалу «Житлотеплоенерго Київенерго» під час експлуатації внутрішньобудинкових систем теплопостачання», диспетчер КП «Залізничне» не проінформував про пошкодження трубопроводу у будинку та про строки усунення пошкодження на трубопроводі центрального опалення. Тобто КП «Залізничне» не вжило всіх необхідних заходів для усунення попереднього залиття та уникнення повторного залиття, оскільки ремонтні роботи були заплановані лише на 07.10.2013 року. Доказів того, що дана інформація, була доведена до відома відповідача-3, у порядку передбаченому законом не надано. Крім того, згідно з Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими Наказом Держжитлокомунхозу України №76 від 17.05.2005 p., вхідні двері в технічний підвал, підвал повинні бути замкнені (ключі зберігаються у виконавця послуг, про місце зберігання робиться спеціальний запис на дверях); використовувати технічні підвали та підвали не за призначенням забороняється (п.п. 3.3.5., 3.3.6.). Суд вважає, що відповідач-1 не виконав належним чином свої обов'язки із забезпечення доступу до підвалу лише обмеженому колу осіб, оскільки з пояснень представника відповідача-1 та допитаного свідка [PERSON], яка 06.10.2013 року , працюла консьєржем в буд. [ADDRESS] вбачається, що ключі від підвалу, де знаходиться елеваторний вузол будинку знаходяться у консьєржа. Крім того, допитана в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що 06.10.2013 року до будинку [ADDRESS] під'їхала службова машина, з якої вийшло двоє осіб у формі, які взяли в неї ключі від підвалу. Разом з тим, пояснити хто були ці особи та працівниками якої організації вони були, свідок пояснити не змогла, посилаючись на те, що прочитати напис на формі їй не вдалося, оскільки остання має проблеми із зором та була знервована. На поставлене запитання сторонами [PERSON] чи це були дійсно працівники ПАТ «Київенерго», яким вона віддала ключі від підвалу елеваторного вузла, які дії дані особи робили в підвалі, свідок надати не змогла. Крім того, в судовому засіданні свідок визнала, що вона взагалі є двірником та в цей день була на заміні. Визнала, що на вимогу працівників ЖЕКу чи інших осіб, надавала ключі від підвалу, осіб, які отримували дані ключі не записувала. З вищевикладеного вбачається, що відповідач-1 не забезпечило належний режим доступу до підвалу, де знаходиться елеваторний вузол будинку. Таким чином, суд приходить до висновку, що вина відповідача-1 в залитті, яке відбулося 06.10.2013 року, встановлена, а позовні вимоги в частині спричинення матеріальної шкоди позивачу з боку КП «Залізничне» знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Що стосується вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди з ПАТ «Київенерго», то суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині, виходячи з наступного. Як вбачається з акту про залиття від 11.10.2013 року, причиною залиття квартири [ADDRESS] є пошкодження трубопроводу центрального опалення на різьбовому з'єднанні з приладом опалення в квартирі [ADDRESS], що призвело до витоку теплоносія при заповненні системи опалення у вищезазначеному будинку працівниками ПАТ «Київенерго» без попередження. Разом з тим, суд вважає дані доводи безпідставними, оскільки доказів на підтвердження того, що дане залиття сталося внаслідок заповнення системи опалення у вищезазначеному будинку саме працівниками ПАТ «Київенерго», сторонами надано не було, свідок [PERSON] не підтвердила, що особи, які приїжджали 06.10.2013 року були працівниками ПАТ «Київенерго». Також, сторони в судовому засіданні не заперечували, що акт від 11.10.2013 року було складено зі слів позивача та відповідача-2, а дані особи є зацікавленими в розгляді справи. Крім того, з листа № 029/22/1/5220 від 30.05.2014 року вбачається, що працівники СВП «КТМ» ПАТ «Київенерго» при заповненні внутрішньобудинкової системи будинку на [ADDRESS], присутніми не були. Інформація про залиття квартири [ADDRESS] до СВП «КТМ» ПАТ «Київенерго» не надходила. Тобто з даного листа вбачається, що будь-яких даних про те, що у спірному будинку відбувалася аварія внаслідок підключення будинку до опалювального сезону з вини відповідача-3, відсутня (а.с.99). Відповідно до п. 2.4. Положення про взаємовідносини між ОДС УЖГ, ЖЕК та ДП УТРМ філіалу «Теплові розподільчі мережі Київенерго» і ДП УКТМ філіалу «Житлотеплоенерго Київенерго» під час експлуатації внутрішньобудинкових систем теплопостачання», з відома диспетчерських служб працівники Київенерго забезпечують подавання теплоносія у внутрішньобудинкові системи ЦО, а працівники житлових організацій видаляють з них повітря. Тобто, під час включення води в системі центрального опалення мали б бути присутні представники як ПАТ «Київенерго» так і КП «Залізничне». Таким чином, посилання в акті про залиття від 11.10.2013 року про те, що залиття сталося внаслідок заповнення системи опалення у вищезазначеному будинку саме працівниками ПАТ «Київенерго» суд вважає безпідставними та такими, що не можуть бути прийняті до уваги. Крім того, акт про залиття від 11.10.2013 року було складено у відсутності представника ПАТ «Київенерго» та про наявність такого акту останнім стало відомо лише при розгляді справи в суді. Вказане свідчить про те, що відповідач-1, уникаючи своєї відповідальності при повторному залитті, склав акт на свою користь перекладаючи відповідальність на відповідача-2 та відповідача-3. Разом з тим, суд приймає до уваги акти про залиття квартири [ADDRESS] від 08.10.2013 року та від 11.10.2013 року в іншій частині, оскільки вони узгоджуються з дослідженими в суді матеріалами справи та підтверджують факт пошкоджень квартири позивача, внаслідок залиття 04.10.2013 та 06.10.2013 р.р. Крім того, ні відповідачем-1 , ні відповідачем-2 не оспорювалися об'єми пошкоджень в квартирі позивача внаслідок залиття та які були зафіксовані в даних актах. Ст. 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно Висновку експертного дослідження № 11689/13-43 від 03.01.2014р. проведеного Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз вбачається, що сума матеріальних збитків внаслідок залиття квартири позивача становить 31 875, 43 грн. Суд приймає вказаний висновок, при визначенні розміру матеріальної шкоди заподіяної позивачу внаслідок залиття,як такий, що узгоджується з матеріалами справи. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Аналізуючи заявлені вимоги, відповідність їх нормам матеріального права, та враховуючи вимоги ст. 1190 ЦК України суд приходить до висновку, що вина відповідача-1 та відповідача-2 має бути визначено у частці відповідно до степеня їхньої вини. При вирішенні відповідної ступені вини даних відповідачів, суд враховує: причини залиття, наслідки залиття, їх дії щодо усунення причин та наслідків залиття, причинно - наслідковий зв'язок між діями відповідачів 1 та 2, наслідки залиття, їх відношення до залиття, а тому визначає, що вина відповідача-1 становить 60%, а відповідача-2 становить 40%. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення суми матеріальної шкоди з КП «Залізничне» в розмірі 19125,26 грн., а з [PERSON] в розмірі 12 750,17 грн., тобто пропорційно їх вини. Крім того, з відповідача-1 та відповідача-2 підлягають стягненню витрати понесені позивачем за проведення вказаного дослідження вартість якого становить всього в розмірі 2496,96 грн., що пропорційно підлягають стягненню з відповідача-1 в розмірі 1498,18 грн., відповідача-2 в розмірі - 998,78 грн. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача- 1 та відповідача- 2 витрат за надання правової допомоги, то суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, зокрема, належать: 1)витрати по сплаті судового збору; 2)витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; 3) витрати на правову допомогу; 4) витрати, пов'язані із залученням перекладачів, проведенням судових експертиз. Відповідно до положення Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», якою затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом справ. Так, граничний розмір витрат, пов'язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення у цивільній справі у випадку, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не повинен перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Встановлено, що позивачем сплачено 2000 ,00 грн. витрат на правову допомогу. Разом з тим, суд вбачає підстави для стягнення понесених витрат в розмірі 609,00 грн., виходячи з наступного. Розмір мінімальної заробітної плати з 01.01.2014 р. згідно із Законом України «Про Державний бюджет на 2014 рік» становить 1218,00 грн. Представництво інтересів позивача було здійснена на підставі довіреності [PERSON] Разом з тим, угода про надання правової допомоги була укладена між ТОВ «Вікторія» в особі [PERSON] та [PERSON] Тому з урахуванням розмірів мінімальної заробітної плати та часу надання правової допомоги за складення позовної заяви, стягненню з відповідача -1 та відповідача-2 на користь позивача підлягає 609,00 грн., тобто 50% виходячи з розміру мінімальної заробітної плати за складання позовної заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що сума витрат за надання правової допомоги має бути стягнута з відповідача-1 та відповідача-2 на користь позивача, пропорційно, тобто з відповідача-1 в розмірі 365,40 грн., відповідача -2 в розмірі 243,60 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача-1 на користь позивача підлягає також стягненню судовий збір у розмірі 206,23 грн., а з відповідача-2 в розмірі 137, 49 грн. пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial