Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Піщанського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі, в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовий сумі у розмірі 4 000 грн. на місяць з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, просила допустити негайне виконання рішення суду в межах строку, встановленого законодавством. Позовні вимоги мотивує тим, що проживала з відповідачем в незареєстрованому шлюбі з 2013 року до лютого 2021 року. В період спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] , батьком дитини є відповідач [PERSON] , що доводиться свідоцтвом про народження дитини, виданим 03 листопада 2015 року виконкомом Клебанської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, серії [NUMBER] . Позивач вказує, що в лютому 2021 року їх сім`я розпалась, дитина залишилась проживати з нею, відповідач не надає матеріальної допомоги, хоча є працездатним, проте про його розмір доходу та вид діяльності позивачеві нічого невідомо. Позивач працює у відділенні "Приватбанку", однак її заробітна плата є мінімальною. Таким чином, враховуючи, що відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, та, у зв`язку з тим, що батьки рівні у своїх обов`язках щодо утримання дітей, з метою забезпечення належного рівня життя дитини, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 на місяць. Позивач [PERSON] та її представник, адвокат Близнюк В.В. в судове засідання 10 вересня 2021 року не з`явилася, представником позивача на адресу суду подано заяву про розгляд справи без його та позивача участі та про підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання 10 вересня 2021 року, не з`явився подав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, також зазначив, що може сплачувати аліменти в розмірі 2 000 гривень, оскільки працює на сезонних роботах. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у даному судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення, відповідно до вимог ст. 206 ЦПК України, немає. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання і заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд у судовому засіданні без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до довідки Піщанської селищної ради Вінницької області № 841 від 04 лютого 2021 року [PERSON] , [INFO] , проживає по [ADDRESS] та разом з нею проживає син [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Відповідач по справі - батько дитини проживає окремо, добровільно коштів на утримання свого неповнолітнього сина не надає. Відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною першою ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В положеннях ст.184 СК України зазначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня 2021 року встановлено в розмірі 2510 гривень, віком до 6 років- 2013 грн. Згідно положень абз. 3 ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Отже, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитину. При визначенні способу стягнення аліментів, суд вважає, що він повинен бути визначений в твердій грошовій сумі, за вибором позивача, з яким проживає неповнолітня дитина, в силу вимог ч.3 ст.181 СК України.

Outcome: partial