Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

28.07.2016 року до Краматорського міського суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа: Регіональний сервісний центр МВС в Донецькій області про визнання правочину недійсним, повернення сторін у первісний стан, визнання права власності на рухоме майно, витребування майна з чужого незаконного володіння. Позивач-відповідач [PERSON] обґрунтовує свої вимоги тим, що 25.09.2010 року на підставі довідки- рахунку №120446 від 10.10.2010 року за ним, [PERSON], був зареєстрований автомобіль DAIHATSU TERIOS, номерний знак [NUMBER], кузов JD2GJ522791097496, у Центрі НППВАЗО м. Словянськ. 12.05.2014 року, близько 11-30 год., невстановлені озброєні особи в камуфльованому одягу, перебуваючи поблизу магазину «Дон», що розташований за адресою: м. Краматорськ, вул. Дніпровська, 4, діючи умисно, незаконно заволоділи належним йому транспортним засобом DAIHATSU TERIOS, номерний знак [NUMBER], 2008 року випуску, чим завдали йому матеріальний збиток на суму 485,440 гривень, після чого з місця вчинення злочину втекли. 24.11.2014 року по данному факту слідчим СВ Словянського МВ ГУМВС України в Донецькій області відкрито кримінальне провадження №12014050510004059 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого КК України. Крім того, 12.05.2014 року близько 12-00 годин невстановлені озброєні особи в камуфльованому одягу, перебуваючи поблизу магазину «Дон», що розташований за адресою: м. Краматорськ, вул. Дніпровська, 4, діючи навмисно, незаконно позбавили його волі, чим обмежили його вільне право на пересування в часі та просторі, та перемістили його до місця подальшого утримання в приміщення Словянського міського відділу СБУ. По даному факту 18.05.2015 року слідчим СВ Словянського МВ ГУМВС України в Донецькій області [PERSON], було відкрито кримінальне провадження №12015050510001267 за ознаками складу кримінального - порушення, передбаченого ст.146 ч.2 КК України. 20.05.2015 року постановою старшого прокурора Словянської міжрайонної прокуратури юриста 1 класу [PERSON] вказані матеріали досудових розслідувань обєднано в одне провадження за №12014050510004059. З полону його було звільнено 05.06.2014 року, тобто через один місяць після затримання. В період його знаходження у полоні представниками так званої ДНР відносно нього застосовували катування, у звязку з чим на протязі декількох місяців він проходив курс лікування та реабілітації у військовому шпиталі м. Києва. У листопаді 2014 року, повернувшись до м. Словянська, він звернувся до Словянського МВ ГУМВС України із заявою про вчинені відносно нього злочинів. В подальшому від слідчого йому стало відомо, що 07.06.2014 року належний йому автомобіль DAIHATSU TERIOS, номерний знак [NUMBER], кузов JD2GJ522791097496, у центрі-3 НППВАЗО м. Донецька було перереєстровано на нового власника за довідкою рахунком ВІА 435644 від 23.05.2014 року, виданої ПП [PERSON] (свідоцтво про реєстрацію СХХ-013521, номерний знак не змінювався). Власником став [PERSON], [INFO], що мешкає м. Краматорськ вул. Оксани Петрусенко 2-1. 10.06.2014 року даний автомобіль Центром НППВАЗО м. Краматорська було знято з обліку для реалізації за заявою власника автомобілю [PERSON]. 03.07.2014 року його автомобіль DAIHATSU TERIOS, номерний знак [NUMBER], кузов JD2GJ522791097496, був зареєстрований у Центрі НППВАЗО м Харківа - 1 на імя [PERSON], що мешкає м. Харків вул. Героїв Праці, 12-Б-84 з видачею номерних знаків АХ7828ЕН та свідоцтва про реєстрацію СХХ210098 згідно довідки - рахунку ВІА 509700 від 27.06.2013 року, виданої ТОВ «Спецзнак». Отже він не мав наміру відчужувати належний йому автомобіль, та крім того, не вповноважував жодних осіб на розпорядження ним, тому при перереєстрації автомобіля на нового власника за довідкою рахунком ВІА 435644 від 23.05.2014 року, виданої ПП [PERSON] на імя [PERSON], [INFO], що мешкає м. Краматорськ вул. Оксани Петрусенко, 2-1, було відсутнє його волевиявлення. Таким чином, вважає, що вказаний, а також подальші правочини, укладені відносно належного йому майна, можуть бути визнані у судовому порядку недійсними. Просить визнати недійсним договір купівлі - продажу транспортного засобу DAIHATSU TERIOS, номерний знак [NUMBER], кузов JD2GJ522791097496, білого кольору, 2008 року випуску, укладений 23.05.2014 року між [PERSON], що мешкає в м. Словянську по вул. Павленко, 90 з однієї сторони як продавцем, та [PERSON], який мешкає: м. Краматорськ вул. О. Петрусенко, 2-1, з іншої сторони, як Покупцем, який оформлений довідкою - рахунком ВІА 435644 від 23.05.2014 року, виданої ПП «ШКРЕВА A.B.». Визнати недійсною та скасувати довідку-рахунок №ВІА 435644 від 23.05.2014 року. Визнати недійсною та скасувати перереєстрацію транспортного засобу: DAIHATSU TERIOS, номерний знак AH5117НЕ, кузов JD2GJ522791097496, білого кольору, 2008 року випуску, проведену 07.06.2014 року Центром-3 надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Донецька за громадянином [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [INFO]. Визнати недійсним свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу СХХ-013521 автомобіля марки DAIHATSU TERIOS, номерний знак [NUMBER], кузов JD2GJ522791097496, білого кольору, 2008 року випуску, на імя [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [INFO], що видане 07.06.2014 року Центром-3 надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Донецька. Визнати недійсним та скасувати зняття з обліку для реалізації автомобіля марки DAIHATSU TERIOS, номерний знак [NUMBER], кузов JD2GJ522791097496, білого кольору, 2008 року випуску, за заявою [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [INFO], проведену 10.06.2014 року Центром надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Краматорська. Визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу DAIHATSU TERIOS, номерний знак [NUMBER], кузов JD2GJ522791097496, білого кольору, 2008 року випуску, укладений 03.07.2014 року між [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [INFO], з однієї сторони як продавцем, та [PERSON], яка мешкає: м. Харкові вул. Героїв Праці, 12-Б-84, з іншої сторони, як Покупцем, який оформлений довідкою - рахунком №ВІА 509700 від 27.06.2014 року, виданої ТОВ «Спецзнак». Визнати недійсною та скасувати довідку-рахунок №ВІА 509700 від 27.06.2014 року, виданої ТОВ «Спецзнак». Визнати недійсною та скасувати реєстрацію транспортного засобу: DAIHATSU TERIOS, номерний знак [NUMBER], кузов JD2GJ522791097496, білого кольору, 2008 року випуску, проведену 03.07.2014 року Центром надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Харкова - 1 за громадянкою [PERSON], яка мешкає в м. Харкові вул. Героїв Праці, 12-Б-84. Визнати недійсним свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу СХХ210098 автомобіля марки DAIHATSU TERIOS, номерний знак [NUMBER], кузов JD2GJ522791097496 білого кольору, 2008 року випуску, на імя [PERSON], яка мешкає в м. Харкові вул. Героїв Праці, 12-Б-84, що видане 03.07.2014 року Центром надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Харків-1. Визнати право власності на транспортний засіб - автомобіль марки DAIHATSU TERIOS, номерний знак [NUMBER], кузов JD2GJ522791097496 білого кольору, 2008 року випуску, за [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], який проживає за адресою: [INFO]. Відновити реєстрацію права власності на транспортний засіб - автомобіль DAIHATSU TERIOS, номерний знак [NUMBER], кузов JD2GJ522791097496, білого кольору, 2008 року випуску, за [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], який проживає за адресою: [INFO]. Витребувати із чужого незаконного володіння [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [INFO], належний йому автомобіль марки - DAIHATSU TERIOS, 2008 року випуску, кузов - D2GJ522791097496, колір - білий, номерний знак [NUMBER], та повернути його, [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], у його законне володіння. 24.01.2017 року до Краматорського міського суду надійшов зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності. Відповідачка-позивачка [PERSON] обґрунтовує свої вимоги тим, що [PERSON] уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу автомобіля марки «DAIHATSU TERIOS», номер кузова [NUMBER], рік випуску 2009, колір білий, державний номер [NUMBER] відповідно до довідки-рахунка ВІА 509700 від 27.06.2014 р ТОВ «Спецзнак». 03.07.2014р. вказаний автомобіль був зареєстрований у Центрі НППВАЗО м. Харкова -1 із видачею номерних знаків АХ 7828 ЕН за [PERSON] Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець; передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Таким чином, за договором купівлі-продажу автомобіля останній став власністю [PERSON] При цьому, відповідно до норм чинного законодавства, [PERSON] є добросовісним набувачем. Так, згідно зі ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Відтак, Позивач за первісним позовом [PERSON] для задоволення його позовних вимог має довести наявність будь-якої з підстав, вказаних у ст.388 ЦК України, а саме факт, виходячи з обґрунтування первісного позову, факт викрадення автомобіля або вибуття автомобіля з власності [PERSON] не з його волі іншим шляхом. Належним доказом вказаних вище обставин може бути лише вирок або рішення компетентного суду, який набрав законної сили, яким встановлено вказані вище обставини. При цьому, добросовісність набуття [PERSON] автомобіля підтверджена відповідним державним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу СХХ 210098. Однак, до позовної заяви [PERSON] додано лише відомості щодо здійснення станом на сьогодні кримінального провадження за його заявою про незаконне заволодіння транспортним засобом. Обвинувальний акт до суду не переданий, судове провадження не розпочато, вирок по справі не винесено. Таким чином, жодні обставини, висловлені [PERSON] у позовній заяві та у період здійснення кримінального провадження не є належними доказами по цій справі та не можуть враховуватися судом під час винесення рішення. Згідно зі ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст.16 ЦК України, Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. У звязку з оспорюванням [PERSON] законного права власності [PERSON] на належний їй автомобіль, придбаний на підставі договору купівлі-продажу, необхідним є звернення до суду за захистом свого цивільного права та визнання судом права власності на спірний автомобіль. Більше того, [PERSON] також було заявлено вимогу про витребування спірного автомобіль від [PERSON] Щодо цього вказуємо наступне. Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 24.12.2015 року (справа №234/20899/15-к) слідчим суддею було задоволено клопотання слідчого Краматорського ВП ГУ НП в Донецькій області капітана поліції Десятової 1.1, про надання тимчасового доступу до речей - автомобілю «DAIHATSU TERIOS», номер кузова [NUMBER], рік випуску 2009, колір білий, державний номер [NUMBER] та ключів від нього, що знаходиться у володінні [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. 06.01.2016 року заступником начальника СВ Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області було вилучено вказаний належний мені автомобіль та ключі від нього, про що було складено відповідний протокол тимчасового доступу до речей і документів та опис речей до нього. Надалі, Краматорським міським судом Донецької області в межах справи №234/7554/16-к розглядалася скарга [PERSON] на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна. 19 травня 2016 року слідчим суддею Краматорського міського суду Донецької області Лутай А.М. було винесено Ухвалу про задоволення скарги, зобовязано уповноважену особу Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області повернути [PERSON] автомобіль «DAIHATSU TERIOS», номер кузова [NUMBER], рік випуску 2009, колір білий державний номер [NUMBER] та ключі від нього, вилучені відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 06.01.2016 року. Проте вказана ухвала суду так і не була виконана, незважаючи на наступні численні скарги щодо її невиконання. При цьому, відповідно до відповіді прокуратури Донецької області від 08.12.2016р. №17/1-213-16, спірний автомобіль передано на зберігання під охоронну розписку саме [PERSON] Отже, окремо необхідно зазначити, що кримінальним провадженням також було порушено право власності [PERSON] на спірний автомобіль, позбавлено її права фактичної о володіння, користування та розпорядження належним їй майном. Більше того, вказане свідчить про неможливість витребування у [PERSON] спірного автомобіля, який у неї фізично не знаходиться, а перебуває у володінні та користуванні самого позивача за первісним позовом. Просить визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) право власності на автомобіль «DAIHATSU TERIOS», номер кузова [NUMBER], рік випуску 2009, колір білий, державний номер [NUMBER], та судові витрати покласти на [PERSON] В судовому засіданні позивач-відповідач [PERSON] та його представники [PERSON] і [PERSON] повністю підтримали позовні вимоги і наполягали на їх задоволенні. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] просили відмовити. В судовому засіданні представник відповідачки-позивачки [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримав і наполягали на їх задоволенні. Позовні вимоги [PERSON]не визав, та просив у його задоволенні відмовити. Відповідачка-позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, була належним чином сповіщені про час та місце розгляду справи. Представник третьої особи - Регіональний сервісний центр МВС в Донецькій області в судове засідання не зявились, надали суду заяву з проханням слухати справу без їх участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, повідомлень про причини неявки від нього не надійшло. Вислухавши пояснення сторін по справі, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково, а у задоволенні зустрічного позову [PERSON] необхідно відмовити. Згідно із ст.11 Цивільно-процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України), суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст.1011 ЦК України, за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобовязується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Відповідно до ч.3 ст.1012 ЦК України, істотними умовами договору комісії, за якими комісіонер зобовязується продати або купити майно, є умови про це майно та його ціну. Відповідно до ч.1 ст.1022 ЦК України, після вчинення правочину за дорученням комітента комісіонер повинен надати комітентові звіт і передати йому все одержане за договором комісії. Відповідно до п.1 Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого поставною Кабінету Міністрів України №1200 від 11.11.2009 року (далі за змістом - Порядок №1200), цей Порядок визначає механізм провадження торговельної діяльності у сфері … роздрібної торгівлі автомобілями, іншими механізмами та транспортними засобами вітчизняного та іноземного виробництва (далі - транспортні засоби) та їх складовими частинами (двигуни, шасі, кузови, рами), що мають ідентифікаційні номери, а також тими транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, які перебували в користуванні і були зареєстровані в установленому законодавством порядку. Відповідно до п.2 Порядку №1200, дія цього Порядку поширюється на всіх субєктів господарювання незалежно від форми власності, які здійснюють передачу для реалізації транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, оптову та роздрібну торгівлю ними і оформлення необхідних документів (далі - субєкти господарювання). Відповідно до п.12 Порядку №1200, фізична особа, яка передає для реалізації транспортний засіб у вигляді легкового автомобіля підприємству, що здійснює комісійну торгівлю, зобовязана надати такому підприємству письмове повідомлення із зазначенням інформації про кількість легкових автомобілів, що відчужені нею протягом поточного календарного року, складене в довільній формі та підписане власноручно цією особою. Відповідно до п.13 Порядку №1200, субєкт господарювання, який здійснює оптову та роздрібну торгівлю автомобілями, іншими транспортними засобами вітчизняного та іноземного виробництва та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, зобовязаний вести в письмовому та електронному вигляді журнал обліку надходження і реалізації або передачі для реалізації зазначених транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, виданих довідок-рахунків, актів приймання-передачі, біржових угод і відповідно номерних знаків для разових поїздок та номерних знаків "Транзит" (додаток 1). Зазначені журнали прошнуровуються, сторінки нумеруються. Кінці шнура на останній сторінці журналу фіксуються та скріплюються круглою печаткою відповідно підрозділу Державтоінспекції. Журнали зберігаються протягом 10 років. Матеріали, що стали підставою для видачі довідок-рахунків, актів приймання-передачі та біржових угод, формуються у справи, що прошиваються, скріплюються печаткою субєкта господарювання і зберігаються протягом пяти років. Відповідно до п.19 Порядку №1200, на один транспортний засіб та його складові частини, що мають ідентифікаційні номери, видається по одному примірнику довідки-рахунка та акта приймання-передачі або біржової угоди. Відповідно до п.43 Порядку №1200, на комісію приймаються транспортні засоби та їх складові частини, що мають ідентифікаційні номери, зареєстровані або зняті з обліку в Державтоінспекції, для їх подальшої реалізації від громадян України - за наявності паспорта громадянина України чи тимчасового посвідчення громадянина України, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорта) або свідоцтва про реєстрацію машини, свідоцтва про спадщину, рішення суду або довідки на складову частину, що має ідентифікаційний номер, виданої Державтоінспекцією. На комісію можуть прийматися складові частини, що мають ідентифікаційні номери, на підставі документів, що підтверджують законність їх придбання. Відповідно до п.48 Порядку №1200, комісіонер під час приймання на комісію транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери: зобовязаний ретельно перевірити документи, які предявляє комітент чи довірена особа, звірити відповідність записів у них з фактичними ідентифікаційними номерами складових частин. У разі виявлення ознак підроблення документів, номерів складових частин або невідповідності записів з нанесеними на них ідентифікаційними номерами комісіонер зобовязаний невідкладно повідомити про це відповідно територіальному органові внутрішніх справ; складає акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер (додатки 3 і 6). Акт складається у двох примірниках, кожний з яких підписується комісіонером і комітентом. Відповідна інформація вноситься до журналу. Відповідно до п.55 Порядку №1200, на продані транспортні засоби та їх складові частини, що мають ідентифікаційні номери, комісіонер видає покупцеві: стосовно транспортних засобів, облік яких ведеться Державтоінспекцією, - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт), а також на зняті з обліку транспортні засоби номерні знаки для разових поїздок. Крім зазначених документів, також видається сервісна книжка (гарантійний талон), довідка-рахунок, розрахунковий документ, який посвідчує факт купівлі транспортних засобів. Відповідно до п.5 Порядку витрачання, зберігання, обігу спеціальних бланків нотаріальних документів і звітності про їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №812 від 05.08.2009 року (далі за змістом - Порядок №812), обовязковій перевірці підлягає кожний бланк, на якому викладено текст нотаріального документа. Відповідно до п.6 Порядку №812, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, державні підприємства, установи, організації та інші юридичні і фізичні особи мають право доступу до відомостей Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів через веб-сайт, який ведеться адміністратором Реєстру, для пошуку та перегляду інформації про дійсні та недійсні бланки. Відповідно до п.5 Порядку витрачання, зберігання, обігу спеціальних бланків нотаріальних документів і звітності про їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №812 від 05.08.2009 року (далі за змістом - Порядок №812), обовязковій перевірці підлягає кожний бланк, на якому викладено текст нотаріального документа. Відповідно до п.6 Порядку №812, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, державні підприємства, установи, організації та інші юридичні і фізичні особи мають право доступу до відомостей Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів через веб-сайт, який ведеться адміністратором Реєстру, для пошуку та перегляду інформації про дійсні та недійсні бланки. Держінформюстом, відповідно до п.7 Плану організаційних заходів на реалізацію постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку витрачання, зберігання, обігу спеціальних бланків нотаріальних документів і звітності про їх використання та опису і зразка такого бланка, затвердженого Міністерством юстиції України від 16.09.2009 року №798/7, забезпечено створення веб-ресурсу для доступу до інформації Єдиного реєстру. Пошук інформації у Єдиному реєстрі про дійсність чи недійсність певного спеціального бланка нотаріального документа на веб-сайті можна здійснити за його серією та номером. За результатами пошуку з Єдиного реєстру надається одна з наступних сукупностей відомостей: -дата видачі бланка (якщо відомості про витрачання бланка у Єдиному реєстрі відсутні); -відомості про витрачання бланка або недійсність бланка (код та дата витрачання); -відомості про відсутність інформації про бланк у Єдиному реєстрі. Веб-сайт для доступу до відомостей Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів розміщено за адресою http://rnb.informjust.ua/pages/default.aspx (http://rnb.nais.gov.ua/). Крім того, відповідно до Положення про Єдиний реєстр довіреностей, затвердженого наказзом Міністерства юстиції України №111/5 від 28.12.2006 року та зареєстрваного в Міністерстві юстиції України 28.12.2006 року за №1378/13252: 1.1. Це Положення установлює порядок створення, ведення та користування Єдиним реєстром довіреностей (далі - Єдиний реєстр). 1.2. Єдиний реєстр - це електронна база даних, що містить інформацію про довіреності (у тому числі їх дублікати), а також відомості про припинення їх дії. 2.1. Обовязковій реєстрації у Єдиному реєстрі підлягають довіреності (у тому числі їх дублікати), посвідчені в нотаріальному порядку, та довіреності на право розпорядження майном, посвідчені посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів, а також відомості про припинення їх дії. 2.6. Про довіреності, передбачені пунктами 2.1, 2.2 цього Положення, Реєстратором до Єдиного реєстру вносяться такі відомості: 2.6.1. Відомості про довірителя та його представників: для фізичних осіб: прізвище, імя та по батькові (за наявності); ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків та інших обовязкових платежів (для представників - за наявності) або причина його відсутності; 2.6.2. Тип, номер державної реєстрації, серійний номер та опис транспортного засобу - для довіреностей щодо транспортного засобу. 2.6.4. Номери та серії спеціальних бланків нотаріальних документів, на яких викладено текст довіреності (її дубліката), - для довіреностей (їх дублікатів), посвідчених у нотаріальному порядку. 2.6.5. Дата посвідчення довіреності. 2.6.6. Строк (термін) дії довіреності. 2.6.7. Відомості про безвідкличність довіреності. 2.6.8. Номер запису в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, за яким посвідчено довіреність (видано її дублікат). 2.6.9. Відомості про особу, яка посвідчила довіреність. 2.6.10. Відомості про передоручення. 2.6.11. Відомості про видачу дубліката довіреності. 2.6.12. Відомості про припинення дії довіреності (назва, номер та дата видачі документа, що є підставою для припинення дії довіреності (далі - документ-підстава); найменування юридичної або прізвище, імя та по батькові фізичної особи, яка видала документ-підставу; відомості про нотаріуса або іншу посадову, службову особу, яка отримала документ-підставу. 2.6.13. Додаткові відомості (за необхідності). 2.6.14. Відомості про Реєстратора. 3.1. Інформація з Єдиного реєстру видається у вигляді: 3.1.1. Скорочених витягів, які містять інформацію про: реєстраційний номер і дату реєстрації довіреності (її дубліката) в Єдиному реєстрі; номери та серії спеціальних бланків нотаріальних документів, на яких викладено текст довіреності (її дубліката) - для довіреностей, посвідчених у нотаріальному порядку; дату посвідчення довіреності (дата видачі її дубліката); строк дії довіреності; номер запису в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, за яким посвідчено довіреність (видано дублікат довіреності); відомості про особу, яка посвідчила довіреність (видала дублікат довіреності); відомості про посвідчення довіреності в порядку передоручення або відомості про припинення дії довіреності. 3.1.2. Повних витягів, які містять інформацію, передбачену пунктом 2.6 цього Положення. 3.2. Скорочені витяги з Єдиного реєстру видаються Реєстратором та Адміністратором на письмовий запит будь-яких фізичних та юридичних осіб, складений за формою, наведеною у додатку 3 до цього Положення. 3.3. Повні витяги з Єдиного реєстру видаються: Реєстратором - на письмовий запит (додаток 3) нотаріусів, осіб, щодо яких вчинялась нотаріальна дія, суду, прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування у зв'язку з кримінальним провадженням, цивільними, господарськими, адміністративними справами, справами про адміністративні правопорушення, що знаходяться в провадженні цих органів, а також Міністерства юстиції України, головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у зв'язку із здійсненням ними повноважень, визначених чинним законодавством України. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобовязана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє… Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Відповідно до ст.239 ЦК України, правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обовязки особи, яку він представляє. Відповідно до ч.1 ст.241 ЦК України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.244 ЦК України, представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Відповідно до ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обовязки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обовязки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобовязання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч.3, ч.5 ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі… Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч.2 ст.65 СК України, дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Крім того, відповідно до розяснень п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якщо предметом правочину є майно, яке належить особам на праві спільної сумісної власності, інші співвласники відповідно до частини другої статті 369 ЦК до участі у справі не залучаються, оскільки правочин щодо розпорядження спільним майном вважається вчиненим за згодою всіх співвласників. За відсутності такої згоди інші співвласники відповідно до ч.4 ст.369 ЦК можуть предявити позов про визнання такого правочину недійсним. Судом встановлено, що 25.09.2010 року на підставі довідки- рахунку №120446 від 10.10.2010 року за [PERSON], [INFO], мешкаючим за адресою м. Словянськ, вул. Павленко, 90, був зареєстрований автомобіль DAIHATSU TERIOS, номерний знак [NUMBER], кузов JD2GJ522791097496, у Центрі НППВАЗО м. Словянськ. 07.06.2014 року належний [PERSON] автомобіль DAIHATSU TERIOS, номерний знак [NUMBER], кузов JD2GJ522791097496, у центрі - 3НППВАЗО м. Донецька було перереєстровано на нового власника за довідкою рахунком ВІА 435644 від 23.05.2014 року, виданої ПП [PERSON] (свідоцтво про реєстрацію СХХ-013521, номерний знак не змінювався). Власником став [PERSON], [INFO], що мешкає м. Краматорськ вул. Оксани Петрусенко 2-1. 10.06.2014 року даний автомобіль Центром НППВАЗО м.Краматорська було знято з обліку для реалізації за заявою власника автомобілю [PERSON]. 03.07.2014 року його автомобіль DAIHATSU TERIOS, номерний знак [NUMBER], кузов JD2GJ522791097496, був зареєстрований у Центрі НППВАЗО м. Харківа - 1 на імя [PERSON], що мешкає м. Харків вул. Героїв Праці, 12-Б-84 з видачею номерних знаків АХ7828ЕН та свідоцтва про реєстрацію СХХ210098 згідно довідки - рахунку ВІА 509700 від 27.06.2013 року, виданої ТОВ «Спецзнак». Відповідно до постанови про обєднання матеріалів досудового розслідування від 20.05.2015р. [PERSON] визнано потерпілим по кримінальним провадженням, за ознакоми злочинів за ст.146 ч.2 КК України та ст.289 ч.2 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом та незаконне позбавлення волі або викрадення людини. Суд вважає, що представник позивача довів факт того, що автомобіль вибув з володіння [PERSON] без його згоди, (волевиявлення учасника правочина не є вільним) це підтверджується зверненням його до правоохоронних органів в відповідними заявами. Також в судовому засіданні стало достовірно відомо, що він не надавав довіреність на автомобіль [PERSON] чи [PERSON], бо довіреність не посвідчувалась нотаріусом і її треба визнати недійсною. Після цього купівля - продаж автомобіля також не можна вважати дійсною, бо немає на це волі власника автомобілю [PERSON] Таким чином суд вважає доведеним той факт, що спірний автомобіль вибув з володіння позивача мимо його волі та можливо визнати недійсними договори купівлі-продажу транспортного засобу та перереєстрацію транспортного засобу недійсними, скасувати дану перерєстрацію, визнати недійсними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та довідки-рахунки, також визнати право власності на автомобіль за позивачем, і відновити реєстрацію його права власності. Відповідно до статей 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі, зокрема, за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Постановою ВСУ від 17.12.2014 року по справі №6-140цс14 (№ в ЄДРСРУ 42576425) передбачено, що за положеннями зазначених норм права власник майна може витребувати належне йому майно від будь якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. Розглядаючи спори щодо витребування такого майна, суди повинні мати на увазі, що в позові про витребування майна може бути відмовлено лише з підстав, зазначених у статті 388 ЦК України, а також під час розгляду спорів про витребування майна мають встановити всі юридичні факти, які визначені статтями 387 та 388 ЦК України, зокрема: чи набуто майно з відповідних правових підстав, чи є підстави набуття майна законними, чи є набувач майна добросовісним набувачем тощо. Так, [PERSON] було заявлено вимогу про витребування спірного автомобіль від [PERSON] Щодо цього вказуємо наступне. Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 24.12.2015 року (справа №234/20899/15-к) слідчим суддею було задоволено клопотання слідчого Краматорського ВП ГУ НП в Донецькій області капітана поліції Десятової 1.1, про надання тимчасового доступу до речей - автомобілю «DAIHATSU TERIOS», номер кузова [NUMBER], рік випуску 2009, колір білий, державний номер [NUMBER] та ключів від нього, що знаходиться у володінні [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. 06.01.2016 року заступником начальника СВ Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області було вилучено вказаний належний мені автомобіль та ключі від нього, про що було складено відповідний протокол тимчасового доступу до речей і документів та опис речей до нього. Надалі, Краматорським міським судом Донецької області в межах справи №234/7554/16-к розглядалася скарга [PERSON] на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна. 19 травня 2016 року слідчим суддею Краматорського міського суду Донецької області Лутай А.М. було винесено Ухвалу про задоволення скарги, зобовязано уповноважену особу Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області повернути [PERSON] автомобіль «DAIHATSU TERIOS», номер кузова [NUMBER], рік випуску 2009, колір білий державний номер [NUMBER] та ключі від нього, вилучені відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 06.01.2016 року. Проте вказана ухвала суду так і не була виконана, незважаючи на наступні численні скарги щодо її невиконання. При цьому, відповідно до відповіді прокуратури Донецької області від 08.12.2016р. №17/1-213-16, спірний автомобіль передано на зберігання під охоронну розписку саме [PERSON] Згідно копії розписки самого [PERSON] він отримав автомобіль «DAIHATSU TERIOS», номер кузова [NUMBER], рік випуску 2009, колір білий державний номер [NUMBER] та ключі від нього під охоронну розписку. Отже вищевикладене свідчить про неможливість витребування у [PERSON] спірного автомобіля, який у неї фізично не знаходиться, а перебуває у володінні та користуванні самого позивача за первісним позовом, що підтверджується розпискою, згідно якої автомобіль передано на зберігання позивачу [PERSON], тому відсутній спір у вказаній частині позовних вимог. Таким чином суд приходить до висновку, що в частині позову про витребування із чужого незаконного володіння [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [INFO], належний [PERSON] автомобіль марки - DAIHATSU TERIOS, номерний знак AH5117НЕ, кузов JD2GJ522791097496, білого кольору, 2008 року випуску, слід відмовити. Що стосується зустрічного позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності, суд приходить до висновку, що в його задоволенні необхідно відмовити через недоведеність його у судовому засіданні відповідно до ст.60 ЦПК України. Враховуючи викладене та

Outcome: partial