Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, на період навчання. В позовній заяві вказує, що являється дочкою для відповідача, та на даний часвідповідно до укладеного договору від 16.08.2021 № 11781/21 навчається на денній формі навчання у Міжнародному науково-технічному університеті імені академіка Юрія Бугая (м. Київ). В зв`язку із навчанням не має змоги працевлаштуватись, щоб самостійно отримувати заробіток. Разом з тим, загальна вартість за навчання становить 49 200 грн. Поряд з вищевказаними витратами змушена нести щомісячно і інші витрати, пов`язанні придбання підручників, одягу, канцелярських приладів, харчування за місцем навчання. Тому просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь, в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., щомісячно починаючи з дня подачі заяви до суду на період її навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 07.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, та просить їх задовольнити. Відповідач подав на адресу суду письмові заперечення на позовну заяву, згідно, яких позов визнав частково, згідний сплачувати щомісячно аліменти у сумі 1000 грн. Проте в судовому засіданні вказав, що спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1150 грн. щомісячно. Також просить суд, врахувати його матеріальне становище, а саме те, що він на даний час офіційно ніде не працює, важко хворіє, перебуває на «Д» обліку в КП «Ізяславський центр ПМСД» і потребує постійного лікування та періодичних хірургічних втручань. Перебуває у шлюбі і на його утриманні знаходиться ще двоє дітей. Представник відповідача [PERSON] заявлені позовні вимоги визнала частково, підтримала позицію свого довірителя, просить врахувати вказані обставини та задовольнити позов частково, стягнувши з [PERSON] аліменти в розмірі 1150 грн. Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Так в судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 04.02.2003 року було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 04.02.2003 року виданого відділом реєстрації актів громадського стану Ізяславського райуправління юстиції, який згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис 56, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції 26.04.2007 року, був розірваний. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції від 08.08.2003, у сторін від даного шлюбу народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] виданого Ізяславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 10.08.2019, [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , після якого дружина змінила прізвище по чоловіку на « [PERSON] ». Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.10.2019 виданого Ізяславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Крім того, у дружини відповідача наявна ще одна неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по містуХмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції від 06.08.2008, яка проживає разом з ними. Згідно довідки наданої Міжнародним науково-технічним університетом імені академіка Юрія Бугая (м. Київ) 02/848 від 02.09.2021, договору про навчання у Міжнародному науково-технічному університеті імені академіка Юрія Бугая (м. Київ) № 11781/21 від 16.08.2021 та фізичною особою, яка замовляє платну освітню послугу, [PERSON] навчається в даному навчальному закладі, та проводить оплату за навчання. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 49 200 грн. Термін закінчення навчального закладу 30.06.2023. Із посвідчення серії № [NUMBER] виданого Хмельницьким ОВК 23.06.2015, [PERSON] є учасником бойових дій та відповідно довідки УСЗН Шепетівської РДА № 1543 від 22.11.2021 має право на пільги відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Відповідно до медичної документації (епікризів та виписки з історії хвороби), [PERSON] хворіє та періодично проходить лікування. Діагноз: Післятравматичний артроз лівого колінного суглобу ПФС І ст. Поширений остеохондроз хребта з корінцевим с-мом. Лівобічний плече лопатковий періатроз. Вегетосудинна дистонія. Лівобічний шийно плечовий синдром. Із відомостей реєстру фізичних осіб, інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ГУ з обслуговування клієнтів (виписки по картковому рахунку) індивідуальної відомості про застраховану особу наданої Пенсійним фондом України №106818 від 15.11.2021 вбачається, що [PERSON] працював до серпня 2021 року та у його власності наявна земельна ділянка, яка перебуває в оренді. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частити першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Посилання відповідача, які викладені у запереченні на позов, що він за станом здоров`я постійно лікується та відповідно йому необхідно витрачати значні кошти пов`язанні з лікуванням не заслуговують на увагу, оскільки як вказав відповідач в судовому засіданні він періодично їздить на заробітки за кордон та отримує дохід не зважаючи на хворобу. Інвалідність станом на день розгляду справи не встановлена. Одночасно судом враховується матеріальний стан позивача, та доведений в судовому засіданні матеріальний стан відповідача, наявність у нього іншої сім'ї, та перебування на його утриманні малолітнього сина [PERSON] . Попри те, що відповідач, як він стверджує, офіційно не працює, він є працездатною особою, а тому здатний забезпечити сплату аліментів на утримання своєї дитини у визначеному судом розмірі. З урахуванням встановлених обставин у справі, а також того, що відповідач є працездатною особою, що останнім не спростовано, отримує пільги як учасник бойових дій, та має тимчасові заробітки, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог про стягнення аліментів із відповідача на утримання позивача. На думку суду, відповідач повинен докладати всіх зусиль для надання повноцінного утримання своєї дитини, яка продовжує навчання. Суд вказує, що в будь-якому випадку, необхідність утримувати інших дітей не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу також своїй повнолітній дочці, яка її потребує. Слід зазначити, і те, що відповідач не вправі перекладати обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати повнолітню дочку, яка навчається, винятково на матір, що є порушенням норм закону. Проаналізувавши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, позицію позивача та відповідача, який частково визнає позовні вимоги, суд приходить до висновку, що відповідач здатний утримувати свою повнолітню дочку [PERSON] . Однак слід зазначити, що стягнення аліментів у розмірі, заявленому у позовній заяві не в повній мірі відповідає засадам рівності прав та обов`язків батьків. На думку суду справедливим та достатнім розміром аліментів, які підлягають до стягнення на період навчання дочкою, який відповідатиме інтересам обох сторін по справі є 1500 гривень, щомісячно на період її навчання, але не більше, ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Разом з тим, не ґрунтуються на законі вимоги відповідача про звільнення від сплати судового збору як учасника бойових дій. Згідно з пунктом 13 частини 1 статті 5 Закону України від 08.07.2011 №3674-V «Про судовий збір» учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Вказана норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22.10.1993 № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг, наданих учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Отже, під час вирішення питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини 1 статті 5 Закону № 3674-VI враховується предмет та підстави позову, чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII. Такий висновок щодо застосування пункту 13 частини 1 статті 5 Закону № 3674-VI викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 9901/311/19. [PERSON] є відповідачем у справі за позовом [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Спір не пов`язаний з порушенням прав відповідача як учасника бойових дій. Серед пільг, наданих учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначених у статті 12 Закону № 3551-XII, немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, які заявлені у цій справі. Таким чином, виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 60% (1500:2500х100), з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме 544 грн. 80 коп. (908х60%). На підставі викладеного,

Outcome: partial