Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що у травні 2020 року померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . 28 травня 2021 року позивачка звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав, однак отримала відмову через розбіжності написання назви вулиці у свідоцтві про право власності на житло та витязі про реєстрації права власності на нерухоме майно. Просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на зазначене майно. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, надали заяву, в якій просили задовольнити позовні вимоги та провести розгляд справи за їх відсутністю. Представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Зі свідоцтва про право власності на житло від 17.12.1993 року вбачається, що власниками квартири [ADDRESS] є (російською мовою) « [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] » (а.с.24). У витязі про реєстрації права власності на нерухоме майно від 15.12.2005 року власниками квартири [ADDRESS] власниками зазначені [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.25). Власники були також зареєстровані за вказаною адресою по день смерті (а.с.28, 31). ККП «Міське бюро технічної інвентаризації - Маріупольська нерухомість» листом від 16.08.2021 року повідомило суд, що при проведення реєстрації права власності на згадану квартиру у витягу від 15.12.2005 року помилково внесено назву вулиці «Маріупольська» замість вірної «Металургійна». Зі свідоцтва про народження № [NUMBER] вбачається, що [INFO] народилась [PERSON] , батьки - [PERSON] , батько - [PERSON] (а.с.35). 03 квітня 1987 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.36), шлюб розірвано 12 жовтня 1995 року (а.с.37). 29 грудня 1999 року [PERSON] уклала шлюб зі [PERSON] та отримала прізвище « [PERSON] » (а.с.38). Мати позивачки [PERSON] 10 листопада 1981 року уклала шлюб з [PERSON] (а.с.26), який помер [INFO] (а.с.27). [INFO] помер [PERSON] (а.с.29), а 23 лютого 2017 року - [PERSON] (а.с.32). [INFO] померла мати позивачки [PERSON] (а.с.34). Позивачка звернулась до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус зазначив, що після смерті [PERSON] фактично спадщину прийняла його дружини [PERSON] , але не оформила своїх спадкових прав. Після смерті [INFO] [PERSON] спадщину фактично прийняла його мати [PERSON] , спадкових прав не оформила. Після смерті [INFO] [PERSON] спадщину прийняла його мати [PERSON] , спадкові права не оформила. У свідоцтві про право власності на житло та витязі про реєстрації права власності на нерухоме майно маються розбіжності у назві вулиці, а тому [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину (а.с.40-41). Позивачка зверталась до Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради для реєстрації права власності на квартиру, однак їй відмолено через не подання документу, який підтверджує прийняття спадщини [PERSON] (а.с.45). Згідно з довідкою Третьої маріупольської державної нотаріальної контори спадкових справ до майна померлих [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не зареєстровано (а.с.46). В порядку ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, відповідно до ст.1217 ЦПК України. Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця від спадщини. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (ст.ст.1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст.1299 ЦК України). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року). Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.05.2013р. № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування. Судам при вирішенні справ цієї категорії необхідно згідно із нормами, що регулюють підстави виникнення права власності на нерухоме майно, та нормами щодо складу спадщини перевіряти, чи належав та на якій правовій підставі об`єкт нерухомості спадкодавцеві. Отже, з огляду на наведене, суд встановивши коло обставин, оцінивши представлені сторонами докази, приходить до висновку що на теперішній час у позивачки [PERSON] відсутня можливість отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері, у зв`язку з чим її права підлягають захисту в судовому порядку. На підставі викладеного, позовні вимоги про визнання права власності на вказану квартиру в порядку спадкування за законом є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved