Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

25.07.2017 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти утримання дитини [PERSON], яка продовжує навчання в Університеті інформаційних технологій та менеджменту в Жешуві в розмірі ? частини зі всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісяця, починаючи з 25.07.2017 оку до закінчення навчання чи до досягнення дочкою 23-річного віку. Вимоги обгрунтовані тим, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 22.01.2013 року, крім іншого, з відповідача на користь [PERSON] стягувалися аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини зі всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць. [INFO] року дочці [PERSON] виповнилося 18 років, відповідно виплати по утриманню дитини припинились. 08.08.2016 року дочка вступила в Університеті інформаційних технологій та менеджменту в Жешуві (Республіка Польща), навчання платне і становить 4850,00 злотих, що становить близько 34 000,00 грн. Також витрачаються кошти на проживання близько 500,00 злотих в місяць (3545,00 грн.), харчування 700,00 злотих (4963,00 грн.), також дочці необхідні кошти на придбання одягу та оплати на проїзд. Вказує, що її місячний дохід становить близько 1800,00 злотих, якого не вистачає на забезпечення потреб дочки. Стверджує, що відповідач нікому аліментів не сплачує, на його утриманні немає інших осіб, має постійний дохід, тому вважає, що останній спроможний надавати дочці [PERSON] матеріальну допомогу. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, позов просить задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судові засідання двічі підряд не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин судом здійснено заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 22.01.2013 року [PERSON], [INFO], визнано батьком [PERSON], [INFO], вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини зі всіх видів його доходів щомісячно до повноліття дитини, але мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, починаючи з 09.11.2012 року (а.с. 3). На даний час [PERSON], [INFO], є повнолітньою. Як видно з копій документів, наявних у матеріалах справи (а.с. 7-9) [PERSON] є студенткою Факультету управління і суспільних наук УІТМ в Жешуві 2016/2017 навчального року, спеціальність - логістика, форма навчання - стаціонар, студент розпочав навчання 01.10.2016 року, навчання триває 3,5 роки, студент повинен закінчити навчання до 31.03.2020 року. Відповідно до ст. 55 Конституції України та положень ст.ст. 3, 11, 15, 59, 60 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Розгляд цивільних справ здійснюється не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін самостійно, на власний розсуд розпоряджається своїми правами й зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно із ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання виникає за умови продовження навчання. Закон не передбачає жодних особливостей залежно від форми навчання (денна, вечірня, заочна тощо). Тому можна зробити висновок, що право на утримання виникає за умови продовження навчання у будь-якій формі. Однак відповідно до коментованої статті і вказаного роз'яснення Пленуму Верховного Суду України обов'язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням. Про наявність потреби в матеріальній допомозі можуть свідчити навчання на платній основі, необхідність забезпечення житлом за місцем навчання тощо. Докази на підтвердження зазначеної обставини надаються суду заінтересованою стороною. Обов'язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, припиняється, якщо відпадає хоча б одна з умов, сукупність яких є необхідною для його виникнення. Таким чином, цей обов'язок припиняється у разі: а) досягнення дочкою, сином двадцяти трьох років; б) припинення дочкою, сином навчання; в) припинення потреби дочки, сина в матеріальній допомозі; г) припинення можливості батьків надавати матеріальну допомогу; д) смерті (оголошення померлою) однієї із сторін зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно зі ст. 182 СК України суд, при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;а також інші обставини, які мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Будь-які докази на підтвердження поганого стану здоров'я відповідача чи наявності у нього на утриманні інших дітей або ж непрацездатних членів сім'ї у матеріалах справи відсутні. Відсутні також докази з приводу наявності у сторін рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, або ж придбання ними нерухомого або рухомого майна сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Згідно з ч. 1 ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням вимог справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та присудження стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на час навчання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частки з усіх видів його доходів щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову - 25.07.2017 року, до 31.03.2020 року - строку закінчення навчання в Університеті інформаційних технологій та менеджменту в Жешуві, але не довше, ніж до досягнення нею 23-річного віку. Таким чином, позов задовольняється частково у спосіб, визначений вище.

Outcome: partial