Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за договором позики від 21.11.2011р. у сумі 32 689 грн. 38 коп., яка складається з наступного: 12 500 грн. - сума позики, 689 грн. 38 коп. - три проценти річних від простроченої суми за період з 02.02.2012р. по 03.12.2013р., 19 500 грн. - проценти за користування позикою за період з 21.11.2011р. по 21.11.2013р., мотивуючи свої вимоги тим, що між [PERSON] та [PERSON] 21.11.2011р. був укладений договір позики, згідно якого [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти у сумі 12 500 грн., а останній зобов'язався повернути позикодавцеві суму позики до 01.02.2012р. У забезпечення виконання зобов'язань [PERSON], 21.01.2012р між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно якого остання поручилась перед кредитором за належне виконання позичальником зобов'язань по виконанню умов договору позики у солідарному позичальник. 01.11.2013р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір про відступлення права вимоги виконання [PERSON] договору позики від 21.11.2011р. Проте, відповідачі належним чином свої зобов'язання за договором не виконали, у зв'язку з чим, позивач просить стягнути з них вищевказану заборгованість. Ухвалою суду від 21.01.2014р. до участі в справі в якості третьої особи залучено [PERSON] У судове засідання позивач не з'явилась, повідомлена належним чином, від представника позивача надійшла письмова заява, згідно якої він підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідачі у судове засідання не з'явились, повідомлялися належним чином, від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Третя особа [PERSON] у судове засідання також не з'явився, повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив. Враховуючі те, що особи, які приймають участь у справі, повідомлені належним чином, представник позивача та відповідач [PERSON] надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників процесу у загальному порядку. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 21.11.2011р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого [PERSON] отримав від [PERSON] грошову позику у сумі 12 500 грн. та зобов'язався повернути цю суму не пізніше 01.02.2012року. На підтвердження отримання вказаної грошової суми, [PERSON] написана відповідна розписка (а.с.37). У забезпечення виконання зобов'язань позичальника [PERSON] за договором між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки від 21.01.2012р., згідно якого остання поручилась перед позикодавцем за належне виконання позичальником зобов'язань по виконанню умов договору у солідарному порядку з позичальником (а.с.36). 01 листопада 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір про відступлення права вимоги виконання [PERSON] договору позики від 21.11.2011р., за яким до [PERSON] перейшло право вимоги за даним договором (а.с.35). Позивач вказує, що відповідачі не виконали умови договору, іншого під час судового розгляду не встановлено, відповідачами доказів на підтвердження виконання ними обов'язку за договором позики не надано. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Постановою правління Національного банку України від 09.02.2013р. №315 "Про регулювання грошово-кредитного ринку" облікову ставку установлено у розмірі 6,5 % річних. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідачів суму заборгованості станом на 03.12.2013р. Сума процентів за період з 21.11.2011р. по 03.12.2013р. (в межах заявлених позовних вимог) - за 2 роки та 12 днів становить 1651 грн. 71 коп.: 12 500 х 6,5 % х 2 = 1625 грн. (де 12 500 грн. - сума позики, 6,5 % річних - облікова ставка НБУ, 2 - кількість років за період з 21.11.2011р. по 21.11.2013р.); 12 500 х 6,5 %/365 х 12 = 26 грн. 71 коп. (де 12 500 грн. - сума позики, 6,5 % річних - облікова ставка НБУ, 365 - кількість днів в році, 12 - кількість днів за період з 22.11.2011р. по 03.12.2013р.); 1625 грн. + 26 грн. 71 коп. = 1651 грн. 71 коп. При цьому суд не може прийняти до уваги розрахунок процентів за користування позикою, наданий позивачем, оскільки при обчисленні процентів позивачем врахована процентна ставка на рівні 6,5 % на місяць, тоді як облікову ставку НБУ установлено у розмірі 6,5 % річних. Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приписи ст.625 ЦК України про розмір процентів, що підлягають стягненню, є диспозитивними та застосуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки ч.1 ст.1048 ЦК України передбачений інший розмір процентів, підстав для стягнення з відповідачів, поряд зі стягненням 6,5 % річних, передбачених даною нормою, ще і 3 % річних, передбачених ст.625 ЦК України, не вбачається. Таким чином визнання позову відповідачем [PERSON] судом приймається частково, та з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованості за договором позики від 21.11.2011р. у сумі 14 151 грн. 71 коп. (12 500 + 1651,71) солідарно, а також судовий збір в дохід держави відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст.525,526,554,1048-1050,1054 ЦК України,

Outcome: partial