Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] , просить розірвати договір № 147/14 від 15 листопада 2014 року та договір №150/14 та від 28 листопада 2014 року, стягнути з відповідача на її користь 7300 грн. та 3500 грн. сплачену по договорах, 507, 60 грн. та 193, 61 штрафів згідно договорів, 1217, 09 грн. та 583, 53 грн. інфляційного збільшення заборгованості та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 25 листопада 2014 року уклала договір № 147/14 про надання послуг щодо виготовлення транспортування, монтажу двохярусного ліжка та матраців в кількості двох штук, за що нею було сплачено 7300 грн. Згідно умов договору відповідач зобов'язався надати послуги не пізніше 75 календарних днів, однак станом на 14 травня 2015 року відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, тому договір між ними слід розірвати та стягнути з [PERSON] сплачені нею кошти в розмірі 7300 грн. Відповідно до п. 7.5 договору, у випадку порушення виконавцем взятих на себе зобов'язань щодо термінів визначених у п. 5.2 даного договору, останній зобов'язаний сплатити замовнику штраф у розмірі облікової ставки НБУ за кожен прострочений день, який за період з 07.02.15 р. - 11.05.15 р. складає 507, 60 грн. Крім того у відповідності з ст. 625 ЦК України, з відповідача слід стягнути 3 % річних за період з 07.02.15-11.05.15 р. в розмірі 1217, 09 грн. Також 28 листопада 2014 року між нею та ФОП [PERSON] укладено договорі № 150/14 про надання послуг щодо ремонту та перетяжки дивану, за що нею сплачено 3500 грн. Згідно умов договору відповідач зобов'язався надати послуги не пізніше 75 календарних днів, однак станом на 14 травня 2015 року відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, тому договір між ними слід розірвати та стягнути з [PERSON] сплачені нею кошти в розмірі 3500 грн. Відповідно до п. 7.5 договору, у випадку порушення виконавцем взятих на себе зобов'язань щодо термінів визначених у п. 5.2 даного договору, останній зобов'язаний сплатити замовнику штраф у розмірі облікової ставки НБУ за кожен прострочений день, який за період з 10.02.15 р. - 11.05.15 р. складає 193, 61 грн. Крім того у відповідності з ст. 625 ЦК України, з відповідача слід стягнути 3 % річних за період з 07.02.15-11.05.15 р. в розмірі 583, 53 грн. Окрім того. внаслідок недобросовісних дій відповідача вона та її сім'я зазнала душевних страждань, її малолітні діти змушені були спати на підлозі, тому з ФОП [PERSON] слід стягнути моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги збільшили, просили стягнути завдаток 7300 грн. та 1033, 80 грн. штрафу за договором № 147/14 від 25.11.2014 р., та завдаток 3500 грн. та 495, 66 грн. штрафу за договором № 150/14 від 28.11.2014 р. Також, посилаючись га ст. 571 ЦК України просили стягнути 7500 грн. за договором № 147/14 від 25.11.2014 р. та 3500 грн. за договором № 150/14 від 28.11.2014 р., оскільки у п. 4.2.,4.3.,4.4 вищевказаних договорів ціна послуг вказана як завдаток, відповідач порушив зобов'язаний додатково сплатити суму у розмірі завдатку. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, шлагом розміщення оголошення в газеті «Волинь» від 03.11.2015 р. № 120(16081). Суд, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що 25 листопада 2014 року [PERSON] та ФОП [PERSON] уклали договір № 147/14 про надання послуг щодо виготовлення транспортування, монтажу двохярусного ліжка та матраців в кількості двох штук. Відповідно до п. 3.2 вищевказаного договору ціна послуг (загальна вартість робіт згідно договору) становить 7300 грн., які [PERSON] сплатила відповідачу, що підтверджується товарним чеком № 147/14. 28 листопада 2014 року [PERSON] та ФОП [PERSON] уклали договір № 150/14 про надання послуг щодо ремонту та перетяжки дивану. Відповідно до п. 3.2 вищевказаного договору ціна послуг (загальна вартість робіт згідно договору) становить 3500 грн., які [PERSON] сплатила відповідачу, що підтверджується товарним чеком № 150/14. Згідно п. 5.2 договору № 147/14 та договору № 150/14, виконавець зобов'язується надати послуги (товар), виконати роботи передбачені умовами даного договору не пізніше 75 календарних днів. ФОП [PERSON] зобов'язання згідно вищевказаних договорів не виконав, послуги [PERSON] не надав. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Таким чином, договір від 25 листопада 2014 року № 147/14 та договір від 28 листопада 2014 року № 150/14 між [PERSON] та ФОП [PERSON] слід розірвати, та стягнути з відповідача на користь позивача кошти сплачені нею на їх виконання - 7300 грн. та 3500 грн. Відповідно до п. 7.5 договору № 147/14 та договору № 150/14, у випадку порушення виконавцем взятих на себе зобов'язань щодо термінів визначених у п. 5.2 даного договору, останній зобов'язаний сплатити замовнику штраф у розмірі облікової ставки НБУ за кожен прострочений день. Відповідно до розрахунку наданого позивачем, сума штрафу за договором № 147/14 від 25 листопада 2015 року становить 1033, 80 грн., сума штрафу за договором № 150/14 від 28 листопада 2015 року становить 495, 66 грн., які підлягають до стягнення з відповідача. Вимога позивача про стягнення з відповідача індексу інфляції за весь час прострочення в порядку ст. 625 ЦК України не підлягає до задоволення, оскільки умовами договорів укладеними між сторонами не встановлено такого виду відповідальності, також ст. 625 ЦК України регулює правовідносини між боржником та кредитором. Також не підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача завдатку в розмірі 7300 грн. та 3500 грн. в порядку ст. 571 ЦК України, оскільки дані суми зазначені в договорах як ціна послуг. Судом встановлено, що недобросовісні дії відповідача завдали позивачу душевні і моральні страждання, оскільки вона є багатодітною матір'ю, виховує четверо неповнолітніх дітей та перебуває на обліку в Рівненському міському центрі соціальних служб для сімей, дітей та молоді, як сім'я, яка опинилась в складних життєвих обставинах і меблі, які не були виготовлені відповідачем згідно укладених договорів, замовлялись нею для потреб сім'ї. На підставі роз'яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.05.2001 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", враховуючи характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), співмірність розміру відшкодування моральної шкоди розміру майнової шкоди, засад розумності, виваженості та справедливості, майновий стан відповідача та інші обставини справи, суд дійшов до висновку, що слід частково задовольнити позовну вимогу про стягнення моральної шкоди в розмірі 2000 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином з відповідача слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору за позовну вимогу майнового характеру та 243 грн. 60 коп. судового збору за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди в дохід держави.

Outcome: partial