Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 31.01.2015 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н. Відповідно до умов кредитного договору банком позичальнику було оформлено кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме: надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок [PERSON] . Відповідач, в свою чергу, порушив зобов`язання за вказаним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість станом на 14.01.2021 року в розмірі 14744 гривні 82 копійки, яка складається з: заборгованості за простроченим тілом кредиту - 11613 гривень 15 копійок; заборгованості за простроченими відсотками. Добровільно сплатити заборгованість відповідач не бажає. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість по кредитному договору №б\\н від 31.01.2015 у розмірі 14744 (чотирнадцять тисяч сімсот сорок чотири) гривні 82 копійки та судові витрати у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень. Суд здійснює розгляд справи у порядку спрощеного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України з власної ініціативи суду розгляд справи проведено в судовому засіданні з повідомленням сторін. Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені в порядку ст. ст. 128, 130 ЦПК України. 23.02.2021 за вх.№1142, представником позивача Балагурак В.В. надано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримують. Не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином - судовою повісткою із рекомендованим повідомленням, яка направлялася за зареєстрованим місцем проживання [PERSON] , про що свідчить її особистий підпис в рекомендованому повідомленні про отримання судової повістки. Про причини неявки відповідач суд не повідомила, відзив суду не подала, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в її відсутність до суду не надійшло. У визначений судом строк, заперечень проти розгляду справи в спрощеному порядку до суду не надходило. Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 26.02.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено перше судове засідання з повідомленням сторін. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: На підтвердження своїх позовних вимог банк надав суду копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку №б/н від 31.01.2015, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку та витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна". Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» відповідачеві [PERSON] видано кредитні картки: № [NUMBER] , дата відкриття 21.09.2017 з терміном дії до вересня 2021 року; № [NUMBER] , дата відкриття 23.08.2018 з терміном дії до липня 2022 року (а.с.11). Отримання відповідачем [PERSON] від позивача грошових коштів підтверджується випискою за договором №б/н станом на 18.01.2021, за період з 16.01.2017 по 01.01.2021 (а.с.61-62). Разом з тим, вказані документи не підтверджують умов кредитування та наявності заборгованості у визначеній позивачем сумі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст.628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України визначені умови за яких договір вважається укладеним, а саме договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що у підписаній сторонами Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, містяться лише анкетні дані відповідача, відсутні умови договору щодо розміру процентів, які має сплачувати відповідач за користування кредитними коштами та строки повернення кредитних коштів. Витяг з Тарифів Банку та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті банку, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 31.01.2015 шляхом підписання Анкети-заяви. Крім того, суд вважає, що у вказаному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст.634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ КБ «Приватбанк», тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17-ц встановила, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови виконання договору та процентну ставку, в зв`язку з чим, суд дійшов до висновку щодо наявності підстав для відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками. Разом з тим, фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд погоджується, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Враховуючи вищевикладене та письмові докази, оцінку яким суд дав вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 11613 (одинадцять тисяч шістсот тринадцять) гривень 15 копійок. В частині позовних вимог про стягнення з відповідача в розмірі 3131 (три тисячі сто тридцять одна) гривня 67 копійок заборгованості за простроченими відсотками, суд вважає відмовити, у зв`язку з відсутністю підстав для стягнення. Відповідно до п.3 ч.1 ст.141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, підлягає стягненню із відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 1787 (одна тисяча сімсот вісімдесят сім) гривень 87 копійок, розрахованої за правилами простої математичної пропорції.

Outcome: partial