Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

\~[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON]В про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 09.11.2002 року між нею та відповідачем по справі [PERSON] був укладений шлюб, під час перебування у шлюбі народилася донька [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами було розірвано у 2007 році. Фактично шлюбні стосунки було припинено у 2004 році. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У зв'язку з чим позивач змушена звернутися до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з моменту подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Просила стягнути на її користь з відповідача понесені судові витрати, які складається з витрат на правову допомогу у розмірі 400 гривень. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги за №3005/2018 у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала, просила задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 21.05.2018 року, у судовому засідання просив зменшити розмір аліментів з 2000 грн. до 1/6 частини усіх видів заробітку доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, так як заочним рішенням Куйбишевського районного суду по цивільній справі №2-39/2011 з нього стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі ? частини з усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. На даний час у зв'язку зі змінами в законодавстві він сплачує аліменти на утримання дитини у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Просив відмовити у позові в частині стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу у розмірі 400 гривень. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. \~ \~ \~ \~Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 137391 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського районного управління юстиції міста Запоріжжя [PERSON] народився 05 вересня 2003 року, батьками дитини вказані [PERSON], та [PERSON], актовий запис №369. Згідно зі\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 ч. 1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні величини аліментного платежу суд враховує матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положенняст.\~180\~СК України про те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Відповідно до\~ст.184 СК України\~якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Вимоги відповідача про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не підлягають задоволенню, так як відповідач не надав суду підтвердження того, що в нього є постійне місце роботи, тому аліменти підлягають стягненню в твердій грошовій сумі. Враховуючи майновий стан відповідача, те, що на його утриманні є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 357187 від 22.05.2018 року, рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 04.02.2011 року, постановою про відкриття виконавчого провадження № 41249932 від 16.12.2013 року, суд визначає розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, у розмірі 1350 грн. щомісячно. Суд вважає, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на дитину є достатнім, та не буде порушувати майнові права дитини. Крім того, при прийнятті рішення про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1350 грн. судом прийнято до уваги, що даний розмір не є меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, суд вважає необхідним позов [PERSON] в частині позовних вимог щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітньої дитини задовольнити частково, оскільки заявлений позивачем розмір аліментів 2000 грн. є безпідставно завищеним, необгрунтованим. Щодо витрат на правову допомогу, суд відмовляє в їх задоволенні виходячи з наступного Відповідно до п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України\~до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно позовної заяви позивач просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати на правничу допомогу в сумі 400 грн. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до абзацу 4 п. 48 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. В свою\~чергу,\~позивачем надано\~докази,\~яких,\~суд вважає,\~не достатньо\~для підтвердження\~факту понесення\~заявником витрат\~на правову\~допомогу. Надана представником позивача квитанція до прибуткового касового ордеру видається на руки платнику, а тому не може бути пред'явлена одержувачем коштів, зокрема адвокатом [PERSON], у якої залишається сам прибутковий касовий ордер, який і мав би бути нею наданий, оскільки в даному випадку мають місце відносини між одержувачем та платником готівкових коштів. Вказана обставина, в свою чергу, є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача на користь позивача понесених позивачем витрат на правову допомогу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України\~Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч.6\~ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 704 грн. 80 коп. судового збору на користь держави. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430\~ЦПК України,суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів\~у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial