Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] 17.12.2018 звернулась до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою до Первомайської міської ради Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] , якому на день смерті належала земельна ділянка площею 3,49 га., кадастровий номер [NUMBER] , розташована на території Журавлинської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області. Спадкоємцем на все майно померлого є єдиний син - позивач [PERSON] , інших спадкоємців за законом першої черги та за заповітом немає. Позивач у зв`язку з несприятливими сімейними обставинами, а саме: хворобою батька, навчання доньок та важким матеріальним становищем, був вимушений протягом п`яти років тяжко працювати та був упевнений, що прийняв спадщину, оскільки проживав поруч з батьком до його смерті по [ADDRESS] , однак зареєстрований був в сусідньому будинку за адресою: [ADDRESS] . Також факт спільного проживання підтверджується тим, що позивач проводив поховання та сплачував витрати на поховання. За зазначених обставин, у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини не звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою. Представник позивача вказала, що позивач був впевнений в тому, що він автоматично вступив у права спадкування за законом, тому звернувся до нотаріуса Першої державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини лише у 2018 році. Однак позивачу пояснили, що ним було пропущено встановлений законом шестимісячний строк для подання зави для прийняття спадщини та надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, роз`яснено про необхідність звернення до суду про поновлення строку на вступ у спадщину та про встановлення факту родинних відносин між позивачем та померлим батьком. Враховуючи зазначені обставини, посилаючись на ст.ст. 1261, 1268, 1272 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), представник позивача просить визначити [PERSON] додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області 19.12.2018 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.01.2019 за ініціативою суду з Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області витребувано копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , на виконання якої 28.01.2019 від нотаріальної контори надійшло повідомлення про те, що така справа не заводилась. 18 лютого 2019 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) постановлено ухвалу про передачу справи для розгляду за підсудністю до Голованівського районного суду Кіровоградської області, оскільки на позов спадкоємця про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини поширюються правила виключної підсудності. Ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 11.03.2019 прийнято справу до свого провадження та призначено до підготовчого засідання. 11 квітня 2019 року представник позивача подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій також просила встановити факт прийняття позивачем спадщини за законом після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 11.04.2019 заяву про збільшення позовних вимог прийнято судом. В підготовче засідання позивач та представник позивача не з`явились, остання подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Первомайської міської ради Миколаївської області в підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи Першої первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутність, заперечень не має. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в м. Первомайськ Миколаївської області помер [PERSON] , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть №00013963693, сформованого 03.06.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області (а.с. 9). Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13.12.2018, яке набрало законної сили 15.01.2019, встановлено факт, що позивач є сином [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 62). Відповідно довідок, виданих 21.09.2018 квартальним комітетом №64 м. Первомайськ Миколаївської області, позивач зареєстрований по [ADDRESS] , однак проживав по [ADDRESS] разом з батьком [PERSON] по [INFO] , тобто по день його смерті (а.с. 12-13). Згідно копії рахунку-замовлення на придбання-оформлення предметів і послуг похоронного призначення, виданого 13.08.2013 ФОП [PERSON] (Карлетон), позивач придбав на поховання товар вартістю 3021 грн. (а.с. 14). На день смерті [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,49 га., яка розташована на території Журавлинської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 06.07.2001 Журавлинською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 15). Як вбачається з постанови про відмову у вчинення нотаріальної дії державного нотаріуса Першої первомайської державної нотаріальної контори Т.П. Сіраченко від 17.09.2018, позивач 17 вересня 2018 року звернувся до нотаріуса для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак нотаріус відмовив у поданні зазначеної заяви, оскільки ним пропущенні строк, встановлений ст. 1270 ЦК України та рекомендовано звернутись до суду (а.с. 8). Відповідно повідомлення Першої первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області №110/01/-16 від 28.01.2019 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №54890918 від 28.01.2019, спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилась (а.с. 35-36). Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги (ч. 1 ст. 188 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права (частина 2 статті 16 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У частинах першій та другій статті 1223 ЦК України зазначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Нормами статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою ст. 1269 ЦК України, встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 1 листа №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» роз`яснює, що у випадку, коли особи прийняли спадщину шляхом фактичних дій (вступ в управління та володіння спадковим майном), але не оформили права на спадщину, обґрунтованою є відмова суду в задоволенні позову про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки в цьому випадку підстави для пред`явлення позову та спір з приводу спадщини відсутні. Щодо визнання особи такою, що прийняла спадщину, зокрема, в спорах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, у випадках, коли спадкоємці постійно проживали разом зі спадкодавцем, проте зареєстровані за іншою адресою, судам слід враховувати таке. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи. У випадках, якщо встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК, суди не повинні задовольняти вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заявлених вимог в частині встановлення факту прийняття спадщини, оскільки суд приходить до переконання, що позивач фактично прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] в м. Первомайськ Миколаївської області, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, протягом шести місяців не заявив про відмову від спадщини, тому спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Разом з тим, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині визначення додаткового строку позивачу для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, а тому такі вимоги є безпідставними та в цій частині в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. У зв`язку з визнанням відповідачем позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 352 грн. 40 коп. судового збору, сплаченого останнім при зверненні до суду за позовну вимогу про встановлення факту прийняття спадщини за законом, виходячи з розміру, встановленого підпунктом 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", а інша частина судового збору в тому ж самому розмірі, у зв`язку з тим, що позивачем не заявлено вимогу про стягнення судових витрат покладаються на нього. Також враховуючи відмову в задоволенні позову в частині позовних вимог про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини на позивача покладаються судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704 грн. 80 коп., сплачені ним при зверненні до суду. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: partial