overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

У червні місяці 2019 року позивач звернувся до Великоолександрівського районного суду Херсонської області з зазначеним позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що з відповідачем по справі вона перебуває в шлюбі з 2013 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] , яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. На даний час вони проживають окремо і відповідач не надає допомоги на утримання дитини. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала, просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ј частки усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час розгляду справи повідомлявся завчасно, належним чином. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приймає до уваги наступне. Позивач і відповідач є батьками [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . З матеріалів справи вбачається, що дитина проживає разом з матір`ю та повністю перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як зазначено в ч. 1ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. При таких обставинах є підстави для задоволення вимог заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

У червні місяці 2019 року позивач звернулася до Великоолександрівського районного суду Херсонської області з зазначеним позовом, який мотивовано тим, що причиною розпаду сім`ї стала відсутність взаєморозуміння між ними, протилежність поглядів на сімейні відносини, сімейні цінності та обов`язки з ведення спільного господарства. Збереження сім`ї неможливо і суперечить інтересам сторін. Сторони з 2013 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу мають малолітню дитину, яка проживає разом з матір`ю. Позивач в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що з відповідачем останні два роки не спілкується, після одруження він поїхав до Києва, з донькою не спілкується участі у її вихованні не приймає. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час розгляду справи повідомлявся завчасно, належним чином. Вислухавши позивача, проаналізувавши та вивчивши матеріали справи, суд вважає доцільним розірвати шлюб. Згідно копії Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони уклали шлюб 15.03.2013 року. Від спільного шлюбу мають малолітню дитину, яка проживає разом з матір`ю. Згідно ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в позові просила залишити їй прізвище отримане при реєстрації шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що шлюб носить формальний характер, позивач наполягає на його розірванні. Майновий спір між сторонами відсутній. Спору стосовно місця проживання дитини немає. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

У червні року позивач звернувся до суду з позовом щодо розірвання шлюбу зареєстрованого 15.09.2006 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 2458) посилаючись на різні погляди на сімейне життя. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо та суперечить їх інтересам. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07.06.2017 р. провадження у справі відкрито. Представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомленицй про місце і час розгляду справи шляхом розміщення ухвали та повістки-повідомлення суду на веб-порталі судової влади України (http://sv.ki.court.gov.ua). Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.09.2006 року про що Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 2458 та видано відповідне свідоцтво (а.с.6). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7). За позовною заявою сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

У червня 2012 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказує, що вона являється власником будинку №2 по вул. Дунайській в місті Чернівці Однак, з моменту придбання вказаного житлового будинку з прилюдних торгів і по теперішній час відповідач, як син колишньої власниці зареєстрований у вказаному будинковолодінню. Обставини щодо не проживання відповідача у вказаному будинковолодінню, підтверджуються довідкою квартального комітету №76. Вказує також, що з листопада 2010 року по теперішній час відповідач у будинку не проживає. Крім цього, враховуючи, що більшість комунальних послуг та витрат по утриманню будинку сплачуються, виходячи з кількості зареєстрованих осіб, вона несе зайві витрати по утриманню будинку. На підставі вищенаведеного просить суд позов задовольнити і постановити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право користуватися будинком під № 2, по вул. Дунайській, в м. Чернівці. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася та подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримання позову в повному обсязі. Згідна на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить розписка про вручення повістки. Зі згоди позивача суд може ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, що відповідають положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що згідно з витягом про державну реєстрацію прав №28394126 від 16.12.2010 року [PERSON] належить на праві власності житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в м. Чернівці по вул.. Дунайській, 2. (а.с.8) Згідно довідки КЖРЕП-15 в даному будинку зареєстровані: [PERSON] батько, [PERSON] мати, [PERSON] сестра, [PERSON] син колишньої власниці. (а.с.6) Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає за адресою [INFO] з листопада 2010 року, що підтверджується довідкою № 78 виданою квартальним комітетом органом самоорганізації населення Садгірського району м. Чернівці (а.с.7) Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи або остаточного рішення суду. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки [PERSON], не проживає у вказаному будинку з 2010 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У червня 2014 року [PERSON] звернувся до суду суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначає, що 03 березня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Подружні стосунки не склалися. Позивач зазначає, що дружина проявляє подружню невірність, що призводить до сварок в сім'ї та негативно впливає на їхні стосунки. При таких обставина позивач вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї, та унеможливлює припинення. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні, тому позивач просить залишити сина проживати з ним. Позивач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву в якій просить позов розглядати у його відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 березня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Подружні стосунки не склалися. Позивач зазначає, що дружина проявляє подружню невірність, що призводить до сварок в сім'ї та негативно впливає на їхні стосунки. При таких обставина позивач вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї, та унеможливлює припинення. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з пояснень, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

У червня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання синів у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000,00 грн. на кожну дитину. Позовні вимоги позивач обгрунтував тим, що незважаючи на перебуванні у шлюбі відповідач проживає окремо і матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач до судового засідання не з'явилась. У заяві поданій до суду просила слухати справу у її відсутність, вимоги заяви підтримала у повному обсязі. Відповідач у заяві поданій до суду проти вимог позову заперечував. Суд дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що 06 серпня 2008 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 611. Відповідно до свідоцтв про народження, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно п. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, згідно п. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.(ч. 1, ч. 2 ст. 183 СК України). Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує, що [PERSON] не працює, має мінливий дохід, за станом здоров'я здатний працювати та отримувати дохід, тому стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.06.2014 року є обгрунтованим та таким, що відповідає можливостям [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

У червня 2014 року позивач звернувсь до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у них різні погляди на життя та виховання дітей. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами фактично припинився, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Зазначив, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливі і суперечитимуть його інтересам. До судового засідання позивач надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, оскільки позовні вимоги підтримує та просив суд постановити рішення, яким шлюб розірвати, оскільки шлюб фактично припинений і збереження сім»ї неможливо. . До судового засідання відповідачка надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, оскільки позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження, сторони зареєстрували шлюб 09.12.2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 2151. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

У червня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі (а.с. 21). Відповідач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає, просить розглядати справу у його відсутності (а.с. 22). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08 червня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. Позивач подала заяву в якій просить змінити своє прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вбачається за необхідне змінити прізвище позивача на дошлюбне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

У червня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів. В заяві вказала, що з відповідачем з 17 червня 2014 року перебуває в цивільному шлюбі. Від спільного проживання мають доньку [PERSON] [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач, працездатний, інших утриманців не має, працює в ПСП «Агрофірма Роднічок». Але добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання доньки. У судове засідання позивач не з'явився, надіслала заяву, просить справу розглядати у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, також надіслав заяву. Просить справу розглядати у його відсутність. Позовні вимоги позивача визнав повністю. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, прийшов до висновку про те, що є підстави для задоволення позову. Судом установлено, що сторони не перебувають у цивільному шлюбі з 17 червня 2014 року. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ФП №212637 видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Снігурівського районного управління юстиції у Миколаївській області від 04 листопада 2014 року сторони є батьками [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Відповідач працездатний, працює в ПСП «Агрофірма Роднічок», інших утриманців не має, та бажає надавати матеріальну допомогу на утримання доньки в розмірі 1/4 частини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на одну дитину, визначається судом. У звязку з наведеним вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 гривень за розгляд справи в суді.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

У червня 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що 05 лютого 1994 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі запису актів громадянського стану Жовтневого району м. Маріуполя, актовий запис № 49. Від шлюбу мають двох доньок, одна з них неповнолітня [PERSON], [INFO]. Відповідач родину матеріально не утримує, зловживає спиртними напоями, на ґрунті чого у нього виникають приступи агресії по відношенню неї та дітей, що призвело до розпаду родини. Просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати, оскільки вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Відповідач в судове засідання не вився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Позивачка до судового засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечувала проти винесення заочного рішення. За таких обставин суд на підставі ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України провів заочний розгляд справи, в результаті якого дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 лютого 1994 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі запису актів громадянського стану Жовтневого району м. Маріуполя, актовий запис № 49. (а.с.5). 20.09.1993 року від шлюбу народилась донька [PERSON], а 23.03.2000 року донька [PERSON]. (а.с. 6). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, сім'я розпалась та підстав для її збереження немає, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved