Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

06 квітня 2015 року [PERSON] звернулась в суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно сина - [PERSON], [INFO], та стягнення аліментів на його утримання у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з 30.11.2010 року, який було розірвано рішенням Краматорського міського суду 19.03.2014 року. Від шлюбу з [PERSON] має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який батька не пам'ятає, проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач долею сина не інтересується, матеріальної допомоги на його утримання не надає, участі у вихованні не приймає, повністю втратив інтерес до дитини та батьківські почуття, що вимусило її звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Належним чином сповіщений про час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Коробка В.Ю. проти задоволення позовних вимог не заперечував. Свідки [PERSON] і [PERSON] в судовому засіданні показали, що відповідач [PERSON] покинув свою сім'ю коли сину було вісім місяців і з того часу його вихованням та утриманням не займається. З боку [PERSON] будь-яких перешкод щодо можливості спілкування та виховання з дитиною відповідачу не створюється. За ухвалою суду справу розглянуто заочно в порядку ст. 224 ЦПК України за наявних в справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки, представника третьої особи, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні фактичні обставини: 30 листопада 2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, який було розірвано рішенням Краматорського міського суду від 19.03.2014 року. Згідно Свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO], його батьком є - [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Неповнолітній [PERSON] проживає разом із позивачкою [PERSON], що підтверджується довідкою секретаря комітету мікрорайону №2 Краматорської міської ради. Як підтверджується довідкою Краматорського дошкільного навчального закладу №48 «Світлячок», який відвідує [PERSON], його батько до закладу не приходив, приводить дитину та забирає мати. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30 березня 2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ч. 2 ст. 150 цього ж кодексу, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. На підставі досліджених та оцінених в сукупності доказів судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконує покладених на нього ст. 150 Сімейного кодексу України обов'язків щодо піклування про здоров'я своєї дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач [PERSON] не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав щодо цієї дитини і за наведених обставин таке позбавлення батьківських прав є необхідним та відповідає найвищім інтересам дитини. Судом не встановлено об'єктивних перешкод для [PERSON] щодо виконання ним своїх батьківських обов'язків, що свідчить про свідоме нехтування своїми обов'язками. Згідно висновку від 03.07.2015 року Орган опіки та піклування Краматорської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні його малолітнього сина [PERSON]. В судовому засіданні не з'ясовувалась думка малолітнього [PERSON], оскільки йому на теперішній час виповнилось чотири роки, і він на переконання суду в повній мірі не усвідомлює значення вирішує позову. Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд вважає необхідним згідно ч. 2 ст. 166, ст. 180 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 цього ж Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ч. 1 ст. 182 цього ж Кодексу, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 цього ж Кодексу, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 цього ж Кодексу, частка заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір аліментів суд враховує визначені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України обставини та дійшов висновку, що розміром аліментів, який відповідає як фактичним обставинам справи, так і вимогам закону буде 1/4 частка усіх видів заробітку (доходу) відповідача [PERSON] щомісяця з дотриманням вимог ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] судовий збір у розмірі 243,60 грн. за немайнові позовні вимоги і 243,60 грн. до доходу держави за майнові позовні вимоги.

Outcome: partial