Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

15 листопада 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком дитини, яка на даний час навчається в Державному професійно-технічному навчальному закладі «Криворізький навчально-виробничий центр» на денному відділенні і потребує коштів на утримання, в звязку з чим вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, також зазначила, що до повноліття дитини відповідач сплачував аліменти в розмірі 1/6 частини, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини, щомісячно, до закінчення навчання, тобто до 15 лютого 2018 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, пояснила, що вважає розмір аліментів 1/4 частини доходів відповідача буде достатнім для утримання дитини і відповідач може його сплачувати. Також, пояснила, що вона отримує заробітну плату, якої не вистачає на утримання дочки. Крім того, зазначила, що відповідач на теперішній час має заборгованість по аліментах, які не платив протягом двох років на утримання неповнолітньої дитини, та яку вона щомісячно отримує, однак вважає, що відповідач повинен сплачувати як аліменти на дитину в звязку з навчанням, так і виплачувати заборгованість по аліментах. Просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів, але в меншому розмірі, у визначенні якого поклався на розсуд суду, пояснив, що з нього стягується заборгованість по аліментах, які він не сплачував з своєї вини на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки, і розмір щомісячного утримання на погашення заборгованості з його пенсії складає 34 %, розмір пенсії 3700 грн., також він отримує регрес в сумі 1087 грн., крім того він іноді матеріально допомагає своїй матері, яка мешкає з його братом, придбаває їй ліки. Також, зазначив, що він являється інвалідом 3-ї групи за профзахворюванням, хворіє і потребує лікування. Зазначив, що в звязку з наведеними обставинами стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини його доходів поставить його в скрутне матеріальне становище і складатиме загалом більше ніж 50 % його доходів. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пояснила, що навчається на перукаря, отримує стипендію в розмірі 311,00 грн. за вирахуванням коштів на харчування. Нею були придбані інструменти перукаря для навчання на суму 3500 грн., але це не весь обсяг необхідних інструментів. Вона витрачає кошти на дорогу до навчального закладу, на придбання канцелярських товарів. Суд, вислухавши доводи учасників судового процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON]. являється батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 12). [PERSON] навчається в Державному професійно-технічному навчальному закладі «Криворізький навчально-виробничий центр» форма навчання денна, за професією «Перукар (перукар-модельєр)» з 01.09.2016 року по 15.02.2018 року та отримує стипендію в розмірі 311,00 грн. (а.с. 11). Судом встановлено і цей факт сторонами не оспорюється., що на даний час третя особа [PERSON] мешкає окремо від відповідача, що також підтверджується довідкою від 03.11.2016, виданою Головою ОСББ «Цереус-3» (а.с. 10). Також в судовому засіданні встановлено, що з відповідача утримується заборгованість по аліментах за виконавчим листом в розмірі 34 % його пенсії (а.с. 32). Як вбачається з наданих відповідачем копії документів він отримує пенсію в розмірі 3390 грн., являється інвалідом 3-ї групи за профзахворюванням та отримує регресч (а.с. 30-31, 33). Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 статті 200 Сімейного кодексу України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 6 від 15.05.2006 визначено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. При визначенні розміру аліментів судом враховано стан здоров'я та матеріальне становище дитини [PERSON], яка досягла повноліття, навчається та отримує стипендію; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який являється інвалідом 3-ї групи за профзахворюванням; сімейне становище сторін, зокрема позивача, яка заміжня; наявність у відповідача утримань за виконавчим листом на погашення заборгованості по аліментах, інші обставини, що мають істотне значення, зокрема те, що позивач працює, відповідач отримує пенсію та регрес. Дані обставини також враховано при визначенні розміру аліментів. Судом також прийнято до уваги те, що стягнення аліментів не повинно погіршувати становище платника аліментів порівняно зі становищем одержувача аліментів. З урахуванням вимог ст. 183 Сімейного Кодексу України, враховуючи те, що сторони мають постійний дохід, обов'язок обох батьків утримувати дитину, а також інші вищезазначені обставини, що мають істотне значення, суд приходить до переконання про часткове задоволення позову та стягнення на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої дитини до закінчення нею навчання у розмірі 1/6 частини з всіх видів доходів відповідача, що буде відповідати інтересам дитини, іншим особам та можливості платника аліментів сплачувати їх. Що стосується доводів позивача про те, що відповідач окрім заборгованості повинен виплачувати встановлений законом розмір аліментів на одну дитину а саме 1/4 частину, суд відкидає ці доводи, оскільки розмір аліментів встановлюється судом після зясування зазначених вище обставин. Суд також відкидає доводи відповідача відносно того, що ним у добровільному порядку надається матеріальна допомога матері, оскільки стосовно утримання останньої відповідачем не надано належних доказів, лише копію паспорта на імя [PERSON], виписні епікризи щодо її стану здоровя, які не доводять факт знаходження матері на його утриманні. Крім того, відповідач в судовому засіданні сам показав, що мати проживає з його братом, отримує пенсію. Крім того суд не приймає заперечення відповідача щодо необґрунтованості вимоги позивача про стягнення аліментів з дня подачі позовної заяву, оскільки відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання утримання застосовуються норми статей, зокрема 191 цього Кодексу, відповідно до якої аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: partial