Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме - квартирою [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, відповідно до свідоцтва про право власності на об`єкт нерухомого майна від 22.03.2005 року № [NUMBER], позивачу належить на праві власності квартира [ADDRESS] . Відповідно до відомостей будинкової книги, у вказаній квартирі зареєстровані [PERSON] , 1964 року народження та [PERSON] , 1986 року народження. Згідно рішення Ковельського міськрайонного суду від 03.09.2013 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Позивач вказує, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] більше трьох років не проживають у вказаній квартирі, не сплачують комунальні платежі, не отримують кореспонденцію за даною адресою, особистих речей у квартирі не має, квартирою не цікавляться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачам позивач не чинив, вони добровільно визначили інше місце проживання. Враховуючи наведене, позивач просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Судові витрати просив залишити за ним. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12.06.2019 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Крім цього, відповідачам визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. В судовому засіданні позивач [PERSON] . позов підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просив його задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , в силу вимог ст. 128 ЦПК України, були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явились без повідомлення причин, відзиву не подали. Позивач не заперечував проти заочного розгляду даної справи. За вказаних обставин суд, зі згоди позивача, прийшов до висновку про можливість ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, показання свідка, дослідивши матеріали цивільної справи та з`ясувавши обставини справи, прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на об`єкт нерухомого майна від 22.03.2005 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.04.2005 року. Згідно рішення Ковельського міськрайонного суду від 03.09.2013 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 05.03.2003 року відділом РАЦСу по м. Ковелю реєстраційної служби Ковельського МРУЮ Волинської області, актовий запис № 90 - розірвано. Після розірвання шлюбу залишено за відповідачем прізвище « [PERSON] ». В квартирі [ADDRESS] , крім [PERSON] , зареєстровані: колишня дружина - [PERSON] , 1964 року народження, дочка - [PERSON] , 1986 року народження, та онука [PERSON] , що підтверджується копією будинкової книги № [NUMBER] для прописки громадян, які проживають в будинку [ADDRESS] , та відомостями підрозділу УДМС України у Волинській області. Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами ЦК України. Зокрема, ст. 405 ЦК України передбачає, що члени сім`ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Як вбачається з акта про фактичне місце проживання (не проживання) особи за адресою: [ADDRESS] від 18.03.2019 року, складеного головою ЖБК "Волинь" [PERSON] , з участю власника житлового приміщення [PERSON] та громадян [PERSON] , [PERSON] , відповідачі дійсно фактично не проживають за вказаною адресою протягом останніх трьох років. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] підтвердила, що колишня дружина позивача - [PERSON] та його дочка - [PERSON] близько восьми років не проживають у квартирі позивача. Проте дочка позивача - [PERSON] зі своєю дочкою інколи (один раз на місяць) приходить провідати позивача. Зважаючи на встановлені судом обставини, суд визнає доведеним факт постійної відсутності відповідачів у даному житлі без поважних причин понад один рік. При цьому, суд визнає такими, що заслуговують на увагу, доводи позивача про те, що реєстрація місця проживання відповідачів в квартирі перешкоджає йому вільно користуватись власним майном на власний розсуд. Зокрема, така реєстрація місця проживання відповідачів породжує додаткові невиправдані витрати позивача на оплату комунальних послуг. В той же час, в судовому засіданні позивач визнав ту обставину, що в спірній квартирі зареєстрована його онука (вона ж - дочка відповідача [PERSON] ) - [PERSON] , 2006 року народження. Остання проживає зі своєю мамою - відповідачем [PERSON] , однак позивач не бажає ставити питання про визнання своєї онуки такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Таким чином, позивач порушує питання про визнання своєї дочки такою, що втратила право користування житлом, та порушує такого питання щодо своєї онуки. Нормами ч. 3 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Відповідно до вимог п. 26 Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02.03.2016 року, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами, зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). З огляду на зазначені правові норми вимоги, слід прийти до висновку про те, що неповнолітня дитина не може бути зареєстрована окремо від батьків, або одного з них. Таким чином, з метою забезпечення законних прав та інтересів неповнолітньої [PERSON] , визнати її матір - відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування спірним житлом з подальшим зняттям її з реєстрації, в даному випадку не виявляється можливим. Зважаючи на викладене, суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що факт відсутності відповідача [PERSON] в квартирі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , понад встановлені строки повністю доведений, а тому останнюслід визнати такою, що втратили право користування жилим приміщенням за вказаною адресою. В той же час вимога позивача про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням, до задоволення не підлягає з наведених вище мотивів. Судові витрати суд залишає за позивачем відповідно до його прохання в позовній заяві.

Outcome: partial