Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з зустрічним позовом до [PERSON], Роменської міськради, реєстраційної служби Роменського МРУЮ, управління Держкомземагенства у Роменському р. Сумської обл., і просить: зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні нею, [PERSON], належною їй на праві власності земельною ділянкою для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул. Гоголя № 18 в м. Ромни Сумської області шляхом перенесення воріт, встановлених по вул. Гоголя, 16 в м.Ромни Сумської обл., за межі належної їй на праві власності земельної ділянки за вказаною адресою; стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати у понесених розмірах. В обґрунтування позову вказала, що питання користування земельними ділянками по вул. Гоголя №№16-18 в м.Ромни неодноразово вирішувалося рішенням Роменського міськвиконкому № 516 від 20.08.1973 р. "Про зміну конфігурації земельних ділянок по вул. Гоголя №№16-18", № 193 від 10.02.1978 року "Про розгляд заяви [PERSON]Т.", № 492 від 09.06.1978 р. "Про розгляд представлення прокурора області", № 531 від 23.08.1978 р. "Про розгляд заяви гр. [PERSON]В.". Остаточно питання упорядкування землекористування між домоволодіннями №№ 16-18 по вул. Гоголя в м.Ромни було вирішене рішенням виконавчого комітету Роменської міськради народних депутатів від 06.01.1979 року № 1 "Про розгляд заяви гр. [PERSON], який проживає [INFO]" яким за домоволодінням № 16 зареєстрована земельна ділянка площею 362 кв.м., а за домоволодінням № 18 площею 225 кв.м. До ухвалення вказаного рішення за домоволодінням № 18 була закріплена земельна ділянка площею 323 кв.м., довжина земельної ділянки по червоній лінії становила 14,55 м, а згідно зазначеного рішення зменшилась до 11,8 м, тобто на 2,75 м. На відрізку земельної ділянки, яка відійшла до домоволодіння № 16 за рішенням виконкому Роменської міськради, від 06.01.1979 року № 1, стояли її ворота, через які здійснювався в'їзд до належного їй будинку № 18, проте після перерозподілу земельної ділянки ворота опинилися частково на земельній ділянці, яка відійшла до домоволодіння № 16, а частково залишилася на земельній ділянці, закріпленій за домоволодінням № 18. Вказаними воротами вона користувалася для проїзду до будинку з метою вивезення побутових відходів до весни 2013 року. Близько трьох років тому [PERSON] змінила навісні стулки воріт на нові, проте стовпи воріт залишилися тими, які встановлювались нею. Конфігурація та розміри земельних ділянок згідно рішення виконкому Роменської міськради від 06.01.1979 року № 1 були зафіксовані в генпланах, виготовлених Роменським МБТІ. Право її користування спірною земельною ділянкою, її межі, мають визначатися відповідно рішення виконкому Роменської міськради № 1 від 06.01.1979 року. Інструкція про порядок складення, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, яка затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 4 травня 1999 року, передбачає, що техдокументація зі складання держакту на право власності на земельну ділянку не містить вимог погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками землі і землекористувачами. Тобто, саме погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на уникнення необов'язкових технічних помилок. З огляду на вказане, самі по собі посилання [PERSON] що з нею не погоджувалися межі земельної ділянки, яка передана у її власність, не є підставою для скасування оскаржуваних рішень міськради. [PERSON], бажаючи приватизувати земельну ділянку, що була в її користуванні, зверталася до неї для погодження меж земельних ділянок, проте вона в такому погодженні відмовила, оскільки в тому акті межа земельної ділянки проходила по стовпчику воріт, в той час, як межа, згідно рішення № 1 від 06.01.1979 р., відступила на 60 см від стовпчика воріт в напрямку домоволодіння № 16. Оскільки вона відмовилася погоджувати межі земельної ділянки, яку [PERSON] бажала приватизувати, остання звернулася за вирішенням спору до комісії з розгляду земельних спорів виконкому Роменської міськради. Рішенням вказаної комісії від 27 лютого 2013 року № 20 , на якій вони були присутні, було рекомендовано [PERSON] внести зміни до матеріалів землевпорядної документації, встановивши межі між домоволодіннями відповідно до рішення виконкому Роменської міськради № 1 від 6 січня 1979 року, та встановити сервітут - 1 м для обслуговування прибудови до коридору будинку, належної їй. З огляду на таке встановлення меж, вона звернулася до [PERSON] за погодженням меж її земельної ділянки, відповідно рішення виконкому Роменської міськради № 1 від 6 січня 1979 року та рішення вказаної комісії, проте [PERSON] відмовилася підписувати такий акт. В зв'язку з вказаним, межі її земельної ділянки визначені відповідно вказаних рішень, а тому передача земельної ділянки в її власність здійснена з дотриманням встановленого порядку. Ворота до двору [PERSON] дійсно заходять на належну їй земельну ділянку на відстань близько 60 см, оскільки їх було встановлено ще до ухвалення рішення виконкому Роменської міськради від 6 січня 1979 року,, яким були закріплені нові розміри земельних ділянок та їх конфігурація. До даного часу [PERSON] не перенесла ворота , внаслідок чого вони частково знаходяться на її землі. З огляду на передбачені чинним законодавством способи захисту законного права та інтересу, вважає що [PERSON], як власника воріт, які частково знаходяться на належній їй земельній ділянці, слід зобов'язати провести відповідне перенесення воріт, за межі її земельної ділянки. Первинний позов ухвалою суду від 5 листопада 2014 року залишено без розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, причини неявки не повідомила, представник позивача надав заяву в якій просив розглядати цивільну справу без його присутності і задоволити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, причини неявки не повідомила, про відкладення розгляду справи не клопотала. В письмових запереченнях просить відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що позивач [PERSON] в позовній заяві визнала належність саме їй стовпа воріт. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] надала письмові заперечення, в яких просила в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування такої позиції вказала, що після того, як були внесені зміни до правовстановлюючих документів домоволодінь № 16-18 по вул. Гоголя, та земельну ділянку було розділено з однієї на дві, та присвоєно різні адреси, батьком [PERSON] було встановлено паркан між домоволодіннями та встановлено ворота для вїзду до її двору. Нехтуючи правилами добросусідства [PERSON]В, самовільно встановила металевий паркан захопивши частину земельної сіянки [PERSON], близько 0,50-0,60 см, що унеможливлює їй повною мірою користуватися земельною ділянкою, а саме вона не має можливості використовувати за призначенням гараж, так як ворота, в звязку із встановленням паркану відчинити неможливо. З цього приводу вона зверталася до міжвідомчої комісії Роменського міськвиконкому і там було вирішено рекомендувати звернутися до Держінспекції сільського господарства. Крім цього, рішенням виконкому Роменської міськради від 6 січня 1979 року за домоволодінням № 18 було закріплено земельну ділянку площею 225 кв.м., а відповідачу передано власність земельну ділянку площею 0,0272 га, що більше ніж було закріплено. Також, при наданні відповідачу земельної ділянки необхідно було погодити межі з [PERSON], чого зроблено не було. Також представник відповідача [PERSON] [PERSON] надала заяву про застосування строку давності, в якій вказала, що [PERSON] знала про порушення її права тривалий час, але з позовом до суду не зверталася. Третя особа Роменська міська рада Сумської обл. явку представника в судове засідання не забезпечила. Представник надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника. Крім цього Роменська міська рада надала відзив, в якому вказано, що при вирішенні спору міськрада покладається на розсуд суду. Третя особа - реєстраційна служба Роменського МРУЮ, в судове засідання явку представника не забезпечила, про відкладення розгляду справи не клопотала. Третя особа управління Держкомземагенства у Роменському р. Сумської обл. явку представника в судове засідання не забезпечило, надало інформацію, в якій просить справу розглянути без участі представника Управління. В інформації також вказано, що управління у вирішенні даного питання покладається на розсуд суду. За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що [PERSON] належить житловий будинок № 16 по вул. Гоголя в м.Ромни, що підтверджено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно. В рішенні виконкому Роменської міськради від 6 січня 1979 року вказано - зареєструвати за домоволодінням № 16 по вул. Гоголя земельну ділянку площею 362 кв.м., а домоволодінням № 18 по вул. Гоголя земельну ділянку площею 225 кв.м. 25 грудня 2012 року рішенням Роменської міськради [PERSON]В надано дозвіл на виготовлення техдокументації із землеустрою щодо складання документів на право на земельні ділянки по вул. Гоголя 18, а 25 вересня 2013 року рішенням міськради затверджено техдокументацію [PERSON] по вул. Гоголя 18 на земельну ділянку площею 0,0272 га. 7 листопада 2013 року за [PERSON] зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку. Зазначені обставини підтверджені належними та допустимими доказами. З інформації ТОВ «Геопроект» від 5 травня 2015 року вбачається, що ТОВ «Геопроект», на замовлення [PERSON], проведено геодезичні роботи по визначенню фактичного розміщення паркану. Сторона від вул. Гоголя землекористування [PERSON] розпочинається від кута гаража і проходе до землекористування [PERSON] довжиною 11,82 м, що співпадає з планом БТІ. Ця сторона заходе на 48 см за існуючий стовп воріт, яким користується [PERSON] З висновку судової земельно-технічної експертизи № 660, який складено 19 листопада 2015 року, вбачається, що за результатами топо-геодезичного (кадастрового) знімання та зіставлення даних правовстановлюючих документів виявлене розташування стовпа воріт, що належить [PERSON], на земельній ділянці, що належить [PERSON] Згідно квитанції № 58, від 27 серпня 2014 року, [PERSON] сплатила адвокату [PERSON] 3500 грн. за надання правової допомоги в підготуванні зустрічної позовної заяви та надання правової допомоги в судових засіданнях у справі. З калькуляції компенсації витрат на правову допомогу вбачається, що вартість компенсації за складання позовної заяви становить 1948,8 грн., а вартість компенсації за участь адвоката у в судових засіданнях за 1 годину становить 487,2 грн. Вказане свідчить, що між сторонами склалися спірні земельні правовідносини щодо користування земельною ділянкою. Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його власності. За таких обставин, дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Такий висновок суду склався з тих підстав, що позивач належними і допустимими доказами довела ту обставину, один із стовпів воріт, які належать [PERSON], розташований на земельній ділянці [PERSON], в звязку з чим порушене її право, яке підлягає захисту. При цьому суд не бере до уваги заперечення відповідача щодо належності стовпа [PERSON], оскільки ворота, які кріпляться на цьому стовпі, належать [PERSON] Строк позовної давності в даному випадку не може бути застосований, оскільки про порушення права достовірно позивач могла дізнатися лише після виготовлення технічної документації із землеустрою тобто в 2013 році. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] представляв інтереси позивача [PERSON] в судових засіданнях протягом більш ніж 4 годин, позивачем і представником доведено факт надання правової допомоги та оплату таких послуг, а саме квитанціями про прийняття коштів та калькуляцією. Враховуючи положення чинного законодавства, зміст та обґрунтування зустрічної позовної заяви, ступінь складності справи, час протягом якого приймав участь представник, відшкодуванню на користь позивача підлягають 4200 грн.(оплата за підготовку зустрічного позову + оплата участі представника в судових засіданнях) як компенсація витрат на правову допомогу. З огляду на те, що спір виник з вини відповідача, з нього на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору .

Outcome: approved