Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач), через свого представника, звернулася до суду із вищевказаним позовом проти [PERSON] (далі - відповідач) з вимогою стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення даного позову до закінчення позивачем навчання, тобто до [INFO]. Позивач обґрунтовує свою вимогу наступними обставинами. Як зазначено у позові, позивач, [INFO] , є дочкою відповідача. На момент подачі позову, позивач навчається в інституті, на першому курсі, денної форми навчання, період якого становить з 01.09.2019 по [INFO]. Відповідач є фізично здоровим, працездатним та має можливість платити аліменти. Маючи право на отримання від відповідача аліменти до закінчення позивачем навчання, зазначені обставини послугували підставою для звернення її до суду з даним позовом. Позивач на підтвердження вказаних обставин наводить наступні документи: копію свідоцтва про народження позивача; довідки з місця її навчання; свідоцтва про розірвання шлюбу батьків; копії довідок про доходи. Ухвалою суду від 23.09.2020 призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву. Сторони у справі не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і безпосередньо оцінивши зібрані у справі докази, встановив наступне. Згідно свідоцтва про народження позивача, у графі батько значиться відповідач (а.с.5). Відповідно до інформації, що зазначена у довідці Вінницького торговельно-економічного інституту КНТЕУ позивач, навчається в інституті, на першому курсі, денної форми навчання, період якого становить з 01.09.2019 по [INFO] (а.с. 7). Разом з тим, 26.03.2007 між відповідачем та [PERSON] (матір`ю позивача) було розірвано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 6). Згідно довідки, виданої Липовецькою районною філією Вінницького обласного центру зайнятості відповідач на даний час не перебуває на обліку в центрах зайнятості України як безробітна (а.с. 9). Позивач, будучи дочкою відповідача, продовжує навчатися та потребує матеріальної допомоги, якої відповідач не надає, що стало підставою для звернення до суду. Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на час її навчання, виходить з наступних мотивів та норм права. Як визначено у ст.ст. 198-199 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними 23-ох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У зазначеній нормі законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними 23-ох років та із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Вимогами ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Приписами п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 визначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом, аналізуючи зібрані у справі докази, встановлено, що позивач, [INFO] , не досягнула віку 23-ох років, продовжує навчання на денній формі і доказів отримання нею доходу суду не подано. Крім того, відповідач не подав суду заперечення проти того, що він є працевлаштованим та не висловився з приводу негативного свого стану здоров`я. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Суд, визначаючи розмір аліментів на повнолітню дитину, які слід стягувати із відповідача, враховуючи встановлені вище обставини, а також обставини, зазначені у ст. 182 СК України, вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу позивачу у частці від його заробітку доходу у розмірі у розмірі 1/4 частини від його заробітку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення даного позову до закінчення позивачем навчання, тобто до [INFO] Крім того, згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Разом з тим, суд не вбачає підстав для визначення мінімального розміру аліментів у розмірі не менше прожиткового мінімуму, адже СК України такого розміру при визначені розміру аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина не встановлено, а мінімальний розмір аліментів на підставі ст. 182 СК України має враховуватись судом при визначенні розміру аліментів на дитину (до 18 років). Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 29.03.2018 (справа № 642/36/16-ц, провадження № 61-6238св18). Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Питання судових витрат, суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, а тому присуджує із відповідача в дохід держави судовий збір від сплати якого позивач була звільнена при пред`явленні позову. Враховуючи викладене та

Outcome: partial