Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

03 червня 2019 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] в якому просив розірвати шлюб, укладений між [PERSON] і [PERSON] , зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї від 10 листопада 2012 року, про що зроблено відповідний актовий запис№ 3005 від 10.11.2012р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] ; усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною з визначенням порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітньої дитиною [PERSON] , [INFO] , (Свідоцтво про народження серія [NUMBER] ) відповідно до графіку: [PERSON] , щомісячно, проводить час із малолітнім сином [PERSON] , без присутності матері [PERSON] в 1-й та 4-й тиждень місяця з понеділка по неділю, з ночівлею за місцем проживання позивача: [ADDRESS] , позивач особисто забирає сина за місцем його знаходження у понеділок о 08:00 і забирає сина до себе та повертає сина [PERSON] у неділю, того ж тижня о 20:00 годині; [PERSON] і [PERSON] , проводять час без присутності матері [PERSON] , місця перебування і місця знаходження в ці дні батька з сином вільні, на власний розсуд батька; православні та офіційні святкові дні за домовленістю сторін [PERSON] і [PERSON] , але час проведений із дитиною батьком (позивач) в святкові дні має бути рівнозначним із часом проведеним малолітньої дитиною із матір`ю (відповідач); [PERSON] і [PERSON] зобов`язанні надавати згоду один одному у безперешкодному вивезенню дитини під час канікул, відпустки, а саме при настанні днів відпочинку встановлених Міністерством освіти України, на відпочинок за кордон за їх попередньою згодою та на визначений термін, із зазначенням країнивідпочинку, відповідно до норм чинного законодавства України. Батьки дитини мають право в рівних частинах проводити вихідні, канікули або відпуску за їх бажанням та можливістю. Свій позов обґрунтовує тим, що 10 листопада 2012 року між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї від 10 листопада 2012 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 3005 від 10.11.2012 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . В шлюбі народилась спільна дитина - син [PERSON] , [INFO] . Останнім часом сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність порозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Позивач та відповідач зрозуміли, що вони зовсім різні люди, і не тільки за характерами, але й за інтересами та поглядами на життя, практично не розуміють один одного, та з квітня 2019 року не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. З квітня 2019 р. відповідач разом із їх спільною малолітньою дитиною проживає у будинку її батьків, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку із такими обставинами шлюбні відносини між подружжям погіршились. Усі намагання порозумітись з боку позивача стосовно подальшого спільного життя подружжя, а також проживання дитини були марними. Позивач переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Позивач зазначає, що за ввесь період проживання дитини у будинку батьків відповідача, він постійно спілкується із своїм сином та належно виконує свої обов`язки як батько, також постійно приймає участь у фінансовому утриманні сина. Одночасно позивач у позові зазначає, що відповідач маніпулює спільною малолітньою дитиною щодо участі позивача у вихованні та спілкування з дитиною, між сторонами не досягнуто згоди щодо участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною, що є підставою його звернення з даним позовом до суду. Враховуючи те, що з квітня 2019 року відповідач разом із їх спільною із позивачем дитиною проживає в будинку її батьків, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (поряд з Позивачем), позивач бажає визначити порядок участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною в порядку визначеному у позовних вимогах. Позивач вважає, що даний графік виховання та спілкування з дитиною є справедливим по відношенню до обох батьків та сприятливим для гармонійного розвитку дитини та її належному вихованню, без завдання емоційного та психологічного стресу дитині через розлучення батьків та їх окремого проживання. 02 липня 2019 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання. (а.с. 42) 17 жовтня 2019 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. 19 вересня 2019 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якому позивач повністю заперечує запропонований відповідачем графік побачень участі батька дитини [PERSON] у спілкуванні та вихованні сина [PERSON] , оскільки вважає його необґрунтованим та таким що порушує принцип рівності батьків у вихованні їх спільної дитини. (а.с.68-72) В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, пояснення надала аналогічні змісту позовних вимог, просила позов задовольнити в повному обсязі, суду пояснила, що позивач звернувся із даним позовом до суду щоб унеможливити у майбутньому маніпулювання зі сторони відповідача щодо виконання позивачем своїх батьківських прав та обов`язків. Відповідач та її представник частково визнали позов, відповідач визнала позовні вимоги в частині розірвання шлюбу, в частині усунення перешкод у спілкуванні батька з дитиною із визначеним позивачем графіком просила відмовити повністю, оскільки вважає, позов в цій частині не обґрунтованим. Відповідач пояснила, що їй взагалі не зрозуміло, чому позивач звернувся до суду із вказаним позовом, оскільки вона ніколи та жодним чином не чинила будь-яких перешкод позивачу [PERSON] у спілкуванні із сином, навпаки зазначила, що з червня 2019 року вони самостійно за взаємною згодою та бажанням дитини визначають дні,часи спілкування дитини з батьком. Вона жодним чином та ні в який спосіб не перешкоджала у спілкуванні батька з дитиною, про що також позивач не надав жодного доказу на підтвердження наведених обставин. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, представника відповідача, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Відповідно ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно ч.1, 2, 3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно ч.1, 2 ст.ст. 80, 81 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи . Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 10 листопада 2012 року між [PERSON] і [PERSON] , зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї від 10 листопада 2012 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 3005, та підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . (а.с.20) У подружжя [INFO] народилась дитина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві. (а.с. 19) 17 жовтня 2019 року на адресу суду надійшов висновок органу опіки та піклування Броварської міської районної державної адміністрації від 16 жовтня 2019 року за № 1547/01-12 про участь у вихованні та спілкуванні батька з дитиною в якому орган опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації вважає за доцільне визначити [PERSON] наступний графік спілкування з малолітнім [PERSON] , [INFO] : І тиждень щомісяця з понеділка 08:00 год. до неділя 19:00 год. з ночівлею за місцем проживання батька; III тиждень щомісяця з п`ятниці 19:00 год. до неділі 19:00 год. з ночівлею за місцем проживання батька; половину канікулярних днів за попередньою домовленістю з матір`ю дитини. Відповідно статті 157 СК України встановлено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до статті 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. При цьому відповідно статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час розгляду справи не встановлені обставини, які б також підтверджувались належними доказами, про те, що відповідач чинить перешкоди у спілкуванні батька [PERSON] із сином [PERSON] , як і не надано доказів того, що відповідач ухиляється від рекомендованого органом опіки та піклування способу участі батька у вихованні дитини, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом під час розгляду справи встановлено, що сторони остаточно припинили сімейні відносини з квітня 2019 року, не ведуть спільного господарства, між ними виникло непорозуміння та напружені відносини. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу, в даному разі збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та суперечить їх інтересам та підлягає розірванню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial