Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Приватного нотаріуса Камянець - Подільського міського нотаріального округу , [PERSON], треті особи - Управління державної реєстрації Кам'янець Подільської міської ради , Приватний нотаріус Кам'янець Подільського міського нотаріального округу , [PERSON] про визнання недійсним договору міни від 11 жовтня 2013 року посвідченого приватним нотаріусом Кам'янець Подільського міського нотаріального округу , [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2806, скасування рішення Приватного нотаріуса Камянець - Подільського міського нотаріального округу , [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень , індексний номер : 31574100 від 26 вересня 2016 року, витребування володіння [PERSON] на користь [PERSON] квартиру № 18 в будинку по вул.. Шевченка, 15 міста Кам'янця Подільського. [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до [PERSON] , [PERSON], третя особа - [PERSON] про визнання недійсним договору про розірвання договору дарування від 20 вересня 2016 року , посвідченого Приватним нотаріусом Кам'янець Подільського міського нотаріального округу , [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1432 . В судовому засіданні [PERSON] та його представник - [PERSON] первісний позов підтримали, зустрічний позов не визнали, і пояснили, що при укладанні договору міни від 11 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] була домовленість , що [PERSON] передає у власність онуки - [PERSON] квартиру № 18 в будинку по вул.. Шевченка, 15 міста Кам'янця Подільського загальною площею 54,7 кв.м., а [PERSON] передає у власність [PERSON] квартиру № 9 в будинку по вул.. Огієвнка, 82 міста Кам'янця Подільського. Даний договір був укладений на вкрай невигідних умовах для [PERSON], який хворів і потребував стороннього догляду. Крім того при укладанні даного договору була домовленість про те, що [PERSON] буде здійснювати догляд за [PERSON], який після укладання договору міни залишиться проживати в квартирі № 18 в будинку по вул.. Шевченка, 15 міста Кам'янця Подільського. Однак [PERSON] своїх зобовязань по догляду за [PERSON] не виконувала, що свідчить про обман з її сторони. [PERSON] після укладання договору міни залишився проживати в квартирі № 18 в будинку по вул.. Шевченка, 15 міста Кам'янця Подільського. Зустрічний позов [PERSON] не підлягає задоволенню через його безпідставність. Представник [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні первісний позов не визнав і пояснив, що [PERSON] на час укладання договору міни не був в безпорадному стані і на момент укладання договору міни не існувало ніякого збігу тяжких обставин, [PERSON] мав хвороби відповідно до його віку. [PERSON], як військовий пенсіонер отримував не малу пенсію і був матеріально забезпеченим. На момент укладання договору міни не було домовленості, що [PERSON] буде здійснювати догляд за [PERSON] Зустрічний позов підтримав і пояснив, що в звязку з тим, що квартира № 9 в будинку по вул.. Огієвнка, 82 міста Кам'янця Подільського внаслідок укладання договору про розірвання договору дарування від 20 вересня 2016 року , посвідченого Приватним нотаріусом Кам'янець Подільського міського нотаріального округу , [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1432 була відчужена без її згоди, [PERSON] дружина [PERSON], буде мати можливість звертатися до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування вартості даної квартири. В судовому засіданні відповідач за зустрічним позовом [PERSON] син [PERSON], вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, зустрічний позов не визнав і пояснив, що на сімейній раді була досягнута домовленість , що [PERSON] буде здійснювати догляд за [PERSON], який до того моменту переніс два інсульти. Внаслідок тієї домовленості було укладено договір міни , за умовами якого [PERSON] з [PERSON] обмінялись їхніми квартирами. Однак [PERSON] догляд за [PERSON] не здійснювала і такий догляд в подальшому здійснювали [PERSON] та його дружина [PERSON] , які проживають в Кам'янець Подільському районі. Однак [PERSON] , який раніше переніс дві операції по заміні колінних суглобів, було важко здійснювати догляд за батьком і тому він сам запропонував батькові розірвати договір дарування квартири і щоб [PERSON] уклав договір довічного утримання з сторонньою жінкою, яка б здійснювала за ним догляд. [PERSON] та [PERSON] більше десяти років проживають однією сімєю без реєстрації шлюбу і мають спільну дитину. Тому [PERSON] подарувала квартиру № 18 в будинку по вул.. Шевченка, 15 міста Кам'янця Подільського [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак в звязку з тим, що він з [PERSON] проживають однією сімєю, відповідно до ч. 5 , 3 ст. 76 ЦПК України він вважається належним чином повідомленим про день слухання справи. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона не має ніяких претензій до чоловіка - [PERSON] з приводу розірвання договору дарування квартири і на дану квартиру вона не претендує. Приватний нотаріус Камянець - Подільського міського нотаріального округу , [PERSON] в судове засідання не зявилась. Подала заяву про слухання справи у її відсутності. Позов [PERSON] не визнала і просить в задоволенні його позову відмовити. Представник третьої особи - Управління державної реєстрації Кам'янець Подільської міської ради в судове засідання не зявився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Третя особа - Приватний нотаріус Кам'янець Подільського міського нотаріального округу, [PERSON], в судовому засіданні первісний позов не визнав і пояснив, що укладання договору міни то був жест доброї волі [PERSON] обмінятись з онукою квартирами. Зустрічний позов не підлягає задоволенню за безпідставністю та необґрунтованістю. Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи в повному обємі, суд вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що згідно договору міни від 11 жовтня 2013 року , посвідченого приватним нотаріусом Кам'янець Подільського міського нотаріального округу , [PERSON] [PERSON] І.Є. передав у власність [PERSON] квартиру № 18 в будинку по вул.. Шевченка, 15 міста Кам'янця Подільського загальною площею 79,1 кв.м., в тому числі житловою площею 54,7 кв.м., а [PERSON] передала у власність [PERSON] квартиру № 9 в будинку по вул.. Огієнка, 82 міста Кам'янця - Подільського загальною площею 39,6 кв.м. , в тому числі житловою площею -25,5 кв.м. Згідно п. 5 даного договору обмін здійснено без доплати. Однак після укладання договору міни [PERSON] продовжує проживати в квартирі № 18 в будинку по вул.. Шевченка, 15 міста Кам'янця Подільського, оплачувати послуги з утримання даної квартири і [PERSON] після укладання договору міни не переїхала проживати в дану квартиру. В судовому засіданні [PERSON] і його представник пояснили, що при укладанні договору міни була досягнута домовленість, що [PERSON] буде здійснювати за ним догляд. Квартира № 18 в будинку по вул.. Шевченка, 15 міста Кам'янця Подільського перейде у володіння [PERSON] тільки після смерті [PERSON] В судовому засіданні відповідач за зустрічним позовом [PERSON] пояснив, що на сімейній раді була досягнута домовленість , що [PERSON] буде здійснювати догляд за [PERSON], який до того моменту переніс два інсульти. Внаслідок тієї домовленості було укладено договір міни , за умовами якого [PERSON] з [PERSON] обмінялись їхніми квартирами. Однак [PERSON] догляд за [PERSON] не здійснювала і такий догляд в подальшому здійснювали [PERSON] та його дружина [PERSON] , які проживають в Кам'янець Подільському районі. Доказом наявної домовленості про те, що [PERSON] мала здійснювати догляд за [PERSON] і що квартира № 18 в будинку по вул.. Шевченка, 15 міста Кам'янця Подільського мала перейти в її володіння після його смерті свідчить також та обставина, що [PERSON] після укладання договору міни продовжував проживати в даній квартирі , сплачувати за неї комунальні послуги і користуватися пільгами по оплаті комунальних послуг. Правочин може бути визнаний вчиненим під впливом обману у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману щодо фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману, на відміну від помилки, є умисел: особа знає про наявність чи відсутність певних обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї. Обман також має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Правочин, здійснений під впливом обману, на підставі ст. 230 ЦК України може бути визнаний судом недійсним. Вбачається, що саме позивач як сторона, яка діяла під впливом обману, повинен довести наявність умислу з боку відповідача, істотність значення обставин, щодо яких її введено в оману, і сам факт обману. Якщо все інше, крім умислу, доведено, вважається, що мала місце помилка. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] не було доведено умислу [PERSON] на його обман , оспорюваний договір міни підлягає визнанню недійсним відповідно до ч.3 ст.. 203 ЦК України. При частковому задоволенні позову суд враховує, що позивачем не було надано суду перебування його в безпорадному стані і укладання в звязку з цим договору міни на вкрай невигідних умовах. При визнанні договору міни недійсним судом не застосовується двохстороння реституція, оскільки [PERSON] залишився проживати в квартирі № 18 в будинку по вул.. Шевченка, 15 міста Кам'янця Подільського , а реституція по відношенню до [PERSON], який є добросовісним набувачем цієї квартири , не застосовується. Крім того визнання договору міни недійсним є підставою для скасування реєстрації права власності за [PERSON] на квартиру № 9 в будинку по вул.. Огієнка , 82 міста Кам'янця - Подільського і реєстрації права власності на дану квартиру за [PERSON] При визнанні договору міни недійсним суд не бере до уваги пояснення приватного нотаріуса [PERSON] про добру волю [PERSON] на розпорядження його квартирою, оскільки в договорі міни відсутній пункт, який би передбачав, що [PERSON] залишиться проживати в квартирі, яку він відчужував. 20 вересня 2016 року між [PERSON] та його сином - [PERSON] було укладено договір про розірвання договору дарування квартири № 9 в будинку по вул.. Огієнка, 82 міста Кам'янця Подільського , посвідчений приватним нотаріусом Кам'янець Подільського міського нотаріального округу , [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1432. В судовому засіданні представник [PERSON] - [PERSON] пояснив, що в звязку з тим, що квартира № 9 в будинку по вул.. Огієнка, 82 міста Кам'янця Подільського була внаслідок укладання договору про розірвання договору дарування від 20 вересня 2016 року , посвідченого Приватним нотаріусом Кам'янець Подільського міського нотаріального округу , [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1432 відчужена без її згоди, [PERSON] дружина [PERSON], буде мати можливість звертатися до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування вартості даної квартири. Відповідно до ст.. 203 ЦПК України договір може бути визнаний недійним при недійсності волі та волевиявлення. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою\~ третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У пункті 5 , абз. 1, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вказано, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. У пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» Верховний Суд України розяснив, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. При відмові в задоволенні позову в частині позовних вимог про визнання спірного договору дарування недійсним суд не бере до уваги посилання позивача на порушення приватним нотаріусом вимог чинного законодавства при посвідченні договору , оскільки ці підстави не вказані в ст.. 203 ЦК України і не впливають на дійсність правочину. Відповідно до ст.. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. З урахуванням викладеного кожна особа має конституційне право на судовий засіб захисту, зокрема право на пред'явлення позову в процесуальному розумінні. Відсутність же права на позов у матеріально-правовому розумінні, зокрема в зв'язку з тим, що позивач не є стороною договору й безпосередньо його права цією угодою не зачіпаються, є підставою для ухвалення судом рішення про відмову в задоволенні позову за безпідставністю. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] не була стороною договору від 20 вересня 2016 року про розірвання договору дарування, судом не було встановлено порушень її прав і законних інтересів при укладанні оспорюваного договору дарування , то в задоволенні зустрічного позову [PERSON] про визнання недійсним договору про розірвання договору дарування квартири , посвідченого Приватним нотаріусом Кам'янець Подільського міського нотаріального округу , [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1432 слід відмовити. Пленум Верховного Суду України у п. 10 Постанови № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» розяснив, що реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У звязку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути предявлена тільки стороні недійсного правочину. Норма частини першої статті 216 ЦК не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК. Відповідно до частини пятої статті 12 ЦК добросовісність набувача презюмується. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна. Рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень). Згідно договору дарування квартири від 02 вересня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Камянець - Подільського міського нотаріального округу , [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 787 [PERSON] подарувала [PERSON], з яким проживає однією сімєю без реєстрації шлюбу [ADDRESS] в будинку по вул.Шевченка, 15 міста Кам'янця Подільського. Відповідно до ч. 3 ст. 388 ЦК України якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Враховуючи, що договір міни визнано недійсним, то квартира № 18 в будинку по вул.Шевченка, 15 міста Кам'янця Подільського підлягає витребуванню в [PERSON] на користь [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст.. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому\~підпунктом "а"\~пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. З інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27 жовтня 2016 року за № 71578284 вбачається, що приватним нотаріусом [PERSON] було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень , індексний номер : 31574100 від 26 вересня 2016 року, яким зареєстровано право власності на квартиру № 18 в будинку по вул.. Шевченка, 15 міста Кам'янця Подільського за [PERSON] Враховуючи розяснення Пленум Верховного Суду України у п. 10 Постанови № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» , відповідно до ч. 2 ст.. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» , витребування квартири № 18 в будинку по вул.. Шевченка, 15 міста Кам'янця Подільського від добросовісного набувача [PERSON] , а також те, що без скасування рішення приватного нотаріуса [PERSON]. , яка діяла як державний реєстратор , неможлива реєстрація права власності на дану квартиру за [PERSON] , рішення приватного нотаріуса Камянець - Подільського міського нотаріального округу , [PERSON], про державну реєстрацію прав та їх обтяжень , індексний номер : 31574100 від 26 вересня 2016 року підлягає скасуванню. Враховуючи, що [PERSON] є інвалідом І ї групи , а [PERSON] є інвалідом ІІ ї групи, то витрати по сплаті судового збору з позовних вимог [PERSON] про визнання договору міни недійсним в сумі 551 гривня 20 коп. та витрати по сплаті судового збору з позовних вимог [PERSON] про визнання договору міни недійсним в сумі 551 гривня 20 коп. слід віднести на рахунок держави. В звязку з витребуванням квартири з володіння [PERSON] , з нього на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 гривня 20 коп. Відповідно до ч.3\~ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial