Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

У жовтні 2020 року ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» звернулося в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення у розмірі 18 191,96 грн. з урахуванням інфляційної складової боргу та 3% річних. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач являється власником квартири за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. 23.07.2014 у газеті "Хрещатик" № 103 позивачем розміщено повідомлення із пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси. 01.04.2019 між позивачем та відповідачем укладено договір № 440557/23 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, відповідно до якого виконавець зобов"язується своєчасно надавати відповідної якості послуги, а споживач - своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, що передбачені договором. Відповідач своєчасно з жовтня 2014 не вносить плату за отримані послуги з централізованого опалення у зв"язку з чим заборгованість станови на 01.07.2020 становить 13 108,79 грн., які позивач простить стягнути з відповідача, а також іфляційну складова боргу - 3 656,67 грн. та 3% річних у розмірі 1 426,50 грн. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 30.10.2020 року відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 09.03.2021 представник позивача подав до суду заяву про застосування строку позовної давності. Представник позивача у судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою реєстрації проживання, про причини неявки суду не повідов, відзив на позовну заяву до суду не подав, таким чином суд ухвалив розглядати справу у відсутність сторін на підставі наявних у справід доказів з постановленням заочного рішення. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , являється власником вказаної квартири та є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (а. с. 16 - 17, 52). Як убачається з матеріалів справи, виконавцями послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води по будинку [ADDRESS] є Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ». 23.07.2014 у газеті "Хрещатик" № 103 позивачем розміщено повідомлення із пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси. 01.04.2019 між позивачем та відповідачем укладено договір № 440557/23 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, відповідно до якого виконавець зобов"язується своєчасно надавати відповідної якості послуги, а споживач - своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, що передбачені договором (а. с. 12 - 15). Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання таких послуг, регулюються як нормами ЦК України, так і Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг. Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у редакції Закону № 1875-VІ від 24.06.2004 р. передбачалось право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідав визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у редакції Закону № 2189-VІІІ від 09.11.2017 р., споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 р. № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. Як з`ясовано судом та підтверджується наявними у справі доказами, відповідач свої зобов`язання за договором про надання послуг належним чином не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з жовтня 2014 року у розмірі 13 108,79 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. ст. 525, 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, ураховуючи порушення відповідачем виконання зобов`язань по сплаті житлово-комунальних послуг, а саме: послуг з централізованого опалення, суд визнає правомірною вимогу позивача щодо стягнення з відповідача на користь позивача втрат від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку у розмірі - 3 656,67,40 грн., а також 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі - 1 426,50 грн. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У спростування вищенаведеного будь яких доказів відповідачем суду не надано. Посилання відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності суд не приймає до уваги з насптупних підстав. Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. Разом з тим, відповідно до ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Зі змісту розрахунку заборгованості за надані послуги з централізованого опалення вбачається, що заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 01 жовтня 2014 року по серпень 2020 року становить 13 108,79 грн., що виходить за межі позовної давності, однак відповідачем у листопаді 2014 року було здійснено оплату на 115,64 грн., у серпні 2017 - оплату на 1 000,00 грн., у жовтні 2019 - оплату на суму 3 000,00 грн. та інші платежі, що свідчить про визнання відповідачем свого боргу, а отже перебіг позовної давності переривася у зв"язку із здійсненням відповідачем платежів. За викладених обставин суд вважає, що позов знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.

Outcome: approved