Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Херсонський державний університет звернуся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату навчання, зазначивши в позовній заяві, що 20.08.2010 року на підставі наказу № 203-с від 14.08.2010 року між сторонами було укладено договір № 142111 про навчання. Відповідно до умов договору, позивач зобов'язався за рахунок коштів відповідача здійснити навчання останньої на денній формі за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» за напрямом підготовки «Журналістика та інформація. Журналістика», надати відповідачу освітню послугу на рівні державних стандартів освіти, видати відповідачу документ про освіту державного зразка при умові успішного виконання відповідачем навчального плану. Відповідач у свою чергу зобов'язаний своєчасно, щомісяця до першого числа навчального місяця вносити плату за навчання у розмірі, встановлену договором. Проте відповідач належним чином свої зобов'язання не виконала, з жовтня по листопад 2012 року оплата за навчання не здійснювалась, у зв'язку із чим утворився борг, який складає 827,83 грн.. Відповідно до умов договору, у випадку несвоєчасного внесення плати за надання освітніх послуг відповідач повинен сплатити позивачу пеню у розмірі 0,3 % від несплаченої суми за кожен день простроченого виконання зобов'язання. Тому просять стягнути суму заборгованості по оплаті за навчання, пеню в розмірі 76,36 грн. та витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн.. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не проти прийняття заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та копії квитанцій про сплату навчання від 23.08.2012 року, 14.09.2012 року та 09.10.2012 року. Перевіривши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що на підставі наказу від 14.08.2010 року № 203-с з 20.08.2010 року між Херсонським державним університетом та [PERSON] було укладено договір № 142111 про навчання. Відповідно до розділу 2 вказаного договору, Херсонський державний університет зобов'язався за рахунок коштів відповідача здійснити навчання останньої на денній формі за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» за напрямом підготовки «Журналістика та інформація. Журналістика», надати відповідачу освітню послугу на рівні державних стандартів освіти, видати відповідачу документ про освіту державного зразка при умові успішного виконання відповідачем навчального плану. Відповідно до розділу 4, [PERSON] зобов'язана своєчасно, щомісяця не пізніше ніж до першого числа навчального місяця вносити плату за навчання, встановлену договором. Відповідно до п. 5.2 договору, у випадку несвоєчасного внесення плати за надання освітніх послуг відповідач повинен сплатити позивачу пеню у розмірі 0,3 % від несплаченої суми за кожен день простроченого виконання зобов'язання. Оскільки відповідач належним чином свої зобов'язання не виконала, з жовтня по листопад 2012 року оплата за навчання не здійснювалась, у зв'язку із чим утворився борг, який складає 827,83 грн., просять стягнути заявлену суму боргу, пеню в розмірі 76,36 грн. та витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн.. Ці обставини підтверджені договором про навчання № 142111 від 20.08.2010 року, довідкою-розрахунком № 329 від 28.11.2013 року, довідкою № 68/47 від 20.03.2013 року та іншими письмовими доказами. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до положення ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Враховуючи те, що позивач умови договору виконав в повному обсязі, відповідач прострочила виконання зобов'язання по оплаті навчання, надані на огляд суду копії квитанцій не спростовують доказів, наданих позивачем та підтверджують оплату за навчання за минулі періоди, тому вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved