Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

Фізична особа - підприємець [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення в сумі 217 000 грн. В позовній заяві пояснив, що Компаніївський районний суд Кіровоградської області 11.07.2017 року виніс ухвалу по справі № 391/397/17, якою кримінальне провадження № 12016120180000287 від 11.10.2016 року по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст. 356 КК України закрив в зв`язку з відмовою потерпілого [PERSON] від обвинувачення. По тексту ухвали вбачається, що згідно з договором оренди землі від 04.12.2009 року (державна реєстрація 22.03.2010 року) [PERSON] передав у строкове, платне користування ФОП [PERSON] земельну ділянку, площею 6,36 га, розташовану на території Нечаївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, строком на 10 років. ФОП [PERSON] на отриманій в користування земельній ділянці за договором оренди землі проведено господарські роботи по посіву сільськогосподарської культури - соняшника та в подальшому ним здійснювалися роботи по обробітку засіяної культури соняшника з метою доведення даної культури до стадії дозрівання та збору врожаю соняшника. В період з 23.09. по 27.09.2016 року [PERSON] самовільно, без законних на те повноважень за допомогою найманої техніки та працівників здійснив збирання врожаю насіння соняшника з земельної ділянки, яка на підставі договору оренди землі перебувала в користуванні ФОП [PERSON] чим завдав ФОП [PERSON] метеріальних збитків в сумі 217 000 грн. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та надали пояснення згідно позову. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву від 30.10.2020 року про перенесення розгляду справи на іншу дату, в зв`язку з станом здоров`я. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. В зв`язку з тим, що відповідач доказів про стан здоров`я та відзив на позов не надав, суд відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. В зв`язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вислухавши позивача його представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Відповідно до ухвали Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 11.07.2017 року кримінальне провадження відносно [PERSON] , [INFO] , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, закрито у зв`язку із відмовою потерпілого [PERSON] від обвинувачення у кримінальному провадженні.(а.с. 3-4) Згідно договору оренди землі від 04 грудня 2009 року (державна реєстрація у Компаніївському відділі ДП «Кіровоградська регіональна філія Центра державного земельного кадастру при Держкомземі України 22 березня 2010 року), [PERSON] (орендодавець) передано у строкове, платне користування [PERSON] (орендар) земельну ділянку, площею 6,36 га, розташовану на території Нечаївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області (земельна ділянка № [NUMBER] строком до 04 грудня 2019 року. (а.с. 5-7). 19 травня 2016 року [PERSON] на отриманій в користування за договором оренди землі проведено господарські роботи по посіву сільськогосподарської культури - соняшника, та в подальшому ним здійснювалися роботи по обробітку засіяної культури соняшника з метою доведення даної культури до стадії дозрівання та збору врожаю насіння соняшника. В період з 23 вересня по 27 вересня 2016 року [PERSON] самовільно, всупереч установленому законом порядку, усвідомлюючи протиправність своїх дій та достовірно знаючи, що врожай на полі № [NUMBER] , на території Нечаївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, належить фізичній особі підприємцю [PERSON] , який використовує вказану земельну ділянку на законних підставах, діючи умисно, з особистих корисливих мотивів, самовільно, всупереч установленого законом порядку, без законних на те повноважень за допомогою найманої техніки та працівників, здійснив збирання врожаю насіння соняшника з вищевказаної земельної ділянки. Згідно акту з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 01.11.2016 року № 1, пояснювальної записки, аркушу погодження № 465 встановлено, що розмір збитків, завданих орендарю землі становить 217 000 грн. (а.с.18-24). В той же час, право власності в даному випадку на врожай орендаря належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею першою Першого протоколу до Конвенції. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинно мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до статті 13 цього міжнародно-правового акта повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі. На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені у статті 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» від 31 березня 1989 року №3 (зі змінами, внесеними постановами від 25 грудня 1992 року №13 та 3 грудня 1997 року №12), у разі закриття кримінальної справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства. В силу з ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6, судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 4 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Закриття кримінального провадження можливе лише за наявності хоча б однією з підстав, вичерпний перелік яких міститься в законі. Ці підстави можна поділити на дві групи: реабілітуючі і нереабілітуючі. Нереабілітуючі підстави означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак через певні обставини кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Така особа не вправі вимагати відшкодування матеріальної чи моральної шкоди, яка була їй завдана в процесі розслідування. Нереабілітуючими підставами закриття кримінального провадження є такі підстави: 1)набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою; 2)помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого; 3)існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню; 4)потерпілий, а у випадку передбачених КПК України, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення; 5)стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу. Важливими умовами для закриття провадження за цими підставами є: а) підтвердження матеріалами кримінального провадження події кримінального правопорушення; б) наявність у діянні складу кримінального правопорушення; в) причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення. Отже, відмова потерпілого [PERSON] від обвинувачення, не звільняє [PERSON] від відшкодування матеріальних збитків, завданих злочином. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача шкоду, завдану позивачу внаслідок вчиненого злочину в розмірі 217 000 гривень (двісті сімнадцять тисяч). Згідно ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 2170 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved