Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

01 квітня 2020 року позивачі звернулися до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до КП «Житлове господарство Самарського району» ДМР про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. З урахуванням уточнених позовних вимог позивачі посилаються на те, що вони є власниками квартири [ADDRESS] . В зазначеній квартирі вони проживають вдвох. Їх квартиру, яка знаходиться на другому поверсі двох поверхневого житлового будинку, 11.04.2018 було затоплено внаслідок того, що працівниками КП «ЖГ Самарського району» ДМР не була перекрита запірна арматура по ЦО для проведення гідравлічних випробувань ПД ТЕС. Їм завдано майнову шкоду: зал - гіпсокартонова конструкція пофарбована, на пофарбуванні сліди залиття, замкнуло проводку по стелі в гіпсокартоновій конструкції; спальня - стіна з вініловими шпалерами мокра, на пофарбованій стіні сліди залиття; коридор - на стіні в куті, на фігурній штукатурці вологі сліди від залиття 1,7 м на 0,2 м. Внаслідок залиття, квартира потребує термінового ремонту. Ринкова вартість матеріального збитку складає 37812,00 грн. За виготовлення звіту з оцінки майна, сплачено 1200,00 грн. У залитті квартири винен утримувач будинку КП «Житлове господарство «Самарського району» ДМР. Відповідач відмовився відшкодовувати в добровільному порядку спричинену шкоду завдану залиттям квартири. Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків сталося затоплення квартири та заподіяння матеріальних збитків. Неправомірними відповідача було завдано моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з проводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. В квартирі тільки було зроблено ремонт, після затоплення в квартирі стало неможливо проживати, на стінах утворився грибок, з`явився різкий запах цвілі. Вони зазнали страждань, які були викликають свавільним нехтуванням їх прав, що змісило нервувати, створило певний дискомфорт, порушило звичайний режим їх життя та життя їх сім`ї. Емоційно-нервове збудження та пригнічений стан дуже сильно вплинули на них. Тривалий час вони не могли вночі спокійно спати. Почуття тривого не давали їм заснути. Все це спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого вони почали до всього нервово ставитися. Розмір душевних страждань вони оцінюють у 20000 грн. Просять стягнути з КП «Житлове господарство Самарського району» ДМР на користь позивачі матеріальну шкоду у розмірі 37812,00 грн., моральну шкоду у розмірі 20000 грн., витрати по підготовці справи до розгляду у розмірі 1200 грн. та судовий збір у розмірі 840,80 грн. 02 квітня 2020 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків (а.с.53-54). 08 липня 2020 року позивачами подано заяву про усунення недоліків та уточнену позовну заяву з додатком (а.с.61-68) 08 липня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с.69-70). 23 вересня 2020 року ухвалою суду підготовче провадження по справі закрито та призначено судове засідання до розгляду справи по суті (а.с.81). Від представника позивача [PERSON] - [PERSON] надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного вирішення справи. Від позивача [PERSON] надійшла заява з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольни. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі. Від відповідача відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило, у зв`язку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.280 ЦПК України та розглянути справу заочно. Приймаючи до уваги позицію представника позивача [PERSON] та позивача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачам [PERSON] (змінила прізвище, ім`я та по-батькові з [PERSON] ) та [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 31.07.2000 (а.с.12, 18). Актом комісії Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради від 16 квітня 2018 року встановлено, що 11 квітня 2018 року відбулося залиття квартири [ADDRESS] . Причиною залиття зазначено: прорив трубопроводу системи ЦО на тех. поверсі при проведенні гідравлічних випробувань ПД ТЕС 11.04.2018 року (а.с.19). Згідно наданого позивачем звіту про оцінку матеріального збитку від пошкодження оздоблення приміщення житлової квартири, вчиненого внаслідок залиття за адресою: [ADDRESS] , ймовірна вартість матеріального збитку за результатами оцінки складає 31812,00 гривень, без ПДВ (а.с.20-46). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , суду пояснила, що вона була свідком даної ситуації, 11.04.2018 проводилися іспити гідравлічної системи, Житлове господарство повинен був закрити засови, щоб не прорвало трубу, але цього зроблено не було в результаті цього постраждали 2-3 поверхи, повністю затопило квартири і її квартиру також. Про те, що квартиру затопило дізналася випадково, вдома була її донька та чоловік. Вони мають ключі від квартири позивача, вона просила їх іноді дивитися за домашніми тваринами. Почувши шум, вони пішли подивитись в квартиру, що трапилося і коли побачили, що вода була скрізь. Позивачі нещодавно зробили ремонт в квартирі, у них постраждало все майно, техніка, вони не встигали виносити речі, вичерпували воду, не знали куди і що класти, натиск води був дуже сильний, вода була всюди. Згідно п.п.1, 3 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; на відшкодування збитків, завданих його майну, шкоди, заподіяної його життю або здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг та незаконного проникнення в належне йому житло (інший об`єкт нерухомого майна). Відповідно до ч.1 ст.1 зазначеного Закону, управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Відповідно до ч.3 ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг. Згідно із пунктом 2.8.7 Правил утримання жилих будинків та при будинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76, після закінчення опалювального сезону обладнання котельних, теплових мереж і теплових пунктів, усіх систем опалення має бути випробувано гідравлічним тиском відповідно до встановлених вимог. Виявлені під час випробування дефекти повинні бути усунуті, після чого проведені повторні випробування. Випробування теплових мереж проводяться відповідно до встановлених вимог. Як було встановлено в судовому засіданні та підтверджується актом комісії Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради від 16 квітня 2018 року, затоплення квартири відбулося внаслідок прориву трубопроводу системи ЦО на технічному поверсі при проведенні гідравлічних випробувань ПД ТЄС 11 квітня 2018 року, а тому обов`язок з технічного обслуговування та ремонту трубопроводу системи ЦО покладається на управителя цього будинку, тобто на відповідача Комунальне підприємство «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради. Суд знаходить встановленим той факт, що затоплення квартири позивача та заподіяння матеріальних збитків сталося саме внаслідок прориву трубопроводу системи ЦО на технічному поверсі при проведенні гідравлічних випробувань через неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків передбачених Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За змістом ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1192 ЦК України, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, що заподіяла шкоду майну, зокрема відшкодувати заподіяні збитки у розмірі вартості виконання робіт, необхідних для відновлення речі. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.2 постанови № 6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", розглядаючи спори про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Аналізуючи приведені вище норми права та встановлені в судовому засіданні фактичні обставини справи на підставі наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку про необхідність стягнення матеріальної шкоди з відповідача Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради, завданої внаслідок залиття квартири позивача, у розмірі 37812,00 гривень. Вирішуючи спір в частині відшкодування моральної шкоди суд виходить із наступного. У відповідності до ст.23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних чи душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч.1 ст.1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Позивач вимоги в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 20000 гривень мотивує тим, що внаслідок залиття квартири вони нервували, було порушено звичайний режим їх життя та життя їх сім`ї, тривалий час вони не могли вночі спокійно спати, мали почуття тривоги, які не давали їм засинати, що спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого, вони почали до всього нервово відноситися, також вони вимушені проживати в квартирі з різких запахом цвілі. Моральна шкода враховує всі страждання, які їм довелося перенести та доводиться переносити, зокрема порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров`я. Однак на думку суду зазначена сума є завищеною та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, глибині та періоду страждань, не ґрунтується на засадах розумності та справедливості, а тому розмір її відшкодування слід зменшити до 10000,00 гривень. Визначаючи саме такий розмір компенсації позивачу моральної шкоди, суд виходив з характеру та обсягу душевних страждань, яких позивач зазнав та враховує, що мова йде про розумне і справедливе відшкодування (компенсацію) моральної шкоди, якої б вистачило для морального задоволення, а не про покарання останнього за його неправомірні дії, що не відповідало б принципам цивільного законодавства, визначеним статтею 3 ЦК України. Крім того, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради на користь позивача підлягає стягнення сплачений судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. При цьому, згідно з положеннями ч.ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Так, судом встановлено, що позивачем, окрім витрат зі сплати судового збору, також були понесені витрати, пов`язані з підготовкою справи до розгляду, а саме витрати за виготовлення звіту про оцінку майна в сумі 1200,00 грн., що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера №1805-2 від 21.05.2018 (а.с.47). Зазначені судові витрати у розмірі 1200,00 грн., також підлягають стягненню з Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial