Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, за якою просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) до досягнення найстаршою дитиною повноліття, від дня пред`явлення позову, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 800 грн. Свої вимоги мотивує тим, що діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач дітьми не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, добровільно не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Домовленість щодо їх утримання між сторонами відсутня. Позивач зазначає, що самотужки вона не має можливості належним чином матеріально забезпечити дітей, та оскільки батько є здоровим, працездатним, може працювати та надавати матеріальну допомогу на їх утримання. Позивач в судове засідання не з`явилася, згідно змісту поданої до суду заяви, просила справу розглянути за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги повністю підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судові засідання не з`явився, згідно змісту поданої до суду заяви, просить справу розглянути за її відсутності, зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі мають спільних дітей та згідно копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] є батьками: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відповідно. \~\~\~Відповідно до змісту Довідки про склад сім`ї №300 від 7 липня 2020 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з дітьми - донькою [PERSON] , [INFO] та сином [PERSON] , [INFO] . Відповідач матеріально забезпечений, належних та допустимих доказів неможливості сплачувати аліменти суду не надав. Факт подання позову свідчить про недосягнення домовленості між батьками про утримання дітей. Відповідно до статті 180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст.\~181\~СК України за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до змісту ч. 1 ст.\~182\~СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. \~\~\~\~ Пункт 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~передбачає, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3\~ст.181 СК України\~аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку ( доходу) її матері, батька (\~ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачується щомісячно. \~\~\~ Таким чином, аналізуючи наведені докази та даючи їм оцінку, враховуючи те що на даний час домовленості про утримання дітей в добровільному порядку між сторонами не досягнуто, приймаючи до уваги те, що діти потребують певних витрат, які позивач самостійно забезпечити не в змозі, а саме витрат на належний рівень їх проживання, нормальний розвиток та навчання, також враховуючи те, що відповідач фізично здоровий, має змогу працювати та отримувати доходи, протилежного відповідачем суду доведено не було, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів необхідно задовольнити частково, та визначити розмір аліментів по 1/3 частині усіх видів від заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 8 липня 2020 року до досягнення повноліття. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає\~негайне виконання\~рішень у\~справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1-4 ст.137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. \~\~\~\~\~\~ Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: \~\~\~\~\~\~ 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); \~\~\~\~\~\~ 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); \~\~\~\~\~\~ 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; \~\~\~\~\~\~ 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення, за рахунок іншої сторони. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. \~\~\~\~\~\~ Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 р. у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018р. у справі № 814/698/16. \~\~\~\~\~\~ В обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача окрім Договору про оплату за надання правових послуг від 7 липня 2020 року жодних документів на підтвердження обґрунтованості гонорару чи інших витрат, документів на підтвердження їх дійсної сплати, в т.ч. акту прийому-передачі фактично наданих послуг до матеріалів позовної заяви долучено не було. Суд, враховуючи вищевикладене та положення ст.137 ЦПК України, розподіляючи витрати, вважає, що надані позивачем докази на підтвердження понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат, а тому приходить до висновку щодо відмови у задоволенні вимог щодо їх відшкодування. \~ \~ Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати мають бути стягнуті з відповідача. \~\~\~\~ На підставі викладеного та

Outcome: partial