Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

У червні [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку(доход), але не менше 50 % прожитого мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття, мотивуючи тим, що з відповідачем вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 2006 року до 2015 року. Відповідач являється батьком дітей, що підтверджується свідоцтвами про народження , однак матеріальної допомоги на дітей не надає. Зі слів відповідача він офіційно працевлаштований, працює зварювальником в будівельній компанії, інших аліментних зобов'язань немає. Позивач являється інвалідом третьої групи за загальним захворюванням зору. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про уточнення позовних вимог, в яких просила стягувати з відповідача аліменти по 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та просила розглянути справи у її відсутності, уточненні позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, уточненні позовні вимоги визнав, згоден сплачувати аліменти по 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно до ст.121 Сімейного кодексу України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Суд вважає, що розмір аліментів на дитину не повинен суперечити розміру визначеному законодавством (за ч.2 ст.182 СК України не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку). При цьому суд враховує також і визнання відповідачем позову в повному обсязі. Згідно до ч.3 ст.181 СК України, в редакції від 08 липня 2017 року, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами шлюб не укладався. З копії свідоцтв про народження дітей виданим Виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (а.с.4-5) видно, що сторони мають доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб не порушує, суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей - доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], по 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину і до досягнення дітьми повноліття, тобто до [INFO] та [INFO] відповідно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом, тобто з 08 червня 2018 року. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Суд роз'яснює про право на державну грошову компенсацію в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів та 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved