Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

16 січня 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Під час слухання справи в суді, як третю особу, було залучено Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС». В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача різницю між страховим відшкодуванням та розміром матеріального збитку в розмірі 8 240,45 грн., витрати понесені на проведення експертної оцінки в розмірі 800,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 2 000,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.10.2014 року приблизно о 11 год. 45 хв. на вул.В.Піка - вул.Щербакова в м.Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Тойота» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем «Шевроле», державний номер [NUMBER] під керуванням позивача. Позивач зазначає, що винуватим в даній пригоді та пошкоджені автомобіля є відповідач, що підтверджується постановою суду. Так як цивільна відповідальність відповідача була застрахована, страхова компанія виплатила страхове відшкодування в розмірі 15 525,60 грн. Але позивач зазначає, що зазначеної суми для відновлення автомобіля не достатньо. Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Шевроле», державний номер [NUMBER] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить 23 766,05 грн. А тому на підставі ст.1194 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача 8 240,45 грн. (23 766,05 грн. - 15 525,60 грн.). Позивач за складання звіту сплатив 800,00 грн.. які мають бути відшкодовані відповідачем. Крім того, позивач зазначає, що йому спричинена моральна шкода, яка полягає в тому, що в результаті пошкодження автомобіля позивач відчув сильний емоційний стрес, в нього почав різко підвищуватись артеріальний тиск, наслідками якого стала втрата сну на тривалий час, постійні головні болі, підвищена нервозність та був порушений нормальний уклад життя. Тому позивач оцінив моральну шкоду в розмірі 2 000,00 грн. В судовому засіданні представник позивача та позивач заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Також представник позивача в судовому засіданні зазначив, що підставою для відшкодування моральної шкоди, є норми ЦК України, а не Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідач в судовому засіданні заявлені вимоги визнав частково, а саме в частині відшкодування моральної шкоди. В частині відшкодування різниці матеріального збитку заперечив, так як страховою компанією було здійснено страхове відшкодування. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, направив до суду клопотання про слухання справи у відсутність їх представника. Також представник третьої особи до суду направив пояснення в яких зазначив, що 22.10.2014 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Шевроле», державний номер [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] та автомобіля «Тойота», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], який за постановою суду визнаний винуватим в порушенні ПДР України. Цивільна відповідальність [PERSON], як власника автомобіля «Тойота», державний номер [NUMBER] була застрахована згідно полісу [NUMBER] від 30.04.2014 року. На виконання вимог діючого законодавства страховою компанією було визначено вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Шевроле», державний номер [NUMBER], який з врахуванням зносу автомобіля становить 15 525,60 грн. З даною сумою [PERSON] погодився та просив перерахувати готівкою через систему «Приват-мані». Як зазначає представник, 29.12.2014 року [PERSON] була перерахована сума 15 525,60 грн. Після сплати страхового відшкодування позивач не надав доказів, щодо проведення відновлювального ремонту автомобіля платником ПДВ і оплату проведеного ремонту, тому підстави для доплати 20% ПДВ немає. Також представник зазначає, що відсутні підстави для стягнення матеріального збитку за звітом від 15.12.2014 року, так як актом огляду від 29.10.2014 року автомобіль «Шевроле», державний номер [NUMBER] має пошкодження деталей задньої частини, які не пов'язані з даною ДТП. Відсутні також підстави для стягнення 800,00 грн. за проведення оцінки, так як з боку страхової компанії порушень ст.34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не було, та за замовленням страховика було складено Висновок, згідно якого було здійснено страхову виплату. Позивач замовив власне дослідження, витрати на яке не підлягають відшкодуванню. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вислухавши представника позивача, позивача, відповідача, врахувавши пояснення третьої особи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 29.10.2014 року по справі №761/31662/14-п [PERSON] визнаний винним в тому, що 22.10.2014 року о 11 год. 45 хв., він, керуючи автомобілем марки «Тойота», державний номер [NUMBER] по вул.В.Піка - вул.Щербакова в м.Києві порушив п.13.1 ПДР України, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції до автомобіля марки «Шевроле», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] в результаті чого відбулося зіткнення, що спричинило пошкодження транспортних засобів, в діях [PERSON] є склад правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Як вбачається із копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль «Шевроле», державний номер [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що цивільна відповідальність власника автомобіля «Тойота», державний номер [NUMBER] на момент ДТП застрахована ПрАТ «Страхова група «ТАС» згідно з Полісом [NUMBER], полісом встановлена франшиза в розмірі 0 грн. Як вбачається з копії страхової справи, 22.10.2014 року [PERSON] повідомив страхову компанію про настання страхового випадку. 29.10.2014 року автомобіль «Шевроле», державний номер [NUMBER] було оглянуто представником страхової компанії. На замовлення ПрАТ СГ «ТАС» 07.11.2014 року Центром незалежних експертиз було складено висновок автотоварознавчого дослідження спеціаліста №1124/14-11, за яким вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «Шевроле», державний номер [NUMBER] складає 18 630,72 грн. 03.12.2014 року [PERSON] звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування і в заяві зазначив, що розмір шкоди становить 15 836,00 грн., він згоден із сумою і нулевою франшизою. Також [PERSON] зазначив у заяві, що страхове відшкодування має бути виплачене через систему «Приват-мані». На підставі страхового акту №26653Г/110114 від 18.12.2014 року було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 15 525,60 грн., без ПДВ. В судовому засіданні представник позивача та позивач підтвердили, що зазначена сума страхового відшкодування дійсно була отримана. В судовому засіданні представник позивача та позивач пояснили, що коштів, які виплачені страховою компанією не достатньо для повного відновлення автомобіля. Звітом про визначення вартості матеріального збитку, який 15.12.2014 року складений ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт» визначено, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ «Шевроле» державний номер [NUMBER] станом на 15.12.2014 року складає 23 766,05 грн. За складання Звіту [PERSON], згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №29 від 15.12.2014 року, сплатив 800,00 грн. Згідно зі статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (стаття 1187 ЦК України). Стаття 1192 ЦК України визначає, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 988 ч.1 ЦК України передбачено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч.2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно п.3 ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ч.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Статтею 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 28 зазначеного Закону визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (стаття 29 Закону). Стаття 12.2Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Крім того, стаття 1194 ЦК України визначає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). В судовому засіданні відповідач пояснив, що автомобіль позивача на даний час відремонтовано. Відповідач же пояснив, що автомобіль частково відновлено. Але суду не було надано будь-яких документів на підтвердження об'єму виконаних робіт по відновленню автомобіля. В тому числі і що ремонтні роботи проведені платником ПДВ. Отже, як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] визнаний винним в спричиненні шкоди позивачу, його цивільна відповідальність була застрахована на момент пригоди, страхова компанія виплатила страхове відшкодування, позивач не надав суду доказів на підтвердження того, що виплаченої суми недостатньо для повного відшкодування шкоди, з врахуванням того, що автомобіль відновлено; сума страхового відшкодування зменшується на суму франшизи, але так як полісом франшиза не встановлена, тому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача суми 8 240,45 грн. Крім того, так як страховою компанією на виконання вимог ст.34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було замовлено автотоварознавче дослідження пошкодженого автомобіля, позивач погодився з розміром матеріального збитку, в судовому засіданні не було встановлено, що страхового відшкодування, яке виплачене страховою компанією не достатньо для відновлення пошкодженого автомобіля, оскільки автомобіль на даний час відновлений, тому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача 800,00 грн. за проведене дослідження. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Крім цього, згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31.03.1995 року - пунктом 5 передбачено, що обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Враховуючи зазначені моральні страждання та те, що відповідач не заперечував сплатити моральну шкоду, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди та стягнення з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 1 000,00 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial