Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позов до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, в обґрунтування якого вказала, що 19.06.2014 року близько 14 год. її колишній чоловік [PERSON] в приміщенні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, що в м.Хмельницькому по вул.Героїв Майдану, 54 виражався на її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. Ці дії вчинялись відповідачем у присутності значної кількості людей, супроводжувались зухвалою поведінкою, висловлюваннями, що принижували її честь і гідність, як жінки, матері його дітей, як людини. Своїми протиправними діями відповідач спричинив її фізичні та моральні страждання, за що повинен бути притягнений до цивільно-правової відповідальності, а саме відшкодувати її моральну шкоду. Також у своїй позовній заяві позивач вказала, що такі насильницькі дії відповідача щодо неї мали систематичний характер ще за час проживання однією сімєю. З квітня 2013 року сімя знаходилась під соціальним супроводом Центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді і з того часу її надавалась психологічна та психотерапевтична допомога, як постраждалій від психологічного та фізичного насилля у сімї. На наступний день після отримання психологічної травми 20.06.2014 року вона звернулась до психолога вказаного Центру, яким було засвідчено ознаки психологічного насилля, якого вона зазнала, констатовано її психологічно пригнічений, емоційно виснажений стан, страх фізичного насилля. У звязку із погіршенням стану здоровя, повязаного із вказаною психотравмуючою ситуацією, 20.06.2014 року вона звернулась за медичною допомогою і її було констатовано невротичні розлади вегето-судинна дистонія, антено-невротичний синдром, синкопальний стан (втрата свідомості) і вона була змушена понад тиждень отримувати амбулаторне лікування. Також у звязку із погіршенням стану здоровя, заподіяного вчиненням відповідачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та його насильницькою поведінкою у колишній сімї, її була завдана моральна шкода, яка полягала у фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих звязків та інших негативних явищах. Розмір немайнових втрат внаслідок протиправних дій [PERSON], які проявились у вчиненні умисних хуліганських дій, вона оцінює в 10000грн., які просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні позивач та її представник подали заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої позивач просила стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 29232грн. та судові витрати в сумі 5446грн.75коп.. Позовні вимоги підтримали з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали та заперечили щодо його задоволення, оскільки він є безпідставний та необґрунтований. Відповідач суду пояснив, що 19.06.2014 року в приміщенні Хмельницького міськрайонного суду він не ображав позивачку, проте постанову винесену Хмельницьким міськрайонним судом, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності по даному факту, він не оскаржував. Позивачкою також не доведено, що погіршення її стану здоровя повязано з будь-якими діями з його сторони. \~\~\~\~\~\~ Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню враховуючи наступне. Судом встановлено, 19.06.2014 року близько 14год. [PERSON], перебуваючи в приміщенні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, що по вул. Героїв Майдану, 54 в м.Хмельницькому, виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичної розправою колишній дружині [PERSON], чим порушив громадський порядок і спокій громадян та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.173 КУпАП. Вказані обставини підтверджуються постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.07.2014 року, якою [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 50 годин громадських робіт. \~\~\~\~\~\~ Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ст.61 ЦПК). Згідно листа директора Центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді № 530/01-05 від 19.09.2014 року 12.03.2013 року до центру звернулась [PERSON], яка повідомила, що на протязі тривалого часу страждає від психологічного та фізичного насилля чоловіка. Під час бесіди спостерігались ознаки насилля: страх, емоційне виснаження, занижена самооцінка. Згідно заяви з 18 квітня 2013 року сімя знаходилась під соціальним супроводом. Свідок [PERSON], також суду показала, що працює психологом і 19.06.2014 року після 17год. до неї зателефонувала [PERSON], яка сказала, що їй потрібна психологічна допомога. 20.06.2014 року вона звернувшись до неї розповіла, що пережила трагедію, приниження, що її були погрози. В [PERSON] вона спостерігала почуття незахищеності, підвищену стревоженність і плаксивість, а тому вбачає зв'язок між подією і наслідками. Свідок [PERSON] суду показав, що 19.06.2014 року йому подзвонила його мати [PERSON] і повідомила, що після суду [PERSON] ображав її та погрожував. Зі слів бабусі йому відомо, що мама втрачала свідомість і на другий день була знервована. Свідок [PERSON] суду показала, що між [PERSON] та [PERSON] після розірвання шлюбу склались неприязні відносини. Як вбачається з медичної картки амбулаторного хворого [PERSON] вперше звернулась до невролога зі скаргами на головний біль, головокружіння, нервозність, плаксивість, поганий сон - 1.10.2013 року і їй було встановлено діагноз ВСД по змішаному типу, вегето-невростичний синдром. 20.06.2014 року [PERSON] також звернулась на прийом до лікаря-невролога Державного закладу «Вузлова лікарня станції Гречани Південно-Західної залізниці» зі скаргами на головний біль, головокружіння, тремор кінчиків пальців, зі слів хворої після сильного психоемоційного навантаження відмічалась втрата свідомості на 2-3 хвилини ( зі слів родичів). Також відмічала швидку втому, подразливість, плаксивість, безсоння. Лікарем-неврологом було встановлено діагноз: вегето-судинна дистонія по змішаному типу із вестибуло-акатичним та вираженим антено-невротичним синдромом, синкопальний стан неясного ґенезу. На амбулаторному лікуванні перебувала з 20.06.2014 року по 26.06.2014 року. Вказане також підтверджується листом Державного закладу «Вузлова лікарня станції Гречани Південно-Західної залізниці» №549 від 21.11.2014 року. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ст. 23 ЦК України\~моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна\~сторона\~зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення\~рішення\~у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачкою на підтвердження своїх позовних вимог, а саме заподіяння їй моральної шкоди внаслідок вчинення відповідачем насильства в сімї відносно неї\~в період їх спільного проживання, надано суду також\~\~копію вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.11.2013 року, згідно якого [PERSON] було засуджено за ч.1ст.125 КК України, який набув чинності 10.12.2013 року. Проте, вказаний вирок суд не приймає до уваги на підтвердження позовних вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, оскільки згідно даного вироку було задоволено позов [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на її користь 8000грн. в рахунок відшкодування завданої останнім моральної шкоди. А отже, за вказані у вироку дії, а саме заподіяння [PERSON] легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки 31.03.2013 року, [PERSON] вже було притягнуто судом до кримінальної та цивільно-правової відповідальності. Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-психологічної експертизи №487/15-21 від 16.06.2015 року ситуація, що досліджується за справою є психотравмуючою для особи [PERSON]. Зміни у фізіологічному (соматичному) та психологічному станах [PERSON], як особистості, виникли внаслідок таких обставин: образа, приниження, маніпулювання, погрози, навязування своєї волі, перешкоди самостійному волевиявленню з боку чоловіка [PERSON] Орієнтовний розмір компенсації завданих [PERSON] моральних страждань становить 27 мінімальних заробітних плат. Проте, суд не приймає до уваги вказаний висновок, як належний та допустимий доказ, оскільки з його змісту вбачається, що експертом при наданні вказаного висновку було враховано результати проведеного із [PERSON] структурованого психологічного інтервю, під час якого остання повідомила про обставини сімейного життя, застосування чоловіком до неї сили під час спільного проживання, якщо вона з ним не погоджувалась, часті звернення за психологічною допомогою. Проте, в судовому засіданні позивачкою не було обґрунтовано повідомленні нею експерту обставини з посиланням на відповідні докази, із зазначенням дати цих подій та їх тривалості. Окрім наведеного, у висновку експерта відсутні будь-які посилання на дані медичної картки амбулаторного хворого [PERSON], хоча згідно із записів у вказаній амбулаторній картці вбачається, що [PERSON] зверталась до невролога 01.10.2013 року, 20.06.2014 року та 22.08.2014 року зі скаргами на головний біль, головокружіння, подразливість, тремор верхніх кінцівок, безсоння, плаксивість. Згідно запису від 22.08.2014р. [PERSON] хворіє близько 2-х років, стан зі слів хворої різко погіршився після перенесеного психоемоційного навантаження і лікарем встановлено діагноз: вегето-судинна дистонія по змішаному типу, виражений астено-невротичний синдром. Однак, експертом необґрунтовано, з посиланням на відповідні медичні документи, чи враховувались ним звернення позивачки до лікарів, в тому числі у 2013 році та встановлення їй ще у 2013 році діагнозу ВСД по змішаному типу, вегето-невростичний синдром, і відповідно розмежування наслідків подій, що мали місце 31.03.2013 року та 19.06.2014 року. Також, у вказаному висновку експерта відсутні відомості щодо того, чи був врахований експертом при наданні висновків наявний в матеріалах справи вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.11.2013 року, яким з [PERSON] вже було стягнуто на користь [PERSON] 8000грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, а саме заподіяння [PERSON] легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки 31.03.2013 року. Будь-яких інших належних та допустимих доказів, окрім вищевказаних, на підтвердження обставин викладених у позовній заяві, а саме щодо вчинення відповідачем насильницьких дій щодо неї та вчинення психологічного насильства в сімї, позивачкою суду не надано. \~\~\~\~\~\~ Доводи відповідача щодо того, що він не вчиняв будь-яких дій, які б могли спричинити моральну шкоду [PERSON] 19.06.2014 року, суд до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються постановою Хмельницького міськрайонного суду від 29.07.2014 року та матеріалами справи про адміністративне правопорушення №686/14289/14-п. Вирішуючи\~\~питання стосовно розміру відшкодування моральної шкоди суд бере до уваги\~\~\~Постанову Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" де вказано, що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправні діяння її заподіювача; наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При цьому суд з'ясовує факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрати немайнового характеру. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню 2000 гривень, як відшкодування моральної шкоди заподіяної позивачці внаслідок вчинення відповідачем 19.06.2014 року правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, що є достатнім розміром відшкодування, при цьому суд враховує характер та обсяг страждань, їх тривалість, тяжкість. В задоволенні решти позовних вимог, слід відмовити за їх недоведеністю. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи обєм задоволених позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, з 5446,75грн. судових витрат по справі та 243,60грн. судового збору, які просила стягнути на її користь позивач, стягненню підлягають судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 389,23грн. (29232грн./100%=292,32грн.; 2000грн./292,32грн.=6,84%;5446,95грн/100%х6,84%=372,57грн.;243,60грн./100%х6,84% = 16,66грн.; 372,57грн.+ 16,66грн.= 389,23грн.).

Outcome: partial