Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

20 грудня 2013 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що після смерті [INFO] її чоловіка [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS]. Вона прийняла цю спадщину шляхом звернення з відповідною заявою до Котовської районної державної нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач просить встановити факт належності [PERSON] на праві власності домоволодіння за згаданою адресою, визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за даною адресою. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити із наведених в позовній заяві підстав. Від Борщівської сільської ради надійшло клопотання в якому останні просять справу розглянути по суті у відсутності представника відповідача, з позовними вимогами згідні. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим, який підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ст.1220 ЦК України). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги (ч.ч.1,2 ст.1258 ЦК України). Згідно з ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). У судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 23 квітня 1980 року, який посвідчений секретарем виконкому Борщівської сільської ради Котовського району Одеської області та зареєстрований у реєстрі за №19. Згідно технічної характеристики на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], який складається з житлового будинку літ.А, житловою площею 30,1 кв.м, погребу літ.б, сараїв літ.Б,В,Д, вимощення, І, огорожі, №1-3, наданого КП "Інвентаризатор" 15.11.2013 р., належить [PERSON], проте право власності на будинок не зареєстровано (а.с.13). Як вбачається з технічного паспорту на будинок за адресою: [ADDRESS] від 07.08.2013 року правоустановчі документи відсутні. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 30 серпня 2013 року встановлено факт того, що [PERSON] є законною дружиною [PERSON], який помер [INFO]. Ст.1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. 18 січня 2013 року позивач [PERSON] звернулась до Котовської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON]. 20.11.2013 року за № 1202/02-14 державним нотаріусом Котовської районної державної нотаріальної контори Одеської області позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON] померлого [INFO] через відсутність оригіналу документів, що посвідчують право власності [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщин вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на нерухомість згідно з вимогами ст.182 ЦК України підлягає державній реєстрації. Враховуючи те, що позивач правомірно набула право власності на вказане спадкове майно, суд приходить до переконання, що позов в частині визнання права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] підлягає до задоволення. Визнання позову відповідачем не порушує права й законні інтереси сторін, третіх осіб. Що стосується встановлення факту приналежності померлому [INFO] [PERSON] цілого житлового будинку за адресою: [ADDRESS], то відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 3.3 листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року за вихідним № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», слід зазначити, що після набуття чинності ЦК з 01 січня 2004 року встановлення факту володіння особою будинком на праві власності в порядку окремого провадження не допускається, тому в задоволені цих вимог позивачу слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial