Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» (далі-Банк) звернулося до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі Генеральна угода) б/н від 15.04.2015 року [PERSON] (далі - відповідач) отримала кредит, у розмірі 8543,13 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом, у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідачка надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір). Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Генеральною угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, та з врахування коштів, внесених на погашення заборгованості, відповідачка станом на 15.07.2019 р. має заборгованість в сумі 14781,63 грн., яка складається з: 5217,90 грн. заборгованості за кредитом; 2297,02 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 6887,43 грн. - заборгованості за пенею та комісією; а також 379,28 грн. штрафу відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди. На даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не сплачує. Враховуючи викладене, просять позов задовольнити. На підставі ст.ст. 274, 276 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачці направлялась копія позовної заяви і додатків, про час та місце розгляду справи відповідачку було повідомлено у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, проте відзиву на позов відповідачкою до суду не надано. Позивачем в порядку виконання ухвали судді від 16.09.2019 року до суду надано довідку про строк дії картки відповідачки. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до Генеральної угоди б/н від 15.04.2015 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 8543,15 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом, у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідачка надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості, в сумі 309,95 грн., яка складається з заборгованості по кредиту, процентів, а також інших витрат у відповідності до Умов і правил. Дата остаточного погашення заборгованості має бути не пізніше 30.04.2018 року. Відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди, у разі порушення строків погашення заборгованості зазначених у цій угоді, позичальник сплачує Банку штраф, в розмірі 379,28 грн. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Крім того, умовами Генеральної угоди, зокрема п. 2.8, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожен день прострочення. Так, з позову вбачається, що станом на 15.07.2019 р. [PERSON] має заборгованість в сумі 17481,63 грн., яка складається з: 5217,90 грн. заборгованості за кредитом; 2297,02 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 6887,43 грн. - заборгованості за пенею та комісією; а також 379,28 грн. штрафу відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. З розрахунку заборгованості, зокрема графи "сума погашення за наданим кредитом" судом встановлено, що заборгованість відповідачки за Генеральною угодою від 15.04.2015 року з урахуванням внесених нею коштів складає 3504, 85 грн., яка підлягає задоволенню. Крім того, оскільки умовами Генеральної угоди, у разі порушення строків погашення заборгованості передбачено сплату штрафу, то суд вважає, що, з відповідачки на користь Банку слід стягнути штраф, в розмірі 379,28 грн., а всього стягнути 3884,13 грн. Саме таку суму слід стягнути з відповідачки на користь позивача, тобто позов підлягає частковому задоволенню. Стосовно стягнення з відповідачки пені, суд вважає, що ця позовна вимога не підлягає задоволенню, оскільки судом з відповідачки вже стягнуто штраф, в розмірі 379,28 грн., а відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. На підставі ч.10 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених вимог.

Outcome: partial