Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

У червні 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб нею та [PERSON] , який зареєстрований 26.10.1991 року в Степовій сільській раді Роздільнянського району Одеській області, актовий запис № 23, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають 8 дітей, в тому числі неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Позовні вимоги обґрунтувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого між ними припинилися шлюбні стосунки та вони перестали вести спільне господарство. Посилаючись на дані обставини позивач просить шлюб з відповідачем розірвати, так як їх спільне проживання в шлюбі не можливе і вона не бажає підтримувати подружні відносини та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 30.06.2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 23). Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про день та час слухання справи була сповіщена належним чином, в матеріалах справи є відповідні докази. До суду надала заяву в якій свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем, просила відновити їй прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Судове засідання провести за її відсутністю, про що надала суду відповідну заяву. ( а.с.27). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак не з`явився без поважних причин. До суду надав заяву в якій вказав, що з позовними вимогами позивача [PERSON] згоден, шлюб просив розірвати, судове засідання провести за його відсутністю.(а.с.26). Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 26 жовтня 1991 року у Степовій сільській раді Роздільнянського району Одеській області, актовий запис № 23, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] . (а.с.10). Від спільного життя мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Причиною розпаду сім`ї є те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого між ними припинилися шлюбні стосунки та вони перестали вести спільне господарство. Позивач на розірвання шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідач з вимогою про розірвання шлюбу погодився, просив шлюб розірвати. При таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим, тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з`ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, суд вважає залишити позивачці прізвище « [PERSON] ». Враховуючи те, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати в сумі 908грн. покладаються на позивача.

Outcome: approved