Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

14 березня 2017 року позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності в порядку спадкування, після смерті батька [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS]. Свої вимоги позивачка обгрунтувала тим, що [INFO] р. померла її мати [PERSON], [INFO] р. помер її батько [PERSON] Після смерті батька залишилась спадщина, яку він заповідав у заповіті їй та її сестрам. Свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку вони отримали. При зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивач отримала від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, на тій підставі, що не надано правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок, у зв'язку з їх втратою. Надати дублікат правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок не має можливості, оскільки документи архівного фонду №3 «Добропільська районна рада» за 1987-1991 р. були передані до Державного архіву Донецької області 26.06.2008 р. на зберігання та доступ до них відсутній, у зв'язку з тим, що всі прийняті на зберігання документи залишились в м.Донецьк, на території, тимчасово непідконтрольній органам державної влади України. У зв'язку з тим, що існують перешкоди для оформлення спадкових прав на будинок, позивач звернулась до суду за захистом майнових прав. Крім того, 18 квітня 2017 р. треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору, [PERSON] та [PERSON], також звернулися до суду з вимогою про визнання за кожною з них права власності в порядку спадкування на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] та надвірні споруди. В обґрунтування своїх вимог вказали, що позовна заява їх сестри [PERSON] зачіпає їх права та інтереси. Зазначили, що після смерті батьків три сестри: [PERSON], [PERSON], [PERSON], за заповітом батька [PERSON] успадкували майно. Свідоцтва про право на спадину на земельні ділянки вони тримали, але отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зокрема кожна по 1/3 частки на спадковий житловий будинок [ADDRESS], їм було відмовлено, оскільки не надано правовстановлюючих документів на даний будинок, у зв'язку з їх втратою. Дублікат правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок вони не мають можливості надати, оскільки документи архівного фонду залишились в м.Донецьк, на території, тимчасово непідконтрольній органам державної влади України. У зв'язку з наявними перешкоди у набуті права власності на зазначене майно в порядку спадкування, [PERSON] та [PERSON], звернулися до суду із зазначеними вимогами. Позивач в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду з заявою, в якій просила розглянути справу без її участі, за участю адвоката [PERSON] Представник позивача, адвокат позивача, [PERSON], в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі. Разом з тим, не заперечувала проти задоволення позовної заяви третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору [PERSON] та [PERSON] Відповідач Шахівська сільська рада Добропільського району Донецької області в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи без присутності їх представника, позовні вимоги визнають в повному обсязі, заперечень по справі не мають. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору [PERSON] та [PERSON], в судове засідання не з'явилися, через канцелярію суду надали заяви про розгляд справи без їх участі, просили задовольнити їх заявлені вимоги та вимогу [PERSON] та визнати за трьома сестрами по 1/3 частині на спадковий будинок, що залишився після смерті батька в [ADDRESS] Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожній особі надається право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Отже, підставою для захисту прав в судовому порядку є їх порушення, оспорювання чи невизнання іншими особами. Стаття 11 ЦПК України вказує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та треті особи [PERSON] та [PERSON], відповідно до долучених до матеріалів копій свідоцтв про народження є дочками померлих [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 8,11,16). [INFO] р. [PERSON] померла, про що Октябрською сільською радою Добропільського району Донецької області 28.07.2005 р. зроблено актовий запис №22 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. (а.с.17). [INFO] р. помер [PERSON], про що виконкомом Октябрською сільською радою Добропільського району Донецької області 20.01.2015 р. зроблено актовий запис №2 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. (а.с.18). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, житловий будинок [ADDRESS] та надвірні споруди. За життя [PERSON] набув на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 12.07.1989 р., копія якого міститься в матеріалах справи, житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] з усіма господарчими будівлями, що до нього прилягають. (а.с.27). 06 липня 2005 року [PERSON] було складено заповіт, який був посвідчений секретарем Октябрської сільської ради, відповідно до якого він заповів все своє майно, яке на день його смерті буде йому належати, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, в тому числі жилий будинок з усіма господарськими будівлями за адресою [ADDRESS], своїм дочкам [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках.(а.с.109). Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], [PERSON] 27.11.1976 р. уклала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]». (а.с.113). Згідно копії свідоцтва про шлюб, [PERSON] 22.07.1986 р. уклала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]». (а.с.115). Відповідно до копії свідоцтва про укладання шлюбу від 11.06.1988 р., [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.116). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], [PERSON] уклала шлюб 01.03.2014 р. з [PERSON], після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]». (а.с.76, 118). З копії спадкової справи № 76/2015, із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №40966706 від 17.07.2015 року вбачається, що в проваджені другої Добропільської державної нотаріальної контори у державного нотаріуса Гусєвої О.В. знаходиться спадкова справа, номер якої у спадковому реєстрі 57700851, у нотаріуса 76/2015, спадкодавець - [PERSON]. (а.с.108). Для оформлення спадщини 17 травня 2015 року позивачка [PERSON] та треті особи [PERSON] та [PERSON] звернулися до Другої Добропільської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що залишилась за заповітом після смерті їх батька, [PERSON] В рамках спадкової справи № 76/2015, сторони прийняли спадщину після смерті батька, та угодою розподілили спадкове майно, зокрема три земельні ділянки (а.с.158), про що були видані свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.160, 163, 166) Між тим, державним нотаріусом позивачу та її сестрам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, яка складається з житлового будинок [ADDRESS] по 1/3 частці будинку кожній сестрі, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на ім'я спадкодавця [PERSON] та відсутності можливості отримати його дублікат. (а.с.22,72,73-74, 170, 172). Довідкою Шахівської сільської ради від 16.02.2017 року №622 підтверджується факт проживання разом з [PERSON] на момент його смерті за адресою [ADDRESS], дочки [PERSON] (а.с.19). Відповідно до довідки №106 від 25.01.2017 р. виданої ТОВ «Добропільське БТІ», по архівним даним на 31.12.2012 р. дійсно підтверджується право власності за [PERSON] на будинок розташований за адресою [ADDRESS]. (а.с.20). В матеріалах справи наявна копія технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] Октябрської с/р, реєстровий номер №275, виготовленого 29.06.1989 року, де вказано, що власником будинку є [PERSON]; план будинку; експлікація приміщень до плану житлового будинку; характеристика будинку, господарських будівельних споруд за вказаною адресою. (а.с.23-26). Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок № [ADDRESS] Октябрської с/р, у інвентаризаційній справі № 126/51, виготовленого 27.03.2017 року ТОВ "Добропільське БТІ", вказано, що замовником технічної інвентаризації є [PERSON]; план земельної ділянки, план будинку, експлікація приміщень до плану житлового будинку [ADDRESS]; характеритиска будинку, господарських будівельних споруд за вказаною адресою. (а.с.84-86). Зі звіту про оцінку майна №02-28 від 22.02.2017 року, виконаному ПП [PERSON] (сертифікат №705/16 від 16.09.2016 року), ринкова вартість житлового будинку [ADDRESS], площею 52,0 м.кв. з господарськими будівельними спорудами складає 15525,00 грн.(а.с.28-47). Як вбачається з відповіді Державного архіву Донецької області № 01-25/1 від 26.01.2017р. видати рішення виконкому Добропільської районної ради народних депутатів № 55/1 від 22.03.1989р., згідно якого було видано свідоцтво про право особистої власності [PERSON] на спірний житловий будинок, неможливо, оскільки державний архів призупинив діяльність по використанню документів з 08.12.2014р, через проведення на території м. Донецька АТО. (а.с.172) Отже, як вбачається із позовної заяви і цього не оспорює відповідач та треті особи, оригінал свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок було втрачено, отримати дублікат правовстановлюючого документу на спірний будинок позивач не має можливості. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст.ст.1216-1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до вимог ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, зазначені у заповіті. Відповідно ч. 1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно із ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка та треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору, у встановлений законом строк звернулись із заявами про прийняття спадщини за заповітом. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює згідно з законом по своїй волі, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.328 ЦК України право власності придбається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. За приписами ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами, а також у випадку втрати ним документів, підтверджуючих право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р. у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до вимог пункту 37 постанови Кабінету Міністрів України від 5 лютого 2014 року № 50 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», у разі втрати, пошкодження чи зіпсування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а також свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією, державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, на підставі якого проведено державну реєстрацію прав у Державному реєстрі прав, за результатом розгляду заяви про надання дубліката свідоцтва державний реєстратор у строк, встановлений для державної реєстрації прав, оформляє дублікат свідоцтва, якому присвоюється індексний номер, фіксується дата та час його формування. Згідно ч.1, 2, ст.1296 та ч.1 ст.1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З матеріалів справи вбачається, що спадкоємцям було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки, відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок, він загублений, та надати його дублікат, не має можливості, оскільки відсутній доступ до архівних справ (а.с.170, 172). У позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок, однак, він має копію свідоцтва про право власності на жилий будинок [ADDRESS], Донецької області, на ім'я спадкодавця [PERSON] від 12.07.1989 року, яке було видано на підставі рішення Добропільської районної ради народних депутатів №55/І від 22.03.1989 р., в якому зазначено, що жилий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на праві особистої власності [PERSON]. (а.с.27). Зазначений доказ, досліджений в сукупності з іншими письмовими доказами та документами по справі, зокрема копією спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON], заповіту [PERSON], технічного паспорту на спірний будинок, довідкою БТІ, щодо реєстрації права власності на спадковий будинок за [PERSON] та інші, беззаперечно підтверджує, що жилий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], дійсно за життя належав на праві особистої власності [PERSON] Позасудового способу оформити свої спадкові права позивач та треті особи, що заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору не можуть через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на будинок, також особи не мають можливості отримати його дублікат. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, зокрема, в частині визнання права власності в порядку спадкування за сестрами: [PERSON] - на 1/3 частку спірного будинку, за [PERSON] - на 1/3 частку спірного будинку, за [PERSON] - на 1/3 частку спірного житлового будинку [ADDRESS] В іншій частині позовних вимог - відмовити. Враховуючи викладене та

Outcome: partial