Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

[PERSON] , 22 жовтня 2018 року, звернувся до суду з позовом, в якому просить поновити його на роботі на посаді головного інженера Знам`янського управління по експлуатації газового господарства Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз», стягнути з Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» заробітну плату за час вимушеного прогулу та заподіяну незаконним звільненням з роботи моральну шкоду в сумі 20000 грн. 00 коп. Свої вимоги мотивував тим, що 04 грудня 2014 року наказом №1444/к від 04.12.2014 року його було переведено з посади начальника служби експлуатації підземних газопроводів Знам`янського управління по експлуатації газового господарства ВАТ «Кіровоградгаз» на посаду головного інженера Знам`янського управління по експлуатації газового господарства ВАТ «Кіровоградгаз». 21 вересня 2018 року наказом №1026/к за підписом голови правління ВАТ «Кіровоградгаз» Гладкого О.М. його звільнено з роботи на підставі п.3 ст.40 КЗпП України, тобто у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених правилами внутрішнього трудового розпорядку. Вказав, що фактично причиною звільнення його з роботи є конфлікт, який відбувся між ним та старшим майстром будівельно-монтажної дільниці Знам`янського УЕГГ [PERSON] 19 вересня 2018 року о 17 год. 30 хв. (у неробочий час) в службовому кабінеті інженера відділу «Єдине вікно» Знам`янського УЕГГ [PERSON] , у ході якого ним наче б то було заподіяно [PERSON] тілесні ушкодження. Вважає звільнення його з роботи незаконним виходячи з наступного. Наказом від 21 вересня 2018 року №1026/к йому поставлено у вину невиконання обов`язків, визначених п.3.1 «Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників ВАТ «Кіровоградгаз», затверджених протоколом загальних зборів трудового колективу ВАТ «Кіровоградгаз» від 07 грудня 2016 року та наказом голови правління ВАТ «Кіровоградгаз» від 14 грудня 2016 року№1686/к, але не вказано, який саме підпункт вказаного пункту ним порушено та в чому полягало порушення. Далі, у цьому ж наказі про звільнення з роботи вказано, що ним не виконано зобов`язань, визначених п.3.2 та п.7.1 «Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників ВАТ Кіровоградгаз», порушено заборону, визначену п.3.4 Правил, а також не виконано зобов`язання, визначені п.2.5.1. 2.5.5. 2.5.9 Посадової інструкції головного інженера Знам`янського УГП ВАТ «Кіровоградгаз», знову ж таки без конкретизації у чому полягало невиконання ним вказаних пунктів Правил та порушення заборон, визначених Посадовою інструкцією головного інженера Знам`янського УЕГГ ВАТ «Кіровоградгаз». Крім того, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктом 3 статті 40 КЗпП України, може бути здійснено лише за попередньою згодою профспілкового органу відповідно до частини 1 статті 43 КЗпП. У наказі від 21 вересня 2018 року за №1026/к зазначено, що рішенням профспілкового комітету ВАТ «Кіровоградгаз» надано згоду на його звільнення з роботи - протокол засідання профкому від 21 вересня 2018 року №203. Разом з тим, в порушення ч.3 ст.43 КЗпП України, розгляд подання про розірвання з ним трудового договору профспілковим комітетом ВАТ «Кіровоградгаз» було здійснено без його повідомлення про такий розгляд та без його заяви про згоду на розгляд подання за його відсутності. Таким чином, його звільнення відбулося з прямим порушенням ст.43 КЗпП України. Таким чином, його звільнення відбулося без законної підстави, а тому він має бути поновлений на роботі. У зв`язку з незаконним звільненням Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» повинне виплатити йому середню заробітну плату за весь час вимушеного прогулу з розрахунку його середнього місячного заробітку в сумі 10000 грн., а також відшкодувати заподіяну моральну шкоду, яку він оцінює у сумі 20000 грн. Відповідачем до суду надано відзив в якому він мотивував свою незгоду з позовними вимогами тим, що позивача звільнено з займаної ним посади відповідно до трудового законодавства України. Наказом №1026/к від 21 вересня 2018 року [PERSON] було звільнено з посади головного інженера Знам`янського управління по експлуатації газового господарства за п.3 ст. 40 КЗпІІ України у зв`язку з систематичним не виконанням без поважних причин обов`язків, покладених на нього «Правилами внутрішнього трудового розпорядку працівників закритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Кіровоградгаз» (надалі - Правила) та Посадовою інструкцією Головного інженера Знам`янського управління по експлуатації газового господарства ВАТ «Кіровоградгаз» (надалі - Посадова інструкція). 16 серпня 2018 року наказом №866/к було оголошено догану позивачу за неякісне виконання службових обов`язків, передбачених п.п. 2.1.36 Посадової інструкції; не здійснення координації діяльності та відсутності контролю за дотриманням підлеглими виконання ними своїх посадових обов`язків, не дотримання технологічної дисципліни, вимог законодавчої та нормативної бази (п.п. 2.1.22; 2.1.28. 2.3.5; 2.5.3 посадової інструкції); не вжито заходів щодо розслідування аварій і браку в роботі згідно п.2.2.15. посадової інструкції головного інженера Знам`янського УЕГГ. Дане дисциплінарне стягнення на час звільнення не було скасовано. 19 вересня 2018 року в службовому кабінеті на території Знам`янського управління по експлуатації газового господарства ВАТ «Кіровоградгаз» під час вирішення виробничих питань (підписання виконавчої документації) в робочий час сталася сутичка за участю позивача та старшого майстра будівельно-монтажної дільниці Знам`янського УЕГГ [PERSON] . В результаті конфлікту майстер отримав тілесні ушкодження. По даному інциденту від свідків та учасників події були відібрані пояснення. З`ясовано, що фактично конфлікт відбувся в наслідок невиконання головним інженером зобов`язань, визначених в п. 3.2, 7.1. Правил внутрішнього трудового порядку та порушено заборону, визначену в п. 3.4. Правил внутрішнього трудового розпорядку, не виконано зобов`язань, визначених в п.2.5.1., 2.5.5. та п.2.5.9. Посадової інструкції. Ухвалою суду від 22 травня 2019 року провадження у справі зупинено повідомлено орган первинної профспілкової організації Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» про необхідність розгляду питання про надання згоди на звільнення [PERSON] або відмову в такому звільненні відповідно до ст. 43 КЗпП України. Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги позову та просить його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник позивача, вважаючи звільнення позивача незаконним, наполягав на задоволенні позову. Представник відповідача в судовому засіданні не визнав позовні вимоги та просить відмовити в їх задоволенні. Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали кримінального провадження №12918120160001746 по факту тілесних ушкоджень [PERSON] , суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] наказом №1444/к від 04 грудня 2014 року переведено з посади начальника служби експлуатації підземних газопроводів Знам`янського управління по експлуатації газового господарства ВАТ «Кіровоградгаз» на посаду головного інженера Знам`янського управління по експлуатації газового господарства ВАТ «Кіровоградгаз». Наказом №1026/к від 21 вересня 2018 року [PERSON] звільнено з посади головного інженера Знам`янського управління по експлуатації газового господарства за п.3 ст.40 КЗпП України у зв`язку з систематичним не виконанням без поважних причин обов`язків, покладених правилами внутрішнього трудового розпорядку. У наказі зазначено, що відповідно до доповідної записки начальника Знам`янського УЕГТ Казмірчука О.М. від 20 вересня 2018 року №489, пояснень старшого майстра будівельно - монтажної дільниці Знам`янського УЕГГ [PERSON] від 20 вересня 2018 року, слюсаря з експлуатації та ремонту устаткування служби внутрішньо-будинкового обладнання Знам`янського УЕГГ [PERSON] від 20 вересня 2018 року, інженера відділу «Єдине вікно» Знам`янського УЕГГ [PERSON] від 20 вересня 2018 року та довідки від 20 вересня 2018 року №264 Знам`янської міської лікарні ім.Лисенка, - позивачем не виконано обов`язки визначені п.3.1 «Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників ВАТ Кіровоградгаз», затверджених протоколом загальних зборів трудового колективу ВАТ «Кіровоградгаз» від 07 грудня 2016 року та наказом голови правління ВАТ «Кіровоградгаз» від 14 грудня 2016 року №1686/к, не виконано зобов`язань, визначених п.3.2 та п.7.1 «Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників ВАТ Кіровоградгаз» та порушено заборону, визначену п.3.4 Правил, а також не виконано зобов`язання, визначені п.2.5.1. 2.5.5. 2.5.9 Посадової інструкції головного інженера Знам`янського УЕГГ ВАТ «Кіровоградгаз». Вищезазначене, а також наказ голови правління ВАТ Кіровоградгаз від 16 серпня 2018 року №866/к «Про оголошення догани» та рішення профспілкого комітету ВАТ «Кіровоградгаз» про надання згоди на звільнення [PERSON] (протокол засідання профкому від 21 вересня 2018 року №203), стали підставою для звільнення [PERSON] з займаної посади. Протоколом №203 засідання профспілкового комітету ОПО ВАТ «Кіровоградгаз» від 21 вересня 2018 року надано згоду на звільнення головного інженера Знам`янського УЕГГ [PERSON] з 21 вересня 2018 року за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених правилами внутрішнього трудового розпорядку згідно п.3 ст.40 КЗпП України. Засідання профспілкового комітету як свідчить протокол відбулося без присутності [PERSON] та з порушенням строку. У зв`язку з чим на вимогу суду (ухвала від 22 травня 2019 року) питання про звільнення [PERSON] профспілковим комітетом ОПО ВАТ «Кіровоградгаз» було розглянуто повторно та відповідно до протоколу 224 від 06 червня 2019 року надано згоду на його звільнення відповідно до п.3 ст.40 КЗпП. На засіданні був присутній [PERSON] . З пояснювальних записок старшого майстра будівельно - монтажної дільниці Знам`янського УЕГГ [PERSON] від 20 вересня 2018 року, слюсаря з експлуатації та ремонту устаткування служби внутрішньо-будинкового обладнання Знам`янського УЕГГ [PERSON] від 20 вересня 2018 року, доповідної записки начальника Знам`янського УЕГТ Казмірчука О.М. від 20 вересня 2018 року №489 вбачається, що 19 вересня 2018 року приблизно о 17:30 годині в службовому кабінеті на території Знам`янського управління по експлуатації газового господарства ВАТ «Кіровоградгаз» під час вирішення виробничих питань відбулася сутичка під час якої [PERSON] вдарив [PERSON] в обличчя. [PERSON] у пояснювальній записці від 20 вересня 2018 року не заперечував сварки з [PERSON] , але вказав, що лише відштовхнув останнього. Відповідно до пояснень інженера відділу «Єдине вікно» Знам`янського УЕГГ [PERSON] від 20 вересня 2018 року, конфлікт розпочав [PERSON] , вів себе неадекватно, а [PERSON] на емоціях відштовхнув його від себе, тоді [PERSON] гримнув дверима і з погрозами пішов. З довідок КЗ «Знам`янська міська лікарня» імені А.В. Лисенка» від 20 вересня 2018 року та від 28 березня 2019 року вбачається що 19 вересня 2018 року о 19 год 30 хв. [PERSON] звертався за медичною допомогою до приймального відділення лікарні з приводу забою правої вушної раковини. Був консультований лікарем отоларингологом, не госпіталізований. Рекоментовано повторити огляд 20 вересня 2018 року. За фактом заподіяння [PERSON] тілесних ушкоджень Знам`янським ВП ГУНП в Кіровоградській області порушено кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 12018120160001746, кваліфікація - ч.1 ст.125 КК України. Постановою слідчого СВ Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 30 жовтня 2018 року кримінальне провадження закрито у зв`язку із тим, що відсутній в діянні склад кримінального правопорушення. Слідчим встановлена відсутність відомостей про те, що [PERSON] перебував у медичних закладах на лікуванні, а також останній не звернувся до судово-медичного експерта для визначення та фіксації тілесних ушкоджень відповідно до ухвали слідчого судді від 24 вересня 2018 року. Барабаш у вказаному кримінальному провадженні допитувався як свідок. Постанова про закриття кримінального провадження не оскаржувалася. Також, в судовому засіданні встановлено, що 16 вересня 2018 року наказом №866/к оголошено догану [PERSON] за неякісне виконання службових обов`язків передбачених п.п. 2.1.36 Посадової інструкції; не здійснення координації діяльності та відсутності контролю за дотриманням підлеглими виконання ними своїх посадових обов`язків, не дотримання технологічної дисципліни, вимог законодавчої та нормативної бази (п.п.2.1.22.; 2.1.28. 2.3.5.; 2.5.3. посадової інструкції); не вжито заходів щодо слідування аварій і браку в роботі згідно п.2.2.15. посадової інструкції головного інженера Знам`янського УЕГГ. Дане дисциплінарне стягнення на час звільнення не скасовано. У Правилах внутрішнього трудового розпорядку працівників відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» зазначено, що працівник зобов`язаний: дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей при виконанні будь-яких робіт чи під час перебування на території товариства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з механізмами, устаткуванням та іншими засобами; проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні оляди; негайно повідомляти про нещасний випадок, який стався з ним або в його пристуності з іншим працівником товариства, або з іншою особою, яка пербуває на території товариства,своєму безпосередньому керівнику, а також у відділ кадрів (п.3.2). Працівник зобов`язаний працювати чесно і сумлінно, вчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, в т.ч. безпосереднього керівника, дотримуватися трудової дисципліни, вимог нормативних актів з охорони праці, інших законодавчих актів України, внутрішніх нормативних актів, Правил внутрішнього трудового розпорядку, колективного договору, посадової інструкції, кодексу корпоративної етики ВАТ «Кіровоградгаз» (п.7.1). Пунктом 3.4. правил суворо забороняється порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, використання техніки в особистих інтересах, розголошення конфіденційної інформації, а також паління в судових приміщеннях. Посадовою інструкцію головного інженера Знам`янського управління по експлуатації газового господарства ВАТ «Кіровоградгаз» передбачено, що головний інженер зобов`язаний додержуватись зобов`язань щодо охорони праці, передбачених колективним договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку товариства (п.2.5.1). Створювати у підпорядкованих підрозділах умови праці відповідно до вимог нормативних актів, а також забезпечувати дотримання прав працівників, гарантованих законодавством про працю (п.2.5.5). Вживати посильні заходи у межах своєї компетенції щодо усунень будь-якої виробничої ситуації, яка створює загрожує життю чи здоров`ю людей (п.2.5.9). Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що працює старшим майстром будівельно - монтажної дільниці Знам`янського УЕГГ вечором о 17.30 год він зайшов до кабінету де знаходився [PERSON] у них виникла сварка, так як останній не бажав підписувати документи, під час сварки [PERSON] вдарив його у вухо, після чого він пішов додому й вечором був вимушений звернутись у лікарню. Потім вечором до ньо приїхав Барабаш О.М. та з`ясовував чому він звернувся до поліції . На запитання суду чи проходив він лікування [PERSON] відповів, що проходив але документи не збереглись. Свідок [PERSON] пояснив, що займає посаду начальника Знам`янського УЕГТ до нього 19.09.2018 року приблизно о 20.00 год зателефонував [PERSON] та повідомив, що [PERSON] на робочому місці його вдарив це стало причиною провести службове розслідування яке відбулося 20.09.2018 року. Свідок [PERSON] пояснила, що працює слюсарем з експлуатації та ремонту устаткування служби внутрішньо-будинкового обладнання Знам`янського УЕГГ. [PERSON] в судовому засіданні пояснила , що в день коли [PERSON] вдарив [PERSON] вона чекала останнього в автомобілі під газовим господарством , чула з вікна крик , а потім вийшов [PERSON] та видно наньому було почервоніння вуха. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] , в судовому засіданні надали пояснення відносно характеристики [PERSON] , який зловживав своїми посадовими обов`язками та вів постійно себе зухвало . Про ситуацію яка сталась із [PERSON] вони дізнались на оперативній нараді 20.09.2018 року. Свідок [PERSON] пояснила, що працює інженером відділу «Єдине вікно» Знам`янського УГГ коли вона 19.09.2018 року перебувала разом у кабінеті з [PERSON] до них прийшов [PERSON] та почав вимагати у [PERSON] , щоб останній підписав документи, але [PERSON] відповів, що документи мають недоліки їх потрібно усунути це відбувалося о 17.30 год. на , що [PERSON] почав підвищувати голос нахилився до [PERSON] та кричав, [PERSON] в цей час відштовхнув [PERSON] , але ніхто нікого не бив. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони проживать навпроти [PERSON] та бачили, що донього вечором 19.09.2018 року приїзджав автомобіль з чотирьма людьми та щось з`ясовували. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до положень статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Згідно з пунктом 3 частини першої трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного та громадського стягнення. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (зі змінами та доповненнями), за передбаченими пунктом 3 статті 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (стаття 151 КЗпП України). Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця. У пункті 22 вищевказаної постанови роз`яснено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40, пункту 1 статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Виходячи з правової природи інституту дисциплінарної відповідальності, при притягнені працівника до даного виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущенного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків, тобто важливо, щоб накази роботодавця були обґрунтованими та видавалися у чіткій відповідності з чинним законодавством. Тобто, у наказі про накладання дисциплінарного стягнення - про звільнення працівника має бути зазначено, в чому саме полягає порушення трудової дисципліни, тобто вказано на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. При цьому, трудові обов`язки, за невиконання яких особа притягується до дисциплінарної відповідальності, повинні бути покладені на працівника законно, відповідати змісту його посадових обов`язків, бути чіткими та зрозумілими, доведеними до відома такого працівника завчасно у встановленому законодавством спосіб. Однак цих вимог законодавства про працю в ході притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не було дотримано. Так, зі змісту оскаржуваного наказу не вбачається, за невиконання яких саме трудових обов`язків на позивача накладено дисциплінарне стягнення. Не вказано в чому саме полягає порушення трудової дисципліни, тобто не зазначені повні фактичні обставини вчинення порушення, де, коли та за яких умов, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Таким чинмо суд приходить до висновку про необґрунтованість наказу №1026/к від 21 вересня 2018 року про звільненя [PERSON] з роботи на підставі п.3 ст.40 КЗпП України, та його невідповідність положенням ч.3 ст.149 КЗпП України. Вказані обставини є самі по собі достатньою підставою для визнання оспорюваного наказу незаконним та його скасування. Крім того, судом встановлено, що фактично причиною звільнення [PERSON] з роботи є конфлікт, який відбувся між ним та старшим майстром будівельно-монтажної дільниці Знам`янського УЕГГ [PERSON] 19 вересня 2018 року о 17 год. 30 хв. в службовому кабінеті інженера відділу «Єдине вікно» Знам`янського УГГ [PERSON] С.О., під час якого позивачем наче б то було заподіяно [PERSON] тілесні ушкодження. Факт заподіяння тілесних ушкоджень як і побоїв чи мордування підтверджується або вироком суду або постановою у справах про адміністративне правопорушення. Згідно з наданими матеріалами Знам`янського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, кримінальне провадження за фактом заподіяння [PERSON] тілесних ушкоджень, відомості про яке внесено до ЄРДР за №12018120160001746, кваліфікація ч.1 ст.125 КК України, закрите у зв`язку із тим, що відсутній в діянні склад кримінального правопорушення. Слідчим встановлена відсутність відомостей про те, що [PERSON] перебував у медичних закладах на лікуванні, а також що він не звернувся до судово-медичного експерта для визначення та фіксації тілесних ушкоджень. Барабаш у вказаному кримінальному провадженні був допитаний як свідок. Постанова про закриття кримінального провадження не оскаржувалася. Таким чином, факт заподіяння [PERSON] тілесних ушкоджень [PERSON] , є не доведеним. Більш того, допитана в судовому засідання свідок [PERSON] , яка була безпосереднім свідком конфлікту, вказала, що конфлікт розпочав [PERSON] Інші свідки, пояснення, яких стали підставою для винесення наказу про звільнення [PERSON] зрештою суду пояснили, що не були безпосередніми свідками сварки. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Нормами ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вимогами статей 78,81 ЦПК Українивстановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Разом з цим законність звільнення працівника повинен довести роботодавець. Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Відповідачем не надано достатніх та належних доказів законності звільнення позивача, що позивач порушив трудову дисципліну та не належним чином виконав покладені на нього трудові обов`язки. Відтак [PERSON] підлягає поновленню на посаді головного інженера Знам`янського управління по експлуатації газового господарства Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз». Ухвалюючи рішення про поновлення незаконно звільненого працівника суд відповідно до частини 2 статті 235 КЗпП України одночасно приймає рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Суд вважає, що з Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» на користь [PERSON] підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21 вересня 2018 року за наступних підстав. Так, [PERSON] звільнений з посади 21 вересня 2018 року, до суду звернувся з даним позовом 22 жовтня 2018 року. Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою КМУ від 08 лютого 1995 року № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Виплати нараховуються шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на кількість робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на кількість відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених законодавством, - на кількість календарних днів за цей період. Якщо протягом періоду вимушеного прогулу на підприємстві було підвищено посадові оклади й тарифні ставки (у т. ч. за посадою працівника, якого було незаконно звільнено), то згідно з пунктом 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою КМУ від 08 лютого 1995 року № 100 проводиться коригування заробітної плати, включаючи премії та інші виплати, що враховуються під час обчислення середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення на коефіцієнт підвищення посадових окладів і тарифних ставок. Відповідно до наданої позивачем довідки про заробітну плату (а.с.68 т.1), заробітна плата позивача за фактично відпрацьовані протягом двох останніх місяців робочих днів без врахування платежів у вигляді податку з доходів фізичних осіб та єдиного соціального внеску (квітень 2018 року 18 робочих днів та травень 2018 року 19 робочих днів) складає 9783,81 + 9384,18 = 19167,99 грн. Отже, середньоденний заробіток позивача складає 19167,99:37 = 518 грн.05 коп. Таким чином, заробітна плата за час вимушеною прогулу з 21.09.2018 по 06.12.2019 21 січня 2020 року при п`ятиденному робочому тижні має складати 518 грн. 05 коп. за 1 робочий день х 333 дні (в 2018 році: 6 робочих днів вересня; 22 робочих днів жовтня, 22 робочі дні листопада, 20 робочих днів грудня; в 2019 році 21 робочих днів січня, 20 робочих днів лютого, 20 робочий день березня, 21 робочих днів квітня, 21 робочих днів травня,18 робочих днів червня, 23 робочий день липня, 21 робочих дні серпня, 21 робочих дні вересня, 22 робочих днів жовтня; 21 день листопада; 21 робочий день грудня; в 2020 році: з 01 січня по 21 січня (день ухвалення рішення) 13 днів) = 172510 грн. 65 коп. Крім того, у відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.367 КЗпП України, суд вважає за необхідне рішення в частині присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, допустити до негайного виконання. Що стосується вимоги про відшкодування моральної шкоди, то суд з виходить з наступного. Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків та вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, та із врахуванням критеріїв, встановлених Пленумом Верховного Суду України № 4 від 31 березня 2005 року. Суд прийшов до переконання в тому, що саме з вини відповідача звільнення було незаконним. Отже, суд вважає, що порушення законних прав позивача призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Приймаючи до уваги ступінь вини відповідача, характер моральних страждань, яких зазнав позивач, а також вимоги розумності та справедливості, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 1000 грн. Відповдіно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі звільнення позивача від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави, у розмірі, який визнається за правилами встановленими статтею 4 Закону України "Про судовий збір" на момент пред`явлення відповідного позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial