Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ОСББ "Восток-7" про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, а саме просить: - встановити факт прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] у вигляді квартири [ADDRESS]; - визнати за [PERSON] право власності на вказану квартиру. Свої позовні вимоги [PERSON] обгрунтовує тим, що його батьку [PERSON] за життя було виділено квартиру житловою площею 19,14 кв.м., за [ADDRESS]. Батьком позивача в повному обсязі було виплачено вартість зазначеної квартири. [INFO] року [PERSON] помер. Після смерті батька позивач як спадкоємець останнього звернувся з заявою про реєстрацію за [PERSON] права власності на спірну квартиру та 10.07.2018 року позивач отримав витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на вказану квартиру за [PERSON]. [INFO] року [PERSON] помер. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом майна померлого, та є таким, що фактично прийняв спадщину, оскільки вступив в володіння та користування зазначеним майном. Позивач позбавлений моливості зареєструвати своє право власності на спадкове майно, оскільки за життя спадкодавець не здійснив державну реєстрацію права власносту у встановленому законодавством порядку. Право власності зареєстроване після смерті останнього. З огляду на викладене, позивач був змушений звернутися до суду із вказаним позовом. Відповідач у встановлений законом строк відзиву до суду не подав, суд вважає за можливе вирішити спір за наявними матеріалами справи. Позивач надав до суду письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи здійснити у його відсутності. Представник відповідача надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі, просив розгляд справи здійснити у відсутності представника ОСББ. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участі у справі,чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача. Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням виконавчого комітету Білгород - Дністровської міської ради народних депутатів від 15.09.1975 року № 635 заснований житлово - будівельний кооператив «Восток-7». Протоколом загальних зборів зазначеного кооперативу від 22.01.1978 р. був затверджений список розподілу квартир в житловому будинку [ADDRESS]. Рішення затверджено рішенням виконавчого комітету Білгород - Дністровської міської ради народних депутатів від 03.02.1978 р. № 89. [PERSON], на сім'ю з двох осіб, в склад якої входила дружина [PERSON], було виділено квартиру житловою площею 19,14 кв.м. за [ADDRESS] [PERSON], [INFO] року, в повному обсязі виплачено вартість зазначеної квартири в розмірі 4100 рублів за ціною 1978 р., вказані обставини в повній мірі підтверджуються відповідачем та викладені у письмовій заяві ОСББ "Восток 7" та довідками ОСББ "Восток-7" №57 від 27.10.2016 року, №52 від 04.10.2016 року. Позивач є сином [PERSON]. [INFO] р. померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.02.2017р. [INFO] р. помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19.10.2016р. 05.07.2018 року на підставі наявних документів про повну сплату вартості квартири [ADDRESS] та заяви позивача, державним реєстратором було зареєстровано право власності на вказану квартиру за [PERSON], який помер [INFO] року. Враховуючи, що правовідносини між сторонами щодо права власності на спадкове майно виникли після смерті спадкодавця (момент відкриття спадщини [INFO] року), тобто до 01 січня 2004 року, то до таких правовідносин застосовуються норми Цивільного кодексу УРСР 1963 р. Згідно з ч.1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Стаття 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року: визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом зазначеної норми вбачається, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч.2 ст.549 ЦК УРСР строк. Таким чином, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька та вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до довідки ОСББ "Восток-7" №4 від 04.09.2018 року житловий будинок [ADDRESS] є комунальною власністю ОСББ "Восток-7" (а.с.18). Відповідно до довідки ОСББ "Восток-7" №52 від 04.10.2016 року з 1988 року і по теперішній час в квартирі [ADDRESS] проживає [PERSON], який доглядає за квартирою, здійснює будівельні роботи, та в повному обсязі сплачує комунальні послуги, заборгованість за комунальні послуги - відсутня (а.с. 12). Позивач склав нотаріально посвідчену заяву про прийняття спадщини після батька, однак позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спірну квартиру, оскільки за життя його батько у встановленому законом порядку не зареєстрував право власності на квартиру. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ч.2 ст. 548 ЦК УРСР). Таким чином, спадщина у вигляді квартири за [ADDRESS], яка залишилася після смерті [PERSON] була фактично прийнята його єдиним спадкоємцем першої черги - сином [PERSON] та належить останньому з моменту відкриття спадщини. Згідно з постановою № 14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. За роз'ясненням Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (п.п.23, 24), свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Беручи до уваги вищевикладені обставини справи, аналізуючи всі представлені суду докази, встановивши характер правовідносин сторін та правовий спірного майна, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача та тим самим захистити спадкові права позивача на отримання спадщини після смерті батька у вигляді спірної квартири.

Outcome: approved