Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], вказавши, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 24.05.2007 року та мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в сумі 1300 гривень щомісячно з дня пред'явлення позову до повноліття доньки, а також стягнути з відповідача кошти на своє утримання до досягнення [PERSON] трирічного віку в сумі 1300 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення [PERSON] трирічного віку. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, додатково суду пояснила, що перебувала у шлюбі з [PERSON] з 2007 року, у жовтні 2013 року відповідач поїхав на заробітки до місті Київ, де перебував майже рік, а після повернення подружжя відновило стосунки, але у лютому 2015 року [PERSON] знову поїхав до м. Київ. 27.10.2015 року у шлюбі народилась [PERSON] Після народження доньки відповідач жодного разу дитину не бачив, матеріальної допомоги не надавав. Оскільки позивач доглядає новонароджену доньку та не має доходів, а відповідач працює неофіційно, але має достатньо високий заробіток, позивач просила позов задовольнити та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки в сумі 1300 гривень та кошти на своє утримання в сумі 1300 гривень щомісячно. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, а також вказав, що є громадянином [PERSON] та не працює, мешкає разом зі своєю матірю, на лікування якої ним витрачаються кошти. Також за рішенням суду на користь позивачки вже стягуються аліменти на утримання старшого сина подружжя [PERSON]Г, а відповідач та його родичі надавали значні кошти на утримання сина [PERSON] Крім того, відповідач вказував, що у нього є ще двоє малолітніх дітей, а саме син [PERSON], який мешкає у [PERSON], та син [PERSON], [INFO], з матірю якого [PERSON] відповідач мешкає окремо, на утримання яких він надає кошти та придбає речі. Відповідач просить переглянути суму аліментів, які стягуються за рішенням суду на утримання [PERSON], стягувати на кожну дитину 30% від мінімальної заробітної плати. При дослідженні матеріалів справи встановлено таке. Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у шлюбі з 24.05.2007 року (а.с. 12) та мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджено копіями свідоцтва про шлюб та свідоцтв про народження (а.с. 14, 15). Позивачка стверджувала та це не спростовано відповідачем, що вона не працює, не має будь-яких джерел доходу, діти мешкають із нею та перебувають на її утриманні. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.05.2015 року (а.с. 62), яке набрало законної сили, частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON], стягнуто [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в сумі 727,50 гривень, щомісячно. Відповідач [PERSON] також має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], матірю якого є [PERSON] (а.с. 78). При вирішенні спору суд виходить з наступного. Як вказує ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. ст. 180, 182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як вказує ст. 184 ч. 1 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" зазначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Стаття 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789 від 27.02.1991 року, вказує, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Статтею 27 Конвенції визнається право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтями 10, 60 ЦПК України обовязок доведення обставин, які є підставою вимог або заперечень, покладений на сторону, яка на них посилається. Стаття 11 ЦПК України вказує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оцінюючи пояснення позивача в судовому засіданні та відповідача, викладені в письмовій заяві, а також надані сторонами та досліджені судом докази, суд при визначенні розміру аліментів на дитину виходить з того, що [PERSON] не працює, має двох неповнолітніх дітей, відомості про наявність у неї будь-яких офіційних джерел доходу відсутні. Відповідач [PERSON] також має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та непрацездатну мати [PERSON], [INFO]. Посилання відповідача [PERSON] на те, що він утримує сина [PERSON] та оплачує лікування матері належними та допустимими доказами не підтверджені, оскільки з наданих відповідачем копій чеків на придбання ліків не вбачається, що такі ліки придбавались саме [PERSON] та використовувались саме його матірю. При цьому суд враховує, що малолітній [PERSON] мешкає зі своєю матірю [PERSON], а відповідач [PERSON] мешкає окремо, про що він і вказує у заяві до суду. З наданих відповідачем [PERSON] копій чеків та рахунків або взагалі не можливо зрозуміти що саме та ким саме придбавалось, а з тих документів, де особу, яка придбала певні речи чи отримала певні послуги, встановити можливо, вбачається, що покупцем, платником та отримувачем послуг є [PERSON], а не відповідач [PERSON] Будь-яких рішень суду про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] або коштів на утримання [PERSON] відповідачем не надано, про їх існування не зазначено. Отже при визначенні розміру як аліментів, так і коштів на утримання [PERSON] суд виходить з того, що [PERSON] дійсно має інших утриманців, але не довів фактичне надання таким особам матеріальної допомоги. Наявність у [PERSON] ще одного сина [PERSON], який мешкає у [PERSON], будь-якими доказами не підтверджено, а у своїй заяві відповідач навіть не вказує прізвища та дати народження цієї дитини. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» № 928 від 25.12.2015 року встановлено, що у 2016 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2016 року для працездатних осіб складає 1378 гривень, з 01 травня - 1450 гривень, з 1 грудня - 1550 гривень; для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня - 1313 гривень. Зважаючи на викладене, враховуючи темпи інфляції в Україні, суд вважає справедливим задовольнити позовні вимоги частково, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в сумі 700 гривень щомісячно, а також кошти на утримання [PERSON] в сумі 700 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial