Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

У червні 2020 року до суду надійшла вищевказана заява [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю. Зміст вимог, з якими звертається заявник В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що з 1980 року стала мешкати із [PERSON] однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу в Луганській області. За час спільного проживання, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки та спільний сімейний бюджет. У будь-якому іншому шлюбі не перебували. З 01 серпня 2014 року заявник та [PERSON] , як внутрішньо переміщені особи, виїхали з тимчасово окупованої території та продовжували проживати разом як чоловік та дружина за адресою: [ADDRESS] . 26 листопада 2019 року [PERSON] поїхав за місцем їх колишнього проживання в Луганську область м. Міусинськ для перевірки цілісності майна, та на наступний день помер. Оскільки спадкоємців першої, другої та третьої черг після смерті [PERSON] немає, заявник звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом як спадкоємець четвертої черги. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] відмовлено у зв`язку з тим, що факт проживання однією сім`єю може бути встановлений лише судом та рекомендовано звернутися до суду. З огляду на викладені обставити, [PERSON] звертається із даною заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю із [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , в період часу з 01 січня 1980 року по день його смерті. Встановлення даного факту заявнику потрібно для оформлення спадщини. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 липня 2020 року відкрито провадженні у справі та призначено судове засідання. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] - [PERSON] заяву підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити. Також, пояснив, що ані спільних дітей із заявником, ані власних дітей [PERSON] не мав, його батьки померли, сестер або братів у нього не було. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є заявник [PERSON] , яка проживала з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Представник Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання від завідувача державної нотаріальної контори Журавської В.В. надійшов лист, в якому остання просить розглянути справу без участі представників заінтересованої особи у зв`язку з їх надмірним навантаженням. Обставини справи, що встановлені судом [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24 грудня 2019 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому майно. Матеріалами справи встановлено, що на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини, 08 січня 2020 року Броварською міською державною нотаріальною конторою Київської області заведено спадкову справу № 3/2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавською В.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . Відмова мотивована наступним. Заявник у свої заяві зазначила, що проживала з померлим однією сім`єю, а факт проживання особи однією сім`єю може бути встановлено лише судом. Рішення суду про встановлення даного факту до нотаріальної контори не надано, відповідно правові підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину відсутні. Про відмову у вчиненні таких нотаріальних дій державним нотаріусом прийнято постанову від 10 червня 2020 року (а.с. 12). Так, із довідок № 3250000632 та № 3250000633 від 04 листопада 2014 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перемістилися з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції) в [ADDRESS] (а.с. 5,7). Заявник повністю займалася похованням [PERSON] , що підтверджується накладною № 2025 від 27 листопада 2019 року (а.с. 10). У судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є подругою дочки заявника пояснила, що [PERSON] та [PERSON] знає з 2014 року. Вони переїхали з тимчасово окупованої території в м. Бровари та проживали разом як чоловік та дружина, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. У 2019 році [PERSON] поїхав на непідконтрольну територію України і там помер. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] та [PERSON] знає з 2014 року, з того часу як вони переїхали з Луганської області в м. Бровари до дочки заявника, оскільки є її сусідкою по квартирі. З останніми спілкувалися та допомагали один одному по сусідству, часто зустрічалися біля будинку, ходили разом в церкву й на ринок. У листопаді 2019 році [PERSON] поїхав за місцем колишнього проживання в м. Міусинськ Луганської області для перевірки цілісності будинку і там помер. Сумнівів у тому, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі у свідка не виникало, оскільки останні вели себе як чоловік та дружина, вели спільне господарство та постійно були разом. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що має юридичне значення. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений у ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Звертаючись із даною заявою, [PERSON] зазначає, що встановлення даного факту їй необхідне для прийняття спадщини після смерті її цивільного чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO] . За змістом ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Як передбачено ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. З огляду на викладені обставини, оцінивши всі надані докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що заявник надала достатньо доказів на підтвердження її проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] протягом останніх п`яти років і до моменту смерті останнього. Таким чином, заслухавши пояснення представника заявника, взявши до уваги покази свідків, а також положення ст. 1264 ЦК України, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме, в частині встановлення факту проживання однією сім`єю заявника із [PERSON] не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Встановлення факту проживання заявника із [PERSON] однією сім`єю з 01 січня 1980 року не має ніякого правового значення для спадкування заявником у четверту чергу після смерті спадкодавця, тому у цій частині вимоги є безпідставними. На підставі викладеного, та

Outcome: partial