Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

Чорноморська сільська рада, як орган опіки та піклування, звернулася до Очаківського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є матір`ю 4 неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які перебувають на обліку в Чорноморській сільській раді, як такі що проживають у сім`ї, де мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків. В родині склались несприятливі умови для утримання, виховання дітей їх навчання та розвитку, педагогічна некомпетентність матері. Ознаки недбалого батьківства викликані пияцтвом матері, як і неналежні матеріально-побутові умови. [PERSON] не забезпечує належних умов для життя, навчання та виховання своїх дітей, не дотримуються вимог чинного законодавства щодо лікування та оздоровлення своїх неповнолітніх дітей. Вживає алкогольні напої. Неодноразово при відвідуванні сім`ї мати знаходилась у стані алкогольного сп`яніння. Матеріальне становище сім`ї не стабільне - це тимчасові заробітки. Співпрацювати з представниками сільської ради, педагогічними, медичними та фахівцями із соціальної роботи [PERSON] відмовляється. Сім`я перебуває під соціальними супроводом в відділі освіти, культури та спорту, дітей, сієї та молоді, соціального захисту Чорноморської сільської ради. Фахівець із соціальної роботи постійно надає допомогу у оформленні державних соціальних виплат на дітей, отриманні ідентифікаційних кодів для дітей. На даний час такі допомоги мати не отримує, так як вона не працює та навіть не має бажання працювати. В будинку постійно безлад та антисанітарія. На рекомендації зробити хоча б косметичний ремонт мати не реагує. Одним з фактів невиконання гр. [PERSON] своїх батьківських обов`язків є те, що її син [PERSON] , [INFO] навчається в Чорноморській ЗОШ І-ІІІ ступенів у 9 класі будучи неповнолітнім скоїв декілька крадіжок на даний час справа знаходиться в суді. Двоє дітей [PERSON] та [PERSON] навчаються в Очаківській санаторній школі-інтернат. Донька [PERSON] з 02.01.2020 року по теперішній час перебуває в Миколаївському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей. За період перебування в даному закладі [PERSON] жодного разу не відвідала доньку, навіть не цікавилася станом здоров`я та її справами. Неодноразово надавався транспорт для повернення [PERSON] з ЦСПД, але мати не з`явилась в зазначений час та день. [PERSON] незацікавлена та не має наміру у поверненні своєї доньки додому. Син [PERSON] має багато пропусків без поважних причин в період навчального року, на даний час пасе корів разом з матір`ю. Під час карантину [PERSON] не приділяла уваги навчанню [PERSON] , дитина педагогічно занедбана, має початковий рівень освіти. Син [PERSON] навчається в Надбузькому професійному аграрному ліцеї, має багато пропусків без поважних причин та з другого семестру не приступив до навчання через небажання навчатися далі в цьому закладі, бажає працювати. Своєю поведінкою та негативними відношенням до норм моралі, загальноприйнятими у людському суспільстві, [PERSON] сприяє формуванню у свідомості своїх дітей паразитичного способу існування, а також появі соціальної запущеності дітей. Посилаючись на викладене, позивач просив [PERSON] батьківських прав по відношенню до її 4 неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття. В подальшому представник позивача позовні вимоги уточнила, виключила з позовних вимог вимогу про позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні доньки [PERSON] , [INFO] , оскільки рішенням Очаківського міськрайонного суду від 02 листопада 2020 року, відповідачку позбавлено батьківських прав у відношенні доньки [PERSON] , а також сина [PERSON] , [INFO] , якому виповнилося 18 років. Представник позивача у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила про задоволення позову, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористалася. Документів, що підтверджують поважність причин її відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду представника позивачки, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.13-15). Батько неповнолітньої - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 31 липня 2012 року (а.с.9). Сім`я [PERSON] перебуває під соціальними супроводом в відділі освіти, культури та спорту, дітей, сієї та молоді, соціального захисту Чорноморської сільської ради (а.с.29-30, 31-32). Відповідачка притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП (ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей), а також за ч.1 ст. 173-2 КУпАП (вчинення насильства в сім`ї) (а.с.38, 42-43). Згідно копій актів обстеження матеріально-побутових умов відповідачка не зацікавлена у розвитку, піклуванні, оздоровленні своїх дітей, немає бажання цікавитися своїми дітьми, умови проживання сім`ї задовільні, проживають в орендованому будинку з пічним опаленням без електроенергії, відповідачка має тимчасові доходи ( а.с.46-69). [PERSON] неодноразово запрошувалась на засідання ради профілактики при виконавчому комітеті Чорноморської сільської ради, але не з`являлася (а.с.5,6,7). Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 листопада 2020 року відповідачку позбавлено батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Враховуючи викладене, суд дійшов переконання, що мати [PERSON] не виконує та ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Конвенцією про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держава зобов`язується забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. 1, 2 ст. 3). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 року у справі № 211/559/16-ц). За таких обставин, суд приходить до висновку, що свідоме і тривале нехтування відповідачкою [PERSON] своїми батьківськими обов`язками щодо дітей є наслідком винної поведінки відповідачки та є підставою для позбавлення її батьківських прав відносно синів - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідачки буде відповідати інтересам дітей. Що стосується вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідачки, суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 166 України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідачки підлягають стягненню аліменти на утримання дітей розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) відповідачки, але менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дітей. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. Враховуючи, що позивачем у позові заявлено дві вимоги, за кожну з яких необхідно було сплатити судовий збір, а було сплачено тільки за одну, з відповідачки також підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved