Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

ФОП [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів суми за договором оренди , обґрунтувавши свої вимоги тим, що між ним та [PERSON] було укладено договір оренди №000012979 від 13 вересня 2014 року, за яким орендодавець зобов'язався передати у тимчасове платне користування обладнання, визначене в додатках до договору, а [PERSON] зобов'язався сплатити вартість оренди цього обладнання, та, після закінчення строків оренди - повернути обладнання позивачу. Розрахунок вартості оренди обладнання здійснюється за кожну добу. На підставі Акту передачі обладнання в тимчасове користування від 13.09.2014 року, останньому було передано наступне обладнання: електростанцію ENERGY POWER потужністю 5,2 кВт. Найменування, заставна вартість та ціна оренди обладнання вказана в акті передачі обладнання в оренду та протоколі погодження ціни, які були підписані сторонами 13 вересня 2014 року. Строк оренди обладнання згідно із Актом передачі обладнання встановлений з 13.09.2014 року по 14.09.2014 року. 3 15 вересня 2014 року Відповідач продовжував користуватися орендованим обладнанням. Протоколом погодження ціни від 13.09.2014 року (додаток до договору №000012979 від13.09.2014 р.) розмір орендної плати за добу встановлено 180,00 грн., у разі якщо термії оренди обладнання більше 8 діб, то розмір орендної плати становить 150,00 грн. за добу. [PERSON] здійснив оплату за оренду обладнання у розмірі 180,00 грн.. Загальна сума заборгованості з орендної плати за користування обладнанням за Договороі оренди №000012979 від 13.09.2014 року складає 73720,00 грн. ((150,00 грн. * 494 дні)-180,00 грн. =73720,00 грн.). 11 грудня 2015 року позивач звернувся до [PERSON] з листом-вимогою про погашення су заборгованості з оренди обладнання за Договором оренди №0000012979 від 13.09.2014 року та надано відповідні рахунки до сплати. Лист-вимога була отримана боржником 29 грудня 2015 року, проте на день подання позовної заяви останній не виконав свого обов'язку по погашенню суми боргу за орендою обладнання у семиденний строк. В той же час, між позивачем та [PERSON]- укладено договір поруки, відповідно до якого, останній поручився перед ФОП [PERSON] за виконання зобов'язань боржником, що виникли з Договору оренди №000012979 від 13.09.2014 року. У зв'язку з чим, позивач просить солідарно стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість за договором оренди №000012979 від 13.09.2014 року у розмірі 73720 грн., вирішити питання про судові витрати. Представник позивача [PERSON] за довіреністю в судове засідання з`явилася, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили. У зв'язку з неявкою відповідачів та за згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносшення, тому суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з копії договору оренди 13 вересня 2014 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] був укладений договір оренди №000012979, за яким ФОП [PERSON] передав [PERSON] у тимчасове користування обладнання, визначене в додатках до договору, а орендар зобов'язався сплатити вартість оренди цього обладнання, та, після закінчення строків оренди - повернути обладнання позивачу. /а.с.5-6/ Судом встановлено, що на підставі акту передачі обладнання в тимчасове користування від 13.09.2014 року (Додаток до Договору оренди №000012979 від 13.09.2014 p.), відповідачу [PERSON] було передано наступне обладнання: електростанцію ENERGY POWER потужністю 5,2 кВт. /а.с.6/ Відповідно до п.3.1. договору, сплата оренди обладнання відбувається на умовах 100% передплати на підставі акту прийому-передачі. Відповідно до п. 4.2. Договору - строк оренди обладнання починається з дати, визначеної в акті передачі обладнання в оренду та закінчується датою визначеною в акті здачі обладнання з оренди. Строк оренди обладнання згідно із Актом передачі обладнання встановлений з 13.09.2014 року по 14.09.2014 року. Як вбачається з матеріалів справи, починаючи з 15.09.2014 року відповідач [PERSON] продовжував користуватися орендованим обладнанням. Отже, суд приходить до висновку, що з 15.09.2014 року між позивачем та відповідачем фактично було продовжено договір оренди. Відповідно до ч. 1 ст.759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За користування майном, як передбачено ч. 1 ст.762 Цивільного кодексу України, з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Відповідно до ч.1 ст.764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Відповідно до п. 8.1. Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами та діє до повного виконання Сторонами обов'язків за даним Договором. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до протоколу погодження договірної ціни від 13 вересня 2014 року щодо обладнання, який є додатком до договору №000012979 від13.09.2014 року, розмір орендної плати за добу становить 180,00 грн., у разі якщо термії оренди обладнання більше 8 діб, то розмір орендної плати становить 150,00 грн. за добу. Згідно із прибутковим касовим ордером №319 від 13.09.2014 року [PERSON] здійснив оплату за оренду обладнання у розмірі 180,00 грн.. /а.с. 7/ Загальна сума заборгованості з орендної плати за користування обладнанням за договором оренди №000012979 від 13.09.2014 року складає 73720,00 грн.((150,00 грн. * 494 дні)-180,00 грн. = 73 720,00 грн.) Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, 11 грудня 2015 року позивач звернувся до [PERSON] з листом-вимогою про погашення суми заборгованості з оренди обладнання за договором оренди №0000012979 від 13.09.2014 року, який був отриманий адресатом 29 грудня 2015 року. /а.с. 8-10/ Як вбачається з матеріалів справи 13.09.2014 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого сторони домовились, останній поручився за зобов'язання [PERSON] у межах суми, яка становить 1000 грн. і зобов'язується нести відповідальність солідарно з боржником. Частиною 1 статті 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткова (субсидіарна) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Оскільки [PERSON] має заборгованість за орендним договором у сумі 73720,00 грн., у зв'язку з чим, відповідно до п.1.3 Договору поруки, у [PERSON] виникли підстави для відповідальності за договором оренди в межах суми, передбаченої умовами договору, а саме в межах 1000 грн.. Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню частково. Вирішуючи питання про розподіл та стягнення судових витрат, то суд прийшов до наступного. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Як вбачається з наданого до позову оригіналу квитанції, позивач за подання позову сплатив судовий збір у розмірі 737 грн. 20 коп., що в свою чергу підлягає стягненню в частковому порядку з відповідачів у повному обсязі. На підставі викладеного й

Outcome: partial