Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

22 травня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним договір № 5-151 купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , укладений 15 грудня 2000 року між нею та сільськогосподарським виробничим кооперативом імені Димитрова, в особі [PERSON] , діючої згідно доручення від 15 грудня 2000 року №234, на універсальній товарній біржа «РіКо-Альянс». А також просить визнати право власності на вказаний житловий будинок. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 15 грудня 2000 року вона уклала з сільськогосподарським виробничим кооперативом імені Димитрова договір купівлі-продажу вказаного житлового будинку з надвірними будівлями на універсальній товарній біржа «РіКо-Альянс», без наступного нотаріального посвідчення договору. Під час укладення договору сторони дійшли згоди про всі істотні його умови та виконали в повному обсязі всі зобов`язання одна перед одною за ним, зокрема, відповідач передав житловий будинок з будівлями у власність позивачу та технічну документацію на нього, а позивач сплатила вартість вказаного нерухомого майна, прийняв його у власність. В 2009 році сільськогосподарський виробничий кооператив імені Димитрова було ліквідовано у зв`язку з визнанням його банкрутом. В теперішній час їй стало відомо, що вказаний договір є недійсним, оскільки його не посвідчено нотаріусом у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з позовом і просить його задовольнити, оскільки сторони виконали усі умови угоди. В судове засідання позивач не з`явилася, від неї надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила їх задовольнити. Відповідач - Грейгівська сільська рада Вітовського району Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, надіслала заяву про визнання позову та розгляд справи за відсутності свого представника. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - універсальна товарна біржа «РіКо-Альянс» в судове засідання свого представника не направила, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район. Розпорядженням голови Миколаївської обласної державної адміністрації № 197-р від 21 травня 2016 року вулицю Леніна в с. Грейгове Жовтневого району Миколаївської області було перейменовано на вулицю Івана Богуна . Відповідно до письмового договору купівлі-продажу за № 5-151, укладеного та зареєстрованого на Універсальній Товарній біржі «РіКо-Альянс» 15 грудня 2000 року, позивач [PERSON] купила у сільськогосподарського виробничого кооперативу імені Димитрова, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , зазначене домоволодіння складається з: житлового будинку - літ.А, жилою площею 42,4 кв.м, сараю- літ.Б, вбиральні - літ.В, льоху - літ. Гпд., огорожі № 2-7, споруд - № 8. Вказаний житловий будинок належав сільськогосподарському виробничому кооперативу імені Димитрова на підставі дублікату «Реєстраційного посвідчення», виданого Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації від 24 листопада 2000 року на підставі рішення виконкому Грейгівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області за № 3 від 04 березня 1993 року, зареєстрованого в Миколаївському МБТІ в реєстровій книзі за реєстром № 57 від 24 листопада 2000 року (а.с.6, 14-15). 19 грудня 2000 року позивач [PERSON] зареєструвала даний договір в комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» та отримала на своє ім`я реєстраційне посвідчення (а.с.7). Відповідно до технічного паспорту, складеного комунальним підприємством «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації», власником житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , зазначена [PERSON] . Зазначене домоволодіння складається з житлового будинку - літ.А, жилою площею 42,4 кв.м, сараю- літ.Б, вбиральні - літ.В, льоху - літ. Г., огорожі № 2-7, споруд - № 8,І. (а.с. 6-9). Як вбачається з повідомлення Головного управління статистики у Миколаївській області станом на 15 травня 2019 року з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) вилученосільськогосподарський виробничий кооператив імені Димитрова. Місце проведення державної реєстрації припинення - Жовтнева районна державна адміністрація. Дата державної реєстрації припинення - 06 травня 2009 року (а.с.13). Виходячи з даних Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відомості щодо власника та наявності обмежень чи обтяжень на спірне нерухоме майно відсутні (а.с.60). Аналізуючи надані докази, судом встановлено, що 15 грудня 2000 року між [PERSON] і сільськогосподарським виробничим кооперативом імені Димитрова було укладено письмовий договір купівлі-продажу житлового будинку, умови зазначеного договору сторони виконали: покупець прийняв від продавця домоволодіння, сплатив обумовлену суму коштів, а продавець передав його у власність позивачу. Відповідно до ч.1 ст.227 ЦК України ( в ред. 1963 р.) договір купівлі-продажу житлового будинку, земельної ділянки, де однією із сторін є громадянин, підлягає нотаріальному посвідченню. Недотримання цієї умови тягне за собою недійсність угоди. Однак, на підставі ч.2 ст.47 ЦК України ( в ред. 1963 р.) така угода може бути визнана судом дійсною, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що має місце в даній справі, у зв`язку з чим вимоги позивача щодо визнання дійсним договору купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Разом з тим вимоги щодо визнання права власності на вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями, задоволенню не підлягають. Як встановлено під час розгляду даної справи, договір купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна визнано дійсним цим рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно" державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Однак дані, які б свідчили про неможливість оформлення права власності на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями, суду не надані, в той же час за даними комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації», власником даного житлового будинку зазначена позивач (а.с.7). У зв`язку з викладеним, вимога позивача про визнання за ним права власності на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями, є передчасною та задоволенню не підлягає.

Outcome: partial