Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

24 травня 2021 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області винесено рішення, яким відмовлено в задоволенні позову керівника Жмеринської окружної прокуратури в інтерсах держави в особі Вінницької обласної державної адміністрації, Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області до [PERSON] про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки водного фонду та її повернення. 28 травня 2021 року до суду надійшла заява представника відповідача Смірнова С.М. про ухвалення судом додаткового рішення про стягнення з позивачів в рівних частках на користь відповідача [PERSON] понесені судові витрати за надання правової допомоги в сумі 6726,40 грн. Заява аргументована тим, що відповідач бажає провести розподіл судових витрат у даній справі за наслідком винесення судового рішення, оскільки представником відповідача було зроблено відповідну заяву під час підготовчого судового засідання 24 лютого 2021 року та зазначено, що орієнтовний розмір витрат на правову допомогу складтиме 7000 грн. В судовому засіданні представник відповідача адвокат Смірнов С.М. заяву про розподіл судових витрат підтримує, оскільки відповідачу відповідно до частин першої-третьої статті 141 ЦПК України надано право на відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, а саме на оплату правової допомоги. В підготовчому судовому засіданні, яке відбулось 24 лютого 2021 року, представником відповідача вказано про намір стягнути судові витрати, орієнтовний розмір яких складатиме 7000 грн. Відповідач [PERSON] сплатив адвокату 6276,40 грн, розмір яких включає витрати на гонорар адвоката за представництво в суді, за правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів та інші надані адвокатом послуги та виконані роботи. Представник позивача Лук`янчук Д.О. у судовому засіданні пояснює, що дійсно сторона, яка понесла судові витрати, має право заявити про таке стягнення, однак в матеріалах справи відсудні документи та підтвержуючі докази понесення відповідачем таких судових витрат. Вважає, що підстави для задоволення такої заяви відсутні, оскільки рішення у даній справі ще не набуло законної сили. Відповідачем не дотримано вимог частини восьмої статті 141 ЦПК України, відповідно до якої розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Які саме було надано адвокатом відповідачу послуги та з чого вони складаються - стороною відповідача доказів не надано. Тому в задоволенні заяви просить відмовити повністю. Представник Жмеринської РДА Гуменюк В.М. в судовому засіданні вказує, що законом передбачено надання правової допомоги, однак воно має бути обґрунтованим та співмірним із наданими адвокатом послугами та виконаною роботою, а в даному випадку адвокат до детального опису включив таку роботу, яка не є правовою допомогою для клієнта. При винесенні додаткового рішення просить врахувати, що Жмеринська районна державна адміністрація була лише підписантом договору оренди, який і став предметом даного спору, проте з 2018 року землями водного фонду Жмеринського району розпоряджається Вінницька обласна державна адміністрація. Таким чином, Жмеринська РДА ніяким чином не впливала та не могла впливати на правовідносини у даному спорі, що просить врахувати при винесенні даного рішення та не стягувати з них судові витрати. Преставник Вінницької обласної державної адміністрації Вельгус І.М. в судове засідання не з`явилась, через канцелярію подала клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. В клопотанні зазначає, що на думку позивача витрати є неспівмірними із складністю цієї справи та витраченим представником відповідача часом, необхідним для надання правової допомоги. Враховуючи характер спірних правовідносин в даній справі, ступінь складності справи, необхідний і фактично наданий обсяг правової допомоги, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, вважає, що є можливість зменшення розміру витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а тому просить зменшити розмір понесених відповідачем витрат на оплату правової допомоги. При цьому конкретного розміру таких витрат не вказує. Відповідно до частини четвертої статті 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Отже неявка представника позивача не є перешкодою для розгляду заяви про розподіл судових витрат. Суд розглянувши заяву представника відповідача, заслухавши сторони у справі, дійшов таких висновків. Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з частиною четвертою статті 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Згідно з частиною першою, другою статті 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. За змістом частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Преставник Вінницької обласної державної адміністрації Вельгус І.М. подала до суду клопотання, у якому просила зменшити витрати на оплату правової допомоги, посилаючись на завищений їх розмір та невідповідність складності справи, проте в клопотанні не зазначено, до якого розміру їх потрібно зменшити та в зв`язку із чим. Відповідно до частин 1-3 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Як передбачено частиною восьмою статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 ЩЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таку правову позицію щодо застосування норм права висловив Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року по справі № 552/2145/16-ц. На виконання вимог статті 141 ЦПК України представник відповідача Смірнов С.М. в підготовчому судовому засіданні 24 лютого 2021 року зробив про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат представником відповідача було надано договір про надання правової допомоги від 12 червня 2020 року, детальний опис робіт, рахунок на оплату договору, квитанцію до прибуткового касового ордера та акт приймання-передачі наданих послуг. Договір про надання правової допомоги від 12 червня 2020 року укладений між адвокатом Смірновим С.М. та Сємцовим А.Д., відповідно до пункту 3.1 якого клієнт сплачує адвокату гонорар в розмірі 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за одну годину участі особи, яка надає правову допомогу у справі в судовому засіданні, поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді (а.с.58-60). Відповідно до детального опису (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для розгляду справи, адвокат на участь в судових засіданнях витратив 5 год 40 хв, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовими засіданнями витратив 10 год 20 хв та на ознайомлення з матеріалами справи витратив 20 хв (а.с.61). Згідно з рахунком від 12 червня 2020 року на оплату відповідно до пункту 3.1 договору про надання правової допомоги, аванс за договором складає 6276,40 грн, оплата якого підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 12 червня 2020 року (а.с.62-63). Актом приймання - передачі наданих послуг від 27 травня 2021 року сторони підписали, що адвокат в повному обсязі належним чином виконав договір про надання правової допомоги від 12 червня 2020 року і клієнт не має до адвоката жодних претензій, а клієнт на підставі рахунку сплатив адвокату гонорар в розмірі 6276,40 грн (а.с.64). Тому суд вважає, що представником відповідача надано необхідні докази про понесення судових витрат, заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката у цьому випадку є співмірним із складністю справи, обсягом виконаних робіт (наданих послуг), а також часом, витраченим на виконання цих робіт (послуг). Також суд бере до уваги, що у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави, набуває статусу позивача зазначений орган, а не прокурор, а тому розподіл судових витрат відповідно до положень статті 141 ЦПК України повинен здійснюватися з урахуванням належного позивача та не може покладатися на прокуратуру. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем у даній справі є Вінницька обласна державна адміністрація, з якої і підлягають стягненню на користь [PERSON] понесені судові витрати у сумі 6276,40 гривень на правничу допомогу. Вирішуючи питання про відшкодування відповідачеві витрат на професійну правову допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правової допомоги, квитанцію про сплату юридичних послуг; співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, і вважає, що вимоги про стягнення витрат за надання професійної допомоги адвоката, які поніс відповідач, підлягають до повного задоволення. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що по справі необхідно ухвалити додаткове рішення щодо стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витрат на професійну правничу допомогу .

Outcome: partial