Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

17 жовтня 2018 року позивач по справі звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з вказаним позовом, яким просить суд: - скасувати розпорядження голови Шевченківської селищної ради № 73-к/тм від 20 вересня 2018 року «Про оголошення догани » з 20 вересня 2018 року; - визнати звільнення з посади директора КП «АКВА» Шевченківської селищної ради незаконним, скасувати розпорядження голови Шевченківської селищної ради № 83-к/тр від 20 вересня 2018 року «Про звільнення [PERSON].» з 20 вересня 2018 року; - поновити позивача на посаді керівника КП «АКВА» Шевченківської селищної ради з 20 вересня 2018 року; - стягнути з КП «АКВА» Шевченківської селищної ради на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20 вересня 2018 року по день ухвалення рішення із розрахунку 531,31 гривень на день; - стягнути з КП «АКВА» Шевченківської селищної ради на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 20 000 гривень; - стягнути з КП «АКВА» Шевченківської селищної ради на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу в розмірі 5 600 гривень. В обґрунтування позову позивач вказує, що 03 липня 2018 року він був призначений на посаду керівника комунального підприємства «АКВА» Шевченківської селищної ради на підставі контракту, укладеного між ним та Шевченківською селищною радою в особі селищного голови Волкодава В.П. 20 вересня 2018 року розпорядженням селищного голови Шевченківської селищної ради Волкодава В. П. за № 73-к/тм йому оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а також 20 вересня 2018 року розпорядженням селищного голови Шевченківської селищної ради за № 83-к/тр його було звільнено за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених трудовим договором. Позивач вважає вказані розпорядження селищного голови Шевченківської селищної ради на підставі яких він втратив роботу - незаконними, такими, що підлягають скасуванню, а тому 17.10.2018 року звернувся до суду для захисту своїх законних прав та інтересів. Представник відповідача по справі - Шевченківська селищна рада 08.11.2018 року надала до суду відзив на позовну заяву в якій зазначено, що позивач в порушення вимог п.2.1 210, 4.1, Контракту не виконав обов'язки керівника та п. 2.2., 6.3, Статуту підприємства в зв'язку з чим йому правомірно було накладено адміністративне стягнення в вигляді догани, а потім позивача було звільнено за систематичне невиконання обов'язків. Розпорядження селищного голови про оголошення догани відповідає вимогам контракту та закону. 18 липня 2018 року було демонтовано лічильник і припинено подачу пару і гарячої води КУ, внаслідок чого створено несприятливі умови проживання дітей-інвалідів, які потребують особливого догляду. Керівника КП «АКВА» було зобов'язано до 19.09.2018 року надати письмові пояснення щодо підстав припинення надання послуг, проте у встановлений строк [PERSON] ніяких пояснень не надав, про що було складено відповідний акт. (а.с.64-67). Представник відповідача по справі - керівник комунального підприємства «АКВА» Шевченківської селищної ради, Соляник Г.П.,надав до суду 14.11.2018 року письмове клопотання в якому зазначає, що КП «АКВА» заперечує проти позовних вимог позивача та просить справу розглянути в відсутність представника КП (а.с.87). Представник позивача по справі згідно Договору про надання правової допомоги (а.с.23) у судовому засіданні позов підтримала та наполягала на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача по справі - Шевченківської селищної ради за адвокатською угодою про надання правової допомоги (а.с.92) у судовому засіданні до початку розгляду справи по суті заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючи на те, що на час розгляду справи розпорядження селищного голови Шевченківської селищної ради № 98-к/тр від 14 листопада 2018 року (а.с.95), спірне розпорядження селищного голови № 83-к/тр від 20.09.2018 року вже скасовано, позивача поновлено на посаді керівника КП із зобов'язанням бухгалтерії підприємства виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21.09.2018 року по 14.11.2018 рік (а.с.95). Відповідач самостійно визнав неправільність своїх дій та усунув порушення прав позивача, скасувавши Наказ про його звільнення, а тому на час розгляду справи спір між сторонами щодо визнання звільнення з посади директора КП «АКВА» Шевченківської селищної ради незаконним, та скасування розпорядження голови Шевченківської селищної ради № 83-к/тр від 20 вересня 2018 року «Про звільнення [PERSON].» з роботи, та поновлення його на роботі і виплаті середнього заробітку за час вимушеного прогулу відсутній. Позивач не заперечував, про його поновлення на роботі і виплаті середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але уточнивши вимоги в суді просить скасувати розпорядження голови Шевченківської селищної ради № 73-к/тм від 20 вересня 2018 року «Про оголошення йому догани», стягнути з відповідача, суму моральної шкоди в розмірі 20 тисяч гривень та судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 600 гривень. Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши позивача, представника Шевченківської селищної ради, голову Шевченківської селищної ради, вивчивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що уточнена позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини повязанні з трудовим законодавством про працю. Відповідно ст.21 КЗпП України, особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Виходячи з особливостей зазначеної форми трудового договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, закон надав право сторонам при укладенні контракту самим установлювати їхні права, обовязки та відповідальність, зокрема як передбачену нормами КЗпП України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання трудового договору. Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 19 березня 1993 року № 203 "Про застосування контрактної форми трудового договору з керівником підприємства, що є у державній власності", рекомендовано місцевим органам виконавчої влади при укладанні контрактів з керівниками підприємств, що є у комунальній власності, застосовувати порядок, передбачений Положенням, затвердженим цією постановою. Відповідно до п. 6 Положення про порядок укладання контракту з керівником підприємства, що є у державній власності, при найманні на роботу, затвердженим постановою КМ України від 19.03.1993 № 203, з керівником підприємства, раніше обраним чи призначеним на посаду, також укладається або переукладається контракт. Контрактом від 03 липня 2018 року, укладеним між Шевченківською селищною радою в особі селищного голови Волкодава В.П. та [PERSON] як особливою формою трудового договору, передбачені права та обов'язки начальника КП «АКВА» Шевченківської селищної ради, умови матеріального забезпечення, а також передбачені підстави для припинення (розірвання) контракту. Відповідно до п. 1.5 контракту Керівник підзвітний та підпорядковується Шевченківській селищній раді. Відповідно до п. 6.1 контракту керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірвано з ініціативи селищного голови до закінчення його дії: а) у разі систематичного невиконання Керівником без поважних причин обов'язків, які покладаються на нього цим контрактом; б) у разі одноразового грубого порушення Керівником чинного законодавства, обов'язків, передбачених контрактом, трудової дисципліни; в) за поданням органів державного нагляду за охороною праці у разі систематичних порушень вимог чинного законодавства з питань охорони праці; г) за поданням органів державної фіскальної служби у разі порушення податкового законодавства. Відповідно до пп. в п. 6.3 контракту він припиняється до закінчення дії контракту у випадках, передбачених пунктами 2.6, 6.1, 6.2 цього контракту. Відповідно до п. 6.5 контракту якщо розірвання проводиться на підставах, встановлених у контракті, але не передбачених законодавством, про це зазначається в трудовій книжці Керівника з посиланням на п. 8 частини 1 статті 36 КЗпП України. 03 липня 2018 року позивач був призначений на посаду керівника комунального підприємства «АКВА» Шевченківської селищної ради на підставі контракту, укладеного між ним та Шевченківською селищною радою в особі селищного голови, що підтверджується вказаним контрактом (а.с.12-14). 20 вересня 2018 року розпорядженням селищного голови Шевченківської селищної ради за № 73-к/тм позивачу оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а саме: послаблення контролю за роботою підлеглих працівників, з вини яких допущено припинення постачання подачі пару та гарячої води комунальній установі Шевченківський дитячий будинок-інтернат, що підтверджується вказаним розпорядженням (а.с.15). 20 вересня 2018 року розпорядженням селищного голови Шевченківської селищної ради за № 83-к/тр, позивача, звільнено за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених трудовим договором згідно п. 3 частини першої статті 40 КЗпП України (а.с.16). В листопаді 2018 року розпорядженням селищного голови Шевченківської селищної ради № 98-к/тр від 14 листопада 2018 року, позивача поновлено на посаді керівника КП із зобов'язанням бухгалтерії підприємства виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу (а.с.95). Оскільки позивача було поновлено на посаді, виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу і скасовано розпорядження про звільнення, то цивільна справа в частині позовних вимог про визнання звільнення незаконним, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу провадження судом в цій частині було закрито на підставі ухвали суду. В зв'язку з поновленням позивача на посаді автоматично втрачає і дію розпорядження голови Шевченківської селищної ради № 73-к/тм від 20 вересня 2018 року «Про оголошення догани позивачу, так як на підставі цієї догани його було звільнено. Після поновлення позивача на посаді, позивач повторно був звільнений з роботи уже за угодою сторін 07.12.2018 року, розпорядженням селищного голови Шевченківської селищної ради № 106-к/тр від 30.11. 2018 року. У зв'язку з незаконним звільненням діями селищного голови як вважає позивач були порушені його законні права, постраждала його ділова репутація як керівника, він втратив нормальний сон та став нервовим, зазнав моральних страждань, все це позбавило його можливості вести нормальне життя, негативно позначилося на його психічному стані, викликало постійне відчуття тривоги та стресу, змушений вживати додаткових зусиль для організації свого життя. В зв'язку з цим позивач відповідно до частини 1 статті 237-1 КЗпП України,просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 20 000 гривень. Суд не може брати вищевказані обставини позивачем в позові до уваги при визначенні моральної шкоди позивачу, оскільки зазначені факти ніякими доказами позивачем в цій частині не підтверджено. Які саме моральні страждання він зазнав, чим це підтверджується які додаткові зусилля він приймав для організації свого життя. Позивач також просить суд стягнути з відповідачів на його користь понесені ним судові витрати в сумі 5 600 гривень (а.с.120,121). Вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 5 600 грн., підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Позивачем надано детальний розрахунок з приводу наданих юридичних послуг відповідно до умов укладеного договору № 50 від 12.10.2018 року (а.с.23, 24), а представником відповідача, в свою чергу, не надано доказів, які б спростовували, що зазначені стороною позивача витрати не є співмірними зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами, часом, витраченим адвокатом на їх виконання, обсягом наданих послуг, ціною позову або значенням справи для сторін. Представник відповідача лише заперечує проти їх задоволення нічим не спростовуючи ці вимоги. З матеріалів справи убачається, що позивач 18.12.2018 року надав до суду рахунок детельний опис робіт (наданих послуг адвокатом) правничої допомоги позивачу, в якому зазначено обсяг виконаних адвокатом робіт, наведено відповідні розрахунки за надані послуги та визначено суму гонорару станом на 18.12. 2018 року в розмірі 5 600 грн. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Відповідно до статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною четвертою статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». У відповідності до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, ) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо,на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Матеріалами справи підтверджено, що 12.10.2018 року між позивачем та адвокатом Маслій укладено договір про надання юридичних послуг (правової допомоги) (далі Договір). Предметом і метою Договору є надання за плату клієнту юридичних (у тому числі адвокатських) послуг щодо захисту прав та інтересів клієнта в порядку та на умовах, що визначаються договором (пункт 1.1 Договору). Пунктом 1.2 Договору встановлено, що перелік та ціна юридичних послуг, які складають предмет цього договору, визначаються сторонами у додаткових угодах або специфікаціях до Договору. 18.12.2018 року між позивачем та адвокатом укладено Додаткову угоду до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги). Положеннями Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) визначено способи обчислення та отримання оплати за надання юридичних (адвокатських) послуг, а саме, шляхом здійснення оплати на підставі квитанцій до договору № 50 від 12.10.2018 року. Згідно квитанції № 295445 серія НЛА від 08.10.2018 року вартість послуги становить 1 600,00 гривень за складання позовної заяви [PERSON] (а.с.123); згідно квитанції № 295754 серія НЛА від 12.10.2018 року вартість послуги становить 2 000,00 гривень за представництво в суді інтересів позивача (аванс) (а.с.123); згідно квитанції № 451257 серія 06-ААК від 14.11.2018 року вартість послуги становить 500,00 гривень за складання адвокатського запиту [PERSON] (а.с.124); згідно квитанції № 451258 серія 06-ААК від 14.11.2018 року вартість послуги становить 500,00 гривень за складання заяви про виклик свідків у справі за позовом [PERSON] (а.с.124); Позивачем наведено обсяг виконаних робіт та розрахунок погодинної оплати із зазначенням виду робіт, кількості годин, витрачених на роботу, вартості послуг, та кінцева сума до сплати у розмірі 5 600 грн., крім останньої квитанції № 451259 серія 06-ААК від 14.11.2018 року в якій не зазначені конкретні дії адвоката по наданню послуг, а зазначено лише - вартість послуг за професійну правничу допомогу в розмірі 1000 гривень. (а.с.125). Витрати на професійну правничу допомогу включають всів витрати наданих послуг адвокатом, а тому окрема оплата за ці послуги судом не може братися до уваги як окремі витрати позивача, тому в цих витратах позивачу в сумі 1 000 гривень необхідно відмовити. Формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар (плата за договором), порядок обчислення якого (фіксований розмір чи погодинна оплата), підстави для зміни його розміру, порядок сплати, умови повернення тощо відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру» визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статі 30 Закону України «Про адвокатуру» врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Позивач має право на компенсацію витрат, пов'язаних з правничою допомогою, наданою адвокатом відповідно до договору про надання юридичних послуг та доказами (квитанції) про розмір витрат на правничу допомогу. Тому, згідно вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача - Комунального підприємства «АКВА» Шевченківської селищної ради на користь позивача необхідно частково стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 600 гривень, а також на користь держави судовий збір в розмірі 352, 40 гривень (50% судового збору в разі визнання позову відповідачем) від сплати якого позивач був звільнений відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial