Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить зняти арешт з майна, зокрема з квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS], який накладено згідно постанови відділу ДВС від 21.01.2014 року по виконавчому провадженню № 41662808 та постанови відділу ДВС від 21.01.2014 року по виконавчому провадженню № 41670268. В своїх доводах позивач посилається на те, що 14 вересня 2007 року між позивачем та АТ «ОТП Банк» було укладено договір іпотеки № PCL-701/825/2007, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], зареєстрований в реєстрі за реєстровим №1479.14 вересня 2007 року між позивачем та АТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір № ML-701/825/2007. 18 червня 2008 року між позивачем та АТ «ОТП Банк» було укладено договір іпотеки № PCL-701/370/2008, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], зареєстрований в реєстрі за реєстровим № 798.18 червня 2008 року між позивачем та АТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір № ML-701/370/2008. На підставі договору відступлення права вимоги від 24 лютого 2012 року, укладеного між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі №707, та договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 24 лютого 2012 р. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набув усіх прав за вказаними Договорами іпотеки та кредитними договорами. На виконанні у [PERSON] відділі державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції знаходився виконавчий напис №7596 від 24.10.2013 року на підставі якого державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 41670268. 21.01.2014 року відділом ДВС в межах примусового виконання даного виконавчого документа винесено постанову про арешт квартири, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Олімпійська, 6.9, кв.64 та заборонено здійснення відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику.Також, відділом ДВС відкрито виконавче провадження №41662808 на виконання виконавчого напису №7599 від 24.10.2013 року. 21.01.2014 року відділом ДВС в межах примусового виконання даного виконавчого документа, також винесено постанову про арешт квартири, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Олімпійська, 6.9, кв.64 та заборонено здійснення відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику. 09 липня 2015 року були підписані договори про внесення змін до договору іпотеки № PCL-701 /825/2007 від 14 вересня 2007 року та до договору іпотеки № PCL-701 /370/2008 від 18 червня 2008 року.Також 09 липня 2015 року були підписані додаткові договори до кредитного договору № ML-701/825/2007 від 14 вересня 2007 року та до кредитного договору №ML-701/370/2008 від 18 червня 2008 року.На підставі вищевказаного, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 10.07.2015 року до [PERSON] відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції було направлено лист в якому зазначалось, що у звязку з підписанням додаткової угоди до Договору іпотеки на якому були вчинені вказані вище виконавчі написи та підписанням реструктуризації за Кредитним договором між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON], у стягувача в зазначених виконавчих провадженнях відпала необхідність в примусовому виконанні вказаних виконавчих документах та знаходженні майна [PERSON] під вказаними арештами. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» вказаною заявою просили звільнити з-під арешту майно належне [PERSON], що накладено згідно постанови відділу ДВС від 21.01.2014 року в виконавчому провадженні № 41662808 та постанови відділу ДВС від 21.01.2014 року в виконавчому провадженні № 41670268.[PERSON] відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 29.07.2015 р. № В-13\\9037\\127 [PERSON] повідомлено, що 19.03.2015 року було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 9 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», в звязку з тим, що відповідно до вимог виконавчого напису суму боргу, яка підлягає стягненню з боржника зазначена за кредитом в іноземній валюті, а на звернення стягнення на майно громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, оголошено мораторій. Просив зняти арешт з майна, що належить позивачу, зокрема з квартири за адресою: м. Харків, вул. Олімпійська, 6.9, кв.64. В подальшому позивач позовні вимоги уточнив та просив скасувати постанови відділу ДВС від 21.01.2014 року в виконавчому провадженні № 41662808 та в виконавчому провадженні № 41670268. Позивач у судовому засіданні підтримав первісний позов та просив його задовольнити. Представник [PERSON] ВДВС ХМУЮ у судовому засіданні просила постановити рішення на розсуд суду, та винести рішення згідно діючого законодавства України. Представник третьої особи - ОТП «Факторинг Україна» до суду не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позов вважає законним та обґрунтованим та просив його задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у [PERSON] відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження № 41662808 та виконавче провадження № 41670268 з примусового виконання виконавчих написів № 7599 та № 7596, вчинених 24.10.2013 року про стягнення з [PERSON] на користь ОТП «Факторінг Україна» суми заборгованості в розмірі 203416,06 грн. та 197055,39 грн. Виконавчі провадження були відкриті згідно постанов про відкриття виконавчого провадження від 13.01.2014 року. Згідно постанов відділу ДВС від 21.01.2014 року по виконавчому провадженню № 41662808 та постанови відділу ДВС від 21.01.2014 року по виконавчому провадженню № 41670268 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, вбачається, що було накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] (а.с.8,9). В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та ТОВ «ОТП Факторинг України» 09.07.2015 року було укладено додатковий договір № 2 до кредитного договору № ML-701/370/2008 від 09.07.2008 року та додатковий договір № 2 до кредитного договору № ML-701/825/2007 від 14.09.2007 року, згідно яких дати остаточного повернення кредитів встановлено 30.06.2025 року (а.с.10-15). З матеріалів справи вбачається, що\~18.06.2008 року між позивачем та банком було укладено договір іпотеки, до якого були внесені зміни договором від 09.07.2015 року, згідно якого вбачається, що іпотека забезпечує вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником своїх зобовязань за кредитними договорами. В іпотеку передано квартиру за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON], про що внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухому майно про реєстрацію іпотеки (а.с.16-21). Згідно заяви ТОВ «ОТП Факторинг Україна» від 10.07.2015 року надісланої до [PERSON] відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції вбачається, що у звязку з підписанням додаткової угоди до Договору іпотеки на якому були вчинені вказані вище виконавчі написи та підписанням реструктуризації за Кредитним договором між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON], у Стягувача в зазначених виконавчих провадженнях відпала необхідність в примусовому виконанні вказаних виконавчих документах та знаходженні майна [PERSON] під вказаними арештами. Тому ТОВ «ОТП Факторинг Україна» вказаною заявою просили звільнити з-під арешту майно належне [PERSON]\~ (а.с.22) Згідно відповіді на звернення позивача [PERSON] відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції повідомив, що 19.03.2015 року було винесено постанови про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі ст.. 47 п. 9 Закону України «Про виконавче провадження», але законні підстави для зняття арешту з майна боржника відсутні до повного та фактичного виконання рішення (а.с.23) Згідно копій постанов від 19.03.2015 року про повернення виконавчого документа стягувачеві вбачається, що виконавчі написи № 7599 та № 7596, вчинені 24.10.2013 року про стягнення з [PERSON] на користь ОТП «Факторінг Україна» суми заборгованості в розмірі 203416,06 грн. та 197055,39 грн. були повернуті стягувачу на підставі п.9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» - арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, в том у числі: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Згідно ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» - у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Згідно ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» - у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення. Законом України №\~1304-VIIвід 03.06.2014 "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" передбачено введення мораторію на примусове відчуження рухомого і нерухомого майна позичальників (боржників), які мають кредитні зобов'язання за договорами споживчого кредиту в іноземній валюті, до набуття чинності законодавством щодо умов і порядку проведення конвертації зобовязань за договорами споживчого кредиту з іноземної валюти у національну. Згідно до\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. Таким чином, оцінюючи в сукупності надані докази в процесі розгляду справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є мотивованими та підлягають частковому задоволенню, так як на даний час між позивачем та ОТП Факторинг України укладені додаткові угоди до кредитних договорів, та відпала необхідність в примусовому виконанні вказаних виконавчих документів та знаходженні майна позивача під арештом, накладеним постановами ВДВС, але виконання зобовязань позивача перед ОТП Факторинг України за кредитними договорами забезпечено договором іпотеки, про що внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухому майно про реєстрацію іпотеки. Виходячи з\~наведеного,\~суд\~приходить\~до\~висновку, що\~позовні\~вимоги\~позивача про звільнення майна з-під арешту, накладеного постановами ВДВС, підлягають задоволенню. На підставі ст.\~10,\~11,\~60,\~88,\~209,\~212 - 215 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial