Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя житлового будинку №54 по вул.. Новий інвалідний хутір в м. Миколаєві, квартири [ADDRESS] та визнання за нею права власності на ? частку вищевказаного нерухомого майна. В позові позивач зазначила, що з вона з 08.06.2004 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Під час шлюбу відповідач придбав нерухоме майно: житловий будинок №54 по вул.. Новий інвалідний хутір в м. Миколаєві та квартиру [ADDRESS]. Відповідно до вимог чинного законодавства вважає, що вказане майно є спільним сумісним майном подружжя та виходячи з рівності часток подружжя, просила про поділ спільного сумісного майна подружжя та визнання за нею права власності на ? частку вищевказаного нерухомого майна. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок №54 по вул. Новий інвалідний хутір в м. Миколаєві, а за ним право власності на квартиру [ADDRESS], припинення іпотеки квартири №7 по пр.. Леніна, 88 в м. Миколаєві за договором іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого 05.06.2008 року в реєстрі №3497, з застосуванням наслідків припинення іпотеки, шляхом припинення заборон, які накладені та зареєстровані в звязку з укладенням договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого 05.06.2008 року в реєстрі №3497, заборона на відчуження зареєстрована 05.06.2008 року за реєстровим №97. В подальшому позивач за зустрічним позовом збільшив свої позовні вимоги в частині обґрунтування позову. В обґрунтування своїх зустрічних позовних вимог позивач зазначив, що за час шлюбу ним було придбано у власність нерухоме майно: житловий будинок №54 по вул.. Новий інвалідний хутір в м. Миколаєві та квартиру [ADDRESS], яке відповідно до вимог чинного законодавства є спільним сумісним майном подружжя. Проте, оскільки визнання права власності здійснюється без реального поділу цього майна в натурі, вважає за доцільне, що відповідає в повній мірі інтересам як його так і відповідача за вказаним позовом, щодо на свій розсуд користуватися, володіти та розпоряджатися майном, визнати за [PERSON] право власності в цілому на житловий будинок №54 по вул.. Новий інвалідний хутір в м. Миколаєві, а за ним визнати право власності на квартиру [ADDRESS]. При цьому, зазначив, що з метою виконання зобовязань за кредитним договором, квартира №7 по пр.. Леніна, 88 в м. Миколаєві ним була передана в іпотеку, відповідно до договору іпотеки від 05.06.2008 року, укладеного між ним та ТОВ «Український промисловий банк». У звязку з виникненням заборгованості за кредитним договором, банк скористався своїм правом та звернувся до приватного нотаріуса про видачу виконавчого напису з метою звернення стягнення на предмет іпотеки. Виконавчий напис №78, виданий 02.02.2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], було передано до примусового виконання до Центрального ВДВС ММУЮ. ТОВ «Укрспецторг групп» було організовано прилюдні торги з реалізації арештованого майна предмета іпотеки. 05.04.2013 року, 13.05.2013 року і 03.07.2013 року були призначені прилюдні, які не відбулись, при цьому стартова ціна на предмет іпотеки була уціненою, результати торгів сторони не оспорювали. У відповідь на лист від 09.07.2013 р. державного виконавця, стягувач ПАТ «Дельта Банк» повідомив проте, що не має можливості залишити за собою не продану квартиру. Відповідно до вимог ст. 49 Законів України «Про іпотеку» є підставою припинення іпотеки, у звязку з не використання банком свого права придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна за результати прилюдних торгів та відповідно застосуванням наслідків припинення іпотеки, шляхом припинення заборон, які накладені та зареєстровані в звязку з укладенням договору іпотеки. В судове засідання позивач за первісним позовом [PERSON] не зявилась, надала до суду заяву, просила слухати справу за її відсутності, свої позовні вимоги визнала, просила про їх задоволення. В судове засідання представник позивача за зустрічним позовом не зявився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, збільшені зустрічні позовні вимоги в частині обґрунтування позву, підтримав в повному обсязі, просив про їх задоволення, у звязку з чим просив в задоволенні первісного позову відмовити, надав згоду на ухвалення заочного рішення. В судове засідання представник відповідача за зустрічним позовом ПАТ «Дельта Банк» не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача за зустрічним позовом, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.06.2004 року, згідно свідоцтва про шлюб (повторне) виданого Заводським відділом РАЦС Миколаївського міського управління юстиції 09.07.2008 року. За час перебування у шлюбі, [PERSON] придбав у власність нерухоме майно: житловий будинок №54 по вул. Новий інвалідний хутір в м. Миколаєві та квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, придбане сторонами в період шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Згідно ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже, вказане нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя, підлягає поділу між ними, виходячи з рівності часток подружжя. Між тим позивач за зустрічним позовом [PERSON] просив з урахуванням того, що загальна площа обєктів нерухомості практично однакова (житловий будинок площею 132,6 кв.м., квартира 138,4 кв.м.), визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок №54 по вул. Новий інвалідний хутір в м. Миколаєві, а за ним на квартиру [ADDRESS]. Таким чином, суд вважає, що в цей частині вимога позивача за зустрічним позовом [PERSON] підлягає задоволенню та за [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок №54 по вул. Новий інвалідний хутір в м. Миколаєві. Проте, в задоволенні вимоги [PERSON] щодо визнання за ним права власності на квартиру [ADDRESS] слід відмовити у звязку з безпідставністю, у звязку з тим, що вказана квартира вже належить йому на праві власності. У звязку з наведеним, суд вважає, що в задоволенні первісного позову [PERSON] щодо поділу спільного сумісного майна подружжя житлового будинку №54 по вул.. Новий інвалідний хутір в м. Миколаєві, квартири [ADDRESS] та визнання за нею права власності на ? частку вищевказаного нерухомого майна, слід відмовити. Крім того, 05.06.2008 року між [PERSON] та ТОВ «Український промисловий банк» було укладено кредитний договір №90-0041020/ФК-08. З метою виконання зобовязань за кредитним договором від 05.06.2008 року, між [PERSON] та ТОВ «Український промисловий банк» було укладено договір іпотеки від 05.06.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого 05.06.2008 року в реєстрі №3497, предметом якого є трикімнатна квартира [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності іпотекодавцю [PERSON] За Договором про передачу Активів та Кредитних зобовязань Укрпромбанк на користь [PERSON], посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 30.06.2010 року за реєстровим №№2258, Договором №1 про внесення змін та доповнень до Договору про передачу Активів та Кредитних зобовязань Укрпромбанк на користь [PERSON], посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 24.01.2011 року за реєстровим №388 з Додатком №1 до Договору №1 від 24.10.2011 року про внесення змін та доповнень до Договору про передачу Активів та Кредитних зобовязань Укрпромбанк на користь [PERSON] від 30.06.2010 року та Договором №2 про внесення змін та доповнень до Договору про передачу Активів та Кредитних зобовязань Укрпромбанк на користь [PERSON] від 30.06.2010 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 31.01.2011 року за реєстровим №482, права вимоги за Кредитними та Забезпечувальними договорами ТОВ «Український промисловий банк» переходять (відступають) до ПАТ «Дельта Банк». У звязку з виникненням у [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 05.06.2008 року №90-0041020/ФК-08 у розмірі 832510,97 грн. за період з 01.07.2010 року пр. 15.11.2011 року, ПАТ «Дельта Банк» скористався своїм правом та звернувся до приватного нотаріуса про видачу виконавчого напису з метою звернення стягнення на предмет іпотеки. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було видано 02.02.2012 року виконавчий напис №78, яким звернено стягнення на предмет іпотеки квартиру №7 по пр.. Леніна, 88 в м. Миколаєві, яка на підставі договору дарування від 09.04.2008 року належить [PERSON] та за рахунок отриманих від реалізації квартири коштів задовольнити вимоги ПАТ «Дельта Банк». Виконавчий напис передано до примусового виконання до Центрального ВДВС ММУЮ. Між Центральним ВДВС ММУЮ та ТОВ «Укрспецторг групп» було укладено договір про надання послуг по організації та проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки). 05.04.2013 року, 13.05.2013 року і 03.07.2013 року були призначені прилюдні торги, які не відбулись, у звязку з відсутністю зареєстрованих покупців, при цьому стартова ціна на предмет іпотеки була двічі уціненою, результати торгів сторони не оспорювали. 09.07.2013 року за №20766/14 старший державний виконавець Центрального ВДВС ММУЮ направив на адресу ПАТ «Дельта Банк» листа з повідомленням, що торги арештованого майна квартири [ADDRESS] не відбулися та з пропозицією вирішення питання залишення за собою непроданого майна у рахунок часткового погашення боргу за виконавчим написом №78. 09.07.2013 року на адресу Центрального ВДВС ММУЮ ПАТ «Дельта Банк» направив листа в якому зазначив, що банк немає можливості залишити за собою не продане майно - квартиру [ADDRESS]. 17.07.2013рроку старшим державним виконавцем Центрального ВДВС винесено постанову про повернення виконавчого документа - виконавчого напису №78, вданого 02.02,2012 року щодо звернення стягнення на квартиру [ADDRESS], стягувачеві. Так, згідно ч.1 ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. Зі зімсут ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що нерухоме майно реалізується виключено на прилюдних торгах (аукціонах). Відповідно до ч.1 ст. 49 Закону України «Про іпотеку» протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку придбання предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися. Статтею 62 п. 8 Закону України «Про виконавче провадження» (чинної на день проведення прилюдних торгів), у разі якщо стягував виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобовязаний у 15-дений строк з дня находження до державного виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок для обліку депозитних сум органу державної виконавчої служби різницю між початковою вартістю нереалізованого майна т сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо початкова вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. Згідно ч. 3 ст. 49 Закону України «Про іпотеку» (чинної на день проведення прилюдних торгів), якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами третіх прилюдних торгів, іпотека може бути припиненою за рішенням суду. Згідно ст. 598 ЦК України що зобовязання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Таким чином, предмет іпотеки пройшов процедуру перших, других та третіх прилюдних торгів, тобто відбулась процедура реалізації іпотечного майна, прилюдні торги визнано такими, що не відбулись, результати торгів сторони не оспорювали, державним виконавцем повернуто виконавчий документ - виконавчий напис №78, виданого 02.02,2012 року щодо звернення стягнення на квартиру [ADDRESS], стягувачеві та відповідно до вимог чинного законодавства,в установлений законом строк банк не скористався своїм правом придбати предмет іпотеки (залишити майно за собою), тобто право іпотеки вичерпано й подальше утримання майна під забороною безпідставне. На підставі викладеного, суд вважає, позовні вимоги [PERSON] за зустрічним позовом в частині припинення іпотеки квартири [ADDRESS] за договором іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого 05.06.2008 року в реєстрі №3497 обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. У звязку з чим, суд вважає, що також підлягає задоволенню і вимога [PERSON] в частині застосування наслідків припинення іпотеки, шляхом зняття заборони з належної на праві власності [PERSON] квартира [ADDRESS], які накладені та зареєстровані в звязку з укладенням договору іпотеки. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача за зустрічним позовом [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до задоволених вимог, у розмірі 3445 грн., судовій витрати за первісним позовом віднести за рахунок позивача.

Outcome: partial