Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

16 грудня 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 28 серпня 2013 року з відповідачем було укладено договір, згідно з яким відповідач отримав безпроцентну поворотну позику у розмірі 90000 грн. у розмірі 2400 грн. строком по 01 жовтня 2014 року. Відповідач належним чином умови договору не виконав та не повернув грошові кошти, а тому позивач просить стягнути з відповідача позику у розмірі 90000 грн. На підставі п.7 договору позики позивач також просить стягнути з відповідача індекс інфляції у розмірі подвійної облікової ставки НЬУ за період прострочення грошового зобов'язання з 01 жовтня 2014 року по 11 грудня 2015 року за 437 днів у розмірі 47660,69 грн., неустойку у розмірі 15% від загальної суми заборгованості, що становить 13500 грн., та 30% річних у сумі 32326,03 грн. Всього позивач просить стягнути з відповідача на його користь 232883,15 грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивач не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримують, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про час і місце справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходило. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 03 листопада 2016 року постановлено по заочний розгляд справи за відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наданих доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.15 договору позики сторони домовилися , що місцем виконання договору є місцезнаходження позикодавця : [PERSON], вул.Фрунзе,57. Статтею 110 ч.8 ЦПК України позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки у певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договір. Таким чином вказана справа підсудна Октябрському районному суду м.Полтави. У відповідності до ст..1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені розовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Судом встановлено, що 28 серпня 2013 оку між [PERSON] та ТОВ "Нова Пошта" було укладено договір позики, згідно з яким позикодавець надає, а позичальник приймає безпроцентну поворотну позику, розмір позики складає 90000 грн., що в доларовому еквіваленті згідно курсом БУ на день видачі позики становить 11056 доларів США.\~ Згідно з п.5.1 договору позики позичальник зобов'язується щомісячно до 30 числа повертати позику рівними частинами та повністю розрахуватися з позикодавцем до 01 жовтня 2014 року. Позивач свої зобов'язання за договором позики виконав та надав відповідачу грошові кошти у сумі 90000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 04 листопада 2013 року. Проте відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує. Згідно ч.ч.1,3\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов*язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою позикодавцеві в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Статтею 525 ЦК України\~\~встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК\~\~України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.ст.610,611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання); у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Посилаючись на те, що відповідач не виконує умови договору, позивач просить стягнути заборгованість за договором позики ,а саме: борг за позикою - 90000 грн., інфляційні втрати - 47660,69 грн., пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ - 49396,43 грн., неустойка 13500 грн., 30% річних - 32326,03 грн., що підтверджується відповідними розрахунками. Пунктом 9 договору передбачено, що за кожний день прострочення вимог, передбачених п.5 та 5.1 або п.10 даного договору повернення позичальником позикодавцю позики, позичальнику щоденно нараховується : індекс інфляції, пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, неустойка у розмірі 15% від загальної суми заборгованості та 30% річних. Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Оскільки штрафні санкції не передбачають стягнення і пені і неустойки одночасно, а тому позовні вимоги ТОВ «Нова Пошта» в частині стягнення неустойки 15% від суми заборгованості задоволенню не підлягають. Таким чином, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики у сумі 219383,15 грн., а саме : борг за позикою - 90000 грн., інфляційні втрати - 47660,69 грн., пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ - 49396,43 грн., 30% річних - 32326,03 грн. Згідно зі ст..88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3493,25 грн. та витрати за розміщення оголошення у пресі у сумі 240 грн.,а всього 3733,25 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial