Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

02.07.2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документу Державного акту на право власності на земельну ділянку від 23.07.2001 року серії І-ХР №028220, розташована: Харківська обл., Харківський р-н, Русько-Тишківська сільська рада, садівниче товариство «АКВА», ділянка №253 (за межами населеного пункту). В обґрунтування вимог посилаються на те, що згідно із Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ХР № 028220 від 21.12.2000 р. (акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1941), їй належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 0.0565 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, садове товариство «Аква-1», ділянка № 253. [PERSON] з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 21.11.2014 р. документом, який є підставою для виникнення права, є рішення органу виконавчої влади виконком [PERSON] сільської ради народних депутатів Харківського району Харківської області 12.10.1999 № 191, а документом, що посвідчує право - є Державний акт на право власності на земельну ділянку від 23.07.2001 І-ХР № 028220. У зазначених документах назва садівничого товариства вказана як «Аква-1». [PERSON] з відомостями, садове товариство, в якому їй належить земельна ділянка №253 на праві власності, має назву Садівниче товариство "АКВА", а садівничого товариства «АКВА-1» на території Русько-Тишківської сільської ради не існує. У зазначеному вище Державному акті її ім'я по-батькові вказано як «Федосіївна», однак у паспорті по-батькові вказано як «Феодосіївна». Також, різниця у написанні найменування сільської ради в одну літеру (зазначено - Тишковської замість Тишківської), є наслідком технічної помилки довільного перекладу з боку особи, яка на той момент заповнювала та видавала документи. Вона звернулася до Реєстраційної служби ХРУЮ Харківської області з приводу державної реєстрації речового права на зазначену вище земельну ділянку та його обтяження 23.04.2015 року. однак, їй було відмовлено у зв'язку з тим, що подані документи не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, та запропоновано звернутися до суду. Вона, як власниця вищезазначеної земельної ділянки, не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. В судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги підтримала, надала пояснення відповідно до викладених вимог. Представник Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Харківського районного управління юстиції Харківської області не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, щодо вирішення спору поклався на розсуд суду. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з належним чином завіреної копії Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ХР № 028220 виданий 23.07.2001 року (акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1941), [PERSON], проживаючій: [INFO], на підставі рішення виконкому [PERSON] народних депутатів від 12.10.1999 року №191 належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 0.0565 га., яка розташована на території [PERSON] сільської [PERSON], садове товариство «Аква-1», ділянка № 253. Відповідно до паспорту громадянина України серії МК №381022 виданого Київським МВР ХМУ УМВС України в Харківській області 13.05.1997 року, заявниця [PERSON] народилася 15 травня 1956 року, та з 1990 року зареєстрована за адресою: [INFO]. Як вбачається зі свідоцтва про народження заявниці, її по батькові записано як «Феодосіївна». [PERSON] з листом Управління держцемагентства у Харківському районі Харківської області від 09.02.2015 року, [PERSON] з Поземельної книги про земельну ділянку від 02.11.2012 року, [PERSON] з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 21.11.2014 року, Відповідно до книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі на території Русько-Тишківської сільської ради, записи яких здійснювались до 01.01.2013 року, реєстраційний запис на право власності обліковується на ім'я [PERSON], Державний акт зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1941 серії І-ХР №028220 від 23.07.2001 року в садовому товаристві «Аква-1», земельна ділянка №253, площа 0,0565 га., кадастровий №6325183500:02:005:0660. [PERSON] з довідкою Виконавчого комітету Русько-Тишківської сільської ради від 17.04.2015 року №309, яка видана заявниці [PERSON], земельна ділянка за №253 для ведення садівництва, площею 0,0565 га. дійсно знаходиться в садовому товаристві «АКВА» на території Русько-Тишківської сільської ради за межами населених пунктів. Садове товариство «АКВА-1» на території Русько-Тишківської сільської ради не існує. Відповідно до довідки Русько-Тишківської сільської ради від 21.10.2015 року №02-21/1081, внести зміни за заявою [PERSON] до рішення Виконавчого комітету Русько-Тишківської сільської ради №191 від 12.10.1999 року не має можливості у сільської ради, оскільки земельна ділянка №253, яка належить [PERSON] та знаходиться на території Русько-Тишківської сільської ради за межами населеного пункту, тому у сільської ради не має підстави для винесення будь-яких рішень стосовно вказаної земельної ділянки. [PERSON] з п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Суд, оцінивши достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що при видачі на імя заявниці Державного акту на право приватної власності на землю від 23.07.2001 року серії І-ХР №028220, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1941, помилково було написано по батькові [PERSON] як «Федосіївна». Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, тому у суду є достатні підстави для задоволення вимог заявниці та встановлення належності правовстановлюючого документа вказаного Державного акту на право приватної власності на землю [PERSON]. Заява [PERSON] в частині фактично внесення змін до вказаного Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ХР №028220, вказавши правильно назву садівничого товариства «АКВА» замість «АКВА-1», дату видачі державного акту 23.07.2001 року замість 21.12.2000 року, назву сільської ради - Русько-Тишківська сільська рада замість [PERSON] сільська рада, - задоволенню не підлягає з таких підстав. Вимогами п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України встановлена можливість у судовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документу заявнику у разі якщо, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження заявника, що зазначені в правовстановлюючому документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження заявника, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У звязку з цим, вирішення інших питань (інших розбіжностей у правовстановлюючому документі), зокрема заявлені заявницею щодо назви садівничого товариства, дати видачі державного акту, назви сільської ради, в порядку зазначеному п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України не передбачено, тому вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Зокрема, у довідці Русько-Тишківської сільської ради від 21.10.2015 року, внести зміни за заявою [PERSON] до рішення Виконавчого комітету Русько-Тишківської сільської ради №191 від 12.10.1999 року не має можливості у сільської ради, оскільки земельна ділянка знаходиться на території Русько-Тишківської сільської ради за межами населеного пункту. Отже вбачається, що повноваження щодо вирішення вказаного питання перейшло до іншого компетентного органу, перед яким заявниця має можливість поставити вказане питання на вирішення. У звязку з цим, на теперішній час відсутні підстави вважати, що заявниця не має можливості виправити помилки в іншому порядку та використала всі передбачені законодавством можливості вирішення вказаних питань. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог та на підставі наявних у справі доказів.

Outcome: partial