Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Заяву [PERSON] мотивує тим, що в шлюбі з відповідачем у них народилася одна дитина: син [PERSON] [INFO] . Шлюб між ними розірвано. Неповнолітня дитина знаходяться на її повному утриманні та вихованні. В 2017 році Косівським районним судом було винесено рішення про стягнення з відповідача на утримання сина аліменти в розмірі 713 грн. щомісячно. На даний час цих коштів на утримання дитини не вистачає, а тому просить збільшити розмір аліментів, оскільки добровільно відповідач коштів на його утримання не надає. Просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка та її представник [PERSON] в судове засідання не з"явилися, від представника позивачки поступила заява, в якій позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити, а справу просить розглядати без її участі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з"явився, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнає частково, не заперечує сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 900 грн. до досягнення ним повноліття, мотивуючи своїм скрутним матеріальним становищем в зв?язку із періодичним лікуванням, так як є інвалідом 3 групи. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справина підставі наявних доказів у справі, без фіксування судового процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає встановленим і доведеним факт обов`язку відповідача, як батька неповнолітньої дитини надавати кошти для її утримання, а тому, позов слід задоволити частково із наступних підстав. Як передбачено ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 11.10.2016 року, а/з № 187 (а.с.10) - [PERSON] народився [INFO] , а його батьком записаний [PERSON] , що стверджує факт обов`язку відповідача як батька дитини, надавати кошти для її утримання. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як зазначено в п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до копії виконавчого листа № 347/1695/17 виданого Косівським районним судом 14.05.2018 року (а.с.9), рішенням Косівського районного суду від 29.09.2017 року присуджено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 713 грн. на утримання дитини [PERSON] . Окрім того, згідно довідки виданої виконкомом Смоднянської сільської ради від 27.01.2020 року за № 42 (а.с.11) та акту обстеження матеріально-побутових умов сім?ї [PERSON] від 27.01.2020 року № 16 (а.с.12), [PERSON] разом із сином [PERSON] проживає в будинку матері [PERSON] і в її склад сім?ї входить лише син [PERSON] 2016 р.н. Відповідач до відзиву на позов подав наступні документи: акт обстеження матеріально-побутових умов життя (а.с.29) відповідно до якого у його власності будинку немає, земельною ділянкою не володіє, має на утриманні неповнолітню дочку [PERSON] [INFO] від попереднього шлюбу; копію пенсійного посвідчення (а.с.30) згідно якого [PERSON] є інвалідом 3 групи загального захворювання; виписки з медичних документів (а.с.32-37), які підтверджують проходження ним обстежень та періодичного лікування. Беручи до уваги вищенаведене, розмір прожиткового мінімуму в Україні для дітей відповідного віку встановлений на 2020 рік, а також зважаючи на те, що відповідач ніде не працює та є інвалідом 3 групи, суд вважає за доцільне стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що також відповідатиме вимогам ч.2 ст. 182 СК України. Крім того, враховуючи приписи ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі ст.ст. 182-184, 192 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: partial