Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом до відповідача та просить змінити розмір аліментів з 500грн. на 1200грн. на неповнолітнього сина, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано наступним. У сторін є спільний неповнолітній син, на утримання якого з відповідача стягуються аліменти в розмірі 500грн. щомісячно. Витрати на дитину значно зросли, відповідач не приймає участі у додаткових витратах на сина. Позивач в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання також не з`явився, подав заяву, в якій позов визнав та просив розглядати справу у його відсутності. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступних висновків. З досліджених в судовому засіданні свідоцтва, рішення Сокальського районного суду Львівської області від 29.03.2012р. та виписки з рахунку встановлено, що у сторін є спільний неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , на якого з відповідача стягуються аліменти в розмірі 500грн. щомісячно. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Разом з цим, згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Окрім цього, у рішенні Європейського суду від 27.11.1992 року справі "Олсон проти Швеції" зазначається "що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Також, особлива увага повинна приділятися найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю, мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, ст.8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (Рішення Європейського суду від 07.08.1996 у справі "Йохансен проти Норвегії"). Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік», встановлено прожитковий мінімум на одну дитину віком від шести до вісімнадцяти років з 01.01.2019р. становить 2017грн. Враховуючи те, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим ніж 50% зазначеного прожиткового мінімуму, розмір аліментів в сумі 500грн., які сплачує відповідач на даний час не відповідає першочерговим потребам дитини. З огляду на вищенаведене, а також визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що аліменти в розмірі 1200грн. щомісяця але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, будуть достатніми для забезпечення нормальних першочергових потреб спільної дитини сторін, відповідатимуть інтересам сторін та не будуть погіршувати їх матеріального стану. Таким чином, слід збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача. Однак, з вимогою позивачки про стягнення аліментів з дня пред`явлення позову не підлягають задоволенню, оскільки, згідно Пстанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляд справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15.05.2006р., у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: partial