Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування доводів позовної заяви позивач зазначила, що 11 травня 2011 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем. У шлюбі в сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 червня 2014 року присуджено стягувати з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 29 травня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно рішення суду від 11 вересня 2014 року шлюб між сторонами розірвано. [PERSON] покликається на те, що відповідач інших утриманців не має, він є працездатним, отримує дохід, оскільки їздить на заробітки за кордон, має нерухоме майно, транспортний засіб, його стан здоров'я дозволяє працювати, а тому просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 300 грн. до 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 листопада 2018 року відкрито провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. 11 січня 2019 року судом закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Призначено справу до судового розгляду по суті на 29 січня 2019 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила суд задовольнити позов. Додатково пояснила, що за рішенням суду аліменти стягуються тільки на сина [PERSON], [INFO]. З приводу стягнення аліментів на дочку [PERSON], [INFO], позивач до суду з позовом до відповідача не зверталася. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином. В підготовчому судовому засіданні останній повідомив, що відзиву на позов подавати не буде, щодо стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], то позовні вимоги визнає частково, на суму 1200 грн. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив наступні обставини. 22 лютого 2011 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], видане Ішківською сільською радою Козівського району Тернопільської області. Даний шлюб розірвано на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в справі №607/8582/14-ц від 11 вересня 2014 року. У шлюбі в сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], як слідує із свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 17 січня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області України, та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 21 жовтня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 червня 2014 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки в судовому рішенні від 10 березня 2015 року (справа №607/8578/14-ц), присуджено стягувати з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 29 травня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. Прийняте судом рішення стало підставою для видачі 16 березня 2015 року виконавчого листа в даній справі. Згідно довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні будинку, осіб №674 від 29 листопада 2018 року, виданої ДП «Добродій-Сервіс-1», позивач [PERSON] разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] зареєстровані і проживають в [ADDRESS] За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Відповідно до ч.ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів. В силу ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша ст. 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України вказує на підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення суду від 26 червня 2014 року із відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 29 травня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. Після постановлення вказаного судового рішення, а саме [INFO] року, у сторін народилась дочка [PERSON], однак з позовом до суду про стягнення аліментів з відповідача на утримання другої дитини, позивач не зверталася, хоча [PERSON] участі в її утриманні не бере. [PERSON] вважає, що такий розмір аліментів, який суд визначив у сумі 300 грн., є недостатнім, а тому звернулася до суду з позовом про їх збільшення. Суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], є безпідставними та відмовляє їх задоволенні, оскільки [PERSON] не надано та в судовому засіданні не здобуто доказів того, що на утримання цієї дитини в її користь стягуються аліменти за рішенням суду чи за домовленістю сторін. Аліменти стягуються з відповідала на користь позивача лише на утримання малолітнього сина [PERSON], а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню в частині зміни розміру аліментів тільки на утримання спільного сина сторін. При вирішенні питання про збільшення розміру аліментів суд враховує, що сторони проживають окремо, спільні діти колишнього подружжя проживають разом з матір'ю [PERSON] та повністю перебувають на її утриманні. На даний час сума стягуваних в користь позивача аліментів не забезпечує належного матеріального утримання сина сторін, оскільки в силу свого віку він потребує більших витрат на розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. Крім того, з часу присудження аліментів зріс і прожитковий мінімум для дітей. На час ухвалення даного судового рішення прожитковий мінімум з 1 січня 2019 року для дітей віком від 6 до 18 років - становить 2027,00 гpн. Також суд бере до уваги матеріальне, сімейне становище платника аліментів та вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] щомісячно у більшому розмірі, ніж визначено рішенням суду. Доказів на підтвердження обставин, які б спростовували такий висновок суду, в матеріалах справи немає та в судовому засіданні не здобуто. Відтак, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів підлягає до часткового задоволення, шляхом зміни розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 червня 2014 року із 300,00 грн. щомісячно до 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає до стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial