Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

[PERSON], 08.08.2018 звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення їй утримання у розмірі 1 200 грн. щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] трьохрічного віку мотивуючи тим, що з 11.05.2016 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, [INFO] у них народилася дочка [PERSON], яка від народження і по даний час проживає при ній та перебуває на її утриманні та вихованні, що відповідач з серпня 2016 року проживає окремо, жодної допомоги на її утримання не надає, чим ставить у скрутне матеріальне становище, вона не працює, доглядає за дитиною, а [PERSON] є особою працездатною, здоровий, тому має змогу і зобовязаний утримувати її до досягнення дочкою трьохрічного віку, а саме сплачувати щомісячне утримання у розмірі 1 200 грн. [PERSON] в суді вимоги підтримала з підстав викладених у заяві, окрім цього зазначила, що відповідач з 2016 року працює за кордоном, виготовляє ковані вироби, добре заробляє, а тому має змогу і зобов'язаний надавати їй утримання. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, у відзиві від 27.08.2018 позов заперечив, мотивуючи його безпідставністю, необгрунтованістю та недоведеністю позовних вимог, окрім цього пояснив, що не працює та не має стабільного джерела доходу, сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі ј частки заробітку (доходу), у звязку із діагностуванням у нього хвороби Дюпюїтрена, потребує дороговартісного лікування та операції (а.с. 16-17). Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного висновку. Згідно ст. ст. 4, 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 2 і ч. 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Із долучених до справи копій свідоцтв про шлюб серія [NUMBER], про народження серія [NUMBER] убачається, що сторони у шлюбі з 11.05.2016р., мають дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 5). Із пояснень [PERSON] в суді, із довідки виконавчого комітету Городоцької міської ради Городоцького району Львівської області №2815 від 13.09.2018 видно, що дитина зареєстрована та проживає з позивачкою на [ADDRESS], перебуває на її утриманні та вихованні (а.с. 25). Згідно довідки ПП «МЕДІС» №11/18К від 19.07.2018, позивачка працює в ПП «МЕДІС» фельдшером-лаборантом, однак з 13.10.2016р. перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку (а.с. 6). Згідно судового наказу Городоцького районного суду Львівської області від 15.06.2018 з [PERSON], [INFO]. з 14.06.2018р. на користь [PERSON], [INFO], стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, і до повноліття дитини (а.с. 7). Ураховуючи, що дитина сторін [PERSON], [INFO], проживає з позивачкою, що остання не працює, так як виховує їх дитину, що істотні обставини, які б могли унеможливити виконання відповідачем обов'язку передбаченого ст. 84 СК України - відсутні, останній працездатний, працює, на що є покликання у відзиві, а також беручи до уваги пояснення позивачки в суді та розмір прожиткового мінімуму на одну особу згідно Закону України «Про державний бюджет на 2018р.", суд доходить висновку, що [PERSON] має можливість та здатний надавати [PERSON] утримання в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, що буде достатнім його вкладом на утримання дружини. Покликання [PERSON] у відзиві від 27.08.2018 про те, що він не має стабільного доходу від нерегулярних заробітків, потребує дороговартісного лікування та операції у звязку з діагностуванням у нього хвороби Дюпюїтрена суд оцінює, як необгрунтовані й такі, що належними та допустимими доказами не підтверджені. Більше того, долучений до відзиву діагностичний висновок магнітно-резонансної томографії та протокол ультразвукового обстеження датований 29.03.2018 та 05.04.2018 відповідно, не є медичним висновком (заключенням) лікуючого лікаря та не передбачає проходження дороговартісного лікування та операції. Докази, які б свідчили, що відповідач лікується або ж проходить медичну реабілітацію після оперативного втручання з приводу діагностованої хвороби Дюпюїтрена, у матеріал справи відсутні. Суд стягує з відповідача на утримання позивачки 1000 грн. з врахуванням того, що останній з 14.06.2018р. сплачує аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі ј частки заробітку (доходу). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 460 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З огляду на вимоги ст. ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: partial