Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

10 травня 2018 року [PERSON] в особі свого представника - адвоката Давиденка К.В. пре- д`явила вказаний позов, посилаючись на наступні обставини. Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 07.06.2012 р. розірвано шлюб між нею та [PERSON] . Під час шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] . На те- перішній час син проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні, відповідач у доб- ровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не приймає участі у її вихованні, не турбується про її добробут, не забезпечує необхідними речами. Відповідач здоровий, працездатний, отримує дохід, тому для забезпечення належного рівня життя дитини, просила стя- гувати з нього аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з моменту подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, вона з відпо- відачем не підтримує зв`язок, його місце перебування та реєстрації їй невідомі, в зв`язку з чим, просила оголосити його розшук. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розгля- нути за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами, 01.07.2019 р. подав до суду відзив на по- зовну заяву, в якому просив в задоволенні даного позову відмовити повністю. Мотивуючи тим, що його матеріальне становище не дозволяє йому щомісячно сплачувати аліменти на утримання сина у визначеному позивачем розмірі, оскільки на теперішній час він створив нову сім`ю та має двох малолітніх дітей, дочка [PERSON] є інвалідом дитинства та потребує спеціального догляду. Крім того, позивач здійснювала перешкоди у спілкуванні з сином та налаштовувала його проти нього. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за від- сутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального тех- нічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4), у сторін у справі 09.09.2009 р. родився син - [PERSON] . Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 07.06.2012 р. (копія на а.с.5) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Копією ухвали Татарбунарського районного суду від 25.04.2018 р. (а.с.6) позивачу було відмов- лено у видачі судового наказу про стягнення аліментів на дитину на підставі ч.9 ст.165 ЦПК Ук- раїни. З інформаційних листів Татарбунарського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області (а.с.20) вбачається, що проведеним заходами встановлено фактичні адреси мешкання [PERSON] : [ADDRESS] , а також за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою роз- витку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за вихова- ння, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навча- ння, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 27 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 р. (ратифікована Постановою ВР Ук- раїни № 789-ХІІ від 27.02.1991 р.) передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здіб- ностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуд- жуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забез- печення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бу- ти меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пленум Верховного Суду України у п.17 своєї постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. № 3, роз`яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявні- сть в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повноліт- ніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони у справі мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на утриманні матері, відповідач доброві- льно не надає матеріальної допомоги на його утримання. Як передбачено ст.191 СК України, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову, тобто у даному випадку з 10.05.2018 р. Вирішуючи питання позовних вимог в частині оголошення розшуку відповідача, суд дійшов до такого висновку. Приписами ст.132 ЦПК України передбачено, якщо місце перебування відповідача в справах за позовами про стягнення аліментів або про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим уш- кодженням здоров`я або смертю фізичної особи, невідоме, суд ухвалою оголошує його розшук. Розшук проводиться органами Національної поліції України, а витрати на його проведення стягу- ються з відповідача в дохід держави за рішенням суду. В той же час, розділ VI ЦПК України визначає ряд процесуальних питань, пов`язаних з викона- нням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб). Так, згідно вимог статті ст. 438 ЦПК України, розшук боржника оголошується за місцем вико- нання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника чи місцезна- ходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] проживає за вищевказаною адре- сою, надав до суду відзив на позовну заяву, отримував судові повістки рекомендованим листом з повідомленням. Отже, аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про передчасність заявлення вимоги про розшук відповідача, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині не підляга- ють задоволенню. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в сумі 840,80 грн., відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial