Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Пояснила, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач є єдиною особою, яка бажає прийняти спадщину після смерті батька, але оформити на себе нерухоме майно позбавлена можливості, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно, що унеможливлює отримання свідоцтва про право на спадкування в нотаріальному порядку. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заперечень проти позову [PERSON] не має, оскільки наміру оформлювати спадщину після смерті чоловіка [PERSON] не має. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] вмісті Гродно Білорусь.(а.с.8), що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 26.12.2017 року. Копією договору купівлі- продажу від 05 квітня 1995 року встановлено, що [PERSON] є покупцем житлового будиноку, що розташований за адресою: [ADDRESS] .(а.с.16-17). Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 31 липня 2019 року [PERSON] встановлено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] (а.с.18-19). В.о.завідувача Ізюмської державною нотаріальною конторою О.Мірошниченко повідомлено, що спадкова справа після померлого [PERSON] № 503/2019 від 16.09.2019 року заведена на підставі заяви [PERSON] , яка бажала прийняти спадщину після смерті батька .(а.с.51-64). Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свободкожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.ст.1216;1217;1218;1219;1220;1221 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст.ст.316;317;318;319;321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Зважаючи на ту обставину, що спадкодавець правомірно володіла житловим будинком, то за нею слід визнати право власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Outcome: approved