Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа - служба у справах дітей Токмацької міської ради Запорізької області про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно себе та стягнення аліментів в розмірі 1/3 всіх видів заробітку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до досягнення позивачем повноліття. На підставі клопотання представника позивача, яке підтримав позивач та не заперечували відповідач та представник третьої особи, ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 24.03.2016 року позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав залишено без розгляду. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач є його батьком. Однак, з ним не проживає, участь в його вихованні не приймає, кошти на його утримання не надає. Позивач проживає разом зі своєю сестрою - [PERSON] Тому, просить стягнути з відповідача кошти на його утримання в розмірі 1/3 всіх видів заробітку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до досягнення ним повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив суду, що після смерті його матері - [PERSON], яка померла [INFO], він проживає в своєї сестри - [PERSON]. Коштів на його утримання відповідач, який є його батьком, в достатній кількості не надає, так, протягом 2015 року відповідачем надано близько 1000 грн. на його утримання. Отримує державну допомогу в розмірі близько 1000 грн. після смерті матері та стипендію в розмірі близько 300 грн.. Представник позивача позовні вимоги підтримала та додала, що відповідач, будучи зобов'язаний брати участь в матеріальному утриманні свого сина - позивача по справі, участі в цьому не бере. Кошти на утримання відповідача надає в недостатній кількості. Позивач проживає разом зі своєю сестрою - [PERSON], які несе значні витрати на утримання позивача. Просить позов задоволити. Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив та пояснив, що в грудні 2015 року влаштувався на роботу в ТОВ «Укр лан». Зарплата складає близько 1900 грн.. Матеріальну допомогу сину - позивачу по справі надає по мірі можливості, тому вважає позовні вимоги по стягненні аліментів в розмірі 1/3 всіх видів заробітку для нього не по мірними. Представник третьої особи підтримав позовні вимоги щодо стягнення аліментів, в в частині щодо їх розміру поклався на розсуд суду. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.09.1999 року, актовий запис № 167, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Токмака Запорізької області. [PERSON] проживає по [ADDRESS] в родині своєї сестри, що підтверджується висновком служби у справах дітей виконавчого комітету Токмацької міської ради Запорізької області від 26.03.2015 року № 01-13/101/1, довідкою голови квартального комітету № 7 від 19.01.2015 року. Зазначені обставини сторонами не оспорюють ся. Статтею 51 Конституції України передбачено обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Крім того, в ст. 180 СК України зазначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач є особою працездатного віку, не страждає тяжкими або хронічними захворюваннями, офіційної працевлаштований. У відповідності до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Визначаючи розмір аліментів суд зазначає, що з пояснень позивача він отримує державну допомогу та стипендію загальною сумою 1300 грн., в той же час відповідач отримує заробітну плату близько 1900 грн.. Враховуючи майновий стан позивача та відповідача суд вважає необґрунтованими вимоги позивача щодо розміру аліментів та приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, що відповідатиме принципу законності та справедливості. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial