Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

09 червня 2021 року позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 2008 року перебувала у шлюбі із відповідачем, який розірвано рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 10 березня 2020 року. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Вони з відповідачем проживають окремо. Неповнолітній син проживає разом з нею. Вона самостійно його доглядає, виховує та матеріально забезпечує, а також виконує усі покладені на неї законом обов`язки, необхідні для належного утримання сина. Добровільно про сплату аліментів з відповідачем їй домовитися не вдалося, тому вона змушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Заочним рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 22.07.2021 року, ухваленим у зазначеній справі, позовні вимоги позивача [PERSON] задоволено повністю, вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з індексацією суми відповідно до закону, починаючи з 09.06.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, ухвалою суду від 01.09.2021 року вказане заочне рішення було скасоване та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні на 14:30 21.09.2021 року. 21 вересня 2021 року позивач через канцелярію суду подала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився також, 20 вересня 2021 року до суду надійшла його письмова заява про розгляд справи без його участі. 28 липня 2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який мотивовано тим, що він не згоден із вимогою позивача, оскільки фактично і фізично неспроможний щомісячно сплачувати такі аліменти. Просить суд врахувати наступні обставини, а саме: те, що він тривалий час перебуває у надзвичайно скрутному матеріальному становищі, з 23 березня 2015 року не працює, а тому у нього немає джерела доходу, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, державну допомогу по безробіттю не отримує; його батьки є пенсіонерами та потребують постійної уваги і підтримки, батько - [PERSON] має пенсію по інвалідності ІІІ групи загального захворювання по зору; рухомого та нерухомого майна у нього не має, проживає у квартирі, що належить батькам. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 14 березня 2008 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 229, який розірвано рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 10 березня 2020 року, що набрало законної сили 10.04.2020 року (а. с. 6-8). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] від 25 липня 2008 року та з якого вбачається, що його батьком є [PERSON] (а. с. 9). Згідно з ч.2 ст. 150, ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частинами 1, 2 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Виходячи із норм СК України, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається рівною мірою на матір і батька. Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2021 року становив 2395 грн., з 1 липня 2021 року становить 2510 грн. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує те, що неповнолітня дитина проживає із позивачем, що стверджується довідкою Локачинської селищної ради Волинської області № 29 від 03.02.2021 року (а. с. 10). Також вказаною довідкою підтверджується, що позивач проживає із чоловіком [PERSON] , з яким перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] у них народився син - [PERSON] , який також перебуває на утриманні позивача (а.с.5,10). Відповідачем до матеріалів справи долучено копію трудової книжки та довідку Луцького міського центру зайнятості від 15.07.2021 року, з яких вбачається, що він офіційно не працевлаштований та на обліку в центрі зайнятості як безробітний не перебуває (а.с.28-30). Разом з тим, суд приходить до висновку, що відповідач працездатний, позаяк доказів про свою непрацездатність, інвалідність та неможливість працевлаштування і отримання доходу для виконання свого батьківського обов`язку щодо утримання дитини ним не подано. Також ним не представлено доказів перебування на його утриманні інших дітей, непрацездатних осіб. Відповідачем долучено копії пенсійних посвідчень [PERSON] та [PERSON] , однак доказів про те, що вказані особи є його батьками, ним не надано. Враховуючи наведене, майновий стан відповідача, норми ст. 182 СК України, вік дитини, положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України, відповідно до яких під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини, розмір прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн, щомісячно, з індексацією суми відповідно до закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду - 09.06.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. При цьому судом також взято до уваги, що мінімальний гарантований розмір аліментів не виконує обмежувальну функцію, а рекомендований постійно росте, а тому, враховуючи положення ч. 1 ст. 81 ЦПК України, позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 908 грн. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial