Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Жовніра Івана Теодоровича, треті особи відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Івано-Франківськ), [PERSON] , [PERSON] , просить визнати недійсним та скасувати постанову №411/02-31 від 15 червня 2020 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Жовніра І.Т. та зобов`язати приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Жовніра І.Т. видати свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів 33/100 частки будівлі станції технічного обслуговування автомобілів (цокольний поверх Ѕ тамбора і сходової, 1-ий поверх Ѕ сходової і мн. 2а (хол), мн 2б хол, мн 3 каб, мн 4 каб, мн 5 склад, мн 6 склад) загальна площа 116,8 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позов мотивовано тим, що в рамках виконавчого провадження на виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 лютого 2014 року у справі №607/13549/13-ц, яким стягнуто з [PERSON] на користь позивача грошові кошти, постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області від 08 січня 2019 року та актом про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 08 січня 2019 року, передано стягувачу [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом №607/13549/13-ц від 19.05.2014 року майно - 33/100 частки будівлі станції технічного обслуговування автомобілів, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач звернувся до приватного нотаріуса Жовніра І.Т. із заявою про видачу свідоцтва про право власності, однак, оскаржуваною постановою йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через те, що право власності 33/100 не зареєстровано за боржником в реєстрі. Вважає, таку постанову незаконною, а тому просить скасувати оскаржувану постанову та зобов`язати нотаріуса вчинити нотаріальну дію. Відповідач приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Жовнір Іван Теодорович надав суду відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Покликається на те, що ним правомірно відмолено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки акт державного виконавця про передачу майна стягувачу не містив даних про документи, що посвідчували право власності на 33/100 части будівлі станції технічного обслуговування автомобілів, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а містив посилання на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 листопада 2017 року у справі №607/7231/16-ц. Крім того, звертає увагу суду, що право власності боржника на 33/100 спірної будівлі всупереч частини першої статті 182 ЦК України не зареєстровано в реєстрі прав власності, однак, було зареєстровано за боржником 1/1 частка об`єкта на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно видане 15.11.2013 року державним реєстратором Гриндою О.Я. Крім того, зауважує, що державний виконавець в порядку передбаченому статтею 440 ЦПК України не звертався до суду із заявою про звернення стягнення на майно, яке не зареєстроване у встановленому законом порядку. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 серпня 2020 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області суду із занесенням до протоколу судового засідання від 23.10.2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених в ньому, зазначив, що його права порушені через те, що він на підставі акту державного виконавця набув право власності на майно, однак, не може його зареєструвати на своє ім`я. Представник відповідача проти задоволенні позову заперечив з підстав, викладених у відзиві не позов. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися. Дослідивши докази, судом встановлені такі обставини. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 листопада 2017 року у справі №607/7231/16-ц у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Тернопільській області, [PERSON] , [PERSON] , суд вирішив провести розподіл майна подружжя відповідно до висновку експерта - будівлі станції технічного обслуговування автомобілів, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 354,3 кв.м. виділивши [PERSON] 49/100 долі по вартості та 33/100 долі по площі. Приміщення Цк-1, Цк-2, 1-1, Мн-1, Мн-2а залишено в спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] . Суд виходив із того, що вказане приміщення було набуто за час шлюбу та є спільною сумісною власністю подружжя. Рішення набуло законної сили. Відповідно до постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 08.01.2019 року винесено головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Банахом В.Д., при примусовому виконанні виконавчого листа №607/13549/13-ц видного 19.05.2014 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів, у зв`язку із відсутністю учасників торгів згідно із протоколом проведення електронних торгів №373721 від 04.12.2018 року лот №315364, виконавець постановив передати стягувачу [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом 33/100 частки будівлі станції технічного обслуговування автомобілів (цокольний поверх Ѕ тамбора і сходової, 1-ий поверх Ѕ сходової і мн. 2а (хол), мн 2б хол, мн 3 каб, мн 4 каб, мн 5 склад, мн 6 склад) загальна площа 116,8 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] що належить [PERSON] . Актом про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 08.01.2019 року головним державним виконавцем передано стягувачу [PERSON] у власність 33/100 частки будівлі станції технічного обслуговування автомобілів (цокольний поверх Ѕ тамбора і сходової, 1-ий поверх Ѕ сходової і мн. 2а (хол), мн 2б хол, мн 3 каб, мн 4 каб, мн 5 склад, мн 6 склад) загальна площа 116,8 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] яке належало [PERSON] на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.11.2017 року №607/7231/16-ц. Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.06.2020 року №212457418, за наявної в реєстрі інформації будівля станції технічного обслуговування автомобілів по [ADDRESS] , реєстраційний номер нерухомого майна 2134371461101 загальною площею 354,3 кв.м. яка знаходиться на земельній ділянці із кадастровим номером 6110100000:12:014:0073 площею 0,0228 га належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності серії та номер [NUMBER] виданого 15.11.2013 року державним реєстратором Гриндою Ольгою Ярославівною. Постановою приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Жовніра І.Т. від 15.06.2020 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів - 33/100 частки будівлі станції технічного обслуговування автомобілів (цокольний поверх Ѕ тамбора і сходової, 1-ий поверх Ѕ сходової і мн. 2а (хол), мн 2б хол, мн 3 каб, мн 4 каб, мн 5 склад, мн 6 склад) загальна площа 116,8 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На думку нотаріуса, нотаріальна дія не може бути вчинена у зв`язку із тим, що в акті про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 08.01.2019 року ВП №43478473 виданим головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Банахом В.Д. не зазначено дані про документи, що посвідчували право власності на 33/100 частки будівлі. Розглянувши справу, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити частково, зважаючи на таке. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено\~Законом України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат»\~. Частиною першою та другою статті\~1 Закону України «Про нотаріат»\~встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, серед іншого - 5)видають свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів); 6) видають свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися. У відповідності до положень\~ст. 49 Закону України «Про нотаріат»,\~нотаріус або\~посадова особа,\~яка вчиняє\~нотаріальні дії,\~відмовляє у\~вчиненні нотаріальної\~дії,\~серед іншого,\~якщо вчинення\~такої дії\~суперечить законодавству\~України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у\~статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою\~статті 47 цього Закону. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. Нотаріальна дія\~або відмова\~у її\~вчиненні оскаржуються\~до суду. (ч. 1\~ст. 50 Закону України «Про нотаріат»). Як наголошується Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Постанові Пленуму ВССУ «Про узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року № 2 можливість оскарження нотаріальних дій або відмови у їх вчиненні забезпечує законність нотаріального провадження і захист прав та інтересів учасників нотаріального процесу. Судовий контроль за діяльністю нотаріусів має забезпечити виправлення нотаріальних помилок, тлумачення чинного законодавства та сприяти дотриманню законності у сфері цивільних правовідносин, що виникають із вчинення нотаріальних дій. Нотаріус може бути відповідачем у справах цієї категорії лише в разі оскарження відмови від вчинення нотаріальної дії або процедури її вчинення. При цьому такі вимоги до нотаріуса підлягають розгляду в позовному провадженні за правилами цивільного судочинства як спір про право. Тоді в разі подання позову щодо оскарження нотаріальної дії з підстав недотримання приватним нотаріусом вимог чинного законодавства при їх вчиненні відповідачем буде сам приватний нотаріус. Оскарження відмови у вчиненні нотаріальної дії можливе, якщо особа вважає, що нотаріус безпідставно (неправомірно) відмовив у вчиненні нотаріальної дії, порушивши тим самим покладений на нього обов`язок щодо вчинення нотаріальних дій. У такому разі оскаржується постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій повинні обов`язково обґрунтовуватися причини такої відмови. При оскарженні в судовому порядку відмови у вчиненні нотаріальних дій предмет доведення\~повинен визначатися\~з урахуванням\~підстав відмови\~у вчиненні\~нотаріальних дій, передбачених ст. 49 Закону № 3425-XII, оскільки від встановлення або невстановлення перелічених обставин залежить висновок про законність та обґрунтованість відмови у вчиненні нотаріальної дії. Згідно частини першої статті 72 ЗУ «Про нотаріат», придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів (аукціонів) оформлюється нотаріусом за місцезнаходженням такого майна шляхом видачі набувачу відповідного свідоцтва на підставі документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження". Статтею шістдесятою Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у\~частині восьмій\~статті 56\~цього Закону)\~здійснюється шляхом\~електронних торгів\~або за\~фіксованою ціною. Порядок\~проведення електронних\~торгів визначається\~Міністерством юстиції\~України. Не реалізоване на електронних торгах нерухоме майно виставляється на повторні електронні торги за ціною, що становить 85 відсотків, а рухоме майно - 75 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому\~статтею 57\~цього Закону. У разі повторної нереалізації майна нерухоме майно виставляється на треті електронні торги за ціною, що становить 70 відсотків, а рухоме майно - 50 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому\~статтею 57\~цього Закону. У\~разі нереалізації\~майна на\~третіх електронних\~торгах виконавець\~повідомляє про\~це стягувачу\~і пропонує\~йому вирішити\~питання про\~залишення за\~собою нереалізованого\~майна,\~крім майна,\~конфіскованого за\~рішенням суду. Майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно. Отже, нотаріусу для вчинення нотаріальної дії були надані документи, які є підставою для\~подальшого оформлення\~стягувачем права\~власності на 33/100 частки будівлі станції технічного обслуговування автомобілів (цокольний поверх Ѕ тамбора і сходової, 1-ий поверх Ѕ сходової і мн. 2а (хол), мн 2б хол, мн 3 каб, мн 4 каб, мн 5 склад, мн 6 склад) загальна площа 116,8 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме - постанова та акт виконавця. Главою 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, передбачено, що якщо прилюдні торги (аукціон) оголошено такими, що не відбулися, нотаріус видає відповідне свідоцтво про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта із зазначенням того, що прилюдні торги (аукціон) не відбулися. В акті\~про те,\~що прилюдні\~торги (аукціон)\~не відбулися,\~має бути\~зазначено: ким,\~коли і\~де проводилися\~прилюдні торги\~(аукціон); коротка\~характеристика майна; прізвище,\~ім`я,\~по батькові\~(найменування\~юридичної особи),\~місце проживання/місцезнаходження\~кожного покупця; дані\~про документи,\~що посвідчували\~право власності\~боржника на\~майно,\~крім випадків,\~передбачених пунктом\~3\~глави 7\~розділу І\~цього Порядку:\~назва документа,\~ким виданий,\~посвідчений (для\~нотаріусів зазначаються\~прізвище,\~ім`я,\~по батькові,\~нотаріальний округ),\~дата видачі,\~посвідчення,\~номер за\~реєстром,\~орган реєстрації,\~дата та\~номер реєстрації; підстави, з яких прилюдні торги (аукціон) не відбулися. Відмовляючи у видачі свідоцтва про право власності, приватний нотаріус виходив із того, що нотаріальна дія не може бути вчинена у зв`язку із тим, що в акті про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 08.01.2019 року ВП №43478473 виданим головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Банахом В.Д. не зазначено дані про документи, що посвідчували право власності на 33/100 частки будівлі. Надаючи оцінку оскаржуваній постанові нотаріуса з урахуванням підстав відмови у вчиненні нотаріальних дій, передбачених ст. 49 Закону № 3425-XII, суд виходить із такого. Так, в акті про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 08.01.2019 року ВП №43478473 зазначено, що головним державним виконавцем передається стягувачу [PERSON] у власність 33/100 частки будівлі станції технічного обслуговування автомобілів (цокольний поверх Ѕ тамбора і сходової, 1-ий поверх Ѕ сходової і мн. 2а (хол), мн 2б хол, мн 3 каб, мн 4 каб, мн 5 склад, мн 6 склад) загальна площа 116,8 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] яке належало [PERSON] на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.11.2017 року №607/7231/16-ц. Як видно із рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 листопада 2017 року у справі №607/7231/16-ц, суд вирішив провести розподіл майна подружжя частки будівлі станції технічного обслуговування автомобілів, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 354,3 кв.м. виділивши [PERSON] 49/100 долі по вартості та 33/100 долі по площі. Приміщення Цк-1, Цк-2, 1-1, Мн-1, Мн-2а залишено в спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] . Суд вважає, що вказане рішення є належним та допустимими правовстановлюючим документом, який підтверджує право власності боржника на цю частину спірного приміщення. Вказане судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у боржника право власності, набуте раніше на законних підставах на підставі свідоцтва про право власності серії та номер 12870326 виданого 15.11.2013 року державним реєстратором Гриндою Ольгою Ярославівною. Суд відхиляє доводи відповідача у відзиві на позов про те, що частка приміщення 33/100 долі по площі не зареєстрована у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, скільки така підстава для відмови у вчиненні нотаріальної дії не зазначена у оскаржуваній постанові. Окремо, суд зауважує, що право власності на вказане приміщення за боржником вцілому вже зареєстроване за позивачем в реєстрі, частка 33/100 частки будівлі станції технічного обслуговування автомобілів (цокольний поверх Ѕ тамбора і сходової, 1-ий поверх Ѕ сходової і мн. 2а (хол), мн 2б хол, мн 3 каб, мн 4 каб, мн 5 склад, мн 6 склад) загальна площа 116,8 кв.м., яка передана стягувачу не вибувала з його власності, а рішенням суду у справі №607/7231/16-ц тільки виділено його частку з урахуванням частки у майні подружжя, тому безпідставним є покликання відповідача на обов`язок виконавця в порядку передбаченому частиною десятої статті 440 ЦПК України звертатися до суду із поданням про зверненням стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку. Також, відповідно до правової позиції викладено ВП ВС у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц, за змістом частини другої статті\~638\~та частини першої статті\~640\~ЦК України моментом укладення договору купівлі-продажу на прилюдних торгах є момент визначення переможця торгів, тобто момент акцепту пропозиції останнього щодо ціни. Оформлення та підписання договору купівлі-продажу як окремого документа не передбачено. Велика Палата Верховного Суду вважає, що підставою набуття у власність нерухомого майна, придбаного на прилюдних торгах, є договір купівлі-продажу та дії, спрямовані на передання такого майна у володіння покупця, що підтверджують відповідний протокол, акт про проведені прилюдні торги та державна реєстрація права власності за покупцем, а не свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, яке оспорює позивач. \~Відповідно до пункту 6 частини першої\~статті 34\~Закону України\~«Про нотаріат» у редакції, чинній на час видачі свідоцтва, до нотаріальних дій, які вчиняють нотаріуси, належить видача свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів). Така нотаріальна дія спрямована на фіксацію (підтвердження) факту продажу майна боржника покупцеві та переходу до останнього права власності на відповідне майно. Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином. Наведене узгоджується з нормами ч. 4\~ст. 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Статтею 204 Цивільного кодексу України передбачена презумпція правомірності правочину, а саме - правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Презумпція правомірності правочину є важливою гарантією реалізації цивільних прав учасниками цивільних відносин. Відмовляючи у вчиненні нотаріальної дії нотаріус при перевірці правовстановлюючих документів, яким є акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, піддав сумніву цей документ, проте вказаний акт є дійсним та не визнавався недійсним в судовому порядку. Отже, суд доходить остаточного висновку, що слід задовольнити позов в частині скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Щодо позовної вимоги про зобов`язання приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Жовніра І.Т. видати свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів 33/100 частки будівлі станції технічного обслуговування автомобілів (цокольний поверх Ѕ тамбора і сходової, 1-ий поверх Ѕ сходової і мн. 2а (хол), мн 2б хол, мн 3 каб, мн 4 каб, мн 5 склад, мн 6 склад) загальна площа 116,8 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , то суд доходить висновку що в цій частині слід відмовити в задоволенні позовних вимог, зважаючи на таке. Порядок видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів регулюється Законом України «Про нотаріат», Законом України «Про виконавче провадження». Суд не може підміняти орган до повноважень якого належить приймати рішення, яке є предметом оскарження приймати замість нього своє рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта, оскільки такі дії вчиняються нотаріусом відповідно до Закону України про нотаріат. Подібні висновки висловлені в Постанову Касаційного Цивільного Суду Верховного суду у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі №401/1572/19. Тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. В силу статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Жовніра І.Т. слід стягнути в користь [PERSON] 840,80 грн. сплаченого удового збору за позовну вимогу про скасування постанови.

Outcome: partial