Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Чернігівська районна державна адміністрація Запорізької області в особі голови звернулася до суду з вищевказаним позовом. Позивач свої вимоги мотивує тим, що відповідач [PERSON] є матір`ю чотирьох дітей: [PERSON] , 2005р.н., [PERSON] , 2010р.н., [PERSON] , 2011р.н., [PERSON] , 2014р.н. Сім`я [PERSON] з 2018 року перебуває на контролі служби у справах дітей, у зв`язку із зловживанням матір`ю алкогольними напоями та ухилення від виконання батьківських обов`язків відносно дітей. Позивач вважає, що відповідач не виконує належним чином батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей. Протягом 2019 року [PERSON] постійно зловживала алкогольними напоями. Спеціалісти служби спільно з фахівцями центру соціальних служб, правоохоронними органами неодноразово відвідували дану сім`ю, проводили профілактичні бесіди з [PERSON] , рекомендували їй звернутися за консультацією до лікаря нарколога з приводу алкогольної залежності, неодноразово були виявлені випадки порушення санітарно-гігієнічних норм приміщення, діти одягнені в брудний одяг, мали неохайний вигляд, постільна білизна для дітей відсутня, всюди пил, брудно, на підлозі купа сміття, в будинку холодно, приміщення відключене від постачання електроенергії. Діти декілька днів хворі, але [PERSON] до лікарні не зверталася. Позивач вважає, що наявні факти ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків, а тому є підстави для відібрання у відповідача дітей без позбавлення її батьківських прав. Представник органу опіки та піклування Житарюк Н.М. до суду не з`явилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути без участі позивача, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити (а.с. 40). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи знаходиться її заява, в якій просить справу розглянути без її участі, з позовними вимогами згодна (а.с.39). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні матір`ю чотирьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , 2005р.н., [PERSON] , 2010р.н., [PERSON] , 2011р.н., [PERSON] , 2014р.н. є відповідач [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с.5,6,7,8). З 2018 року сім`я [PERSON] перебуває на контролі служби у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області у зв`язку із зловживанням матір`ю алкогольними напоями та ухиленням від виконання батьківських обов`язків та на обліку, як така, що опинилася в складних життєвих обставинах, що підтверджується копією повідомлення КЗ «Центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді» Чернігівської селищної ради Чернігівського району від 22.10.2019р. (а.с.16). Згідно актів обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] від 22.08.2018р., 11.01.2019р., 19.03.2019р., 24.07.2019р., 29.08.2019р., 10.10.2019р. встановлено незадовільні умови проживання сім`ї, [PERSON] двічі знаходилася в стані алкогольного сп`яніння, а саме: 24.07.2019р., 10.10.2019р. (а.с. 10-15). Згідно акту попередження про можливість адміністративної відповідальності від 22.08.2018р. [PERSON] неодноразово попереджалася про адміністративну відповідальність за невиконання обов`язків щодо виховання дітей (а.с. 9). До Чернігівського відділу поліції службою у справах дітей Чернігівської райдержадміністрації направлялися листи від 23.08.2018р., 10.10.2019р. відносно [PERSON] про притягнення до адміністративної відповідальні (а.с. 17,18). Згідно повідомлення Чернігівського ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області від 21.10.2019р., яке адресоване службі у справах дітей встановлено, що на гр. [PERSON] складені протоколи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 184, ч.1 ст.130 КУпАП. 01.09.2019р. винесено постанову за ч.2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення - штраф 510 грн. (а.с. 19). Згідно копії доповідної сімейного лікаря [PERSON] та довідок встановлено, що дітям: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] була потрібна медична допомога. Під час огляду були виявлені ознаки респіраторної вірусної інфекції. Зі слів дітей, мати до лікарні не зверталася, тому лікування діти не отримували (а.с. 20-24). Згідно розпорядження голови Чернігівської районної державної адміністрації від 10.10.2019р. зобов`язано негайно відібрати малолітніх дітей: [PERSON] , 2005р.н., [PERSON] , 2010р.н., [PERSON] , 2011р.н., [PERSON] , 2014р.н. та тимчасово влаштувати їх до КЗ «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради (а.с. 26). Відповідно до висновку Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області про доцільність відібрання малолітніх дітей від 22.10.2019р. № 01-11/0595 районна державна адміністрація вважає за доцільне відібрати дітей: [PERSON] , 2005р.н., [PERSON] , 2010р.н., [PERSON] , 2011р.н., [PERSON] , 2014р.н. без позбавлення батьківських прав [PERSON] , 1978р.н. (а.с. 28-30). Відповідно до вимог ст. 150 СК України виховання, піклування, забезпечення фізичного, духовного та морального розвитку дитини, забезпечення здобуття нею освіти є прямими обов`язками батьків. Частини 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» вказують, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст.14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Відповідальність батьків за виховання дітей, яка в однаковій мірі покладається як на матір, так і на батька, визначена і в ст. ст.9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 780-ХІІ 27.02.1991 року. Згідно ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. За пунктом 2 частини першої статті 164 СК України підставою для відібрання дитини від батьків є ухилення ними від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У частині 2 пункту 16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи те, що в ході судового розгляду знайшло своє підтвердження, що відповідачка не належним чином піклувалася про здоров`я дітей, не забезпечувала їх необхідним харчуванням і медичним доглядом, не виконувала рекомендацій центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, зловживає спиртними напоями, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, суд приходить до висновку про встановлення факту винної поведінки відносно її ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо виховання неповнолітніх дітей. Враховуючи викладене та те, що відповідачка повністю погодилася із позовними вимогами органу опіки та піклування, не заперечувала проти відібрання дітей, що підтверджується заявою, доданою до матеріалів справи, суд приходить до висновку про переконливість наданих позивачем доказів та необхідність відібрання у відповідачки дітей - [PERSON] , 2010р.н., [PERSON] , 2011р.н., [PERSON] , 2005р.н., [PERSON] , 2014р.н., без позбавлення її батьківських прав. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок, оскільки позивача звільнено від його сплати при подачі позову на підставі п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved