Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила позбавити [PERSON] батьківських прав щододоньки [PERSON] , яка народилась [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що перебувала у зареєстрованому з відповідачем шлюбі, від якого мають малолітню дитину доньку [PERSON] , яка народилась [INFO] . У 2013 році шлюбні відносини між ними були припинені, з вказаного часу відповідач втратив інтерес до сімейного життя, вихованнм дитини не займається, матеріально не забезпечує, самоухилився від виховання своєї дитини, нее цікавиться її долею, розвитком не займається, крім того, має заборгованість зі сплати аліменті понад 60000,00 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.07.2019 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 13.11.2019 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Протокольною ухвалою суду 24.01.2020 р. задоволено клопотання представника позивача про допит свідка. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував, вказав, що йому відомі наслідки позбавлення батьківських прав, він не цікавиться донькою, жодним чином не приймає участі у вихованні дитини. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини не явки суд не повідомляв. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що є кумою позивача, хрестила її другу дитину. Знайома з позивачем десять років, разом працювали, досі підтримують дружні стосунки, відповідача ніколи не бачила. [PERSON] називає чоловіка позивачки батьком. У позивача в гостях буває приблизно десять разів на рік, відповідача там ніколи не бачила. Позивачка про свого колишнього чоловіка нічого не розповідала, казала лише що аліменти він не сплачує, до дитини не навідується. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши письмовими доказами, допитавши свідків, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. 30 квітня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано шлюб, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 30.04.2013 р. (арк. справи 10). [PERSON] народилась [INFO] , батьками є [PERSON] , [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.01.2006 р. (арк. справи 9). 15 червня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15.06.2013 р. (арк. справи 11). Згідно довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів складеної державним виконавцем Суворовського РВ ДВС м. Херсона ГТУЮ у Херсонській області, заборгованість [PERSON] за період з 22.10.2012 по 30.06.2019 року складає 60964,59 грн. (арк. справи 12-13). З довідки №71/01-19 від 01.07.2019 р. виданої Херсонським навчально-виховним комплексом "Дошкільний навчальний заклад-спеціалізована школа з поглибленим вивченням англійської мови І ступеня - гімназія" №56 Херсонської міської ради вбачається, що [PERSON] навчається в 7-А класі вказаного навчального закладу. За весь час навчання вихованням дівчинки займається [PERSON] . Батько учениці, [PERSON] не цікавиться шкільним життям та духовним розвитком доньки, виховні заходи з участю [PERSON] не відвідував, не спілкується з класним керівником та учителями з приводу навчання і виховання доньки, не цікавиться учбовими досягненнями, не відвідує батьківські збори (арк. справи 14). З акту обстеження умов проживання від 23.10.2019 року за адресою: [ADDRESS] встановлено, що житло розміщене на 9 поверсі 10 поверхового будинку, складається з 4-х кімнат. Умови проживання задовільні, газо-, водо-, електропостачання в наявності, опалення централізоване. Помешкання мебльовне, в наявності уся необхідна побутова техніка. Малолітня [PERSON] , 2006 р.н. в гості до батька або бабусі не приходить. У зазначеному помешканні дитина не проживає, належним умов для дитини немає. За вказаною адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зі слів [PERSON] та його матері [PERSON] було з`ясовано, що відносини у родині посередні, періодично в родині виникають сварки щодо зловживання [PERSON] спиртних напоїв. Також, зі слів батька дитини з`ясовано, що він не працює, проживає зі своєю матір`ю. Вже понад десять років перебуває на обліку у Комунальній установі "Херсонський обласний наркологічний диспансер". Крім того, [PERSON] зазначив, що зі своєю донькою не спілкується та не бачиться, понад 10 років взагалі не приймав участі у її вихованні та житті дитини. [PERSON] погоджується з позбавленням його батьківських прав та повідомляє, що заяву про визнання позову у Херсонський міський суд Херсонської області подав за власною ініціативою (арк. справи 39). З акту обстаження умов проживання від 23.10.2019 року за адресою: [ADDRESS] встановлено, що житло розміщене на 5 поверсі 10 поверхового будинку, складається з 3-х кімнат, балкону. Умови проживання хороші, у помешканні створено сучасний ремонт, квартира мебльована, в наявності уся необхідна побутова техніка, газо-водо- та електропостачання в наявності, опалення централізорване. Для дитини виділено окрему кімнату, де є все необхідне для навчання, відпочинку та розвитку. За вказаною адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зі слів матері [PERSON] стосунки у родині дружні та доброзичливі. На момент обстеження умов проживання [PERSON] вона перебувала у навчальному закладі Херсонський НВК "Дошкільний навчальний заклад-спеціалізована школа з поглибленим вивченням англійської мови І ступеня - гімназія" №56 Херсонської міської ради, у позашкільний час займається повітряною гімнастикою та відвідує заняття з танців. Чоловік матері [PERSON] працює та забезпечує родину. Малолітня [PERSON] сприймає вітчима батьком та підтримує з ним добрі відносини (арк. справи 40). З висновку Виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради №137 від 08 листопада 2019 року вбачається, що Орган опіки та піклування Суворовської районної у місті Херсоні ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , у відношенні малолітньої [PERSON] , [INFO] (арк. справи 42). У відповідності зі ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати свою дитини, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач з 2013 року, вихованням своїєї дитини не займається, матеріально її не забезпечує, необхідних умов для розвитку дитини не надає, не цікавиться її долею та здоров`ям, маючи при цьому об`єктивну можливість, тим самим свідомо нехтує своїми обов`язками, крім того, в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. У відповідності до ст.12 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок про те, що відповідач, маючи об`єктивну можливість виконувати свої батьківські обов`язки у відношенні дитини, ухиляється від їхнього виконання, самоусунувшись від виконання батьківських обов`язків. У відповідності зі ст. 164 ч.1 п. 2 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у випадку, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин по справі, зокрема ставлення батьків до дитини. Пунктом 16 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачає, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим вважає за необхідне, як крайню міру, позбавити відповідача батьківських прав у відношенні його доньки. Питання щодо стягнення аліментів вирішено раніше. Також, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що за приписами ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена до досягнення дитиною повноліття. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 03 лютого 2020 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved