Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-12 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , Іванівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Одеса), про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що на протязі 2015 року він мав стосунки з [PERSON] , яка на той час перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, але не проживала з останнім. Наприкінці 2015 року [PERSON] завагітніла та повідомила йому, що ця дитина від її чоловіка [PERSON] , а тому їх стосунки було припинено. Пізніше він дізнався, що [PERSON] влітку 2016 року народила доньку [PERSON] . Після розірвання шлюбу у 2019 році між [PERSON] та [PERSON] , він знову почав зустрічатися з останньою та спільно проживати. За останні 2 роки спільного проживання з [PERSON] та її донькою [PERSON] він почав спостерігати як дівчинка схожа на нього в дитинстві, має такий характер як у нього. На початку 2021 року він мав розмову з [PERSON] стосовно батьківства її доньки, в ході якої, остання повідомила йому, що саме він є батьком [PERSON] , а не відповідач. Ураховуючи зазначене, [PERSON] просив суд: - визнати його батьком дитини [PERSON] , [INFO] ; - виключити з актового запису про народження дитини відомості про батька [PERSON] та змінити прізвище дитини на « [PERSON] », а по батькові на « [PERSON] ». 22 червня 2021 року ухвалою Іванівського районного суду Херсонської області відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області (а.с.19-20). 05 липня 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.34). В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав вимоги, викладені в позовній заяві, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, згоден щодо визнання [PERSON] батьком дитини [PERSON] та внесення змін до актового запису про народження дитини, зокрема, відомості про батька, прізвища та по батькові дитини. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позову та визнання [PERSON] батьком її доньки [PERSON] . Представник органу опіки та піклування Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області Нагорна І.А. у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Представник Іванівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Одеса) у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, заперечень щодо розгляду справи по суті та задоволення позову не має (а.с.32). Заслухавши пояснення сторін, третьої особи та допитавши їх як свідків про відомі їм обставини по справі, заслухавши думку представника органу опіки та піклування, дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, встановивши наступні факти та відповідні їм правовідносини. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Частини перша та друга статті 128 СК України передбачають, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з частиною першою статті 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів » у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з 06.03.2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Іванівського районного суду Херсонської області від 23.12.2019 року (а.с.5), Рішення набрало законної сили 23.01.2020 року. [INFO] народилася дитина - [PERSON] . В актовому записі про її народження № 30, складеному 17 серпня 2016 року Іванівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, батьком дитини [PERSON] , вказаний - [PERSON] , [INFO] , громадянин України, місце проживання: [ADDRESS] ; матір`ю - [PERSON] , [INFO] , громадянка України, місце проживання: [ADDRESS] , що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] (а.с.30-31). 07 червня 2021 року [PERSON] , [INFO] , посилаючись на статтю 129 Сімейного кодексу України, звернувся до суду із позовом про визнання батьківства відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно з нормами ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері, так і після народження дитини. Предметом доказування у справах про визнання батьківства є встановлення походження дитини від певної особи. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved