Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Мотивуючи тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається: з житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований в [ADDRESS]. Вказаний будинок 1917 року побудови належав [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 16.07.1985 року. Інших спадкоємців у померлого немає. 24.05.2016 року він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Постановою нотаріуса від 24.05.2016 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька у зв'язку з відсутністю праввстановлюючих документів на будинок. В судове засідання позивач не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання представник Іванковецької сільської ради не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. З»ясувавши обставини справи, на засадах змагальності, як того вимагає ст. 10 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав. Згідно зі ст. З Цивільного процесуального Кодексу України(далі ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що випливають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть(а.с. 8). Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований в [ADDRESS], що підтверджується довідкою Іванковецької сільської ради № 354 від 15.05.2016 року(а.с. 11). Будинок 1917 року побудови за вищевказаною адресою належав [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 16.07.1985 року (а.с.9). [PERSON] є сином померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження(а.с.7). 24.05.2016 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців у померлого немає. Постановою нотаріуса від 24.05.2016 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в [ADDRESS], у зв'язку з тим, що не була проведена державна реєстрація права власності на будинок за [PERSON], та будинок не зареєстрований в КП "Бердичівське МБТІ"(а.с.10). Відповідно до довідки КП "Бердичівське МБТІ" № 1386 від 11.08.2015 року право власності на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] не зареєстроване(а.с.12). Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 316 Цивільного Кодексу України(далі ЦК України), право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема і правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ст. ст. 10, 20 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.08.2008 р. « Про судову практику у справах про спадкування », справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може подати позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У відповідності до п. 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМ України від 22.06.2011 року № 703, правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що об'єкти нерухомого майна підлягають спеціальній реєстрації відповідним органом. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою факту виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно. Таким чином, з наведеного вище вбачається, що визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок з погосподарськими спорудами, який розташований в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], який помер [INFO], не заборонено законом, і на думку суду, в інший спосіб захистити своє не визнанне право він не може, а тому позовні вимоги є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved