Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

10.10.2018 року до суду поштою надійшов позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК», відправлений позивачем 28.09.2018 року (а.с.34), згідно якого представник позивача просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 11801,94 грн. та судові витрати по справі в сумі 1762,00 грн, посилаючись на те, що між банком і відповідачем 06.08.2015 року був укладений договір б/н у вигляді заяви, по якому вона отримала кредит в сумі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом. У порушення умов договору та закону відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 18.09.2018 року має заборгованість у вказаному вище розмірі, яку вона у добровільному порядку не погашає. Відомостей про звернення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до суду з аналогічним позовом немає. 12.10.2018 року суддею направлявся запит щодо підтвердження місця реєстрації ідповідача. Отримавши відповідь 19.10.2018 року, ухвалою суду від 22.10.2018 року провадження по справі було відкрито та призначено судове засідання на 20.11.2018 року. 19.11.2018 року від [PERSON] до суду надійшов відзив, згідно якого позовні вимоги вона визнає частково, а саме, в частині 158,46 грн.- тіло кредиту, та 3236,45грн. нарахованих відсотків, але в іншій частині позов не визнає, посилаючись на те, що Банком був прострочений річний строк позовної давності для звернення до суду з вимогою про стягнення неустойки (штрафу,пені) за прострочену заборгованість. Наданий позивачем розрахунок не містить ні формул, ані розрахунку конкретних сум боргу, а також відсутня її заява про приєднання до Правил і умов Банку. Застосування штрафів Банком не обґрунтовано і суперечить цивільному законодавству. Щодо нарахування відсотків по кредиту за поточну і прострочену заборгованість та штрафів, комісії і пені, то, на думку відповідача, за порушення кредитних зобов'язань Банк чотири рази притягнув її до відповідальності, що є порушенням ст. 61 Конституції України. Відповідач також додала, що є студенткою і навчається у Харківському національному економічному університеті ім.. Семена Кузнеця, факультет економіки і права, денна форма навчання за рахунок фізичної особи, тобто має тяжке матеріальне становище. Навчання оплачують батьки, самостійних доходів вона не має. Кредитні кошти вона сплачувала, що підтверджується чеками, але через нестабільне фінансове становище, здійснювала це у неповному обсязі, не могла доплатити 158 грн., на які проводились нарахування пені, відсотків і штрафів, у зв'язку з чим просить значно зменшити розмір неустойки до об'єктивно відповідного та згодна сплатити судові витрати пропорційно до задоволеної і відхиленої частини позовних вимог (а.с.44-71). 02.01.2019 року від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшла відповідь на відзив. З тексту цієї відповіді вбачається, що [PERSON] звернулась до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала Заяву № б/н від 06.08.2015 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписанням заяви Позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів. Позивачем надана до суду копія анкети-заяви від 06.08.2015 року, з якої вбачається наступна інформація; персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація, необхідна для отримання кредитної картки. З копії анкети-заяви вбачається, що Відповідач особистим підписом засвідчив, що «Я згоден з тим, що ця заява, разом із Пам'яткою клієнта. Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку. Я зобов'язуюся виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку». Відповідальність клієнта наступає в момент використання кредитного ліміту, як тільки клієнт самостійно підтверджує проведення операції в рахунок ліміту шляхом введення ПІН-коду (в банкоматах) або підписанням чека (розрахунок через РOS-термінал торгової точки), саме в цей момент здійснюється перехід коштів у володіння позичальникові. Також до матеріалів позовної заяви долучено «Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» з якої вбачається, що на момент оформлення кредиту Банком встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3,6 % (43,2 % на рік), вказано розміри комісій та штрафів, розмір щомісячного платежу тощо. Тобто сторонами при укладенні Кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору. Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку. Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. Щодо строків позовної давності, то позивачем зазначено, що даний договір має особливий характер. Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк перевипущеної картки до останнього дня 06.2022 року (довідка про видачу кредитних карт додається). Позивач звернувся до суду 28.09.2018 року, тобто до спливу строку позовної давності. У зв'язку з чим, обставини, на які посилається відповідач , не відповідають дійсності, а строк позовної давності, як загальний так і спеціальний, позивачем дотримані. Також, в обґрунтування проведених нарахувань, позивачем була надана до суду виписка по рахунку, яка має статус первинного документа. З приводу нарахувань пені і штрафів, що Банк зазначає, що це передбачено Умовами і правилами надання банківських послуг, з якими погоджувалася відповідач, підписуючи заяву. Заперечення відповідача про незаконність нарахування одночасно пені і штрафу, на думку позивача, є помилковими, оскільки згідно ст. 549 ЦК України пеня і штраф є формами неустойки, але не є окремими і самостійними видами юридичної відповідальності, вони мають різне призначення. Відносно зменшення розміру неустойки, Банк вказав, що для цього відсутні необхідні умови, відповідач неналежним чином виконувала кредитні зобов'язання, здійснювала повернення частин суми кредиту з порушенням термінів, що підтверджено доказами. Отже, на думку представника банку, позов підлягає задоволенню у повному обсязі (а.с. 83-98). У запереченнях на відповідь на відзив, що були надані до суду 28.01.2019 року, відповідач вказала, що позивач неправильно трактує чинне законодавство. Так, Банк довідався про порушення права 01.07.2016 року, бо відповідно до виписки, яку позивач долучив до відповіді на відзив 01.07.2016р., була нарахована пеня за прострочку по кредиту на суму більш 100 грн. А тому перебіг спеціальної позовної давності в один рік починає обчислятися саме з 01.07.2016р., коли позивачу стало відомо про порушення його права. Щодо інших вимог, то позиція відповідача не змінилася і вона підтримала раніше викладені нею у відзиві доводи, додатково надавши довідки про навчання ( а.с. 105-112). Електронною поштою суду 01.02.2019 року від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» були отримані пояснення, згідно яких щодо розрахунку заборгованості, банк вказує, що надана виписка по рахунку має статус первинного документу. Згідно виписки відповідач знімала кредитні кошти і частково їх погашала та знову користувалася кредитом, а тому її ствердження щодо незнання тарифів, умов і правил не відповідають дійсним обставинам справи, тобто умови про порядок внесення змін до Тарифів та Умов та Правил надання банківських послуг були закладені з самого початку, і Позичальник перед підписанням кредитного договору мав можливість ознайомитися з його умовами (умовами кредитного договору) , 'і в разі незгоди із запропонованими умовами відмовитися від укладання такої угоди, під час підписання договору Позичальника влаштовували умови вищевказаного договору, про що свідчить його підпис. Клієнт на сьогоднішній день не звертався до Банку з повідомленням про незгоду з внесеними змінами та не ініціював розірвання договору, більше того активно користувався картою, що говорить про прийняття Клієнтом діючих умов банківського обслуговування, а тому заперечення Відповідача є необґрунтованими. Щодо застосування спеціальної позовної давності, то позивач вказав, що підстав для її застосування до позовних вимог про стягнення пені немає, оскільки порушення зобов'язання триває, відсутня можливість встановити початок перебігу позовної давності, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Також Банк зазначив, що згідно виписки по рахунку, вбачається, що Відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов'язання за кредитом, що свідчить про те, що Відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов'язання за Договором. В іншій частині Банк підтримав свої раніше викладені вимоги ( а.с.113-124,128-149). Представник позивача [PERSON] до суду надала клопотання про розгляд справи без участі представника банку, позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила задовольнити, про що також зазначено у позовній заяві (а.с.4,33). Відповідач про час та місце судових засідань повідомлялася за місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованими поштовими повідомленнями про отримання повісток. Заяв про відкладення розгляду справи не надала. Враховуючи це, а також беручи до уваги надані відповідачем відзив і заперечення, суд вважає доцільним розглянути справу у відсутності відповідача [PERSON] за наявними доказами. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, судом були встановлені такі обставини справи і відповідні до них правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Встановлено, що згідно копії договору про надання банківських послуг б/н від 06.08.2015 року, який укладено між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідачем [PERSON], що складається із Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКу та на відкриття рахунку і надання послуг, пам'ятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг, тарифів банку, кредитор-позивач видав відповідачу кредитну банківську платіжну картку у національній валюті України - гривні, зі сплатою базової процентної ставки за кредитним лімітом 2,5 % на місяць на залишок заборгованості, поточною процентною ставкою у розмірі 3,6 % ( 43,2% на рік), а також зі сплатою комісій за зняття готівки і безготівкові розрахунки, пені та штрафів за порушення умов погашення та строком дії кредитної картки з пільговим періодом 55 днів по кожній витраті. Згідно з рішенням Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 року № 519 було змінено тип банку з публічного та приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Про це зазначено у п.1.7 Статуту АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 29-30). В анкеті-заяві зазначено, що заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між сторонами договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві (а.с.6). Як вбачається з тексту витягу з Тарифів обслуговування кредитним карт «Універсальна» та Умов і правил надання банківських послуг, Банк надав клієнту відповідно до укладеного договору грошові кошти на строк, обумовлений у Договорі, на умовах платності і повернення, кредитний ліміт. Клієнт, у свою чергу, зобов'язався погашати заборгованість, сплачуючи до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, а також по кредиту, процентам за його використання…, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором; у випадку невиконання зобов'язань по Договору, за вимогою Банку клієнт зобов'язаний повернути кредит (у тому числі прострочений кредит), виплатити винагороду Банку; при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених даним Договором більш ніж на пільговий період, клієнт зобов'язався сплатити Банку штраф, розмір якого встановлений тарифами договору, тобто 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і построчених процентів і комісій / п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс :Архів Умов та правил надання банківських послуг, розміщений на сайті https://privatbank.ua/terms/ та Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна». Зі змістом цього Договору про надання банківських послуг відповідач [PERSON] ознайомилася та погодилася з його умовами, що підтверджується її підписом в Анкеті-заяві (а.с.6-28,84). Належність підпису на вказаній анкеті-заяві саме відповідачу, останньою не заперечувалась. Відповідно до п. 2.1.1.3.3 Договору Відповідач доручив Банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним або його довіреними особами операцій відповідно до правил Міжнародних платіжних систем, а також вартість послуг, визначену Тарифами Банку при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов'язань згідно п. 2.1.1.12.9 Договору, Боржник доручив списувати з будь-якого рахунку, відкритого в Банку, зокрема з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов'язань, у тому числі, мінімального обов'язкового платежу, якщо мінімальний обов'язковий платіж вказаний в заяві клієнта і у Пам'ятці клієнта/Довідці про умови кредитування, а також списання помилково перерахованих сум, за якими Держатель не є належним одержувачем. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку (а.с. 17, 19). Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України договір вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Тобто, в даному випадку, зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та тарифах. Таким чином, між банком та позичальником укладається договір у письмовій формі. Таким чином, укладення кредитного договору чинному законодавству України не суперечить. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії для придбання, припинення або зміна цивільних прав та обов'язків, що за змістом ч. 1 ст. 202 ЦК України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають заяви, Умови, Правила та тарифи, з якими позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в заяві. Відповідно до підписаної заяви, клієнт виявив бажання на отримання послуги від банку у вигляді оформлення платіжної карти. Встановлено, що дані умови регулюють відносини між банком та клієнтом з відкриття та обслуговування карткового рахунку клієнта, а так само інших банківських послуг, зазначених у заяві. Крім того, банком на виконання відповідних положень Закону України «Про захист прав споживачів» надано всю необхідну інформацію в письмовому вигляді, результатом чого є факт підписання сторонами кредитного договору. Враховуючи, що законодавчо не встановлений обов'язок кредитора на відібрання підпису позичальника під наданою інформацією, доказом наявності факту виконання вимог Закону України «Про захист прав споживачів» є положення ч. 2 ст. 638, ч. 2 ст. 642 ЦК України, тобто фактичне прийняття пропозиції до укладання договору дією (отримання кредиту боржником та сплата ним періодичних платежів). При оформленні кредиту, заява на отримання кредиту підписується повнолітньою, дієздатною особою (здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання ч. 1 ст.30 ЦК України), яким підтверджується, що позичальник ознайомлений з Умовами надання банківських послуг. Правилами користування платіжною карткою та Тарифами, позичальник підтвердив свою згоду на те, що заява, Умови надання банківських послуг. Правила користування платіжною карткою та тарифи складають між ним і банком договір про надання банківських послуг. Таким чином, кредитний договір укладений відповідно до норм чинного законодавства та є чинним. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Суд також враховує правові висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 04 квітня 2018 року по справі № 357/12292/16-ц, в якій зазначено, що неоспорювання кредитного договору, часткове його виконання відповідно до ст. 204 ЦК України свідчить про правомірність цього правочину. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття умов цього договору. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно наявних у справі доказів, на сьогоднішній день заяв про розірвання кредитного договору від відповідача до банку не надходило, більше того із розрахунку заборгованості по кредитному договору № б/н від 06.08.2015 року станом на 18.09.2018 року та виписки по рахунку станом на 01.12.2018 року вбачається, що відповідач користувалася коштами та останнє автоматичне погашення простроченої заборгованості з карти 41**05 в сумі 40,93грн. відбулося 09.07.2017 року, а також переказ коштів між рахунками за договором SAMDNWF**6113 на суму 0,16 грн - 29.08.2017 року (а.с.5,91-93). Ч. 2 ст. 642 ЦК України встановлено, що (навіть за відсутності доказів належного повідомлення боржника) якщо боржник сплачує відсотки та комісію, то пропозицію слід вважати прийнятою і угоду досконалою, так як фактичні дії вказують на прийняття пропозиції. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. За правилами ч. 1 ст. 627, ст. 629 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач, частково визнаючи позовні вимоги, фактично визнає отримання кредитних коштів, адже погоджується з нарахованою сумою заборгованості за тілом кредиту. Вказані обставини свідчать про дотримання письмової форми правочину та укладення кредитного договору, відповідно до якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у погодженому сторонами розмірі. Відповідач покладені на неї зобов'язання належним чином не виконувала, у зв'язку з чим утворилась заборгованість. Згідно до п. 2.1.1.5.5 договору відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором (а.с. 17). Згідно п. 2.1.1.12.2 договору в разі непогашення клієнтом боргових зобов'язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були, здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування, на боргові зобов'язання банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 договору (а.с. 18,19). Як вбачається з розрахунку суми заборгованості та виписки по рахунку, які містяться в матеріалах справи, боргові нарахування станом на 18.09.2018 року, як зазначає відповідач, здійснювалися таким чином: борг по тілу кредиту - 158,46 грн; нараховані відсотки 3236,45 грн; нарахована пеня за період з 01.09.2017 року - 7368,84грн, загальний борг 10763,75 грн. Також судові штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг : 500 грн. штраф /фіксована частина/, 538,19 грн. - штраф / процентна складова/ ( а.с. 5,91-93). Як убачається з двох довідок АТ КБ «ПРИВАТБАНК» без номерів і дати їх складання, між сторонами був укладений договір та відповідачу надані картки за номерами : 4149605451146633, дата відкриття 06.08.2015 року з терміном дії 08/17, а також 5168755429719160, дата відкриття 03.09.2018 року з терміном дії 06/22. Старт карткового рахунку 06.08.2015р. 4149605451146633, зміна кредитного ліміту 05.05.2016р. - 300 грн. (встановлення кредитного ліміту), зміна кредитного ліміту 08.05.2016р. - 2000 грн. ( збільшення кредитного ліміту), зміна кредитного ліміту 12.09.2016 р. - 0,00 грн ( зниження кредитного ліміту) (а.с.94,95). Таким чином, строк дії перевипущеної картки закінчується у червні 2022 року. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 1.1.3.2.4 «Права банку» Умов та правил надання банківських послуг, банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому Банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці за картрахунком, згідно з п. 1.1.3.1.9 Договору. Якщо протягом 7 днів банк не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) Банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення клієнта. Відповідно до п. 1.1.3.2.10 Умов та Правил, банк має право для різних цілей (повідомлення про зміну тарифів, активації додаткових послуг, контактних даних, Умов та Правил надання банківських послуг, інформування про розмір заборгованості по кредиту, про акції, що проводяться банком тощо) встановлювати контакт з клієнтом, використовуючи різні канали зв'язку, зокрема направлення СМС - повідомлень на мобільний телефон клієнта. Згідно п.1.1.3.2.9 Умов та правил надання банківських послуг,Банк має право прийняти запропоновані клієнтом зміни до Умов та правил. Проте, відповідач не зверталася до банку із письмовими заявами про розірвання кредитного договору або про незгоду із таким підвищенням відсотків, продовжуючи користування кредитними коштами, про що свідчить розрахунок і виписка, та відповідно відповідач прийняла нові тарифи та погодилася з їх зміною. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом відповідно до вимог частини 1 статті 611, частини 1 статті 612 ЦК України. Частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Пунктом 2.1.1.12.6.1. Умов та правил надання банківських послуг передбачено сплату пені за несвоєчасне погашення заборгованості в розмірі, що дорівнює сумі базової процентної ставки за договором /30, що нараховується за кожний день + 50грн. (одноразово). З наданого банком розрахунку заборгованості і виписки по рахунку (а.с. 5,91-93), вбачається, що за несвоєчасну сплату боргу відповідачу з 01.09.2017 року нараховувалася пеня у сумі спочатку - 50 грн., а потім по 100 грн. щомісяця. Таким чином, враховуючи дату звернення позивача з даним позовом до суду ( 28.09.2018 року) в межах позовної давності з відповідача підлягає стягненню пеня в розмірі 7268,84грн. / 7268,84 грн. - 100 грн./ Щодо позовних вимог про стягнення штрафу (фіксованої частини в розмірі 500,00 грн. та процентної складової в розмірі 538,19 грн.), то суд відмовляє у задоволенні цих вимог з наступних підстав. Як вбачається з правових позицій, викладених в постановах Верховного суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15 та від 11 жовтня 2017 року у справі №6-1374цс17, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Приймаючи до уваги, що судом частково задоволено позовні вимоги в частині стягнення пені за період позовної давності, відсутні підстави для стягнення нарахованих банком штрафів за прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання. За таких обставин, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом в розмірі : 158,46 грн. - тіло кредиту; 3236,45 грн. - нараховані відсотки за користування кредитом; 7268,84грн., а всього 10663,75 грн. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Банком під час пред'явлення позову було сплачено судовий збір в розмірі 1762 грн. (а.с.1). Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем було пред'явлено позовні вимоги в розмірі 11801,94 грн., судом задоволені позовні вимоги в розмірі 10663,75 грн. Пропорційно розміру задоволених позовних вимог суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1592,07 грн.

Outcome: partial