Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

27 січня 2014 року позивач ПАТ КБ «Надра» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь Банку заборгованість за кредитним договором № 80/02/2007/980 К095 від 22 лютого 2007 року в розмірі 27 957,58 грн., а також судовий збір у розмірі 279,57 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 22 лютого 2007 року між ПАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ КБ «Надра» Миколаївське РУ і відповідачем [PERSON] був укладений договір "Автопакет" № 08/02/2007/980 К 095. Відповідно до умов вищезазначеного договору відповідач отримав кредит в розмірі 38570, 00 грн. на придбання автотранспортного засобу. З кінцевим терміном повернення кредиту 20 лютого 2012 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,40% на рік. У випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту відповідач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. При порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань передбачених договором, відповідач зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 10 % від суми кредиту. При цьому, погашення заборгованості [PERSON] зобов'язувався здійснювати щомісячними платежами до "18" числа кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем надання кредиту, в сумі не менше ніж 1008,02 грн. В забезпечення повернення кредиту 21 лютого 2007 року був укладений договір поруки, яким передбачено, що [PERSON] виступила поручителем за виконання [PERSON] зобов'язань за вказаним кредитним договором. У зв'язку з непогашенням відповідачем заборгованості по кредиту в порядку передбаченому договором, несплатою нарахованих за період користування кредитом відсотків у строк встановлений договором, виникла заборгованість, яка станом на 16 грудня 2013 року складає 27 957,58 грн., з яких: заборгованість по сплаті основного боргу (кредиту) - 2807,83 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 18 290,67 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань договору - 3 002,08 грн., суми штрафу - 3 857,00 грн. Оскільки відповідачами в добровільному порядку не сплачена прострочена заборгованість по кредитному договору, позивач просить стягнути її в судовому порядку. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та пояснив про вищевикладене, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, причину неявки суду не повідомили, про дату та час розгляду справи судом проінформовані своєчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи, судом встановлений факт укладення між ПАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ КБ «Надра» Миколаївське РУ і відповідачем [PERSON] 22 лютого 2007 року договору "Автопакет" № 08/02/2007/980 К 095. Відповідно до умов вищезазначеного договору відповідач отримав кредит в розмірі 38570, 00 грн. на придбання автотранспортного засобу. З кінцевим терміном повернення кредиту 20 лютого 2012 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,40% на рік. У випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту відповідач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. При порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань передбачених договором, відповідач зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 10 % від суми кредиту. При цьому, погашення заборгованості [PERSON] зобов'язувався здійснювати щомісячними платежами до "18" числа кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем надання кредиту, в сумі не менше ніж 1008,02 грн.(а.с. 6-10). Станом на 16.12.2013 року виникла заборгованість по сплаті відсотків, штрафу та пені за несвоєчасне виконання зобов'язання, в зв'язку з тим, що відповідач до теперішнього часу продовжує користуватися наданим йому кредитом (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 625 боржники, які прострочили виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язані сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу та кредитним договором у разі порушення зобов'язання передбачені правові наслідки у вигляді сплати неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Пунктом 1 частини 2 статті 258 Цивільного кодексу до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) передбачена позовна давність в один рік . Згідно з договором цей строк - 10 років. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] перед банком по кредитному договору, 21.02.2007 року було укладено договір поруки між позивачем та [PERSON] (а.с. 6). Частинами 1, 2 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частиною 4 ст. 559 ЦК України встановлено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно з роз'ясненнями пункту 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України х розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з кредитного договору, строк його дії закінчується 20 лютого 2012 року, тобто ця дата є днем настання строку виконання основного зобов'язання. Кредитор 06.12.2012 року, у встановлений законом строк, звернувся до відповідачів із попередженням-вимогою про дострокове повернення кредиту (а.с. 11-12), але до суду з позовом до поручителя звернувся тільки 27 січня 2014 року. Умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань, на яку посилається представник позивача, не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Оскільки, кредитор у встановлений шестимісячний термін не звернувся до суду із позовом до поручителя про стягнення кредитної заборгованості, суд вважає договір поруки від 21.02.2007 року таким, що припинив свою дію, а вимоги до [PERSON] про стягнення боргу такими, що не підлягають задоволенню. Оскільки суд вважає встановленим факт неналежного виконання відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань щодо погашення кредиту та визнає достатнім порушення істотних умов договору, відповідно до положення ст.ст. 625, 1049, 1054 ЦК України позов підлягає задоволенню в повному обсязі. А саме: підлягають стягненню відповідно до розрахунку - заборгованість по сплаті основного боргу (кредиту) - 2807,83 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 18 290,67 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань договору - 3 002,08 грн., суми штрафу - 3857,00 грн. Всього - 27957,58грн. На підставі ст. 79, ст. 88 ЦПК України з відповідачів також підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 139,78 грн.

Outcome: approved