Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

11.12.2015 року до суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. [INFO] [PERSON] померла у зв'язку з чим ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 25.02.2016 року було зупинено провадження в справі до залучення до участі правонаступників позивачки. 28.09.2016 року із позовною заявою, а 01.12.2016 року з уточненою позовною заявою до Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області звернувся [PERSON], який просив: 1) визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ДСП «Діброва» та розташована на території Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області, розміром 6,1619 умовних кадастрових гектара, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належало [PERSON]; 2) визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ДСП «Діброва» та розташована на території Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області, розміром 6,3072 умовних кадастрових гектара, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належало [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що його мати [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]), народилась [INFO] в сім'ї [PERSON] та [PERSON]. Прізвище "[PERSON]" змінила на прізвище "[PERSON]" внаслідок укладення шлюбу 30.09.1954 року з [PERSON]. [INFO] померла його бабка [PERSON]. На момент її смерті, мати була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS], тим самим прийняла спадщину після померлої своєї матері. [INFO] помер його батько [PERSON] На момент смерті батька мати була зареєстрована та постійно проживала з ним за адресою: [ADDRESS], тим самим прийняла спадщину, що зашилась після смерті свого чоловіка. Доказом прийняття спадщини є ще й той факт, що мати успадкувала після смерті батька земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS], згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серія ВЕВ № 320796 від 26.09.2006 року. Баба та батько за життя працювали в Держаному сільськогосподарському підприємстві «Діброва», розташованому на території с. Тимченки Зміївського району Харківської області. При розпаюванні вказаного сільськогосподарського підприємства набули право на земельні ділянки (паї) у землі, яка перебуває у колективній власності Державного сільськогосподарського підприємства «Діброва». Згідно розпорядження №548 від 18.07.2006 року Зміївської районної державної адміністрації «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та надання дозволу на виготовлення державних актів на право власності на землю громадянам із земель ДСП «Діброва»», всім членам ДСП власникам земельних часток (паїв), рівно як і [PERSON] та [PERSON] було виділено у натурі (на місцевості) земельні ділянки та надано дозвіл на виготовлення державного акту на право власності на землю на території Тимченківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] згідно списку, що додається до державного акта на право колективної власності Державного сільськогосподарського підприємства «Діброва» на землю за № 145, було виділено земельну частку (пай) площею 6,1619 умовних кадастрових гектарів. [PERSON] згідно списку, що додається до державного акта на право колективної власності Державного сільськогосподарського підприємства «Діброва» на землю за № 64, було виділено земельну частку (пай) площею 6,3072 умовних кадастрових гектарів. Відповідно до закону, право на земельну частку (пай) та право на земельну ділянку, яка виділена в натурі (на місцевості), можуть бути об'єктом спадкування. Після смерті матері [PERSON] він звернувся в Зміївську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, тим самим прийняв спадщину після смерті матері. Ст. 1218 Цивільного кодексу України вказує, що до складу спадщини входять всі права, котрі належали спадкодавцю на час відкриття спадщини. Вважав, що цивільне право його бабки та батька, яким вони були наділені як члени колективного сільськогосподарського підприємства на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності ДСП «Діброва» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, перейшло після їх смерті до матері, а після смерті матері до нього по праву спадкування за законом, але отримати свідоцтво про право на спадщину у виді права на земельні паї він не має можливості. Належним чином повідомлені сторони у судове засідання не з'явилися. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] подала заяву про проведення судового засідання за її відсутності та відсутності позивача [PERSON], наполягала на задоволенні позову з підстав, викладених у позовній заяві. Тимченківський сільський голова Нечепоренко Є.Т. подав заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Начальник відділу Держгеокадастру у Зміївському районі Харківської області Щербак Р.О. подав письмові пояснення, в яких зазначив, що за інформацією, яка наявна у відділі, станом на 29.12.2012 року, згідно книг реєстрації державних актів на право власності, постійного користування, договорів оренди земельних ділянок на земельні ділянки, які розташовані на території Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області розміром 6,1619 та 6,3072 умовних кадастрових гектарів, державні акти на [PERSON] та [PERSON] не обліковуються. У разі документального підтвердження в суді фактів, викладених у позовній заяві, проти позову заперечень не має. Просив розглянути справу за відсутності представника третьої особи. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: У відповідністю з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідністю з ч. 2 ст. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У відповідністю зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідністю зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За змістом ст. 25 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» та ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» право на земельну частку (пай) та право на земельну ділянку, яка виділена в натурі (на місцевості), можуть бути об'єктом спадкування. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта на право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно з пунктом 17 розділу X «Перехідні положення» ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Отже, з огляду на вищенаведені положення право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акта про право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, що має право на земельну частку (пай). Це право є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності. Спірними є право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ДСП «Діброва» та розташована на території Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області, розміром 6,1619 умовних кадастрових гектара, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належало [PERSON], та право земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ДСП «Діброва» та розташована на території Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області, розміром 6,3072 умовних кадастрових гектара, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належало [PERSON]. На підставі протоколу загальних зборів власників земельних часток (паїв) реформованого державного сільськогосподарського підприємства "Діброва" №12 від 16.03.2006 року та розпорядження №548 від 18.07.2006 року Зміївської районної державної адміністрації «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та надання дозволу на виготовлення державних актів на право власності на землю громадянам із земель ДСП «Діброва»», [PERSON] та [PERSON] було виділено у натурі (на місцевості) земельні ділянки, площею, відповідно. 6,1619 та 6,3072 умовних кадастрових га, та надано дозвіл на виготовлення державного акту на право власності на землю на території Тимченківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а. с. 11-12). Таким чином, підтверджується, що за життя [PERSON] та [PERSON] мали право на земельні частки (паї) у землях ДСП "Діброва" на території Тимченківської сільської ради. З копії свідоцтв про смерть вбачається, що [PERSON] померла [INFO], [PERSON] помер [INFO]. (а. с. 8, 9). Згідно довідки Тимченківської сільської ради від 27.11.2015 року, за даними погосподарського обліку в Тимченківській сільській раді, [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована і постійно проживала за адресою: [ADDRESS]. На день її смерті в будинку за даною адресою були зареєстровані та проживали дочка [PERSON] та зять [PERSON] (до дня смерті [INFO]). (а. с. 13). Родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] підтверджуються даними свідоцтва про народження [PERSON] та даними свідоцтва про укладення шлюбу 30.09.1954 року з [PERSON] (а. с. 6, 7). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.09.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори Чернолясовою Т.В., зареєстрованого в реєстрі за №1-2286, спадкоємицею майна [PERSON], який помер [INFO], є його дружина [PERSON] Спадкове майно, на яке видане свідоцтво, складається з земельної ділянки, площею 0,2500 га (кадастровий [NUMBER]), що розташована в [ADDRESS], наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. (а. с. 10). За інформацією, наданою Зміївською державною нотаріальною конторою Харківської області 26.10.2016 року, після померлої [PERSON] із заявами про прийняття або відмову від спадщини у встановлений шестимісячний термін, до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Після померлого [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, земельну ділянку та грошові заощадження на ім'я дружини [PERSON], яка фактично прийняла спадщину. (а. с. 79). [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] та після смерті чоловіка [PERSON] в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. (а. с. 33) 19.01.2016 року після померлої [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернувся її син - [PERSON]. (а. с. 36, 37, 79). Таким чином, позивачем [PERSON] надано докази того, що він є спадкоємцем за законом, що прийняв спадщину після померлої [INFO] матері [PERSON], якій належало право земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ДСП «Діброва» та розташована на території Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області, розміром 6,1619 умовних кадастрових гектара, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належало [PERSON], та право земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ДСП «Діброва» та розташована на території Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області, розміром 6,3072 умовних кадастрових гектара, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належало [PERSON]. Право [PERSON] на земельні частки (паї) виникло у неї за життя і є майновим правом, яке не припинилось внаслідок її смерті, та входить до складу спадщини. За таких обставин, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, позовна заява [PERSON] про визнання за ним права на земельні частки (паї) є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved