Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

12.06.2014 року Хмельницька міська рада та міське комунальне підприємство по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності звернулися до суду з позовом до [PERSON] про витребування з його та будь-яких інших осіб, незаконного володіння, нежитлового приміщення площею 605,2 кв.м. по [ADDRESS] в м.Хмельницькому, виселення [PERSON] та будь-яких інших осіб із самовільно зайнятого нежитлового приміщення, стягнення з нього збитків в сумі 35 197,56 грн. на користь міської ради у вигляді неотриманих коштів від оренди майна та на користь міського комунального підприємства по утриманню нежитлових приміщень 2286,60 грн. збитків за самовільний демонтаж решітки та 920,16грн. збитків. В ході розгляду справи, на клопотання позивачів, до участі у справі в якості співвідповідача залучено ГО «Хмельницький. Самооборона і громадський контроль». З врахуванням неодноразово уточнених позовних вимог, в остаточній редакції, позивачі просили витребувати та вилучити нежитлове приміщення площею 605,2 кв.м. по [ADDRESS] в м.Хмельницькому із незаконного володіння [PERSON], ГО «Хмельницький. Самооборона і громадський контроль» та будь-яких інших осіб, виселити [PERSON], ГО «Хмельницький. Самооборона і громадський контроль» та будь-яких інших осіб із самовільно зайнятого нежитлового приміщення, стягнути з [PERSON] на користь міської ради збитки у вигляді упущеної вигоди в сумі 133 946,27грн., стягнути солідарно з [PERSON], ГО «Хмельницький. Самооборона і громадський контроль» на користь міської ради 57 684,89грн. збитків у вигляді упущеної вигоди, стягнути з [PERSON] на користь міське комунальне підприємство по утриманню нежитлових приміщень 2286,30грн. збитків за демонтаж решітки та 3501,72 грн. збитків збитків за сплату земельного податку; стягнути солідарно з [PERSON], ГО «Хмельницький. Самооборона і громадський контроль» на користь міського комунального підприємства по утриманню нежитлових приміщень 1508,04грн. збитків за сплату земельного податку. В обгрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що нежитлове приміщення площею 605,2 кв.м. по [ADDRESS] в м.Хмельницькому належить територіальній громаді м.Хмельницького в особі Хмельницької міської ради та перебуває на балансі міського комунального підприємства по утриманню нежитлових приміщень. 22.05.2014 року в газеті «Проскурів» оприлюднено інформацію про оголошення конкурсу з визначення орендаря нерухомого майна, вказаного приміщення. На прохання «потенційного орендаря» 08.05.2014 року проведено огляд приміщення і в цей день здійснено захоплення вказаного приміщення невідомими особами, за участю [PERSON]. В подальшому, про своє право на спірне приміщення заявила ГО «Хмельницький. Самооборона і громадський контроль», яка також зайняла вказане приміщення та продовжує знаходитися в ньому. Внаслідок вказаних дій з володіння власника вибуло належне йому нерухоме майно та заподіяно збитки у вигляді упущеної вигоди по отриманню орендної плати, а балансоутримувачу заподіяно збитки по оплаті податку на землю та шкоди за демонтаж встановленої металевої решітки. В судовому засіданні представники позивачів Кучевська Г.В. та Лаврентюк Л.Є. наполягають на задоволенні позову. Прокурор Ткачук Н.С. вважає позов обгрунтованим. Відповідач [PERSON] проти позову заперечив та пояснив, що він дійсно бував та буває в спірному приміщенні, яке використовується територіальною громадою міста Хмельницького безпосередньо, але здійснює це, як уповноважена особа територіальної громади, а не як фізична особа [PERSON], жодних його речей в цьому приміщенні немає, ніякого захоплення приміщення ним не здійснювалося, демонтаж решітки він не здійснював. Представник відповідача ГО «Хмельницький. Самооборона і громадський контроль» [PERSON] проти позову заперечив та пояснив, що вказана організація правомірно здійснює охоронні функції щодо належного територіальній громаді м.Хмельницького приміщення по [ADDRESS] в м.Хмельницькому, періодично в ньому перебуває по кілька представників організації, а також безпосередньо мешканці м.Хмельницького, як члени територіальної громади. Крім того, на прохання організації про укладення договору оренди міська рада не відреагувала, а тому підстав для стягнення орендної плати немає, крім того вважає значно завищеним заявлений розмір орендної плати. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що нежитлове приміщення площею 605,2 кв.м. по [ADDRESS] в м.Хмельницькому належить територіальній громаді м.Хмельницького в особі Хмельницької міської ради та перебуває на балансі міського комунального підприємства по утриманню нежитлових приміщень. 08.05.2014 року, на прохання «потенційного орендаря», працівником комунального підприємства було відімкнено вказане приміщення та допущено невідомих осіб до огляду, за декілька хвилин, приміщення було самовільно зайнято невідомими особами близько 30 чоловік, які заявили своє право на володіння цим майном від імені територіальної громади м.Хмельницького, уповноваженою особою територіальної громади представився [PERSON] 19.05.2014 року між комунальним підприємством та ПП «Капітель-2» укладено договір підряду по улаштуванню захисної ришітки на вході до приміщення по [ADDRESS]. 13.05.2014 року внесено відомості до ЄДРДР про самовільне вчинення дій. 14.05.2014 року, 19.05.2014 року, 26.05.2014 року міським комунальним підприємством по утриманню нежитлових приміщень подано заяву в ХМВ УМВС У в Хмельницькій області про самовільний захват нежитлового приміщення комунальної власності. 22.05.2014 року в газеті «Проскурів» оприлюднено інформацію про оголошення конкурсу з визначення орендаря нерухомого майна, вказаного приміщення. 09.07.2014 року між виконкомом Хмельницької міської ради, міським комунальним підприємством по утриманню нежитлових приміщень та ВКПП «Явір-Транс» укладено договір оренди нежитлового приміщення по [ADDRESS] в м.Хмельницькому, площею 605,2 кв.м. 22.09.2014 року на адресу міської ради надійшов лист ГО «Хмельницький. Самооборона і громадський контроль» про те, що спірне приміщення знаходиться під опікою вказаної організації, яка провела в ньому ремонт, розмістила школу образотворчого мистецтва, редакцію газети «Твій погляд» та громадську приймальню, а також просила передати їм приміщення на пільгових умовах у довгострокову оренду. Станом на час розгляду справи в спірному приміщенні знаходяться приватні речі невідомих фізичних осіб та членами громадської організації «Хмельницький. Самооборана і громадський контроль» здійснюється охорона приміщення з метою захисту інтересів територіальної громади міста, яка на думку представника відповідача [PERSON] є безпосереднім власником вказаного приміщення. Вказані обставини підтверджуються: завіреною копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.12.2013 року; рішенням виконкому Хмельницької міської ради від 26.09.2013 року № 646 про предачу з балансу управління охорони здоров'я Хмельницької міської ради основних засобів; актом прийняття-передачі основних засобів від 01.10.2013 року; оголошеннями в газеті; повідомленням «уповноваженого у справах територіальної громади міста Хмельницького» [PERSON]від 08.05.2014 року; актами обстеження приміщення від 08.05.2014 року; 12.05.2014 року; 14.05.2014 року; 19.05.2014 року; 26.05.2014 року; копією повідомлення з кримінального провадження; копіями заяв про самовільний захват приміщення; договором підряду від 19.05.2014 року на встановлення ришітки; клопотанням ГО «Хмельницький. Самооборона і громадський контроль» від 22.09.2014 року; фотознімками спірного приміщення; копією договору оренди від 09.07.2014 року; поясненнями сторін в судовому засіданні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред'явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений. Якщо під час судового розгляду за позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння спірне майно було передано відповідачем іншій особі в тимчасове користування, суд відповідно до статті 33 ЦПК за клопотанням позивача залучає цю особу як співвідповідача. У разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов'язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК. Якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню також за правилами статей 387, 388 ЦК. На момент розгляду справи не встановлено факту володіння [PERSON] спірним приміщенням, його тимчасові відвідування вказаного приміщення не свідчать про такий факт, а відповідно майно не може бути витребуване в особи, яка ним не володіє. В частині ж перебування приміщення в частковому володінні ГО «Хмельницький. Самооборона і громадський контроль», суд вважає доведеними обставини позову щодо витребування майна, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» первинним суб'єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста. Ст.10 цього ж Закону визначає - сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. За ст.60 Закону територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Таким чином, за наявності довединих обставин перебування спірного приміщення у комунальній власності, в безпосередньому володінні територіальної громади, але виключно в особі Хмельницької міської ради, усі дії щодо розпорядження цим приміщенням має вчиняти міська рада. Оскільки ГО «Хмельницький. Самооборона і громадський контроль» влітку 2014 року без відому і дозволу Хмельницької міської ради та без відому міського комунального підприємства зайняло приміщення по [ADDRESS] в м.Хмельницькому, площею 605,2 кв.м., що фактично не оспорюється представником об'єднання, таке володіння є незаконним, а тому спірне приміщення слід витребувати у вказаної організації, шляхом звільнення його від ГО «Хмельницький. Самооборона і громадський контроль», як способом усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, оскільки виселення юридичної особи з нежитлового приміщення діючим законодавством буквально не визначено. При цьому вимога про витребування майна в будь-яких осіб є некоректною, оскільки відповідно до норм ЦПК України позов має бути пред'явлено до конкретної фізичної або юридичної особи, діями або бездіяльністю якої порушено право позивача, в іншому випадку порушуються принципи цивільного судочинства, зокрема принцип змагальності та диспозитивності, що є неприпустимим, з огляду на це позов не може бути задоволений в частині вимог до будь-кого. Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права \реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене \упущена вигода). В ході розгляду справи не встановлено факту витрати комунальним підприємством коштів на придбання та встановлення металевої решітки на спірному приміщенні, оскільки відсутній доказ оплати вартості решітки та робіт по її встановленню(касовий документ), відсутній акт виконаних робіт по її встановленню, незрозуміло походження суми 2286грн.30коп. та зрештою не надано жодного доказу демонтування цієї решітки безпосередньо [PERSON] З огляду на такі обставини, вимога про стягнення 2286,30 грн. не може бути задоволена. Не підлягає до задоволення і вимога про стягнення збитків у вигляді сплати земельного податку, оскільки факт відутності боргу по оплаті земельного податку не свідчить про сплату комунальним підприємством цього податку в сумі, зазначеній у позові, а відповідно до ч. 4 ст.60ЦПК України доказування не може грунтуватися на припущеннях. Крім того, спірним є питання суб'єктності у відносинах земельного оподаткування, оскільки про заподіяння збитків у вигляді сплати земельного податку можна було б говорити за наявності підстав для сплати цього податку іншою особою, яка не змогла приступити до користування землею з вини відповідача, але така особа судом не встановлена, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 623 ЦК України при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) повинні враховуватися заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Ця норма зобов'язує кредитора своєчасно отримувати докази щодо здійснення конкретних заходів для забезпечення отримання доходів (укладення відповідних договорів, підготовки виробничого обладнання, приміщень, складів тощо). Це положення орієнтує потерпілу сторону на необхідність доведення фактів, які б підтверджували, що потерпілий кредитор дійсно планував отримати відповідні доходи, все зробив для їх отримання, мав для цього всі можливості і неодмінно отримав би такий доход, якби договір був виконаний належним чином. Тягар доведення наявності і обґрунтування розміру втраченої вигоди покладається на позивача, який повинен довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Таким чином, незважаючи на те що неодержаний прибуток - це результат, який не наступив, вимоги про відшкодування збитків у вигляді втраченої вигоди теж повинні бути належним чином обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами на підкріплення реальної можливості отримання потерпілою стороною відповідних доходів у разі, якби друга сторона виконала свої зобов'язання належним чином. За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ст. 759 ЦК). Правове регулювання договору найму (оренди) здійснюється главою 58 ЦК, Законом України "Про оренду державного та комунального майна" та окремими правилами найму. Метою договору є забезпечення передання майна у тимчасове користування. Сторонами договору є наймодавець (орендодавець) та наймач (орендар). Наймодавцем може бути власник речі або особа, якій належать майнові права, а також особа, уповноважена на укладення договору найму. Щодо особи наймача, то законодавець не передбачає будь-яких обмежень. Істотною умовою договору є умова про предмет, яким може бути (ст. 760 ЦК України): а) річ, яка визначена індивідуальними ознаками і зберігає свій первісний вигляд за неодноразового використання (неспоживна річ); б) майнові права. Зі змісту договору оренди від 09.07.2014 року вбачається, що орендодавець-виконком міської ради, передає, а орендар-ВКПП «Явір-транс» приймає в строкове, платне користування з 09.07.2014 року по 09.06.2017 року спірне приміщення в оренду під магазин, проте станом на 09.07.2014 року приміщення по [ADDRESS] в м.Хмельницькому, площею 605,2 кв.м. не перебувало у володінні міської ради чи комунального підприємства, вони не мали жодної можливості використовувати це майно, а тому договір ід 09.07.2014 року в силу ч.2 ст.215 ЦК України є нікчемним. Будь-яких інших доказів щодо можливості отримання доходу від оренди майна, починаючи з 08.05.2014 року позивачі суду не надали, оголошення в газету зроблено також після захоплення приміщення. Таким чином і в цій частині, в позові слід відмовити. Судові витрати, в мінімально допустимому розмірі 243грн.60 коп., сплочені Хмельницькою міською радою підлягають до стягнення з ГО «Хмельницький. Самооборона і громадський контроль» у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial