Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

05.09.2014 року позивач звернувся в суд до відповідача з позовом про скасування рішення Охтирської міської ради Сумської області № 921-МР від 29.10.2013 року в частині затвердження проекту землеустрою та передання у власність земельної ділянки, в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення Охтирської міської ради Сумської області шостого скликання сорок четвертої сесії № 921-МР від 29.10.2013 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання громадянину [PERSON] у приватну власність земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд поряд із земельною ділянкою [ADDRESS], кадастровий номер - 5910200000:007:0025; присвоєння номера земельній ділянці для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд - [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що він (позивач) 03.11.1992 року став власником домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування від 03.11.1992 року, посвідченого державним нотаріусом Бурбика Т.А. за реєстровим № 4371. До нього дане домоволодіння на протязі останніх 90 років належало його родині, покоління яких жили та вмирали на цій землі, обробляли дану землю. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 04.02.1975 року домоволодіння по [ADDRESS], являлось колгоспним двором, головою якого була [PERSON]. Відповідно до генерального плану (схеми) колгоспного двору по [ADDRESS] розмір земельної ділянки, на якій знаходилося дане домоволодіння становив 6364,6 кв.м. Після смерті [PERSON] зазначене домоволодіння та земельну ділянку успадкували [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, видане Охтирською державною нотаріальною конторою 03.03.1990 року за реєстровим № 512. [PERSON] та [PERSON] в подальшому подарували дане домоволодіння та земельну ділянку йому (позивачу). Починаючи з 03.11.1992 року він (позивач) як власник даного домоволодіння разом з членами своєї сімї почав використовувати земельну ділянку по [ADDRESS], як землекористувач та власник, обробляв дану земельну ділянку, вирощував на ній городину та фруктові насадження, в межах генерального плану на дану земельну ділянку загальною площею 6364,6 кв.м. 29 жовтня 2013 року Охтирська міська рада прийняла рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання громадянину [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд поряд із земельною ділянкою [ADDRESS], кадастровий номер 5910200000:007:0025. Дане рішення прийнято з порушенням встановленого законом порядку надання земельних ділянок у власність, так як спірна земельна ділянка фактично не вилучалась з його (позивача) користування, і він (позивач) не надавав своєї згоди на вилучення даної земельної ділянки. Даним рішенням було порушено його (позивача) права як землекористувача даної земельної ділянки, оскільки спірна земельна ділянка належала його (позивача) родині на протязі останніх 90 років. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про час і місце судового розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Представники позивача - [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали. Представник відповідача - Охтирської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що згідно ст.. 60 ЗК України до повноважень сільських, селищних міських рад у галузі земельних відносин на території міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок комунальної власності. Згідно ст.. 19 ЗК України земельні ділянки, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі. Спірна земельна ділянка по [ADDRESS] на час прийняття оскаржуваного рішення знаходилась у віданні Охтирської міської ради як земля запасу. Рішенням Охтирської міської ради № 789-МР від 09.04.2013 року [PERSON] було надано дозвіл на розробку документації їз землеустрою. Технічна документація розроблялася суб'єктом господарювання, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності щодо проведення землевпорядних робіт, яка в подальшому затверджувалась оскаржуваним рішенням Охтирської міської ради, відповідно до чинного законодавства. Вважає, що [PERSON] у передбачений законом спосіб отримав земельну ділянку, при цьому права позивача не були порушені. Посилання позивача на те, що до нього перейшло право користування земельною ділянкою розміром 6364,6 кв.м від 04.02.1975 року, - є недоречним, оскільки відповідно до ст. 6 Конституції УРСР від 30.01.1937 року - земля, її надра,… у містах і промислових пунктах є державною власністю, тобто [PERSON] та його спадкодавці не могли володіти спірною земельною ділянкою. Відповідно до п.1 Декрету Кабінету Міністрів України "Про приватизацію земельних ділянок" від 26.12.1992 року № 15-92 - [PERSON] мав право отримати у приватну власність земельну ділянку у межах норм, передбачених ст..ст. 17, 67 ЗК України від 18.12.1990 року, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у містах - 0,1 га. Право користування земельною ділянкою посвідчується вичерпним переліком документів, які зазначені у Земельному Кодексі 1990 року та в ЗК 2001 року. Належних і допустимих доказів, які б підтверджували право позивача на володіння чи користування земельною ділянкою по [ADDRESS], не надано. Тому відсутні підстави для скасування рішення Охтирської міської ради Сумської області № 921-МР від 29.10.2013 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1000 кв.м на адресою [ADDRESS] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. Представник третьої особи - Управління Держземагенства в Охтирському районі Сумської області - Шевченко Ю.В. в судовому засіданні пояснила, що земельна ділянка площею 0,1000 га, розташована по [ADDRESS], була передана у приватну власність громадянину [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель запасу та земель, не переданих у власність та постійне користування в межах населеного пункту (які не надані у тимчасове користування) (рядок 93) - землі громадського призначення (графа 43). Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] відповідає діючому законодавству. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Заслухавши пояснення представників позивача, представників відповідача та третьої особи, покази свідка, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, при цьому суд виходить з наступного. Судом встановлено, що домоволодіння по [ADDRESS] на праві власності належало [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на будівлю від 25.02.1955 року, виданим Охтирським міськкомунхозом 15.04.1955 року за № 194 на підставі ухвали Охтирського нарсуду Охтирського району Сумської області від 08.02.1955 року взамін договору забудови 1929 року ( а.с. 4, 5, 8 інвентаризаційної справи на домоволодіння). В наступному номер та назва вулиці вказаного домоволодіння змінювалась: з [ADDRESS] на [ADDRESS], а потім на [ADDRESS]. Встановлено, що згідно генерального плану (схеми) садибної ділянки по [ADDRESS] станом на 23.09.1945 року значилась земельна ділянка загальною площею 5503, 7 кв.м (а.с. 2 інвентаризаційної справи на домоволодіння). Судом встановлено, що згідно рішення виконкому Охтирської міської Ради депутатів трудящих Охтирського району Сумської області від 03.06.1955 року за домоволодінням по [ADDRESS] було зареєстровано в користуванні володільців земельну ділянку площею 910 кв.м, решта земельної ділянки площею 5519,6 кв.м., що підлягала вилученню (лишки), була зарахована у фонд Міської ради, та залишена тимчасово у користуванні до потреби в ній міської Ради депутатів трудящих, що підтверджується копією протоколу засідання виконкому Охтирської міської Ради депутатів трудящих Охтирського району Сумської області від 03.06.1955 року № 12 (том 1 а.с.146- 148, 234-241), генеральним планом (схемою) садибної ділянки по [ADDRESS] станом на 03.04.1972 року, згідно якого загальна площа земельної ділянки по [ADDRESS] становить 6429,6 кв.м., в тому числі під будівлями 142,6 кв.м., під двором 410,4 кв.м., під городом 357,0 кв.м., лишки земельної ділянки 5519,6 кв.м, площа земельної ділянки за вирахування лишків складає 910 кв.м (а.с.13 інвентаризаційної справи на домоволодіння). Згідно генерального плану (схеми) садибної ділянки по [ADDRESS] станом на 21.12.1988 року значиться земельна ділянка загальною площею 6364,6 кв.м, в тому числі під будівлями 125 кв.м., під двором 482 кв.м, під городом 303,0 кв.м., лишки земельної ділянки 5454,6 кв.м, площа земельної ділянки за вирахуванням лишків складає 910 кв.м (а.с. 2 інвентаризаційної справи на домоволодіння). Судом встановлено, що [PERSON] помер у 1971 році. Встановлено, що рішенням виконкому Охтирської міської ради депутатів трудящих Охтирського району від 23.01.1975 року № 53 вирішено оформити документи на право власності на будинок з надвірними будовами в [ADDRESS] за колгоспним двором, главою якого являється [PERSON], що підтверджується протоколом № 2 засідання виконкому Охтирської міської Ради депутатів трудящих від 23.01.1975 року (том 1 а.с.142- 144, 230-233). 04.02.1975 року виконкомом Охтирської міської Ради депутатів трудящих на підставі рішення виконкому Охтирської міської Ради № 53 від 23.01.1975 року було видано свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок, яким засвідчувалось, що житловий будинок з приналежними йому будівлями по [ADDRESS] належить колгоспному двору, главою якого є [PERSON] (дружина померлого [PERSON]) (а.с. 31 інвентаризаційної справи на домоволодіння). Встановлено, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті спадщину прийняли її син - [PERSON], та дочка - [PERSON], яким 03.03.1990 року державним нотаріусом Охтирської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого вони є спадкоємцями в рівних долях на житловий будинок загальною площею 21,0 кв.м. з надвірними будівлями, розташований на земельній ділянці площею 910,0 кв.м, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 45 інвентаризаційної справи на домоволодіня). Встановлено, що згідно договору дарування від 03.11.1992 року, посвідченого державним нотаріусом Охтирської державної нотаріальної контори за № 4371, [PERSON] та [PERSON] подарували [PERSON] жилий будинок жилою площею 21,0 кв.м з надвірними будівлями, розташований на земельній ділянці площею 910 кв. м в [ADDRESS] (а.с. 48 інвентаризаційної справи на домоволодіння). Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що за адресою [ADDRESS], починаючи з 1955 року, значиться виділеною у користування (обліковується) земельна ділянка, за вирахуванням лишків, площею 910 кв.м. Відповідно до п.7 Указу Президії Верховної Ради Української РСР від 25.12.1970 року "Про порядок введення в дію Земельного Кодексу Української РСР" - надані громадянам до 01 січня 1971 року присадибні земельні ділянки, а також земельні ділянки для індивідуального житлового будівництва і для городів зберігаються в розмірах, які передбачались законодавством, що діяло раніше. Згідно ст. 25 ЗК УРСР 1970 року - припинення права користування земельною ділянкою або зменшення її розмірів може мати місце лише у випадках, прямо передбачених законом. Згідно ст. 90 ЗК УРСР 1970 року - на землях міст при переході права власності на будівлю переходить також і право користування земельною ділянкою або її частиною. Аналогічні норми викладені і в Земельному Кодексі України 1990 року, який також регулював спірні правовідносини. На підставі вказаних вище доказів, судом встановлено, що за домоволодінням по [ADDRESS] на підставі рішення виконкому Охтирської міської Ради депутатів від 03.06.1955 року було зареєстровано на праві користування земельну ділянку площею 910 кв.м. Дана земельна ділянка в зазначеному розмірі (910 кв.м) перейшла в користування після смерті власників житлового будинку по [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] до їх спадкоємців - [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 03.03.1990 року, а далі перейшла в користування позивачу ([PERSON]), якому на підставі договору дарування було подаровано житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS], що підтверджується договором Дарування від 03.11.1992 року. Встановлено, що рішенням 28 сесії 4 скликання Охтирської міської ради від 05.07.2005 року [PERSON] земельна ділянка, розташована по [ADDRESS], площею 0,1000 га ( в межах норм безоплатної передачі, визначених ст. 121 ЗК України 2001 року) була передана безкоштовно у приватну власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (том 1 а.с.34). На підставі рішення Охтирської міської ради 28 сесії 4 скликання від 05.07.2005 року [PERSON] було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану по [ADDRESS] Сумської області, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер - 5910200000:21:007:0009, що підтверджується копією Державного акта серія ЯА № 873139 від 20.03.2007 року (том 1 а.с. 13). Відповідно до ст. 12 Земельного Кодексу України 2001 року - до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності та інше. Згідно ст. 19 ЗК України 2001 р. - земельні ділянки, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі. Згідно ст. 40 ЗК України 2001 р. - громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Згідно ст. 121 ЗК України 2001 р. - громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: зокрема, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара. Згідно ст. 122 ЗК України 2001 р. - сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. На реалізацію передбачених законом повноважень Охтирська міська рада прийняла рішення від 29.10.2013 року № 921-МР про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд поряд із земельною ділянкою по [ADDRESS].( том 1 а.с. 65) Земельна ділянка площею 0,1000 га, передана рішенням Охтирської міської ради від 29.10.2013 року № 921-МР у приватну власність [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, входила до складу земельної ділянки площею 5519,6 кв.м (лишки земель), яка на підставі рішення виконкому Охтирської міської ради від 03.06.1955 року № 12 була вилучена по садибній ділянці по [ADDRESS] та зарахована у фонд Охтирської міської ради, та залишена тимчасово у користуванні власників житлового будинку по [ADDRESS] до потреби в ний міської Ради депутатів. Згідно довідки Управління Держземагенства в Охтирському районі Сумської області від 14.06.2013 року № 1591 - відведення земельної ділянки гр.. [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд поряд із земельною ділянкою по [ADDRESS] передбачене згідно форми 6-зем за рахунок земель запасу та земель, не наданих у власність та постійне користування в межах населеного пункту (які не надані у тимчасове користування) (рядок 93) - землі громадського призначення.(том 1 а.с. 45) Враховуючи викладене, суд не може взяти до уваги доводи позивача та його представників, що до позивача перейшло право користування земельною ділянкою загальною площею 6364,6 кв.м, якою до нього протягом тривалого часу користувались його родичі, так як судом було встановлено, що за житловим будинком була зареєстрована в користуванні земельна ділянка площею 910 кв.м, яка і перейшла у користування позивачу [PERSON], а лишки земельної ділянки по садибі [ADDRESS] площею 5519,6 кв.м - були вилучені та зараховані у фонд Охтирської міської Ради згідно рішення виконкому Охтирської міської ради депутатів трудящих від 03.06.1955 року, і залишені лише тимчасово у користуванні до потреби в них міської Ради депутатів трудящих, і саме за рахунок даних лишків (земель запасу) була передана у приватну власність [PERSON] спірна земельна ділянка площею 0,1000 га по [ADDRESS]. Згідно ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач та його представники не довели в судовому засіданні, що позивач є законним власником чи користувачем спірної земельної ділянки площею 0,1000 га, розташованої за адресою [ADDRESS], що була передана у приватну власність [PERSON] згідно оспорюваного позивачем рішення Охтирської міської ради 29.10.2013 року № 921-МР, а тому відсутні підстави для визнання оспорюваного рішення Охтирської міської ради в частині передачі у приватну власність [PERSON] земельної ділянки - незаконним, так як даним рішенням права позивача не порушуються. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що за рахунок даних лишків (земель запасу) рішенням Охтирської міської ради від 29.07.2014 року № 1157-МР було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS], кадастровий номер - 5910200000:21:007:0028 [PERSON] (батьку позивача [PERSON]), та земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , кадастровий номер - 5910200000:21:007:0027 [PERSON] (сину позивача [PERSON]). (том 1 а.с. 247-248) Доводи позивачіча та його представників про те, що домоволодіння по [ADDRESS] було визнано колгоспним двором, а тому до позивача перейшло право користування присадибною земельною ділянко площею 6364,6 кв.м, що значиться за даним колгоспним двором, і що у звязку з цим Охтирська міська рада без прийняття рішення про вилучення у нього (позивача) земельної ділянки не мала права передавати частину даної земельної ділянки у власність іншої особи - [PERSON], - суд не бере до уваги з наступних підстав. Дійсно, судом встановлено, що 04.02.1975 року виконкомом Охтирської міської Ради депутатів трудящих видано свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок, яким засвідчувалось, що житловий будинок з приналежними йому бідівлями по [ADDRESS] належить колгоспному двору, главою якого є [PERSON] (дружина померлого [PERSON]). Згідно ст. 7 Конституції УРСР 1937 року - кожний колгоспний двір, крім основного доходу від громадського колгоспного господарства, має в особистому користуванні невелику присадибну ділянку землі і в особистій власності підсобне господарство на присадибній ділянці, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський інвентар - згідно зі статутом сільськогосподарської артілі. Згідно п.42 Примірного Статуту колгоспу , затвердженого Радою Міністрів СРСР від 28.11.1969 року № 910 - сімя колгоспника (колгоспний двір) може мати у власності жилий будинок, господарські будівлі, продуктивну худобу, птицю, бджіл і дрібний сільськогосподарський інвентар для роботи на присадибній ділянці. Сімї колгоспника (колгоспному двору) надається в користування присадибна ділянка землі під огород, садок та інші потреби в розмірі до 0,50 га, включаючи землю, зайняту будівлями, а на поливних землях до 0,20 га. Згідно ст. 63 Земельного кодексу УРСР 1970 року - кожний колгоспний двір має право на присадибну земельну ділянку, яка надається в порядку і в межах норм, передбачених статутом колгоспу. Присадибна земельна ділянка надається для будівництва житлового будинку, господарських будівель, під город, сад та на інші потреби. До присадибної ділянки входить вся площа, в тому числі і зайнята будівлями. Право колгоспного двору на присадибну ділянку засвідчується записом в земельній шнуровій книзі колгоспу. Згідно ст. 64 ЗК УРСР 1970 року - присадибна земельна ділянка надається колгоспному двору за рішенням загальних зборів членів колгоспу (зборів уповноважених); її розміри встановлюються з урахуванням кількості членів двору та їх трудової участі в громадському господарстві колгоспу. Згідно ст. 65 ЗК УРСР 1970 року - право на надану присадибну земельну ділянку зберігається за колгоспними дворами, в яких єдиний працездатний член двору призваний на дійсну строкову військову службу в ряди Збройних Сил СРСР або перебуває на виборній посаді, пішов учитися, тимчасово перейшов на іншу роботу за згодою колгоспу або в порядку організованого набору, а також коли в складі колгоспного двору залишились тільки неповнолітні. Право користування присадибною ділянкою зберігається також за колгоспними дворами, всі члени яких втратили працездатність внаслідок старості або інвалідності. В усіх інших випадках питання про збереження присадибної земельної ділянки вирішують загальні збори членів колгоспу. Згідно ст. 70 ЗК УРСР 1970 року - набуття права власності на жилий будинок і господарські будівлі, належні до цього колгоспному двору, не дає права на користування присадибною земельною ділянкою в розмірі, яким користувався колгоспний двір. Згідно ст. 106-1 ЗК УРСР 1970 року - перехід права власності на жилий будинок, розташований у сільському населеному пункті, не тягне за собою переходу права користування присадибною земельною ділянкою. Надання присадибної земельної ділянки особі, до якої перейшло право власності на жилий будинок, провадиться на загальних підставах відповідно до вимог цього Кодексу. Судом встановлено, що на момент смерті [PERSON] ([INFO]) інших членів колгоспного двору по [ADDRESS] - не було, що підтверджується довідкою колгоспу "Червона зоря" № 452 від 06.09.1974 року (том 2 а.с. 16), копіями домових книг на домоволодіння по [ADDRESS], та поясненнями свідка [PERSON], який в судовому засіданні пояснив, що на момент смерті його матері - [PERSON] у домоволодінні по [ADDRESS] ніхто не проживав, він ([PERSON]) ніколи в колгоспі "Червона зоря" не працював і на момент смерті матері проживав у власносму будинку за іншою адресою. Так як інших членів колгоспного двору на момент смерті [PERSON] не було, спадщина на майно колгоспного двору перейшла до спадкоємців за законом - [PERSON] та [PERSON], які не були членами колгоспу, та які прийняли спадщину згідно ст.529 ЦК України 1963 року (свідоцтво про право на спадщину за законом від 03.03.1990 року). Згідно довідки Кардашівської сільської ради Охтирського райну Сумської області від 19.11.2014 року № 02-12/597 - шнурова книга колгоспу "Червона зоря" Охтирського району до сільської ради не передавалась, і в погосподарських книгах сільської ради з 1950 року і по цей час вулиця Радсело не обліковується, так як в межі жодного з населених пунктів Кардашівської сільської ради вона не входила. Згідно довідки № 452 від 06.09.1974 року, виданої колгоспом "Червона зоря", - присадибна земельна ділянка по [ADDRESS] в розмірі 0,64 га значиться в міській раді. Рішенням виконкому Охтирської міської Ради депутатів трудящих від 03.06.1955 року за садибою по [ADDRESS] було зареєстрровано в користуванні володільців земельну ділянку площею 910 кв.м., решта земельної ділянки площею 5519,6 кв.м., що підлягала вилученню (лишки), була зарахована у фонд Міської ради, та залишена тимчасово у користуванні до потреби в ній міської Ради депутатів трудящих. Згідно довідки відділу архітектури та містобудування Охтирської міської ради від 03.11.2014 року - земельні діланки по [ADDRESS] та по [ADDRESS], знаходяться в межах генерального плану м. Охтирка. (том 1 а.с. 160) Позивач та його представники в судовому засіданні не надали доказів на підтвердження тієї обставини, що рішенням загальних зборів членів колгоспу "Червона зоря" сімї колгоспника (колгоспному двору) [PERSON] та [PERSON] ( які були членами колгоспу) надавалась в користування присадибна земельна ділянка, і що дана присадибна ділянка перейшла потім у користування позивача [PERSON] Навпаки, досліджені судом докази свідчать про те, що земельна ділянка площею 6364,6 кв.м, в тому числі лишки земельної ділянки 5454,6 кв.м (площа земельної ділянки за вирахуванням лишків складає 910 кв.м), до її передачі у приватну власність значилась у комунальній власності Охтирської міської ради та знаходиться в межах генерального плану м. Охтирка. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення Охтирської міської ради Сумської області шостого скликання сорок четвертої сесії №921-МР від 29.10.2013 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання громадянину [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею - 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд поряд із земельною ділянкою [ADDRESS], кадастровий номер 5910200000:007:0025; присвоєння номеру земельній ділянці для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд - [ADDRESS], - необхідно залишити без задоволення. На підставі викладеного, ст.ст. 25, 63-65, 70, 90, 106-1 Земельного Кодексу Української РСР 1970 року, Земельного Кодексу Української РСР 1990 року, ст. ст. 12, 19, 40, 121, 122 Земельного Кодексу України 2001 року,

Outcome: dismissed