Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] боргу за кредитним договором № 239 від 10 вересня 2007 р. в сумі 687280,27 грн., з яких: 273844,83 грн. - борг за кредитом; 413 435,44 грн. - борг за відсотками. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі договору про відступлення права вимоги від 17 грудня 2012 р., який укладено між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТзОВ «Кредитні ініціативи», до ТзОВ «Кредитні ініціативи» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 239 від 10 вересня 2007 р. У зв'язку із неналежним виконанням позичальником своїх зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків, утворилась заборгованість в сумі 687280,27 грн., з яких: 273844,83 грн. - борг за кредитом; 413 435,44 грн. - борг за відсотками, яку позивач просить стягнути з відповідача та витрати по сплаті судового збору у сумі - 10309,20 грн. Також представником позивача подано клопотання про поновлення строку позовної давності (а.с. 65). Ухвалою суду від 10.04.2017 відкрито провадження та призначено відкрите судове засідання на 20.04.2017 о 13:30 год., яке відкладено за неявкою відповідача на 15.05.2017 о 09:00 год. 15.05.2017 судове засідання за неявкою сторін відкладено на 09.06.2017 о 09:00 год., яке відкладено за неявкою представника позивача на 27.06.2017 о 09:00 год., яке за неявкою представника позивача відкладено на 14.07.2017 о 14:30 год. 14.07.2017 судове засідання відкладено за неявкою відповідача на 31.08.2017 о 09:30 год., яке відкладено за неявкою відповідача на 02.10.2017 о 10:00 год., яке відкладено за неявкою відповідача на 24.10.2017 о 09:30 год., яке відкладено за неявкою відповідача на 11.12.2017 о 09:00 год. 11.12.2017 судове засідання відкладено за неявкою всіх сторін по справі на 05.01.2018 о 09:00год., яке відкладено за неявкою всіх сторін по справі на 01.02.2018 о 09:00 год. 11.12.2017 ухвалою суду визнано явку представника позивача обов'язковою (а.с. 128). 01.02.2018 судове засідання відкладено за клопотанням представника позивача на 06.03.2018 о 13:30 год., яке за неявкою відповідача відкладено на 27.04.2018 о 09:00год. 27.04.2018 судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача на 07.06.2018 о 09:30 год., яке відкладено у зв'язку із перебуванням судді у відпустці на 06.07.2018 о 14:30год., яке відкладено у зв'язку із відрядженням судді на 26.07.2018 о 11:30год. 26.07.2018 судове засідання за клопотанням представника відповідача відкладено на 07.08.2018 о 10:40год. У судовому засіданні представник позивача - Матвійчук М.З. позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що відповідач не повертає одержану суму кредиту та не сплачує відсотки за користування кредитом, що є порушенням умов кредитного договору № 239 від 10 вересня 2007р. Також зазначив, що строк звернення до суду є перерваним, оскільки з розрахунку заборгованості вбачається остання оплата відповідачем 27.10.2016р. 0,08 центів США. Вказав, що заочним рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.05.2014р. було задоволено аналогічний позов ТзОВ «Кредитні ініціативи» до [PERSON] Однак ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08.02.2017р. зазначене судове рішення скасовано, а справу призначено до розгляду. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.03.2017р. позовну заяву ТзОВ «Кредитні ініціативи» залишено без розгляду. Таким чином вважає строк звернення до суду перерваним. Просить задовольнити позов. Представник відповідача - [PERSON] позову не визнав. Заперечив факт сплати відповідачем 0.08 центів США. Вказав на неналежність розрахунку заборгованості, як доказу сплати 0,08 центів США, оскільки відсутні будь-які первинні документи, які підтверджують факт сплати саме [PERSON] цих коштів. За відсутності таких первинних документів просить не брати до уваги розрахунок заборгованості, який складений позивачем, а тому є обґрунтовані сумніви щодо достовірності зазначення у розрахунку заборгованості сплати [PERSON] 0,08 центів США. Також зазначив, що відповідач не був обізнаний про нові реквізити для сплати платежів за кредитом, а тому не міг сплатити 0,08 центів США. Просить застосувати до вимог позивача строк позовної давності. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити у зв'язку із спливом позовної давності. Судом встановлено, що 10 вересня 2007р. між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та [PERSON] укладено кредитний договір № 239 (а.с. 6-9). 17 грудня 2012р. між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТзОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 239 від 10 вересня 2007р. (а.с. 14-25). На підставі цього договору до ТзОВ «Кредитні ініціативи» перейшло право вимоги за кредитним договором № 239 від 10 вересня 2007р. Згідно цього договору банк надає позичальнику кредит в сумі 13 000 доларів США (п. 2.1 договору). За користування кредитом встановлюється процентна ставка в розмірі 13,00% річних (п. 2.2). Зі змісту позовної заяви слідує, що станом на 22.03.2017р. у зв'язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов'язань утворилась заборгованість в сумі 687280,27 грн., з яких: 273844,83 грн. - борг за кредитом; 413435,44 грн. - борг за відсотками. Доказів погашення заявленої до стягнення заборгованості або іншого розрахунку заборгованості відповідач не надав. Разом із тим пунктом 2.3 договору визначено, що кінцевим терміном повернення кредиту та процентів за ним, є 07.09.2012р. Згідно п. 2.4 кредитного договору, погашення кредиту здійснюється позичальником щомісячно у відповідності до графіку (Додаток № 1), який є невід'ємною частиною цього Договору. Як вбачається з графіка погашення кредиту, останній платіж позичальник повинен здійснити не пізніше 07.09.2012р. Пунктом 6.7 кредитного договору № 239 від 10.09.2007 р. строк позовної давності встановлено тривалістю три роки. Заочним рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.05.2014р. стягнуто з [PERSON] на користь ТзОВ «Кредитні ініціативи» борг за кредитним договором від 10 вересня 2007р. № 239 (а.с. 79-83). Ухвалою суду від 06.03.2017р. позов ТзОВ «Кредитні ініціативи» у цій справі залишено без розгляду. При цьому зі змісту цієї ухвали вбачається, що вищевказане заочне рішення ухвалою від 08.02.2017р. скасовано. Залишаючи без розгляду позов, суд зазначив, що представник позивача, будучи належним чином повідомлений про призначені судові засідання на 20.02.2017р. та 06.03.2017р., не з'явився в судове засідання без поважних причин. Доказів скасування цієї ухвали представниками позивача не надано. Як і не надано доказів щодо поважності неявки в судові засідання по справі № 345/14252/14-ц, які призначались на 20.02.2017р. та 06.03.2017р. Відповідно до ч. 1 ст. 265 ЦК України, залишення позову без розгляду не зупиняє позовної давності. Суд також не бере до уваги подані представниками позивача розрахунки заборгованості (а.с. 38-39 та а.с. 163 - 164), в яких зазначено сплату відповідачем 27.10.2016р. 0,08 центів США, оскільки представниками позивача не надано жодних первинних документів, на підставі яких у цих розрахунках відображена така сплата. Також суд бере до уваги заперечення представника відповідача щодо цієї сплати, які представником позивача не спростовані, з огляду на таке. Згідно п. 6.1 згаданого вище договору про відступлення права вимоги, сторони домовились здійснити розсилку повідомлень кожному позичальника про відступлення прав вимоги та повідомлення про нові банківські реквізити. Натомість доказів надсилання та одержання [PERSON] повідомлення про нові реквізити, представниками позивача не надано. Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає причини пропущення позовної давності неповажними. За змістом статті 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оскільки представником відповідача подано заяву про застосування позовної давності (а.с. 60-61), то з цієї підстави слід відмовити у задоволенні позову. На підставі ст. ст. 256, 257, 258, 259, 265, 266 ЦК України та

Outcome: dismissed