Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

14 березня 2019 року [PERSON] звернулась в суд з указаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 09 грудня 2005 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, який розірвано на підставі рішення Шацького районного суду Волинської області від 23 січня 2019 року, що набрало законної сили. У даному шлюбі в подружжя є неповнолітні діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу діти проживають з позивачем та знаходяться на повному її утриманні. Добровільної згоди про сплату аліментів на дітей між позивачем та батьком дітей не досягнуто. Позивач [PERSON] постійно несе витрати на лікування, одяг, харчування та інші потреби дітей, тому одна не може в повному обсязі забезпечити їх. Вважає, що батько, який є здоровий та працездатний може сплачувати аліменти на утримання дітей, оскільки офіційно не працює, проте він займається різними видами діяльності, має нерегулярний та мінливий дохід. Тому позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить вимоги задовольнити. В судовому засіданні [PERSON] позов визнав частково, пояснив, що він є працездатним, здоровим, інших дітей не має, офіційно не працює, проте займається різними видами діяльності, де отримує платню, погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1000 гривень на кожну дитину, щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. Заслухавши пояснення відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Судом установлено, що громадяни України [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ F041791, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області 28.11.2006 року (а.с.9), та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ F139076, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шацького районного управління юстиції Волинської області 22.07.2011 року (а.с.10). Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України F789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з вимогами ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України батьки зобовFязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] проживає разом із синами, які перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сімFї, виданою відділом "Центр надання адміністративних послуг" виконавчого комітету Шацької селищної ради Шацького району Волинської області від 14 березня 2019 року (а.с. 11). З пояснень відповідача [PERSON] вбачається, що він офіційно не працює, проте займається різними видами діяльності, де отримує платню, тому з нього слід стягувати аліменти на дитину у твердій грошовій сумі. Крім того, при визначенні розміру стягуваних аліментів суд враховує, що згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік», станом на 01.01.2019 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 2027 грн., меншим ніж 50 відсотків якого не може бути розмір аліментів. Також суд враховує те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1100 грн., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. В решті позовних вимог про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей слід відмовити. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 768, 40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок). На підставі статей 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial