Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на ту обставину, що мешкають у квартирі за адресою: [ADDRESS]. Квартира належить на праві власності [PERSON] 26.01.2011 року між власником квартири та відповідачем був укладений договір № 50-23-27-004 про користування електричною енергією побутовим споживачем. 17 грудня 2013 року подача електроенергії у квартирі позивачів була припинена. Позивачів було усно повідомлено, що за даними TOB «ЛЕО» через заборгованість позивачів було відключено від енергопостачання два роки тому, у зв'язку з самовільним підключенням було відключено 17.12.2013 року. З такими діями відповідача позивачі не згодні, посилаючись на те, що відключень раніше не було, порушень Правил користування електричною енергією позивачі не допускали, на положення Цивільного кодексу України, Закону України «Про електроенергетику» просили суд визнати дії TOB «ЛЕО» щодо відключення 17.12.2013 року квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], неправомірними та зобов'язати відповідача підключити вказану квартиру до електромережі, стягнути на користь позивачів з відповідача TOB «ЛЕО» моральну шкоду -1500 грн. В судовому засіданні позивачі участі не приймали, представник надала заяву з проханням розглядати справу в її відсутність, просила позов задовольнити. Відповідач позов не визнав, представником відповідача надані письмові заперечення проти позову, заяву про розгляд справи в його відсутність, тож суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи та оцінивши надані докази в сукупності, суд дійшов наступного. Частиною 1 статті 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. ст. 60, 61 ЦПК України, які регламентують, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до п. п. 1-4 Постанови пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" від 12.04.1996 р. № 5 на ці правовідносини поширюється дія закону „Про захист прав споживачів", а вимоги споживачів розглядаються у позовному провадженні. Відповідно до п. 6 зазначеної Постанови позовна заява, зокрема, повинна містити відомості про те, яке право споживача порушено та коли і у чому це виявилося. Судом встановлено, що позивачі мешкають за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] є її власником (а.с. 7-11, 14-16). 26.01.2011 року між власником квартири та відповідачем був укладений договір № 50-23-27-004 про користування електричною енергією побутовим споживачем (а.с. 12-13). Згідно облікових даних енергопостачальника, об'єкт енергоспоживання відповідача [PERSON] за адресою [ADDRESS] було відключено 18.12.2011р. в РЩ-0,4кВ шляхом розпломбування лічильника типу NP-06 TD MME.1F.1SM-U № 10144234, який є власністю TOB «ЛЕО», від'єднання фазного проводу в 2-й клемі клемної кришки лічильника, та подальшого опломбування клемної кришки лічильника у відключеному стані під пломбу «фаворит прозорий» № 04512511. Причина відключення - наявність поточної заборгованості в розмірі 381,41грн. за спожиту електричну енергію станом на 18.12.2011р. 26.10.2011р. [PERSON] спрямовувався рахунок-попередження про наявну станом на жовтень 2011р. заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 295,80грн. (копія поштового реєстру додається), але заборгованість на день відключення не була погашена. 17 грудня 2013 року проведеною контролерами СРБП TOB «Луганське енергетичне об'єднання» перевіркою було встановлено, що гр. [PERSON] було порушено вимоги п. 42, 48 «Правил користування електричною енергією для населення», що полягає у самовільному підключенні електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, з порушенням схеми обліку минаючи розрахунковий засіб обліку. Самовільне підключення після відключення. Точка підключення в РЩ-0,4кВ. Пунктом 35 Правил користування електричною енергією для населення встановлено, що енергопостачальник має право відключити споживача у разі самовільного підключення до електричної мережі, розкрадання електричної енергії, навмисного пошкодження приладу обліку та зриву пломби. Згідно пункту 48 Правил користування електричною енергією для населення, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил користування електричною енергією, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Суд, вважає, що відключення квартири позивача від енергопостачання суперечить діючому законодавству. Чинними на даний час нормативними актами заборонено здійснювати подібні дії. Так, п. 2 Постанови Верховної Ради України "Про оплату житлово-комунальних послуг населенням України" № 512-XIV від 18 березня 1999 року заборонено Кабінету Міністрів України, місцевим органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, підприємствам і організаціям незалежно від форм власності відключати жилі приміщення від енерго-, тепло-, водо- і газопостачання та відселяти із житла громадян у разі невнесення ними плати за житлово-комунальні послуги. Статтею 4 Закону України "Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію" № 554-IV від 20.02.2003 р. передбачено, що заборгованість громадян, які не уклали договір про реструктуризацію заборгованості та не сплачують поточних платежів, стягується житлово-комунальними підприємствами за рішенням суду. Таким чином, вимога позивача про визнання дій відповідача щодо відключення будинку від енергопостачання та поновлення енергопостачання у квартирі 4 будинку 40 містечко Пархоменко в місті Луганську є такими, що підлягають задоволенню. Вимоги про відшкодування моральної шкоди заявлені позивачем, мають розглядатися судом на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» (№3161-ІУ), тож, вирішуючи вимоги позивача в цій частині суд враховує, що відповідно п.5 ст.4 Закону України №3161-ІУ, відшкодування майнової та моральної шкоди передбачене у разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. В даному випадку доказів про те, що існувала небезпека для життя чи здоров'я позивача не надано, тому відсутні підстави для стягнення моральної шкоди із посиланням на ст. ст. 23, 1167 ЦК України. При таких обставинах, суд вбачає підстави для часткового задоволення позовних вимог.

Outcome: partial