Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

У грудні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, у якому зазначає, що рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 02 листопада 2016 року на її користь з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 362 грн. 50 коп. щомісячно. Посилається на те, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» внесено зміни до ст. 182 СК України та визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечив. Вказав, що позивач не навела передбачених ст. 192 СК України підстав, за наявності яких може бути збільшено розмір аліментів. Пояснив, що матеріальний стан відповідача не змінився, навпаки, погіршився стан його здоровя, оскільки у березні 2017 року він одержав травму лівої руки. Також на утриманні у [PERSON] перебуває двоє малолітніх дітей та дружина, яка доглядає за дочкою до досягнення останньою трирічного віку. Звертає увагу суду і на те, що стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, про що просить позивач, можливе лише за правилами наказного провадження. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом обєктивно встановлено, що сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-БВ № 029302, виданим Плужненською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 07 червня 2006 року. Згідно з рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 02 листопада 2016 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі по 362 грн. 50 коп. щомісячно до її повноліття. У відповідності до довідки Ізяславського районного відділу державної виконавчої служби № 12390 від 09 листопада 2017 року, позивач одержала від відповідача аліменти на утримання дочки протягом травня-жовтня 2017 року у розмірі по 363 грн. на місяць. З довідки про склад сімї Плужненської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 08 грудня 2017 року № 3162 вбачається, що за місцем проживання позивача зареєстровано 4 осіб, у тому числі: її доньки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. За змістом довідки тієї ж сільської ради від 08 грудня 2017 року № 3163, на утриманні [PERSON] перебувають її діти [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до довідки від 30 січня 2018 року № 145, дочка сторін [PERSON] знаходиться під диспансерним спостереженням і потребує постійного протирецидивного лікування (медикаменти, масаж). Діагноз: дискінезія жовчовивідних шляхів. Диспанкреатизм. Лівобічний сколіоз хребта. Варусна постава. Поперечна плоскостопість. Дисменорея. Анізометропія. Гіперметропічний астигматизм. Згідно з даними Рівненського обласного клінічного лікувально-діагностичного центру ім. В. Поліщука, [PERSON] пройшла огляд у офтальмолога, де їй діагностовано анізометропію, гіперметропічний астигматизм та виписано рецепт на ліки. Необхідність постійного обстеження очей та заміни лінз у звязку з хворобою підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями рецептів на окуляри. За змістом висновку магнітно-резонансної томографії, проведеної [PERSON] у ТОВ «Медичний центр Асклепій Рівне» 20 квітня 2017 року, у неї маються ознаки катарально-гіперпластичного полісинуситу. Рекомендована консультація отоларинголога. Згідно з висновком ультрасонографії органів черевної порожнини, заочеревинного простору та сечового міхура, проведеної [PERSON] у кабінеті ультразвукової діагностики м. Нетішин 22 грудня 2017 року, у останньої виявлено гіпокінезію жовчного міхура помірно із-за аномалії форми жовчного міхура. Дифузний диспанкреатизм. СКД. У відповідності до даних товарного чеку від 21 вересня 2017 року, загальна вартість виготовлених для [PERSON] окулярів, а також футляра до них, серветок і спрею становить 2329 грн. Педіатричним паспортом, виданим на імя останньої студією здоровя «Наша опора» 29 листопада 2017 року, підтверджується отримання консультації вартістю 75 грн. та придбання устілок за ціною 480 грн. Судом також встановлено, що 21 липня 2013 року народився син відповідача [PERSON], а 26 лютого 2016 року дочка [PERSON], про що свідчать свідоцтва про народження: серія 1-БВ № 200744 та серія 1-БВ № 260048, видані виконавчим комітетом Плужненської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області. Згідно з довідкою про склад сімї Плужненської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 02 січня 2018 року № 6, до складу сімї відповідача входять [PERSON], батько [PERSON] та син [PERSON] За змістом довідки тієї ж сільської ради від 02 січня 2017 року № 10, разом з відповідачем проживають та на його утриманні перебувають діти Каріна та Артем. У відповідності до даних трудової книжки серія АА № 219613, виданої на імя [PERSON] 02 вересня 2003 року, останній на даний час ніде не працює. Як вбачається з довідки медичного центру «Сіліцея» № 16 від 13 березня 2017 року, у відповідача [PERSON] підтверджено діагноз: травматична ампутація середньої фаланги III пальця, відкритий перелом нігтьової фаланги II пальця з дефектом мяких тканин лівої кисті, різано-рвані рани IV-V пальців на рівні середньої та нігтьової фаланги лівої кисті. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно з положеннями ч. 1 ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За вимогами ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з розясненнями, наданими судам у п. 23 цієї Постанови, відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, системний аналіз норм сімейного законодавства дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини. Суд вважає, що матеріалами справи підтверджено наявність передбачених ст. 192 СК України підстав для збільшення розміру аліментів, оскільки після ухвалення рішення Ізяславського районного суду від 02 листопада 2016 року погіршився стан здоровя дочки сторін [PERSON], у звязку з чим змінився матеріальний стан позивача [PERSON], яка змушена нести постійні витрати на її лікування. Також суд враховує доводи представника позивача, що в звязку із збільшенням вікових потреб дитини, витрати, які несе мати на її утримання, значно перевищують розмір сплачуваних відповідачем аліментів, в звязку з чим її матеріальне становище також погіршується. Крім того, суд зауважує, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII внесено зміни до ст. 182 СК України та визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналізуючи наявні у справі докази, враховуючи зміну життєвих стандартів, приймаючи до уваги гарантований та встановлений державою мінімальний розмір аліментів, необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з [PERSON], підлягає збільшенню до 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини щомісячно, що буде законним та справедливим і відповідатиме інтересам сторін, а що головне їхньої дитини. Подальше ж стягнення аліментів у встановленому попереднім рішенням суду розмірі, який є значно меншим від передбаченого ч. 2 ст. 182 СК України гарантованого мінімального розміру аліментів, суперечитиме праву малолітньої [PERSON] на забезпечення фінансових можливостей умов життя, необхідних для її розвитку, передбаченого ст. 27 Конвенції ООН про права дитини. Посилання відповідача на погіршення стану його здоровя у звязку з отриманою травмою не заслуговують на увагу, оскільки ним не надано суду доказів непрацездатності або інших обставин, які перешкоджали б належному виконанню свого обовязку по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Наявність у [PERSON] на утриманні двох дітей та дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не можуть слугувати підставою для відмови у зміні розміру аліментів, а тому відхиляються судом. Крім того, зазначені обставини були вже враховані при ухваленні попереднього рішення суду від 02 листопада 2016 року. Щодо доводів представника відповідача відносно того, що стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку можливе лише за правилами наказного провадження, суд зазначає наступне. Як зазначено вище, ч. 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 статті 161 ЦПК України, яка передбачає перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ, визначено, що судовий наказ може бути видано, зокрема, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Водночас, згідно з правилами ч. 2 цієї статті, особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір. Таким чином, чинне законодавство України передбачає можливість стягнення аліментів в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в позовному провадженні. Відтак, позивач вправі вимагати у позові про зміну розміру аліментів визначення їх у такий спосіб. Водночас суд не вбачає підстав для стягнення аліментів у збільшеному розмірі з дня подачі даного позову до суду, оскільки згідно з розясненнями, наданими судам у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили. Також на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід держави 704 грн. 80 коп. судового збору. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст.ст. 180 - 184, 191, 192 Сімейного кодексу України, п.п. 17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року,

Outcome: partial