Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

У червні 2020 року КПТМ «Криворіжтепломережа» звернулося до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із указаним позовом. 16.07.2020 року до суду надійшла уточнена позовна заява у якій КПТМ «Криворіжтепломережа» просило стягнути з відповідача заборгованість за послугу з централізованого опалення у розмірі 14534,05 грн, та судові витрати у розмірі 2102 грн. 13.07.2020 року до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшли відомості з відділу реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради щодо місця реєстрації відповідача за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 17.07.2020 року відкрито провадження у даній цивільній справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. В судові засідання, призначені на 07.09.2020 року, 09.10.2020 року, 09.11.2020 року, 15.12.2020 року та на 02.02.2021 року відповідач не з`явилася, повідомлялася судом належним чином за місцем реєстрації, при цьому судові повістки повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній», а судову повістку на 02.02.2021 року відповідач отримала особисто, однак про причини неявки суду невідомо, відзив на позов не подано, жодних заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило. Представник позивача надав суду заяву, у якій просив про розгляд справи в його відсутність, а також зазначив про згоду на заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, без поважних причин або без повідомлення причин, за відсутності у справі поданого ним відзиву, і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (ухвалює заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з довідкою КПТМ «Криворіжтепломережа» за адресою: [ADDRESS] , відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення, які надаються позивачем - КПТМ «Криворіжтепломережа». За зазначеною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] (а.с.5). Будинок, в якому зареєстрований відповідач є багатоповерховим, опалення квартири [NUMBER] здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення будинку. Послуги з централізованого опалення за зазначеною адресою відповідачу надає позивач. Відповідно до наданих суду актів у зв`язку з початком опалювального сезону, до будинку [ADDRESS] було подано централізоване опалення, яке по закінченню опалювального сезону, було припинене (а.с.7-9). Відповідач у вказаний в позові період накопичення заборгованості ніяких заяв про припинення теплопостачання до підприємства позивача не надавав та не звертався. Отже, оскільки опалення багатоквартирного будинку здійснюється від транзитних трубопроводів житлового багатоквартирного будинку і є невід`ємною частиною системи теплопостачання будинку, в тому числі, і квартири відповідача за [NUMBER] , тому відповідач є такими, що фактично спожив надані послуги з централізованого опалення. На підставі зазначених фактів, конклюдентних дій відповідача та приписів норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ України №630 від 21.07.2005 року, - між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню. За приписами, що містяться у ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно з п.1, п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ч.3 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідачу проводились нарахування відповідно до тарифів на послуги з централізованого опалення населенню, які установлені постановами Національної комісії регулювання електроенергетики України та Національної комісії у сферах енергетики та комунальних послуг. Протягом 2016-2020 років відповідач не проводив в повному обсязі оплати за спожиті послуги з централізованого опалення, що вбачається із розрахунку заборгованості (а.с.6). Крім того, відповідач належним чином повідомлявся про наявність зазначеної заборгованості (а.с.3,4). Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Вимогами статті 67 Житлового кодексу України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Пунктом 18 Правил затвердження надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Відповідач у порушення обов`язку по сплаті отриманих послуг, у повному обсязі їх не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період із 01.10.2016 по 01.02.2020 на суму 14534,05 грн, що підтверджується розрахунком суми заборгованості (а.с.6). Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Позивачем надано суду достатньо належних доказів, які підтверджують, що відповідач отримав та користуються послугами з теплопостачання та зобов`язаний оплатити їх вартість у повному розмірі, розрахованому на підставі діючих тарифів. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України витрати позивача по сплаті судового збору в разі задоволення позовних вимог покладаються на відповідача, тому з останнього на користь позивача слід стягнути 1921 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved