Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

21 лютого 2018 року представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. З 21 травня 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» змінило назву на АТ КБ «ПриватБанк». Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що відповідно до підписаної заяви №б/н від 04 квітня 2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 14600 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків\~ за користування\~ кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.\~У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором у відповідача станом на 31 січня 2018 року наявна заборгованість у розмірі 105151,33 гривень, яка складається з: 13933,36 гривень -\~заборгованість за кредитом, 85734,57 гривень -\~ заборгованість по процентам за користування кредитом, а також відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 гривень -\~штрафу (фіксована частина) та 4983,40 гривень - штрафу (процентна складова). Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором\~ в розмірі 105151,33 гривень та судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, надіслав до суду клопотання, в якому просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи /а. с. № 40/. Надіслав відповідь на відзив /а.с. 91-96/, в якій зазначив, що заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на сайті банку складають договір про надання банківських послуг. З вказаним ознайомилась відповідач, про що засвідчила власним підписом в заяві і укладення договору в саме такій формі не суперечить вимогам чинного законодавства України. Банком надано докази, що підтверджують факт укладення кредитного договору, включаючи виписку по рахунку, з якої видно, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість і знову знімав. [PERSON] була добре знайома з умовами договору, а тому її твердження про незнання умов та тарифів не відповідають дійсності. Вважає, що при укладенні кредитного договору сторонами були обговорені всі істотні його умови. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, тому вважає його допустимим доказом по справі. Тому правовідносини на даний час між сторонами тривають, належним чином зобовязання не виконане та кредитором не прийняте. Стосовно повідомлення про підвищення процентної ставки відповідачу воно було направлено 15 серпня 2014 року та 15 березня 2015 року, однак заяв про розірвання кредитного договору до банку не надходило, відповідач весь цей час активно користувалась карткою, що свідчить про прийняття діючих умов договору. Щодо процентів, то під час укладення договору діяла процентна ставка 2,5% на місяць, або 30% на рік. Далі процентна ставка була змінена, що підтверджується відповідними наказами банку. Просить суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала на адресу суду відзив на позов /а.с. 78-82/, в якому вказує, що ніякого договору від 04 квітня 2013 року з ПАТ КБ «ПриватБанк» не укладала, вказаної суми кредиту 14600 грн. не отримувала. Підпис в анкеті-заяві не її, виконана іншою особою. В анкеті-заяві не вказана сума грошових коштів, не вказані відсотки за користування грошима, не вказана банківська картка, а тільки зазначено, що вона ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, з якими в дійсності її ознайомлено не було. Крім того, банк на свій розсуд встановлює і змінює суму кредитного ліміту, не повідомляючи про це клієнта, картка видається безстроково. Відсутній детальний розрахунок заборгованості, за якими відсотками здійснювався розрахунок, теж не вказано. 29 травня 2018 року від на адресу суду надійшло заперечення на відповідь позивача на відзив /а.с. 127-130/, в якому вказує, що заява про приєднання не може замінити доказів по справі, в ній не її підпис, з нею вона не ознайомлювалась та взагалі заборгованості в неї немає. Щодо зміни розміру відсотків, вона не могла про це знати та не мала можливості їх оскаржити. Тому просила суд відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням відкласти розгляд справи, в звязку з відпусткою. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та представника відповідача за наявними доказами, що містяться в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, однак повторно не зявився в судове засідання. Дослідивши докази в сукупності, враховуючи позиції сторін, суд \~вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 04 квітня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, який представляє собою анкету-заяву відповідача, Умови та правила надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифи банку, згідно з яким відповідач отримав кредит у вигляді\~ встановленого\~ кредитного ліміту на картковий рахунок. /а.с. № 7, 8, 9-32/ Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Своїм підписом в анкеті-заяві відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та Банком кредитний договір. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК України). Згідно зі ст. 526, ст. 527\~ ЦК України\~ зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.\~ Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Крім того, згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). АТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за вказаним кредитним договором стосовно надання кредиту виконав, а [PERSON] в порушення умов договору зобовязання належним чином не виконувала, у звязку з чим у неї перед банком утворилася заборгованість. Боржник вважається\~ таким, що\~ прострочив, якщо\~ він не\~ приступив\~ до\~ виконання\~ зобовязання або\~ не виконав\~ його\~ у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України). Боржник не звільняється\~ від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Згідно розрахунку заборгованості /а.с. 5-6/ сума заборгованості [PERSON] за кредитом перед АТ КБ «ПриватБанк» станом на 31 січня 2018 року складає 13933,36 (13875,34+58,02) гривень, з якою суд погоджується. Стосовно заборгованості\~ по процентам за користування кредитом, вказаної позивачем в розрахунку заборгованості в сумі 85734,57 гривень, суд приходить до такого. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України\~процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Як видно з п. 28 постанови\~Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог\~статей 641 - 642 ЦК\~або в порядку, визначеному частиною шостою\~статті 1056-1 ЦК. Однак відповідно до заяви, що є невідємною частиною договору про надання банківських послуг, процентна ставка по кредитному ліміту узгоджена сторонами 2,5 % в місяць, тобто 30 % на рік. При підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг банк має право проводить зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунку. При цьому банк, зобовязаний не менше як за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку відповідно до п. 1.1.3.1.9 цього договору.\~Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови. Відповідно до п. 1.1.3.1.9\~вказаних Умов банк зобовязаний не менше одного разу на місяць способом, зазначеним в заяві, надавати держателю виписку про стан картрахунку та про проведені за минулий місяць операції по картрахунку. Заява не містить умов про спосіб надання\~виписку про стан картрахунку. Але банк\~\~не надав суду доказів дотримання ним процедури, визначеної п. 1.1.3.2.3 Умов щодо своєчасного сповіщення відповідача у спосіб, передбачений договором, про зміну розміру фіксованої процентної ставки та її нарахування у подвійному розмірі, тому\~ підстав для застосування\~ підвищеної процентної ставки суд не вбачає. Крім того, не можна вважати обґрунтованим і застосування\~подвійного\~розміру процентів до простроченої заборгованості, оскільки підстави застосування подвійної процентної ставки до простроченої заборгованості Умовами та правилами надання банківських послуг не передбачені, а також\~ подвійна процентна ставка суперечить змісту\~статті 1048\~ЦК України. До того ж, визначення розміру процентів\~85734,57 гривень за користування 14600 гривень кредитних коштів не відповідає меті встановлення процентів та спотворює їх зміст як плати за користування кредитом. Виходячи з вищевикладеного, процентна ставка повинна застосовуватися на рівні 30% річних. Останнє погашення по кредиту було здійснено відповідачем 13 січня 2017 року. Таким чином розмір заборгованості за процентами за період з 13 січня 2017 року по 31 січня 2018 року складає 383 дні і становитиме 4428,44 гривень (13933,36 гривень\~тіло кредиту х 30%) : 360 днів х 383 дні, загальний розмір заборгованості за процентами 34971,89 гривень (4446,63 гривень + 30525,26 гривень). Щодо стягнення з відповідача одночасно двох видів штрафів фіксованої частини та процентної складової, суд приходить до такого. Статтями 546, 549\~ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, іншими видами забезпечення. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 61 Конституції України визначено, що\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Згідно з пунктами 1.1.5.20, 2.1.1.12.7.4 Умов та правил надання банківських послуг /а.с. 18 зворот, 31) передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Тому неможливе застосування двох видів штрафів нараховані банком за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов'язань, за яке може бути стягнуто тільки один вид неустойки штраф. Щодо розрахунку штрафу, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, при порушені позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Оскільки відповідно до ст. 549 ЦК України штраф - неустойка, що розраховується від суми неналежно виконаного зобовязання, а фіксована та розрахункові частини є складовими одного виду неустойки (штрафу), то розмір штрафу має розраховуватись за правилами пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг і складає\~2945,26 гривень (500 + 5% х/13933,36 гривень+34971,89 гривень/). З огляду на\~ викладене, суд вважає, що доведена заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 04 квітня 2013 року станом на 31 січня 2018 року складає\~ 51850,51 гривень, в тому числі 13933,36 гривень\~заборгованості за кредитом; 34971,89 гривень заборгованості по процентам та 2945,26 гривень штрафу, яка підлягає стягненню з відповідача. Оскільки, невиконання [PERSON] взятого на себе зобовязання, потягнуло виникнення заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 51850,51 гривень, порушене право позивача на повернення заборгованості за кредитом, заборгованості за процентами та штрафу за користування наданим кредитом підлягає судовому захисту шляхом часткового задоволення його позову та стягнення з відповідача на його користь судових витрат, понесених при зверненні до суду, що складаються з судового збору. Суд ставиться критично до тверджень відповідача про відсутність у неї заборгованості перед АТ «ПриватБанк», в звязку з тим, що на заяві про приєднання від 04 квітня 2013 року не її підпис, оскільки вказане спростовується доказами, а саме копією анкети-заяви [PERSON], копією витягу з Тарифів, Умовами та Правилами надання банківських послуг, копіями виписок з рахунку, фотокарткою та розрахунками заборгованості, які містяться в матеріалах справи наявними в матеріалах справи, а доказів протилежного відповідач суду не надала. Волевиявлення [PERSON] було спрямовано на отримання грошей, для чого вона й уклала кредитний договір, тобто кредитні зобов'язання приймала на себе добровільно, а тому суд також не приймає до уваги її пояснення щодо неповідомлення банку про нарахування відсотків. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача\~ підлягає судовий збір пропорційно до суми задоволених позовних вимог, тобто 868,84 гривень (49,31%) /а. с. № 1/.

Outcome: partial