Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради про визнання недійсними нарахувань та відшкодування моральної шкоди в сумі 1000 грн., завданої порушенням прав споживача. Вимоги мотивовані тим, що відповідачем неправомірно здійснювались нарахування за послуги з водопостачання та водовідведення. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав повністю. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали даної цивільної справи, встановив наступне. Судом при розгляді справи встановлено, що згідно довідки відповідач є власником квартири [ADDRESS]. За даною адресою ніхто не зареєстрований та не проживає, про що свідчить довідка з ТОВ «Житловик» від 05.05.2015 № 293 /а.с.13/, однак відповідач здійснює нарахування за водопостачання та водовідведення з квітня 2014 року. Позивачем неодноразово направлялись листи щодо причин нарахувань за послуги з водопостачання та водовідведення та спростування зайво нарахованих сум, на що КП «Міськводоканал» СМР було надано відповідь, в якій було роз'яснено, що споживач має право на несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім'ї (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі) та відновлення надання послуг шляхом зняття пломб за свій рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою. 26.01.2015 р. в квартирі позивача були встановлені лічильники води, які було взято на облік шляхом опломбування, з 01.02.2015 р. відомості були внесені до електронної бази Розрахункового центру і надалі нарахування вартості послуг здійснювалось згідно фактичних показників лічильників. Відповідно до Житлового кодексу України, п.5 ч.З ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.04 р. № 1875, п.1 ч.2 ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» від 10.01.02 р. № 2918, п.п. 18, 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених постановою КМУ від 21.07.05 р. № 630 споживачі зобов'язані своєчасно вносити плату за послуги з водопостачання та водовідведення, за затвердженими тарифами. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Відповідно до пп. 6 п. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Послуги з водо-, теплопостачання та водовідведення надаються споживачеві згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабміну України від 21.07.2005 року №630. Відповідно до п.п.3 п.29 цієї постанови, споживач має право на: несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім'ї (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) та відновлення надання послуг шляхом зняття пломб за свій рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою. Матеріали справи не містять відомостей про відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі позивача, вимог про проведення зазначених робіт позивач не пред'являв, тому відсутні підстави для скасування нарахувань КП «Міськводоканал». Водночас, Правилами встановлено право споживача на зменшення розміру плати за відповідні послуги в разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї на підставі його письмової заяви та офіційного документа, що підтверджує його/їхню відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). Таким чином, для зменшення розміру плати за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення (при відсутності лічильника) необхідно подати письмову заяву виконавцю та довідку з тимчасового місця проживання. Судом встановлено, що 28.08.2014 року позивач повідомив комунальне підприємство про факт не проживання в квартирі жодної особи, звернення аналогічного змісту з наданням довідки про відсутність в квартирі зареєстрованих осіб він подавав неодноразово. Однак, відповідачем не враховано викладених в заявах обставин, проведено їх розгляд виключно на предмет несплати вартості нарахованих послуг, а не зменшення їх вартості. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем жодним чином не спростовано тверджень позивача про відсутність постійно проживаючих осіб в квартирі[ADDRESS]. Суд критично оцінює наданий відповідачем Акт від 23.03.2015 року (а.с.61), оскільки він підписаний лише представниками КП «Міськводоканал» Сумської міської ради, сусіди від підпису відмовились. Складання у березні 2015 року зазначеного акту жодним чином не доводить наявність підстав для нарахування повної вартості послуг починаючи з квітня 2014 року. Водночас, факт не проживання в квартирі підтверджено Довідкою ТОВ «Жилищник» (а.с.62), згідно якої з березня 2014 року по травень 2015 року, в квартирі ніхто не зареєстрований; копією паспорта позивача та договором про дарування, які підтверджують факт проживання в іншому житловому приміщенні. Також, з наданих суду документів вбачається, що лічильнику обліку споживання води було встановлено [PERSON] 14.08.2014 року, що підтверджено Актом виконаних робіт, засвідченого ВАТ «Енерготехнології». Прилади обліку було опломбовано відповідачем лише 26.01.2015 року (а.с.10), тобто через значний термін. Відповідно до ст.526 ЦК України, відповідач повинен виконати дане зобов'язання належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Тому, зволікання відповідача з прийняттям на облік встановлених позивачем лічильників та нарахування протягом даного періоду послуг з розрахунку на одну особу суд вважає протиправним. Отже, права позивача порушені і підлягають судовому захисту. Виходячи з визначених ст.16 ЦК України способів захисту цивільних прав, суд вважає належним способом захисту прав [PERSON] - зобов'язання Комунальне підприємство «Міськводоканал» Сумської міської ради провести перерахунок вартості послуг з водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] за період з квітня 2014 року по січень 2015 року з урахуванням встановлених судом фактів: відсутності потягом цього періоду споживача та членів його сім'ї та встановлення засобів обліку води 14.08.2015 року. З приводу стягнення моральної шкоди суд виходить з наступного. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я; у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, тощо. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди може бути визначено залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд зобов'язаний виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Однак, в підтвердження доводів цивільного позову позивачем не обґрунтовано з яких показників та матеріальних втрат або суджень, він виходив, оцінюючи моральну шкоду в сумі 1000,00грн. Надана позивачем виписка з медичної карти (а.с.37) підтверджує його лікування в період з 03.03.2015 року по 07.03.2015 року, однак факт порушення його прав стосовно нарахування послуг тривав починаючи з 2014 року, зволікання із опломбуванням приладів обліку до 26.10.2015 року. Тобто, суду не доведено наявність прямого причинно - наслідкового зв'язку між діями відповідач та хворобливим станом [PERSON] Тому, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України, оскільки частково задоволено позовну вимогу немайнового характеру, то з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: partial