Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

21 грудня 2015 року на адресу Красноармійського міськорайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до Красноармійської міської ради Донецької області про встановлення факту належності домоволодіння спадкодавцю, встановлення факту прийняття спадщини спадкодавцем та визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON], який проживав за адресою: [ADDRESS]. Після його смерті залишилось спадкове майно - домоволодіння за адресою: [ADDRESS], яке належало йому на підставі договору на право забудови будинку і безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого 17.07.1953р. Кіровською нотаріальною конторою м. Сталіно за реєстровим № 6378, зареєстрований в Кіровському райкомунгоспі м. Сталіно 17.07.1953р. за реєстровим № 134. Дане домоволодіння було збудовано на земельній ділянці, що була виділена під індивідуальне будівництво будинку згідно рішення виконкому Кіровської райради депутатів працівників № 34 від 02.12.1952р. За життя [PERSON] залишив заповіт на все належне йому майно на її користь, посвідчений 22.11.1996р. Четвертою донецькою державною нотаріальною конторою за реєстровим № 10132. Однакож вона не бажала оформляти дане домоволодіння на собою. В домоволодінні залишилась проживати її мати [PERSON]. Вона є їх єдиною дитиною, інших спадкоємців немає. Вона вважала за необхідне не турбувати мати, оформлення даного домоволодіння на неї після смерті батька не було необхідністю. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] були вона як дочка та [PERSON] як дружина, яка перебувала з ним у шлюбі з 28 лютого 1948 року по день смерті батька, постійно проживала і з 1969 року була зареєстрована за адресою спадкового домоволодіння: [ADDRESS], по день смерті спадкодавця, тобто згідно ст.549 ЦК УРСР 1963 року, що діяв на той час, фактично вступила у володіння спадковим майном, тобто фактично прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. [INFO] померла її мати [PERSON], яка проживала за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті залишилось спадкове майно - домоволодіння за адресою: [ADDRESS], яке вона прийняла, але не оформила своїх спадкових справ. Вона є спадкоємцем за законом після смерті матері як її дочка, інших спадкоємців немає. У встановлений законом шестимісячний строк вона звернулась із заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору, тобто прийняла спадщину після смерті матері, однак не має можливості оформити свої спадкові права. Дане домоволодіння було зареєстровано в органах технічної інвентаризації у відповідності із законодавством, що діяло у 1953 році, - в Кіровському райкомунгоспі м. Сталіно (Донецька) 17.07.1953р. за реєстровим № 134. Після 1953 року батько [PERSON], а потім і мати [PERSON] не звертались до органів технічної інвентаризації за додатковою реєстрацією. Тому в теперішній час неможливо взяти витяг з реєстру прав власності, т.я. дане майно після змін норм діючого законодавства та утворення такого Реєстру до Реєстру не вносилось. Однак батько [PERSON] був повноправним власником даного майна з 1953 року, т.я. його право власності виникло і продовжувало існувати згідно раніше діючого законодавства. Раніше виникнення права власності не було пов'язано з його державною реєстрацією. На підставі наведеного вона не має можливості оформити своє право власності в нотаріальному порядку. На підставі наведеного позивачка просить встановити факти, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS], належало [PERSON] на праві приватної власності, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], який помер [INFO], а також визнати за нею право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS], раніше зареєстроване на ім'я [PERSON] Позивачка про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити, справу розглянути за її відсутності, не заперечували проти заочного розгляду справи. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності. Від відповідача надійшла заява, в якій він просить справу розглянути за відсутності його представника на розсуд суду. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. [INFO] у місті Донецьку помер [PERSON], про що [INFO] Кіровським відділом реєстрації актів громадянського стану був зроблений запис за № 2269 (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS], що належав йому на підставі договору на право забудівлі будинку і безстрокового користування земельною ділянкою м. Сталіно від 25 травня 1953 року, укладеного між районним комунальним відділом виконкому Кіровської районною Радою депутата трудівників та [PERSON] на підставі рішення Кіровського виконкому від 02.12.1952р. за № 34 про відвід земельної ділянки для будівництва жилого будинку, знадно Указу Президії Верховної Ради від 26.08.1948р., посвідченого 17.07.1953р. державним нотаріусом нотаріальної контори м. Рутченково Кіровського району Сталінської області за реєстровим № 6378, і зареєстрованого в Кіровському райкомунгоспі м. Сталіно 17.07.1953р. за реєстровим № 134 (а.с.14, 15). За життя [PERSON] залишив заповіт, посвідчений 22 листопада 1996 року держнотаріусом Четвертої Донецької держнотконтори Жерносековою Є.Ф., зареєстрованого в реєстрі за № 10132, згідно якого все належне йому майно заповів [PERSON] (а.с.12). У встановлений законом заявниця не звернулась до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON] На день смерті [PERSON] [PERSON] постійно проживала разом з ним за адресою: [ADDRESS], що підтверджується витягом з домової книги за адресою: [ADDRESS] (а.с.16-22). [INFO] у місті Донецьку померла [PERSON], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку зроблений відповідний актовий запис за № 2052 (а.с.8), яка перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 28 лютого 1948 року (а.с.9). [PERSON] є дочкою померлих [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження 25 жовтня 1953 року та довідкою про реєстрацію 25 вересня 1975 року шлюбу з [PERSON] (а.с.10, 11). 15 березня 2012 року в Четвертій донецькій державній нотаріальній конторі зареєстрована спадкова справа № 52538250 після смерті [PERSON], яка померла [INFO] (а.с.13). Постановою державного нотаріуса Четвертої донецької державної нотаріальної контори Жерносєкової О.П. від 18 лютого 2016 року у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними побудовами, розташований за адресою: Донецька область, [ADDRESS], який належав її матері [PERSON], 1923 року народження, яка померла [INFO], відмовлено з тих підстав, що зазначений договір, який належав [PERSON], яка померла [INFO], не зареєстровано. Згідно п.4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012р. № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та згідно ст.182 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Ст. 1216 ЦК України визначає спадкування як є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок йог смерті (ч.1 ст.1218 УК України). Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язані звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Частиною 1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частина 5 ст.1268 ЦК України встановлює, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. На підставі ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верхового Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7 у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивачка в установлений законом шестимісячний строк звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], однак не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю державної реєстрації спадкового домоволодіння за спадкодавцем у встановленому законом порядку, у зв'язку з чим підлягають судовому захисту законні права позивачки шляхом визнання за нею права власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Разом з тим, позовні вимоги про встановлення факту належності домоволодіння за адресою: [ADDRESS], [PERSON] на праві особистої власності, встановлення факту прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO], не ґрунтуються на нормах закону, оскільки, по-перше, не тягнуть за собою виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав [PERSON] та [PERSON] у зв'язку із припиненням у момент їх смерті цивільної правоздатності, по-друге, виступає одним з мотивувань обґрунтованості позовних вимог позивачки щодо можливості визнання за нею права власності на спірне домоволодіння після смерті [PERSON] Відповідно до ст.ст.328, 392, 1216, 1217, 1258, 1261, 1268, 1296 ЦК України,

Outcome: partial