Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Чаплинська районна державна адміністрація Херсонської області в особі органу опіки та піклування звернулася до суду із позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої дитини: [PERSON], посилаючись на те, що відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає в [ADDRESS]. Згідно документів він являється батьком малолітньої [PERSON], [INFO], але відносно неї взагалі не виконує батьківські обов'язки. Відповідач був неодноразово повідомлений про наявність у нього доньки та її перебування в дитячому закладі, але жодного разу він не звернувся з приводу її відвідування, прийняття участі у її вихованні, матеріальному забезпеченні і т.ін. [PERSON] написав пояснення, що зі своєю колишньою дружиною, громадянкою [PERSON] не проживає разом вже більше 12 років та не визнає себе біологічним батьком малолітньої [PERSON], хоча офіційно не розлучений з громадянкою [PERSON] З цього приводу відповідачу було роз'яснено, що в такому разі він має право звернутися до суду з приводу оспорювання свого батьківства щодо малолітньої [PERSON], проте ним не було вжито жодних відповідних заходів. З матеріалів, наданих службою у справах дітей Нижньосірогозької районної державної адміністрації, вбачається, що гр. [PERSON] дійсно ніколи не проживав на території Вербівської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області разом з [PERSON], де вона проживає в даний час, та не приймав участі у вихованні і утриманні малолітньої [PERSON], [INFO]. Просить суд позбавити батьківських прав громадянина [PERSON], [INFO], відносно малолітньої[PERSON], [INFO]. Стягувати аліменти з [PERSON] на утримання малолітньої [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь комунального закладу «Херсонський обласний будинок дитини» Херсонської обласної ради. В судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] уточнила позовні вимоги та просила позбавити батьківських прав громадянина [PERSON], [INFO], відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. Стягувати аліменти з [PERSON] на утримання малолітньої [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь комунального закладу «Херсонський обласний будинок дитини» Херсонської обласної ради. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в частині позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON]; не визнав позовні вимоги стосовно стягнення аліментів, в зв'язку з тим, що він не вважає себе батьком дитини, однак доказів того що він не є батьком [PERSON] не має. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Нижньосірогозьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 28.10.2017 року, [INFO] року народилася [PERSON] актовий запис №19 від 31.03.2017 року, батьком якої є [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Відповідно до рішення Нижньосірогозського районного суду Херсонської області від 01.08.2017 року, позов Нижньосірогозської районної державної адміністрації Херсонської області в інтересах дитини [PERSON] до [PERSON] про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав. Позов задоволено та позбавлено батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] року; Стягнуто з [PERSON], [INFO] на користь особи, під опіку якої буде передана неповнолітня дитина чи на користь дитячого закладу, в який буде поміщена неповнолітня дитина, аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі - в розмірі 450 гривень, що не підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 26 травня 2017 року і до досягнення дитиною повнолітнього віку. З довідки Преображенської сільської ради від 31.07.2017 року за №729 вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та має склад сім'ї з двох чоловік: [PERSON] - мати; [PERSON] - відчим. Згідно копії акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї від 31.07.2017 року вбачається, що [PERSON] не проживає на території Преображенської сільської ради та проживає разом з матір'ю та вітчимом у будинку із лісним опаленням та ніде не працює. Згідно характеристики, наданої Преображенською сільською радою [PERSON] громадський порядок не порушував, до кримінальної відповідальності притягувався, відбував покарання у місцях позбавлення волі з 1994 по 1997 рік, та з 2000 по 2003 рік. Відповідно до довідки виконавчого комітету Вербівської сільської ради [PERSON] дійсно ніколи не проживав на території Вербівської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області разом з гр.. [PERSON], [INFO]. Участі у вихованні дочки [PERSON] [INFO] не приймав, допомоги на утримання дитини не надавав. Судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що відповідач [PERSON] як батько неповнолітньої дитини [PERSON] не належним чином виконує свої батьківські обов'язки, щодо виховання та утримання дитини, не проявляє до неї батьківської турботи, не цікавляться дитиною та не турбується про її фізичний та духовний розвиток. Згідно рішення №3 комісії з питань захисту прав дитини Чаплинської районної державної адміністрації від 26.09.2017 року, встановлено винну поведінку відповідача при здійснені ними своїх батьківських обов'язків, вирішено визнати доцільним позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON]. Доручено службі у справах дітей Чаплинської РДА підготувати відповідний висновок. З висновку Чаплинської РДА вбачається що позбавлення [PERSON], [INFO], відносно малолітньої дитини: [PERSON], [INFO] є доцільним та відповідатиме інтересам дитини. З письмових пояснень [PERSON], [PERSON], вбачається, що [PERSON] разом [PERSON] тривалий час не проживає та не приймає участі у вихованні дочки [PERSON], [INFO]. Нормами п.2 ч.2 ст. 163 СК України, передбачена можливість позбавлення батьків батьківських прав у випадку ухилення ними від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та догляду за дітьми. Відповідно до ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст.. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року №2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно статті 12 вищезазначеного Закону вказано, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.ст. 150, 164, 166 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №»3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено судам, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожний окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не належним чином виконує свої батьківські обов'язки, щодо виховання та утримання дитини [PERSON], не проявляє до неї батьківської турботи, не цікавиться дитиною та не турбується про її фізичний та духовний розвиток. При цьому будь-яких належних та достовірних доказів щодо оспорювання відповідачем батьківства в судовому засіданні надано не було. Досліджені в судовому засіданні докази, як у своїй сукупності так і кожен окремо підтверджують не виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків, а також свідчать про нехтування ними загальноприйнятими нормами суспільної моралі в процесі виховання дітей. Суд приходить до висновку, що відповідач свідомо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини, а тому його доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітньої дитини: [PERSON], [INFO] та враховуючи матеріальне становище сторін, їх стан здоров'я, наявність утриманців, стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідач підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved