Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітнього сина та стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Тростянецького районного суду від 21.08.2007 року з [PERSON] стягуються аліменти на її користь на утримання їхнього неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 200,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У зв'язку із погіршенням фінансового становища, вона зверталася до суду з позовом про збільшення суми виплачуваних відповідачем аліментів. Позовні вимоги задоволено 26.10.2012 року та розмір виплачуваних аліментів збільшено до 400.00 грн. За вказаний період [PERSON] перестав цікавитися життям свого сина, має постійну заборгованість по сплаті аліментів, чим зловживає матеріальним та соціальним становищем власного сина. Із викладених підстав, рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області, відповідача позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON]. Окрім того, вироком Тростянецького районного суду від 16.06.2015 року його визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначено покарання. До сьогодні відповідач продовжує ухилятися від сплати аліментів та має постійну заборгованість. Станом на 01.09.2016 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів становить 2938,03 грн. Позивач не працює, син перебуває на її утриманні. Відповідач постійно працює, однак місце роботи та розмір своїх доходів приховує, про що свідчить нерегулярність відрахувань по сплаті аліментів. З урахуванням того, що [PERSON] не надає ніякої допомоги на утримання сина, а аліменти сплачує лише під загрозою кримінального покарання, сума 400,00 грн. за один місяць, які вони фактично не отримують є такою, що на ? не перекриває фактичних витрат на дитину. Просила змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати з відповідача кошти у твердій грошовій формі в сумі 1000,00 грн. та стягнути з нього на її користь заборгованість по сплаті аліментів у сумі 2938,03 грн. [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Представник позивача за довіреністю [PERSON] на адресу суду подав клопотання про зміну позовних вимог, згідно якого просив змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача на користь [PERSON] на утримання сина 1000,00 грн. щомісячно та стягнути з [PERSON] заборгованість по сплаті аліментів у сумі 959,76 грн. Також просив про розгляд справи у його відсутність, змінені позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Проти винесення судом заочного рішення не заперечив (а.с.40-42). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином судовою повісткою, надісланою за місцем його реєстрації (а.с.31,33,35,38,39). Причини неявки суд не повідомлено, клопотання про відкладення розгляду справи не надано. Враховуючи неявку у судове засідання відповідача по справі, з метою дотримання встановлених законодавством строків розгляду судом справи зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 26.10.2012 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина, [INFO], в розмірі 400,00 грн. щомісячно до його повноліття (а.с.11). Відповідно до довідки, виданої виконкомом Глибочанської сільської ради Тростянецького району Вінницької області № 457 від 31.08.2016 року [PERSON] тимчасово не працює (а.с.8). Вироком Тростянецького районного суду від 06.10.2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України і призначено покарання у вигляді ста годин громадських робіт ( а.с.16,17). Рішенням Тростянецького районного суду від 16.06.2015 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.12-14). На підставі вище вказаного рішення суду про стягнення аліментів, 21.11.2012 року Тростянецьким районним судом Вінницької області видано виконавчий лист №225/1698/12 та Тростянецьким районним відділом ДВС ГТУЮ у Вінницькій області відкрито виконавче провадження. Відповідач [PERSON] неналежно виконував рішення суду. Згідно розрахунку від 12.01.2017 року №0097, складеного начальником РВДВС, заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання сина станом на 12.01.2017 року становить 959,76 грн. (а.с.42). Встановленим судом фактичним обставинам справи відповідають сімейні правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ст.ст. 80 ч. 3, 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та у інших випадках передбачених цим Кодексам. Згідно ст. 223 ЦПК України в разі набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру платежів. Позивач просить про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1000,00 грн., починаючи з дня звернення до суду і досягнення сином повноліття. Згідно п.1 ст. 18, п. 1,2 ст. 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. Підставою для зміни розміру аліментів може бути зміна матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, зміна матеріального стану дитини, погіршення чи поліпшення здоров'я однієї зі сторін тощо. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Як встановлено, на підставі рішення Тростянецького районного суду від 26.10.2012 року аліменти із відповідача стягувалися в твердій грошовій сумі в розмірі 400, 00 грн. Судом встановлено, що позивач не працює та її матеріальний стан погіршився. Відповідач, в силу ст. 60 ЦПК України, не надав доказів свого офіційного працевлаштування, тому суд вважає, що розмір аліментів визначений у твердій грошові формі, а саме в розмірі 1000,00 грн. буде забезпечувати у максимально можливій мірі здоровий розвиток дитини. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, виходячи з встановлених обставин справи, та рівності обов'язку обох батьків утримувати дітей, суд приходить до висновку, що згідно з матеріальними потребами неповнолітньої дитини доцільно змінити розмір аліментів, визначених рішенням суду від 26.10.2012 року до 1000,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, суд, визначаючись з вимогою щодо стягнення заборгованості у сумі 959,76 грн., звертає увагу, що відповідно до ст. 194 СК України заборгованість може бути стягнута за рішенням суду тільки у випадку, якщо аліменти відраховуються із заробітної плати на підставі заяви платника аліментів, а не за виконавчим листом. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» суд вирішує питання щодо заборгованості зі сплати аліментів лише у разі спору про її розмір, визначений державним виконавцем. При відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення про стягнення заборгованості. Матеріали справи не містять доказів щодо наявності спору про розмір заборгованості. Більш того, згідно довідки державного виконавця, заборгованість по аліментах сплачується відповідачем, хоч і з порушенням строків. А відтак, суд вважає, що в задоволенні вимоги [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON], слід відмовити, зважаючи, що стягнення цих коштів має відбуватися в ході здійснення виконавчих дій у відкритому виконавчому провадженні. Виконавчий лист №225/1698/12, виданий на підставі рішення Тростянецького районного суду від 10.10.2012 року підлягає відкликанню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1102,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial