Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій вказувала, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 06.10.2001 року. Від цього шлюбу мають двох дітей синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Діти знаходяться на вихованні та утриманні позивачки, її доходів недостатньо для забезпечення належного рівня дітей, а тому вони потребують матеріальної допомоги. Відповідач добровільно мматеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча спроможний нададавати кошти на утримання дітей, оскільки працює за кордоном та має дохід в розмірі 700-800 євро. У звязку з цим просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання кожної дитини щомісячно аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн., починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дітей. [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов підтримала, просила його задовольнити. Зазначила, що відповідач будь-якої допомоги на утримання дітей не надає, діти часто хворіють, а найменший син відвідує гурток танців, щомісячна плата за які складає 150 грн. на місяць, а тому вважає, що зазначена сума стягнення аліментів на кожну дитину в розмірі 1200 грн. буде достатньою для утримання дітей та забезпечення їх протреб. Доказів того, що відповідач працює за кордоном та має дохід в розмірі 700-800 євро надати не може. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов визнав частково, та пояснив, що в минулому дійсно виїздив за кордон на заробітки, однак такого доходу як зазначає позивачка не мав, а також те, що він не має більше наміру виїздити за кордон і в даний час є непрацевлаштованим, а має лише час від часу тимчасові заробітки, які приносять не значний дохід, а також те, що він здійснює догляд за хворим батьком, який є інвалідом 1 групи та потребує значних затрат на лікування. Також зазначив, що твердження позивачки про те, що він не бере участі у вихованні та утриманні дітей, не відповідає дійсності, оскільки з дітьми він спілкується, цікавиться їхнім життям, піклується про них, забезпечує їх всім необхідним, зокрема одягом, продуктами харчування, а також надає матеріальну допомогу. У зв'язку з цим, просив стягувати аліменти на утримання дітей у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє частково, виходячи з наступного: В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають у зареєстрованому шлюбі з 06.10.2001 року (а.с.3). Від цього шлюбу мають двох спільних дітей синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], 23.07.2010 р.н.(а.с.4,5), які проживають разом з позивачкою та знаходиться на її вихованні та утриманні. Доходів позивачки недостатньо для забезпечення належного рівня дітей, а тому вони потребують матеріальної допомоги. Відповідач матеріальну допомогу дітям надає періодично, оскільки стабільного заробітку не має, в даний час не працює та здійснює догляд за хворим батьком [PERSON], який є інвалідом 1 групи ( а.с.20-21). Відповідач має задовільний стан здоровя, працездатний, інших дітей не має і будь-яких стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться. Вказані обставини сторонами не оспорюються. В звязку з цим, судом у відповідності із ст. 61 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. Позивачкою не надано суду доказів, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в такому розмірі як вона просить. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності із змінами внесеними до ч.2 ст. 182 Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчизх актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08.07.2017 року, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ст. 184 СК України,суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід. З огляду на викладене, враховуючи те, що [PERSON] та [PERSON] Нікіта власних доходів не мають, мають задовільний стан здоровя, а також те, що відповідач живе за рахунок незначних тимчасових заробітків, здійснює догляд за хворим батьком інвалідом 1 групи, має задовільний стан здоровя, просив стягувати аліменти у розмірі встановленому чинним законодавством, та те, що позивачкою не надано жодних доказів того, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу в сумі по 1200 грн. на утримання кожного із дітей, суд позов задовольняє частково та стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання кожного із дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття старшої дитини. Крім того суд, у відповідності із ч.3 ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 640 грн. в дохід держави. На підставі наведеного,

Outcome: partial