Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], вказавши, що рішенням Підволочиського районного суду від 05 лютого 2014 року з відповідача вирішено стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що син навчається у Підволочиській ЗОШ І-ІІІ ступенів в дев'ятому класі. Для забезпечення його особистих потреб (наприклад харчування) під час його знаходження у школі, щоденно витрачається 40 гривень, що є у розрахунку на навчальний місяць - 800,00 грн. Окрім того, на харчування [PERSON] витрачається не менше 1500 грн. щомісячно. Також для забезпечення належного зовнішнього вигляду дитини щоквартально (посезонно) витрачаються кошти не менше 4000 грн. З огляду на вказане, враховуючи відсутність заробітку та необхідність належного забезпечення та розвитку сина, просить збільшити розмір аліментів на утримання до 2000 грн. щомісячно, з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що для належного утримання сина їй необхідно не менше 4 тисячі гривень, що включає в себе витрати на школу, на продукти харчування, лікування, одяг, та інші речі першої необхідності, станом на день звернення до суду у відповідача була наявна заборгованість по сплаті аліментів, яку на даний час погашено. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав відзив на позов, згідно якого проти позову заперечує у зв'язку із необґрунтованістю позовних вимог, зокрема, посилається на те, що обов'язок по утриманню дитини лежить на обох батьках. Він, в свою чергу, аліменти виплачує своєчасно, крім того неодноразово надає допомогу у виді грошей, речей: одягу, взуття, подарунків, мобільного телефону. Також просить врахувати те, що протягом декількох років перебуває у шлюбі з іншою жінкою та має на утриманні ще двоє неповнолітніх дітей. Мінімальний дохід його нестабільний, підприємницьку діяльність на даний час не здійснює, проте сплачує щомісяця податок ЄСВ, крім сплати аліментів змушений оплачувати кошти за найм квартири, комунальні послуги. Таким чином, стягнення з нього аліментів у розмірі, визначеному позивачем, позбавить засобів існування його сім'ю. Переконаний, що отримані позивачем аліменти будуть використані не на утримання сина, а на її власні потреби, при звернення до суду з позовом остання керувалась не інтересами дитини, а бажанням принизити його, а тому сплачувати аліменти відмовляється. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з таких міркувань. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 11 грудня 2007 року, що вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER], виданого 11 грудня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Підволочиського РУЮ Тернопільської області. Під час перебування в шлюбі у сторін [INFO] року народився син [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області. З відповідача по справі стягуються аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 27 січня 2014 року до досягнення дитиною повноліття, про що свідчить рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 05 лютого 2014 року (цивільна справа №2/604/81/14). З Акту обстеження житлово - побутових умов проживання №б/н та довідки про склад сім'ї №1637 від 15 червня 2018 року, посвідчених виконкомом Підволочиської селищної ради Підволочиського району Тернопільської області, вбачається, що позивач проживає в [ADDRESS], із сином [PERSON], 2004 р.н.; чоловіком [PERSON], 1985 р.н. у будинку матері [PERSON], 1960 р.н. [PERSON] на даний час не працює. Син [PERSON] навчається у 9А класі Підволочиської ЗОШ І-ІІІ ступенів (вказане також стверджується довідкою №39 від 14 червня 2018 року Підволочиської ЗОШ І-ІІІ ступенів). Відповідно до довідки №134, виданої 15 червня 2018 року Підволочиським центром первинної медико-санітарної допомоги, [PERSON], 2004 року народження, житель [ADDRESS], на обліку в Підволочиській КРЦ ПМСД не знаходиться. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначених за рішенням суду, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить із вимог ст.ст. 181-184 СК України, згідно яких, розмір аліментів може визначатися у твердій грошовій сумі, котра не може бути меншою ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» у 2018 році встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня 2018 року ? 1944 грн. Крім того, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалася обома батьками. Згідно з роз'ясненнями п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, з урахуванням матеріального становища сторін і їх неповнолітньої дитини, тієї обставини, що обов'язок утримувати дітей лежить на обох батьках, вважає, що позовні вимоги про зміну розміру аліментів підлягають до часткового задоволення. При цьому суд виходить з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивача на утримання неповнолітньої дитини, встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно. На основі викладеного суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам дитини і не порушуватиме права кожної із сторін. Крім того, в силу ч.1 ст.141 ЦПК України, з Відповідача в дохід держави слід стягнути 704,80 (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) гривень судового збору. З огляду на вказане, відповідно до ст. ст. 180, 183 СК України позовні вимоги є підставними та частково підлягають до задоволення.

Outcome: partial