Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Ковельської міської ради Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , який вона успадкувала після смерті батька [PERSON] , однак належним чином не оформила своїх спадкових прав. За життя [PERSON] заповіту на вказане майно не складала. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті останньої, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті матері. Вказуючи, що нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просив визнати за ним право власності на спадковий будинок із господарськими спорудами в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені (а. с. 39, 40), представник позивача подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов вони підтримують з викладених у ньому підстав та просять розглядати справу без їхньої участі (а. с. 24). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений (а. с. 39), про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов не подавав. Враховуючи, що в судове засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 9 вересня 2021 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Згідно з частиною першою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а. с. 8) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Витягом з погосподарської книги № 1 за 2000 рік Ружинської сільської ради Турійського району Волинської області підтверджується належність вищевказаного будинку (особовий рахунок № [NUMBER] ) [PERSON] (а. с.10). [INFO] [PERSON] помер (а. с. 7). Спадщину після смерті останнього прийняла його дочка [PERSON] , яка вступила в управління і володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Ружинської сільської ради Турійського району Волинської області від 3 травня 2019 року №311 (а. с. 10 на звороті), та їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом на належне спадкодавцю право на земельну частку (пай), грошові вклади та автомобіль (а. с. 11). Право власності у встановленому законом порядку на спадковий будинок не зареєстровано. До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А-1», загальною площею 39.5 кв. м, житловою площею 29.2 кв. м, літня кухня «Б-1», хлів «В-1», прибудова «в», колодязь №1, огорожа №2, ворота з хвірткою №3 (а.с. 12-14). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Відповідно до положень статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Частиною третьою статті 1268 ЦК Ураїни передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено, що позивач у справі є сином спадкодавця, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження позивача, прізвище та ім`я якого змінено відповідно до свідоцтва про зміну імені (а. с. 9). Позивач не проживав з матір`ю на день її смерті, однак у встановлений законом строк подав до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті останньої (а. с. 28 на звороті, 31 на звороті). Заповіту за життя [PERSON] не складала, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після її смерті не видавалося. Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, відсутні. З огляду на вказане, позивач [PERSON] , як син спадкодавця, є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який в контексті положень статей 1269, 1270 ЦК України у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] . Відповідно до листа Ковельської державної нотаріальної контори від 31 травня 2021 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове нерухоме майно, які підтверджують його державну реєстрацію права власності та належність спадкодавцю [PERSON] (а. с. 8 на звороті). Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 66/2016 до майна померлої [PERSON] (а. с. 27-35), з яких також видно, що дочка спадкодавця [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті матері на користь її брата - позивача у справі, інших спадкоємців, які б звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , немає, свідоцтво про право на спадщину за законом на належне спадкодавцю право на земельну частку (пай) видано позивачу. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за законом після смерті матері [PERSON] та правових підстав для визнання за ним права власності на спадкове нерухоме майно. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на вказане, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 гривень. На підставі викладеного, статей 1216, 1217, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України та

Outcome: approved