overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

01.02.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 600 грн. щомісячно від усіх видів заробітку на утримання дочки [PERSON], [INFO], до її повноліття. У судовому засіданні позивач підтримала позов, просила стягнути з відповідача на утримання дочки [PERSON] аліменти у розмірі 600 грн. щомісячно від усіх видів заробітку . Відповідач звернувся з заявою до суду про розгляд справи за його відсутністю, згодний з рішенням, який постановить суд. Розглянувши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим частковому задоволенню з наступних підстав : Сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], актовий запис №671. Згідно ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України судом враховуються обставини при визначенні розміру аліментів. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи матеріальний стан сторін, наявність захворювання у відповідача, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 500,0грн. на утримання дитини. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Позивач звернулася до суду з заявою про стягнення аліментів 01.02.2016р., тому суд вважає можливим стягнути аліменти з даної дати. [PERSON] є інвалідом 1 групи,тому звільняєтьсявід сплати судового збору.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

01.07.2015 року [PERSON] звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду з позовом в якому, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що дитина проживає з нею та знаходяться на її утриманні, відповідач в добровільному порядку допомоги не надає. Позивач в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] визнав частково, зазначивши, що на утриманні у відповідача перебуває неповнолітній син [PERSON], [INFO], тому відповідач згоден платити аліменти у розмірі 1/6 частин усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON], [INFO], являється батьком малолітнього - [PERSON], [INFO]. (а.с. 7) Згідно довідки №500 від 24.06.2015 року, виданої КП "ЖЕО-1", малолітній [PERSON] проживає з матір'ю. (а.с. 6) Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.п. 2, 3 ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 того ж Кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Ч. 1 ст. 182 СК України та п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачають перелік обставин, які враховуютсья судом при визначенні розміру аліментів, до яких зокрема відносяться: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, а також з огляду на те, що на утриманні у відповідача знаходиться неповнолітня дитина, суд вважає можливим позов задовольнити частково, стягнувши з відповідача [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

01.08.2019 АТ КБ "Приватбанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 16.08.2011 р. у розмірі 11777,93 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, підписав Заяву б/н від 16.08.2011, згідно якої отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Своїм підписом в заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів вмежах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором, можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом погодження, тобто обміну інформацією по питаннях банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/sms-ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank. uа) ПАТ КБ «Приватбанк», що діяв на підставі ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011р.,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

01.10.2014 року ПАТ "Акцент-Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 05.08.2011 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит в сумі 2057,90 грн. зі сплатою 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 01.09.2014 року по кредиту, процентам, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 21483,62 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про підтримання позову, в якій також клопотав про розгляд справи за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні письмові докази по справі суд дійшов наступного. 05.08.2011 року сторони уклали кредитний договір, за яким позивач надав відповідачу кредит в сумі 2057,90 грн. на строк по 04.08.2012 року зі сплатою 0,01 % в місяць на суму залишку заборгованості, а також визначеної договором комісії. (а.с. 6-13) Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 01.09.2014 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту - 1154,01 грн.; по відсоткам за користування кредитом - 0,77 грн.; по комісії - 576,24 грн. Крім того, позивачем відповідачу нарахована пеня в розмірі 18253,38 грн. за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, а також визначені кредитним договором штраф (фіксована частина) - 500 грн. і штраф (процентна складова) - 999,22 грн. (а.с. 5) Розв'язуючи спір в частині нарахованої позивачем пені суд виходить з такого. Так згідно ст. 551 ч. 3 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З огляду на встановлені судом обставини, зокрема розмір пені, який значно перевищує суму загальної заборгованості за кредитним договором, суд вважає необхідним зменшити розмір нарахованої пені до 2000 грн. За такого позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в загальній сумі - 5230,24 грн., а також судовий збір.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

01 квітня 2014 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій вказала, що від зареєстрованого з відповідачем шлюбу має двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею і на утримання яких вона просить стягти аліменти в розмірі 800 гривень щомісячно. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком дітей, які знаходятся на її утриманні, відповідач ухиляється від свого обов"язку забезпечувати дітей. В судовому засіданні позивач заявлений нею позов повністю підтримала. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що визнає позов в частині свого обов"язку сплачувати аліменти на утримання дітей, проте вказав, що сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. не згоден, оскільки це буде більше половини його заробітної плати. Просить стягнути з нього аліменти в розмірі 30% від його заробітної плати. Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідач записаний батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], тому згідно ст.180 Сімейного кодексу України зобов'язаний їх утримувати до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач має постійне місце роботи у відділі Держземагенства у Гайворонському районі Кіровоградської області та отримує регулярну заробітну плату. Інших обставин, які б мали істотне значення для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі суд не вбачає, та їх сторонами не надано. Враховуючи вищевикладене суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, а вважає за необхідне стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до повноліття старшої дитини, а потім у розмірі ? частини до повноліття меншої дитини. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

01 липня 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «ВЕЛЛФІН» звернулося до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 27 червня 2016 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та [PERSON] укладено договір позики №45529 в електронній формі в розмірі 1201 грн. строком на 1 день. Позивачем в порядку встановленому п. 1.4 Договору позики на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики в розмірі 1201 грн, що підтверджується повідомленням від 30 травня 2019 року ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яке надає ТОВ "ВЕЛЛФІН" технічну можливість для проведення операцій, згідно договору про організацію переказу грошових коштів № ВП-180516-3 від 18 травня 2016 року. \~ \~ \~ \~Посилаючись на неналежне виконання [PERSON] грошових зобов`язань та на вимоги ст.ст. 610-612 ЦК України, позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики, яка станом на 27 червня 2019 року становить 51161,78 грн, з яких: 1201 грн. основний борг, 25016,80 грн. заборгованість за відсотками, 24943,98 грн. заборгованість за простроченими відсотками, а також відшкодувати витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Подав заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги задовольнити частково, в частині нарахування основного зобов`язання в розмірі 1201,00 грн. та нарахованих процентів за користування позикою у розмірі 30,00 грн., в іншій частині проти позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що розрахунок заборгованості наданий Банком неправомірний та здійснений з порушенням норм Цивільного кодексу України. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 27 червня 2016 року [PERSON] ,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~01 листопада 2018 року представник відповідачів адвоката [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 2/688/659/18, оскільки судом не було вирішено питання про судові витрати. Представник позивача, будучи у встановленому законом порядку повідомленим про час, місце і дату розгляду справи, в судове засідання не зявився, подав заяву про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки вони є неспівмірними із складністю справи та виконаних адокатом робіт, ціною позову та значенням справи для сторони. Відповідачі та їх представник, будучи у встановленому законом порядку повідомленими про час, місце і дату розгляду справи, в судове засідання не зявилися, представник подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі відповідачів, заяву про винесення додаткового рішення підтримав. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, що беруть участь у справі, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень п. 3 ч. 1\~ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. \~ \~ \~ \~Суддею встановлено, що 01 листопада 2018 року Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області винесено рішення у справі № 2/688/659/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» до [PERSON], [PERSON] про стягнення\~заборгованості.В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості\~відмовлено. Рішення про розподіл судових витрат відсутнє. \~ \~ \~ \~Згідно квитанції до прибутково касового ордера № 4 від 01 листопада 2018 року відповідач [PERSON] сплатив за послуги з надання правничої допомоги 16000 грн., а відповідач [PERSON], згідно квитанції до прибутково касового ордера № 5 від 01 листопада 2018 року сплатила 8000 грн., які у разі відмови в задоволенні позову покладаються на позивача на підставі п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Відповідно до акту про прийняття-передачі наданих послуг адвокатського бюро "Андрія Євтушенка" одна година представництва інтересів в Шепетівському міськрайонному суді Хмельницької області вартує 1000 грн. \~ \~ \~ \~З матеріалів справи вбачається, що судове засідання по справі призначене на 19 вересня 2018 року було вікладено в зв?язку з неявкою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія», отже адвокатські послуги не надавались. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне зменшити судові витрати на професійну правничу допомогу на одну тисячу гривень для кожного з відповідачів та стягнути на користь [PERSON] - 15000 грн., на користь [PERSON] - 7000 грн. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали заяви, суд прийшов до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

02.02.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на її користь на утримання повнолітньогосина[PERSON][INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх доходів з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] 23 років - у зв'язку з тим, яка обставина настане першою. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Третя особа [PERSON] надіслав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позов підтримав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] є сином[PERSON]. У відповідності до свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] виданого 01.03.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ЧМУЮ [PERSON] [INFO] змінив прізвище на "[PERSON]". (а.с. 4) [PERSON] навчається на 1-му курсі денної форми навчання в Національному авіаційному університеті, термін навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавра з 01.09.2014 року до 30.06.2018 року. (а.с7). В своїх запереченнях відповідач посилається на те, що на даний час він не має можливості надавати матеріальну допомогу сину в розмір 1/4 частини від його заробітку, оскільки в нього на утриманні знаходиться друга дружина та її дитина. Також вказує на те, що син отримує стипендію. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що батьки повинні утримувати повнолітніх дітей, які навчаються, за умови, що вони можуть надавати таку допомогу, інші суттєві обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання повнолітньої доньки аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця на період навчання [PERSON] в Національному авіаційному університеті, але не більше як до досягнення ним 23 років. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

02.02.2015 року позивач подав в суд позов, в якому просив, відповідно до кінцевої редакції, стягнути з ВАТ НАСК «Оранта» 20\~120 грн. 99 коп. страхового відшкодування, 4190 грн. 68 коп. пені за прострочення виплати, 251 грн. 51 коп. 3% річних і 6680 грн. 17 коп. інфляційних. В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що НАСК «Оранта», як страховик цивільно-правової відповідальності [PERSON], безпідставно не виконує свого обовязку по виплаті страхового відшкодування за страховим випадком, винуватцем в якому визнано [PERSON] В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні в повному обсязі. Представник відповідача позов визнала частково, не заперечувала вимоги в частині стягнення суми страхового відшкодування та пені, проте вимоги в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат від невиплаченого відшкодування вважала безпідставними. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи добровільне визнання представником відповідача вимог позивача в частині стягнути з ВАТ НАСК «Оранта» страхового відшкодування та пені за прострочення у його виплаті, суд приходить до висновку про обґрунтованість даної частини вимог. Поряд з цим, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат за час прострочення виплати страхового відшкодування є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону. Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі "Загальні положення про зобов'язання" книги 5 ЦК України, а тому поширює свою дію на всі зобов'язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань. Зважаючи на те, що статтею 992 ЦК України, яка розміщена в главі 67 ЦК України, що регулює відносини в окремих видах зобовязань, зокрема у сфері страхування, встановлено: «в разі невиплати страховиком страхувальнику або іншій особі страхової виплати, страховик зобовязаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором чи законом», то наведена норма закону є спеціальною нормою по відношенню до ст. 625 ЦК України у відносинах, які виникли між позивачем та відповідачем, відтак застосування поряд зі статтею 992 ЦК України положень ч. 2 статті 625 ЦК України призведе до безпідставної подвійної цивільно-правової відповідальності ВАТ НАСК «Оранта» за прострочення виконання грошового зобовязання. На підставі викладеного,

Outcome: partial