Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

11 жовтня 2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з ПАТ "Чернігівбуд" на її користь середній заробіток за весь період затримки у розмірі 48510 грн 00 коп., мотивуючи свої позовні вимоги тим, що рішеннями Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.12.2013 та від 05.03.2014 з відповідача було стягнуто заборгованість по заробітній платі на корить позивача, проте до цього часу в повному обсязі заборгованість не погашена, зокрема, залишилися невиконаними рішення суду про стягнення заборгованості по заробітній платі на загальну суму 36 182 грн 27 коп., що порушує права позивача, передбачені законодавством про працю. До початку судового засідання через канцелярію суду позивач подала суду письмову заяву, в якій просила позов задовольнити, а справу розглядати без її участі. Представник відповідача до суду не зявився, про час і місце розгляду справи оповіщений у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив, у звязку з чим суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог частини другої ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.11.2017 року провадження у справі\~\~за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Чернігівбуд» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 листопада 2016 року по 31 січня 2017 року , закрито. Судом встановлено, що позивач працювала в БМУ «Житлобуд-2 ПАТ «Чернігівбуд» на посаді головного бухгалтера з посадовим окладом 4\~410,00 грн без утримань. На підставі наказу № 3к від 10 лютого 2014 року позивач звільнена з роботи у звязку зі скороченням чисельності штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Згідно з частиною першою\~ст. 116 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України)\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Частиною першою статті 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У пункті 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» розяснено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час затримки розрахунку, він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100. Згідно п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення\~ середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньоденна заробітна плата позивача складає 102,56 грн (4\~410,00 грн / 43 робочих дні у грудні 2013 року та січні 2014 року), а отже з відповідача на користь позивача належить стягнути за період з 01 лютого 2017 року по 30 вересня 2017 року 16 922 грн. 40 коп. (102,56 грн х 165 робочих днів за вказаний період). Таким чином, позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 16 922,40 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (з даної суми не утримані податки і обовязкові платежі). На підставі викладеного,

Outcome: partial