Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження 12 листопада 2015р. в м.Сніжне Донецької області громадянкою України [PERSON], [INFO], дитини [PERSON]. Крім того, заявниця просить відомості про батька внести на підставі ч.1 ст.135 СК України, а саме в графі батько зазначити [PERSON], громадянина України. Заява мотивована тим, що 12.11.2015р., під час її перебування в м.Сніжне вона народила сина. З приводу народження дитини заявниці у лікарні м.Сніжне було видано медичне свідоцтво про народження №296/442. Крім того, з метою отримання дозволу на виїзд з дитиною з території так званої ДНР, заявниця зареєструвала в м.Сніжне народження дитини та отримала відповідне свідоцтво. Однак, після звернення її до Добропільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану з проханням зареєструвати народження дитини, заявниці було відмовлено, у зв'язку із недійсністю вказаного медичного свідоцтва про народження, оскільки воно видане на неконтрольованій органами державної влади України території. Заявниця у судове засідання не з'явилася. Як пояснив її уповноважений представник [PERSON]., вона довірила їй представляти її інтереси у даній справі. Представник заявниці [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити з підстав, викладених у заяві про встановлення факту. Встановлення даного факту, що має юридичне значення необхідно заявниці для державної реєстрації народження сина заявниці. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON], яка є матір'ю заявниці та бабусею народженої дитини, суду підтвердила факт народження 12 листопада 2015р. в м.Сніжне Донецької області громадянкою України [PERSON], [INFO], дитини чоловічої статі - [PERSON]. Зацікавлена особа - Добропільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану\~ Головного територіального управління юстиції, свого представника в судове засідання не направив, про час та місце розгляду справи повідомлялись, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, заперечень проти заяви не мають. Представник зацікавленої особи - Управління соціального захисту населення Добропільської райдержадміністраціїї проти задоволення заяви не заперечувала. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, судом встановлено наступне. На підтвердження факту народження доньки заявницею додано до заяви: обмінну карту, історію розвитку дитини, медичне свідоцтво про народження №296/442, які видані Центральною районною лікарнею м.Сніжне Донецької області, свідоцтво про народження, видане також на тимчасово неконтрольованій державною владою території, а також фотографії народженої дитини та заявниці, що підтвердила свідок [PERSON]. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до\~ст. 10 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно \~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За приписами ст..ст.57-60 ЦПК України,\~кожна сторона зобов'язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч. ч. 2, 3\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Надане заявницею обмінну карту, історію розвитку дитини, медичне свідоцтво про народження №296/442, які видані Центральною районною лікарнею м.Сніжне Донецької області, свідоцтво про народження, видані на тимчасово окупованій території та засвідчені печатками так званої «ДНР», а тому не можуть вважатися належними та допустимими доказами на підтвердження факту народження сина заявниці, оскільки є недійсними та не створюють правових наслідків. Решта досліджених доказів: фотографії народженої дитини та заявниці, а також показання свідка [PERSON], яка є матір'ю заявниці та бабусею народженої дитини, у своїй сукупності дають суду підстави вважати доведеним факт народження 12 листопада 2015р. в м.Сніжне Донецької області громадянкою України [PERSON], [INFO], дитини чоловічої статі - [PERSON]. Згідно\~ст. 7 Закону України "Про громадянство України"\~особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану (ч.1\~ст. 144 Сімейного Кодексу України). Згідно Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої\~постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. За приписами ст..13 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану»(за внесеними змінами від 09.09.2011 року), підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров»я, документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров»я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров»я, який проводив огляд матері та дитини. У разі, якщо заклад охорони здоров»я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному КМУ.\~Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров»я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до п.5 ч.2\~ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 7 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Як встановлено судом, листом №659/3.3-120 від 08.08.2016р. Добропільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану\~ Головного територіального управління юстиції відмовив в реєстрації народження дитини, у зв'язку із недійсністю медичного свідоцтва про народження, оскільки воно видане на неконтрольованій органами державної влади України території. За таких обставин, з огляду на сукупність досліджених доказів, які підтверджують факт народження заявницею [PERSON] сина, приймаючи до уваги наявність обєктивних перешкод для проведення державної реєстрації народження дитини та з метою захисту прав і свобод заявниці та її дитини, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви\~\~ [PERSON] про встановлення факту народження дитини, оскільки в даному випадку це єдиний спосіб отримати громадянці України\~\~[PERSON] свідоцтва про народження її сина, виданого державним органом України. При цьому суд звертає увагу на позицію Верховного суду України, викладену в п. 18\~Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року, згідно якої\~рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Суд також зазначає, що не підлягає задоволенню заява в частині внесення відомостей про батька на підставі ч.1 ст.135 СК України, а саме в графі батько зазначити [PERSON], громадянина України, оскільки фактично це не було предметом розгляду даної справи, уповноважений представник заявниці підтримував лише вимоги в частині встановлення факту народження дитини.

Outcome: partial