Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

01.07.2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Кременчуцького районного суду Полтавської області із позовною заявою до [PERSON] , в якій просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором від 30.10.2012 року в розмірі 15367,11 грн. та судові витрати на судовий збір в розмірі 1921 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30.10.2012 року [PERSON] уклала з АТ КБ «ПриватБанк» Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно якої отримала кредит в розмірі 4753,77 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення кредиту здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. В порушення умов договору, відповідач своєчасно не сплатила банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, внаслідок чого станом на 11.06.2019 року має заборгованість в сумі 15367,11 грн., з якої заборгованість за кредитом - 3077,75 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 3348,65 грн., заборгованість за пенею та комісією - 6410,63 грн., штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди - 2530,08 грн. На даний час відповідач продовжує не погашати заборгованість за кредитним договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПриватБанк». За таких обставин позивач звернувся до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18.07.2019 року позовну заяву АТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту направлено за підсудністю до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився в судове засідання, хоча був повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи. Надав письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позов підтримав в повному обсязі. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. (а.с. 39). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення судової повістки за її місцем реєстрації. Проте [PERSON] не повідомила причини неявки, не зверталася із заявою про відкладення розгляду справи до суду. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надала, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В відповідності до ст. 280 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані матеріали і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.10.2012 року сторони: АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно якої відповідач [PERSON] отримала строковий кредит у розмірі 4753,78 грн. терміном 24 місяці, з 30.10.2012 року по 31.10.2014 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 4753,78 грн. в обмін на зобов`язання позичальника повернути кредит, сплатити проценти в розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту у встановлені строки. Погашення кредиту здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 237,88 грн. для погашення заборгованості за кредитом (а.с.6). Відповідно до Генеральної угоди відповідач погодилася, що підписана Генеральна угода разом з пропозиціями АТ КБ «ПриватБанк», а саме Умовами та правилами та Тарифами, складають між нею та банком Кредитний договір. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартним формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивач надав відповідачу в кредит грошові кошти, у вигляді встановленої кредитної лінії на платіжну картку в сумі 4753,78 грн., виконавши таким чином свої зобов`язання в повному обсязі. Проте [PERSON] не виконала в повному обсязі свої зобов`язання за кредитним договором від 30.10.2012 року. Згідно з розрахунком банку станом на 11.06.2019 року [PERSON] має заборгованість по договору в сумі 15367,11 грн., з якої заборгованість за кредитом - 3077,75 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 3348,65 грн., заборгованість за пенею та комісією - 6410,63 грн., штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди - 2530,08 грн., що не спростовано відповідачем. (а.с. 3-4). Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов`язання. В ч.2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів, встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов`язання. В ст.546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Відповідач [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, щомісячних платежів не здійснює, чим порушує права позивача. Враховуючи викладене, суд вважає доведеним факт невиконання відповідачем [PERSON] свого зобов`язання за кредитним договором від 30.10.2012 року, у зв`язку з чим вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 3077,75 грн., заборгованості за процентами - 3348,65 грн., заборгованості за пенею та комісією - 6410,63 грн., є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги в частині стягнення штрафу відповідно до п.2.2 Генеральної угоди в с мі 2530,08, то вона не підлягає задоволенню враховуючи наступне. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до правової позиції висловленої в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року по справі № 6-2003цс15 штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Так як позов задоволено частково, то в відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеній частині позову в сумі 1604,72 грн.

Outcome: partial