Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

03 квітня 2019 р. АТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Позов мотивований тим, що 24 травня 2013 року між банком та [PERSON] укладений кредитний договір б/н, за умовами якого відповідач отримала кредит у сумі 15 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку № [NUMBER] , яка в подальшому неодноразово перевипускалася, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії останньої за строком дії картки [NUMBER] - вересень 2018 р. Відповідач порушує кредитні зобов`язання та має станом на 18.03.2019 р. заборгованість у сумі 19 860,78 грн., з яких 10 724,03 грн. - за тілом кредиту, 2 473,69 грн. - за простроченим тілом кредиту, 5 141,12 грн. - за пенею за прострочене зобов`язання, 100 грн. - за пенею за несвоєчасність сплати боргу, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 921,94 грн. штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути на його користь зазначену суму та понесені судові витрати на сплату судового збору. Позовна заява була залишена без руху, після усунення недоліків ухвалою суду від 07.05.2019 р. відкрите провадження у справі, розгляд її призначений у порядку спрощеного позовного провадження на 28 травня 2019 р. без виклику сторін. Розгляд справи, призначений на 28.05.2019 р., відкладений до 24.06.2019 р. у зв`язку з тим, що станом на 28.05.2019 р. не вийшов наданий відповідачеві строк для подачі відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] копію ухвали про відкриття провадження отримала 17.05.2019 р., у наданий строк відзив та/чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін суду не надала, а тому у відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного провадження на підставі письмових матеріалів справи без участі сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 травня 2013 року на підставі письмової Анкети-заяви [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк між нею та АТ КБ «ПриватБанк» укладений кредитний договір б/н (далі - договір), відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмір 15 000,00 грн. зі сплатою відсотків на суму залишку заборгованості у розмірі 27,60 % на рік. Відповідно до Умов кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» базова процентна ставка за користування кредитом - 2,3 % на місяць (27,60 % на рік) з розрахунку 360 днів у році. Погашення заборгованості за кредитом здійснюється щомісячними платежами, розмір яких становить 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості. Строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним. [PERSON] погодилася, що заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифи, складають собою договір про надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.2.3 та п.2.1.1.2.4 Умов відповідач надала згоду на зміну банком кредитного ліміту. Зобов`язання за договором Банк виконав, відкривши відповідачу картковий рахунок та видавши платіжну картку з встановленим кредитним лімітом. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином - ст.599 ЦК України. Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконувала зобов`язання по погашенню кредиту та процентів, останній платіж внесла 21.02.2019 р. у сумі 300,00 грн. Позивач обчислює заборгованість позичальника станом на 18 березня 2019 р. за тілом кредиту на суму10 724,03 грн., 2 473,69 грн. за простроченим тілом кредиту. Суд не може погодитися з таким розрахунком, оскільки з довідки, наданої позивачем, позичальнику кредит наданий на картку останню за часом перевипуску № [NUMBER] з кінцевим строком дії - вересень 2018 р. За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий - до вересня 2018 р. Відтак, у межах строку кредитування до вересня 2018 р. відповідач мав, зокрема, повернути позивачеві кредит і сплатити проценти періодичними (щомісячними) платежами до 25 числа кожного місяця. Починаючи з жовтня 2018 р., відповідач мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування. За такого позивач не мав права нараховувати відповідачеві заборгованість та відсотки після закінчення строку кредитування, тобто з жовтня 2018 р. Зазначена правова позиція відображена у постанові Верховного Суду у справі №444/9519/12 від 28 березня 2018 року. У зв`язку з цим заборгованість за тілом кредиту підлягає нарахуванню відповідачеві станом на 30 вересня 2018 р. у загальному розмірі 13 491,25 грн., з них 12446,71 грн. заборгованість за тілом кредиту, 1 044,54 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач [PERSON] після закінчення дії кредитного договору вносила кошти на погашення заборгованості загалом на суму 2 932,72 грн. Внесені суми підлягають зарахуванню на сплату заборгованості, а тому заборгованість її за тілом кредиту становить 10 558,53 грн. (13 491,25 грн. - 2 932,72 грн. = 10 558,53). Пунктом 1.1.5.20 Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк визначено, що при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким грошовим зобов`язанням, передбаченим цим договором, понад 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф. Відповідач порушила строки сплати платежів за договором, а тому стягненню з неї на користь позивача підлягає 500 грн. - штраф фіксована сума та 527,93 грн. - процентна складова, яка становить 5 % від заборгованості (10 558,53 х 5% = 527,93). Дії позивача щодо нарахування відповідачеві, крім штрафу, ще й пені є незаконними. Пеня і штраф є різновидом неустойки, і одночасно можуть бути стягнуті лише за різні порушення договору. Як вбачається з матеріалів справи, позивач нараховував і штраф і пеню одночасно. Таким чином, фактично мала місце подвійна юридична відповідальність за одне і те ж порушення, що за Конституцією України є неприпустимим. За такого вимога про стягнення пені на загальну суму 5241,12 грн. є необґрунтованою та не підлягає задоволенню. З урахуванням вищезазначеного на користь позивача стягненню з відповідача підлягає 10 558,53 грн. - за тілом кредиту, 500 грн. - штраф фіксована сума та 527,93 грн. - процентна складова, що разом складає 11 586,46 грн. Відповідно до положень п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України на користь позивача стягненню з відповідача підлягають судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на суму 1 120,68 грн. (11 586,46 х 1921 : 19 860,78 = 1 120,68 грн.).

Outcome: partial