Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

13.06.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей, щомісячно у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної з дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що хоча і перебуває у шлюбі із відповідачем, діти фактично перебувають на її утриманні. Позивачка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до 3 років. Коштів на виховання дітей не вистачає, при цьому відповідач відповідних коштів на утримання дітей в добровільному порядку не надає. У судовому засіданні позивачка підтримала свій позов у повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи з урахуванням ст. 174 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.06.2006 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, а саме [PERSON], [INFO] року, [PERSON], [INFO] року, що сторонами не заперечується. Виходячи з положень статей 180, 191 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частиною 2 ст. 182, ст. 183 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. За приписами 181, 182 СК України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов'язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліменти інших дітей,непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. Встановлено, що відповідач є працездатний, працює вантажником ТОВ "ІТ-Бізнес груп", стан здоров'я та матеріальне становище дають йому можливість утримувати своїх неповнолітніх дітей. Угоди про сплату аліментів у добровільному порядку сторонами не досягнуто. Доказів зворотного Відповідачем в силу статей 10 та 60 ЦПК України суду не надано. За таких обставин, з урахуванням визнання Відповідачем свого обов'язку по сплаті аліментів, суд дійшов висновку про наявність обов'язку та можливості відповідача сплачувати аліменти у визначеному розмірі позивачем. При цьому суд зауважує, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Отже в частині позову про стягнення аліментів в розмірі 1/3 з усіх видів заробітку на утримання синів до повноліття кожного з дітей слід відмовити. Судові витрати згідно положень ст. 88 ЦПК України необхідно покласти на відповідача.

Outcome: partial