Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

05.11.2020р. представник АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Городоцького районного суду Львівської області з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписав заяву б/н від 23.08.2011р., згідно якої отримав кредит у розмірі встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, що відображається у розрахунку заборгованості за договором, а тому свої зобов`язання не виконав і з нього необхідно стягнути 8032 грн. 96 коп. заборгованості за тілом кредиту, 2737 грн. 15 коп. заборгованості за простроченими відсотками та 150 грн. пені. Згідно поданого в суд відзиву на позовну заяву, [PERSON] отримав кредитний ліміт в сумі 300 грн. 23.08.2011р.. Згодом такий збільшився до 6900 грн., згодом зменшувався до 5760 грн., 5250 грн., 5170 грн. і останній кінцевий ліміт становив 4852 грн. 87 коп.. За весь період користування кредитною карткою на неї [PERSON] було зараховано кошти на загальну суму 29546 грн. 28 коп., що також підтверджується випискою з карткового рахунку станом на 07.10.2020р.. Також, як вбачається із розрахунку заборгованості, наданого позивачем, [PERSON] було погашено тіло кредиту в сумі 1564 грн. 61 коп.. Між тим, із позовної заяви вбачається, що заборгованість за тілом кредиту складає 8032 грн. 96 коп., з чим категорично він не погоджується. Останній кредитний ліміт, а отже і тіло кредиту по справі, складало 4852 грн. 87 коп.. З врахуванням сплаченої відповідачем суми 1564.61 грн. суми по тілу кредиту таке тіло складає 3288.26 грн., яку відповідач визнає і погоджується сплатити. Нараховані позивачем відсотки за кредитом і пеню вважає такими, що нараховані незаконно, оскільки Умови і Правила надання банківських послуг, на які посилається позивач як на укладений письмовий договір між ним і банком, не можуть братися судом до уваги в силу правової позиції Великої Палати ВС, викладеній у постанові від 03.07.2019р., в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що самі долучений до позовної заяви Витяг з Умов та Правил і витяг із Тарифів діяли на момент підписання ним анкети-заяви 23.08.2011р. та що на той момент вони взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитом, пені та штрафів. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення судом не заперечує (а.с.7). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представник [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Підтримує заперечення проти позову, викладені у відзиві на позовну заяву. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2 ст.247 ЦПК України. Проаналізувавши підстави позовної заяви, заперечення проти позову, викладені у відзиві на позовну заяву, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити частково з наступних міркувань. Судом встановлено, що 23.08.2011 року відповідач [PERSON] підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку, внаслідок чого отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.18). Крім того відповідачем також було підписано Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», в якій міститься інформація про умови кредитування, в тому числі передбачено розмір відсотків за користування кредитом, пеню за несвоєчасне погашення заборгованості та умови повернення кредитних коштів (а.с.19). З розрахунку заборгованості [PERSON] видно, що станом на 04.10.2020р. у відповідача виникла заборгованість в розмірі 10920 грн. 11 коп., з яких: 8032 грн. 96 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 2737 грн. 15 коп. заборгованість за простроченими відсотками та 150 грн. пеня (а.с.15). Як вбачається із розрахунку заборгованості, що міститься у матеріалах справи, з 23.08.2011р. по 04.10.2020р. процентні ставки за користування кредитними коштами неодноразово змінювалися банком (а.с.8-15). Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення\~ЦК України\~про зобов`язання та параграфом 2\~Глави 71 ЦК України\~"Кредит". Відповідно до частин 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1\~ст.509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. З огляду на наведене, беручи до уваги те, що долучені до позовної заяви Умови і правила надання банківських послуг, не підписані відповідачем у справі, відсутні докази того, що саме ці Умови та Правила розумів [PERSON] при поданні Анкети-заяви, ознайомився та погодився з ними, ці Умови та Правила не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма укладеного із відповідачем договору про надання банківських послуг. Такі висновки узгоджуються із висновками щодо застосування норм матеріального права, які викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019р. у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19). В продовження, за змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч.1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, яка діяла на момент укладення договору між сторонами) у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною. У відповідності до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 12.09.2012р. № 6-57цс12, боржник вважається належним чином повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, коли банком не лише відправлено на його адресу листа про зміну умов кредитного договору, а й доведено факт його вручення адресатові під розписку. У поданому позові представник позивача покликається на те, що зміна розміру процентної ставки за даним кредитом передбачається в Умовах та Правилах надання банківських послуг, зокрема, у п.1.3.2.3, 1.6.1 та 1.6.2, і доводиться до відома боржника шляхом надання виписки по картковому рахунку. Проте, як встановлено вище, такі Умови та Правила надання банківських послуг не розцінюються судом як стандартна форма укладеного з відповідачем договору, а, відтак, не беруться судом до уваги. Поза тим, такі положення вказаних умов в частині інформування боржника про зміни шляхом надання виписки по рахунку суперечать положенню ст.1056-1 ЦК України. З огляду на наведене, беручи до уваги постійну зміну процентної ставки за кредитом в односторонньому порядку банком, що випливає із розрахунків заборгованості, про що не був належним чином повідомлений відповідач, відсутні правові підстави для стягнення з нього заборгованості за простроченими відсотками. Судом встановлено, що відповідач звертався до позивача за отриманням кредитних коштів, що доводиться його анкетою-заявою від 23.08.2011р.. Проте, як зазначено позивачем у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , останній кредитний ліміт, тобто тіло кредиту, становило 4852 грн.87 коп. (а.с.17), а не 8032.96 коп., як зазначено у розрахунку заборгованості. З урахуванням сплаченої відповідачем суми заборгованості за тілом кредиту 1564.61 коп., що визнається позивачем і підтверджується розрахунком заборгованості, невідшкодованою залишається заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3288 грн. 26 коп.(4852.87-1564.61), що підлягає стягненню з відповідача. За змістом\~статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою\~статті 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Суд погоджується і з необхідністю стягнення з відповідача в користь позивача пені, так як [PERSON] був ознайомлений з розміром такої, про що підписався в Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с.18). У зв`язку з частковим задоволенням цивільного позову, на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути суму понесених судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст.526, 530, 549, 551, 610, 629, 634, 638, 1054, 1056-1 ЦК України,

Outcome: partial