Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

09 червня 2020 року [PERSON] пред`явила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач [PERSON] посилається в обґрунтування своїх позовних вимог на те, що з 21 травня 2016 року вона та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З квітня 2019 року сторони однією сім`єю не проживають, син живе з позивачем та знаходиться на її повному утриманні, відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На підставі викладеного позивач [PERSON] просить щомісячно стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. 09 червня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень. 21 вересня 2020 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, яким він позов визнав частково. Так, відповідач заперечує проти визначеного позивачем розміру аліментів - в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., оскільки не має можливості його сплачувати. При цьому, відповідач згоден щомісячно сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів відповідач просить врахувати, що він ніде не працює, має нерегулярний та мінливий дохід, не має рухомого та нерухомого майна, а також не має грошових заощаджень. Крім того, відповідач має непрацездатну матір [PERSON] , 1946 року народження, яка має ішемічну хворобу серця, дифузний кардіосклероз, пароксизмальну передсерцеву фокусну тахікардію, гіпертонічну хворобу 2 ступеню, та непрацездатного батька [PERSON] , 1946 року народження, яких він зобов`язаний утримувати відповідно до вимог Сімейного кодексу України. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав частково, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. З 21 травня 2016 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З квітня 2019 року сторони однією сім`єю не проживають, син живе з позивачем [PERSON] в с.Миколаївка Горностаївського району Херсонської області та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач [PERSON] проживає окремо в м.Дніпро, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В судовому засіданні не встановлено обставин, за якими відповідач [PERSON] міг би бути звільнений від обов`язку утримувати свого неповнолітнього сина. При визначені розміру аліментів суд враховує, що відповідач [PERSON] ніде не працює, має нерегулярний та мінливий дохід, не має рухомого та нерухомого майна, а також не має грошових заощаджень. Відповідач [PERSON] , крім неповнолітнього сина, має також непрацездатну матір [PERSON] , 1946 року народження, яка має ішемічну хворобу серця, дифузний кардіосклероз, пароксизмальну передсерцеву фокусну тахікардію, гіпертонічну хворобу 2 ступеню, та непрацездатного батька [PERSON] , 1946 року народження, яких він зобов`язаний утримувати відповідно до вимог Сімейного кодексу України. Суд враховує, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" затверджено прожитковий мінімум для дітей віком від до 6 років: з 01 січня 2020 року - 1779 грн., з 01 липня 2020 року - 1859 грн. (50 % становить 929,50 грн.), з 01 грудня 2020 року - в розмірі 1921 грн. (50 % становить 960,50 грн.). Враховуючи викладене, а також вимоги розумності та справедливості, суд вважає можливим щомісячно стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн., починаючи з 09 червня 2020 року до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні решти позовних вимог в частині розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд вважає можливим відмовити через необґрунтованість. Згідно ст.141 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: partial