Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

В листопаді 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Компанії ТОВ «Петротекс» про припинення трудових відносин. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Протоколом №3 Загальних зборів учасників ТОВ "ПЕТРОТЕКС" від 01 серпня 2017 року [PERSON] було призначено на посаду директора з 02 серпня 2017 року. Відповідно до п. 5.1 Статуту ТОВ "ПЕТРОТЕКС", затвердженого Протоколом загальних зборів ТОВ "ПЕТРОТЕКС" №1 від 23 листопада 2015 року, вищим органом Товариства є загальні збори учасників, які складаються з учасників, або їх представників. Відповідно до п.п. 5.8.4 Статуту ТОВ "ПЕТРОТЕКС" "виключною компетенцією зборів є обрання та відкликання членів виконавчого органу та ревізійної комісії", а згідно п. 6.1 Статуту "Виконавчим органом Товариства є директор". Також п.п. 5.8.13 Статуту наголошує, що питання, які відносяться до виключної компетенції Зборів учасників, не можуть бути передані ними для вирішення дирекцією (директором) товариства. Виходячи з вищенаведеного, прийняття та звільнення директора підприємства належить до виключної компетенції Загальних зборів підприємства. 07 вересня 2018 року позивачем на ім'я засновника (учасника) відповідача було написано заяву про звільнення з посади директора підприємства за власним бажанням у порядку ст.38 Кодексу законів про працю України. Відповідно до положень Статуту ТОВ "ПЕТРОТЕКС" (п.5.5) Збори учасників товариства скликаються Головою зборів шляхом надсилання всім учасникам (їх представникам) повідомлення про скликання Зборів, яке має містити час, місце проведення та порядок денний Зборів і яке надсилається не менш як за 30 (тридцять) днів до оголошеної дати Зборів рекомендованим листом або вручається учасникові (його представникові) під розпис. П.п. 5.6.2 Статуту ТОВ "ПЕТРОТЕКС" передбачено, що "позачергові збори Учасників Товариства повинні скликатись також на вимогу виконавчого органу Товариства", тобто на вимогу директора. Виконуючи вимоги Статуту, позивачем було вжито заходів щодо скликання позачергових зборів підприємства та повідомлення засновника (учасника) підприємства про проведення позачергових зборів із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного, про що був складений супровідний лист від 07 вересня 2018 року до заяви про звільнення з посади директора підприємства. Вищезазначені заява про звільнення та супровідний лист до цієї заяви були надіслані поштовим відправленням з описом вкладення на адресу засновника (учасника) та на юридичну адресу підприємства, що підтверджується поштовими чеками за 30 днів до початку зборів, як того вимагає п. 5.5 Статуту. Листи засновником (учасником) отримані не були та повернулися за зворотною адресою. Позивач відправив заяву про звільнення та супровідний лист до неї на дві адреси засновника (учасника), одна з яких зазначена в установчому документі підприємства - Статуті, інша - у посвідці на тимчасове проживання [PERSON] в Україні. Більш того, позивачем було надано оголошення до газети Урядовий Кур'єр з повідомленням про скликання позачергових зборів засновників підприємства. 15 жовтня 2018 року позачергові збори засновників відповідача не відбулися через відсутність кворуму для прийняття рішень з порядку денного. Засновник (учасник) підприємства [PERSON], який одноособово здійснював керівництво підприємством (частка у статутному капіталі товариства 100 відсотків), помер [INFO] в м.Харкові. Спадкоємці засновника, які є громадянами Китайської Народної Республіки, не прийняли спадщину (не вступили до товариства відповідно до закону), чим залишили позивача в безвихідному стані. На даний час спадкоємці засновника не опікуються підприємством, господарська діяльність підприємством не здійснюється. З огляду на те, що позивач є заручником становища, що склалося він немає можливості влаштуватися на іншу роботу. Кодекс законів про працю встановлює загальні вимоги до порядку розірвання трудових відносин, не враховуючи специфіку становища керівника підприємства. По суті, директор об'єднує в собі і статус найманого працівника (який визначається на підставі норм трудового права) і статус виконавчого органу підприємства (який визначається на підставі норм корпоративного права). Ні норми трудового права, ні положення Статуту не повинні погіршувати становище директора порівняно з тим обсягом гарантій, що надані йому трудовим законодавством. Тобто, директор завжди може скористатися ст.38 КзПП та ініціювати розірвання трудового договору за власним бажанням. Позивачем було здійснено всіх заходів щодо проведення процедури звільнення згідно з вимогами чинного законодавства та відповідно до Статуту підприємства. У зв'язку з тим, що Загальними зборами засновників відповідача не було прийнято рішення про звільнення позивача з посади директора, з обставин, які не залежали від позивача, а також враховуючи порушення трудових прав позивач, він просив суд визнати припиненими трудові відносини з ТОВ «ПЕТРОТЕКС» з дати набрання чинності рішенням суду. Ухвалою суду від 07.12.2018 було відкрито провадження у справі, призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Представник відповідача - Паскар Н.О. в судовому засіданні проти позову не заперечувала, зазначивши, що родичи засновника [PERSON], почали процедуру прийняття спадщини, однак так і не стали учасниками товариства, під час оформлення спадкових прав у них виникли проблеми з документами, тому вони байдуже віднеслись до звільнення позивача. Вислухавши позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що наказом ТОВ «Петротекс» №12 від 01.08.2017 позивача на підставі його заяви та протоколу загальних зборів засновників було призначено директором вказаного товариства, що підтверджується копією наказу про прийняття на роботу та відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, ФОП та громадських формувань. Згідно Статуту ТОВ «Петротекс», затвердженого Протоколом загальних зборів №1 від 23.11.2015, Учасниками (Учасником) Товариства є громадянин КНР [PERSON]. Відповідно до п. 5.1 Статуту, вищим органом Товариства є Загальні Збори Учасників, які складаються з Учасників, або їх представників. П.п. 5.6.2 Статуту ТОВ "ПЕТРОТЕКС" передбачено, що "позачергові збори Учасників Товариства повинні скликатись також на вимогу виконавчого органу Товариства", тобто на вимогу директора. Відповідно до п.п. 5.8.4 Статуту ТОВ "ПЕТРОТЕКС" "виключною компетенцією Зборів є обрання та відкликання членів виконавчого органу та ревізійної комісії", а згідно п. 6.1 Статуту "Виконавчим органом Товариства є директор". Також п.п. 5.8.13 Статуту наголошує, що питання, які відносяться до виключної компетенції Зборів учасників, не можуть бути передані ними для вирішення дирекцією (директором) товариства. Відповідно до п. п. 6.1-6.2 Статуту виконавчим органом є директор, який здійснює керівництво поточною діяльністю товариства, є вищою посадовою особою товариства та обирається Загальними зборами учасників товариства. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 24.01.2018. Згідно листа Четвертої Харківської нотаріальної контори №38616/02-14 від 25.07.2018, з метою прийняття спадщини після смерті померлого [PERSON] до нотаріальної контори звернулися батько померлого - [PERSON] та сестра [PERSON]. Спадкоємці померлого [PERSON] не прийняли спадщину, господарська діяльність підприємством не здійснюється. Позивачем було здійснено усіх заходів щодо проведення процедури звільнення згідно з вимогами чинного законодавства та у відповідності до Статуту підприємства. 07 вересня 2018 року позивачем направлявся на адресу [PERSON] заява про звільнення з посади директора ТОВ «Петротекс». 10 вересня 2018 року [PERSON] як директор ТОВ «Петротекс» видав наказ №1-пз «Про скликання позачергових зборів учасників ТОВ «Петротекс», призначених на 15 жовтня 2018 на 14-00 годину. Повідомлення про це було розміщено також в газеті «Урядовий кур'єр» від 14.09.2018. 15 жовтня 2018 року позачергові збори засновників відповідача не відбулися через відсутність кворуму для прийняття рішень з порядку денного. Позивач зазначає, що його трудові права є порушеними, він не має змоги влаштуватись на іншу роботу і належним чином реалізувати своє конституційне право на працю. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються цивільним законодавством, Кодексом законів про працю. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати робітникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Як передбачено п.1 ч.1 ст. 23 КЗпП України, трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника. Згідно ст. 38 Кодексу законів про працю України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи, що трудові відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені, відповідач на вимоги оформити розірвання трудового договору не реагує, позивач позбавлений можливості звільнитися у встановленому законодавством порядку за ст.38 КЗпПУ, не має можливості розірвати укладений між ним та відповідачем трудовий договір за власною ініціативою, що порушує його конституційні права, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved