Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

У червні 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідачів, в якому просив стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету на його (позивача) користь грошову компенсацію моральної шкоди в сумі 3 000 000 грн, шляхом списання цих коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України. В обґрунтування позову зазначив, що Головним слідчим управлінням НП України в Київській області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 12014110130000360, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.01.2014 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України. Ухвалою слідчого судді Солом`янського району м. Києва Бобровника О.В. від 23.03.2018 року у справі № 760/7713/18 прокурору відділу прокуратури Київської області Кузьо Н.В., іншим прокурорам групи прокурорів, слідчим слідчої групи (с/г) у кримінальному провадженні за участю працівників ГУ БКОЗ СБ України із залученням підрозділів спеціального призначення - надано дозвіл у кримінальному провадженні ЄРДР №12014110130000360 від 29.01.2014 року на проведення обшуку в офісних та інших приміщеннях торговельно-офісного комплексу з об`єктами громадського призначення та паркінгу, що використовується Адвокатським об`єднанням «Гільдія Права», ним - [PERSON] , з метою виявлення та фіксації відомостей та документів, які стосуються ДП «Радіопередавальний центр». У ході проведення обшуку на його робочому місці, як адвоката, було виявлено та вилучено документи, які становлять адвокатську таємницю, зокрема, адвокатські досьє, які не мають відношення до ДП «Радіопередавальний центр». Крім того, ухвалою слідчого судді Солом`янського району м. Києва Бобровника О.В. від 22.03.2018 року у справі № 760/7436/18 прокурору відділу прокуратури Київської області Кузьо Н.В., іншим прокурорам групи прокурорів, слідчим с/г у кримінальному провадженні за участю працівників ГУ БКОЗ СБ України із залученням підрозділів спеціального призначення надано дозвіл у кримінальному провадженні ЄРДР №12014110130000360 від 29.01.2014 року на проведення обшуку за місцем його проживання, в приміщенні квартири за адресою: [ADDRESS] . У ході проведення обшуку в квартирі відомостей та документів, які стосуються ДП «Радіопередавальний центр» не виявлено, в той же час під час обшуку, старшим слідчим СУ ГУНП в Київській області ст. лейтенантом поліції Стратоновим С.Ю. у порядку ст. 208 КПК України його (позивача) було затримано та доставлено до ГСУ НП у Київській області для проведення слідчих дій. Наступного дня його було поміщено до ізолятора тимчасового тримання ГУ НП у м. Києві. 30.03.2018 року о 09 год. 01 хв. йому було повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч. 5 ст. 191, ч.4 ст.28, ч.2 ст.364,ч.4 ст.28, ч.3 ст.209 КК України. Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30.03.2018 року у справі №761/11516/18 йому обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби, заборонивши підозрюваному залишати своє місце проживання з 22.00 години до 07.00 години наступної доби. Цією ж ухвалою на нього, як підозрюваного, покладені обов`язки: -не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; -повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання; -прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду; -здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; - утримуватися від спілкування із свідками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до завершення досудового розслідування. Строк дії ухвали про тримання підозрюваного під домашнім арештом визначено до 26.05.2018 року включно. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 25.05.2018 року у справі №761/19444/18 запобіжний захід подовжено до 23.07.2018 року включно. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 31.07.2018 року у задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ДФС у Київській області, погодженого прокурором прокуратури Київської області, про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного [PERSON] , у кримінальному провадженні № 12014110130000360 від 29.01.2014 року було відмовлено. Отже, він перебував під домашнім арештом у період з 30.03.2018 по 05.07.2018 (97 днів), а в період з 30.03.2018 року по 31.07.2018 року, тобто 123 дні на нього було покладено ряд обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, що, на його думку, суттєво обмежувало його звичний спосіб життя, соціальні контакти, можливість вільно пересуватись по країні та за її межами, що є необхідною складовою для його професійної діяльності адвоката. У подальшому, постановою заступника начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів НП України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України від 20.03.2019, кримінальне провадження №12014110130000360 від 29.01.2014 закрито у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та вичерпанням можливості їх отримати. А також постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління НП України від 27.03.2019 прийнято рішення про закриття кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні № 12014110130000360, передбачених ч. 1 ст. 366. ч.1 ст. 255. ч. 4 ст. 28ч. 2 ст. 364. ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень. Зазначає, що період перебування його під слідством та судом має бути обрахований за час, починаючи від 29.03.2018 року до 20.03.2019 року (11 місяців 19 днів), тобто з моменту затримання та вручення йому письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення до моменту закриття кримінального провадження за невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати. За час перебування під слідством та судом у вказаному кримінальному провадженні він зазнав значних душевних страждань, втратив свою ділову репутацію, відбулись негативні зміни в особистому житті. Такі події призвели до погіршення/позбавлення можливостей реалізації його звичок і бажань, відбулось погіршення відносин з оточуючими людьми, мав місце факт проведення обшуку на його робочому місці та помешканні, що, крім того, завдало душевних переживань не лише йому, а й його дружині та дитині. Під час перебування під домашнім арештом, він фактично був у ізоляції від суспільства, був позбавлений нормального ритму життя та змоги здійснювати належним чином адвокатську, громадську, та підприємницьку діяльність, а, відтак, і матеріально забезпечувати себе та свою родину. Посилаючись на норми Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.06.2020 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Встановлено відповідачам строк в 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, протягом якого відповідачі мають право надати відзив на позов. 21.07.2020 року від Прокуратури Київської області надійшов відзив на позовну заяву. 25.08.2020 року надійшов відзив на позов від Державної казначейської служби України Частиною 7 ст. 178 ЦПК України встановлено, що відзив на позов подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. За ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Згідно з вимогами ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно із ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідачами пропущено процесуальний строк на подання відзиву на позов. Обґрунтувань поважності причин пропуску строку відзиви відповідачів не містять, так само як і клопотань про поновлення цього строку. За таких обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно, судом не враховуються й інші (похідні від відзиву) процесуальні документи, такі як, відповідь на відзив позивача та заперечення на відповідь відповідача прокуратури Київської області. Ухвалою суду від 08.12.2020 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті. Суд, вислухавши пояснення, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини і дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 30.03.2018 р. [PERSON] повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч. 5 ст. 191, ч.4 ст.28, ч.2 ст.364, ч.4 ст.28, ч.3 ст.209 КК України (а.с. 87-140 т.1). Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30.03.2018 року у справі №761/11516/18 до [PERSON] застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби, заборонивши йому залишати своє місце проживання з 22.00 години до 07.00 години наступної доби, зобов`язано [PERSON] : -не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; -повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання; -прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду; -здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; - утримуватися від спілкування із свідками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до завершення досудового розслідування. Строк дії ухвали про тримання підозрюваного під домашнім арештом визначено до 26.05.2018 року включно (а.с. 141-148 т. 1). Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 25.05.2018 року у справі №761/19444/18 запобіжний захід продовжено до 23.07.2018 року включно та продовжено строк виконання обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України (а.с. 149-150 т.1). Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 05.07.2018 р. у справі 761/22616/18 [PERSON] змінено запобіжний захід з домашнього арешту та особисте зобов`язання (а.с. 151-152 т. 1). Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 31.07.2018 року у справі 760/19426/18 у задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС СУ ФР ДФС у Київській області, погодженого прокурором прокуратури Київської області, про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного [PERSON] , у кримінальному провадженні № 12014110130000360 від 29.01.2014 року було відмовлено (а.с. 153 т. 1). Постановою заступника начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів НП України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України Шевченком А.Г. від 20.03.2019, кримінальне провадження №12014110130000360 від 29.01.2014 в частині підозри [PERSON] та інш. осіб у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КК України у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та вичерпанням можливості їх отримати (а.с. 154-162 т. 1). Постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління НП України від 27.03.2019 прийнято рішення про закриття кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні № 12014110130000360, передбачених ч. 1 ст. 366, ч.1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень (а.с. 163-167 т.1). Таким чином, вбачається, що [PERSON] перебував під домашнім арештом у період з 30.03.2018 по 05.07.2018 (97 днів), а в період з 30.03.2018 року по 23.07.2018 року (115днів) на нього було покладено ряд обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно частини другої статті 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає, зокрема, у випадках: встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати. У наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовується моральна шкода (п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону). За змістом статті 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зав`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Частинами другою та третьою статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Розмір моральної шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, необхідно визначати, виходячи з мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством і судом, починаючи з часу пред`явлення обвинувачення до набрання виправдувальним вироком законної сили або ухвали про закриття кримінального провадження. Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 р. у справі № 686/23731/15-ц (провадження № 14-298цс18). Початок перебігу строку перебування під слідством суд рахує з моменту пред`явлення [PERSON] підозри 30.03.2018 по 20.03.2019 р. - дата винесення постанови про закриття кримінального провадження (а.с. 154-162 т.1), а тому загальний строк перебування позивача під слідством складає повних 11 місяців. Отже, межі відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом визначаються судом у розмірі, співмірному з мінімальним розміром заробітної плати, визначеної законодавством за кожен місяць перебування під слідством чи судом, виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на момент відшкодування. Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено, що з 01.01.2021 р. розмір мінімальної заробітної плати становить 6 000 грн. Враховуючи викладене, ту обставину, що при визначені розміру моральної шкоди суд має керуватися принципами поміркованості, розумності, справедливості, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення, має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи, тому, враховуючи строк перебування [PERSON] під слідством, мінімальний розмір компенсації моральної шкоди становить 66 000 грн (11 повних місяців х 6 000 грн). Що стосується посилань позивача на втрату клієнтів за весь час його перебування під слідством, втрату його ділової репутації, тощо, суд зазначає таке. Як роз`яснено у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Визначення розміру моральної шкоди не в мінімальному розмірі є правом суду із урахуванням ст. 23 ЦК України та Постанови пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Таким чином, законом визначений мінімальний розмір моральної шкоди, яка відшкодовується, та не встановлено граничний розмір такої шкоди. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, межі якого визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, слід виходити з розміру мінімальної заробітної плати, що був установлений на час розгляду справи, з урахуванням обставин, викладених у вищевказаній Постанові Пленуму Верховного Суду України. Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи час перебування позивача під слідством і судом, беручи до уваги статус позивача, його ділову репутацію, місце у суспільстві, суд прийшов до висновку, що в даному випадку підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 500 000,00 грн. Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV (Станков) v. BULGARIA (Болгарії) § 62, ЄСПЛ від 12 липня 2007 року). Відповідно до ч.2 статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду», відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться, виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. При цьому, суд враховує, що визначений законом розмір - є мінімальним, який гарантований державою, а тому суд, виходячи із обставин конкретної справи може визначити і більший розмір відшкодування, оскільки обмежень щодо максимального розміру закон не містить. Згідно позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 20 вересня 2018 року у справі №686/23731/15-ц, визначаючи розмір моральної шкоди, який підлягає відшкодуванню внаслідок незаконних дій органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду, суд повинен з`ясувати усі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості. Позивачу були спричинені моральні страждання, що безумовно змінило його нормальний життєвий ритм, ділові зв`язки, громадське життя, тощо, отже, враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, виходячи із засад розумності та виваженості, суд вважає що позивачем не мотивовано заподіяння йому моральної шкоди в розмірі 3 000 000 грн, однак суд вважає, що відшкодування в розмірі 500 000,00 грн буде співмірним з понесеними позивачем моральними втратами. Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Здійснення безпосереднього списання коштів казначейством передбачено п. 35 Постанови Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року №845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників». Відповідно до абзацу п`ятого пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року №460/2011, Державна казначейська служба України відповідно до покладених завдань здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845 (далі - Порядок). Відповідно до пунктів 35, 38 цього Порядку, Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду. З огляду на викладене, суд вважає за можливе зобов`язати Державну казначейську службу України виплатити з рахунку державного бюджету позивачу в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 000,00 грн.. Враховуючи викладене та

Outcome: partial