Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

13.11.2018 року [PERSON], яка проживає в\~\~ [INFO] звернулася із позовом до відповідача [PERSON], який проживає в [INFO], в якому просить стягнути з відповідача на її користь неустойку із заборгованості по сплаті аліментів за період з 16.03.2011 року по 31.07.2018 року в сумі 13510,19 грн.. Мотивуючи тим, що рішенням суду від 10.05.2011 року з відповідача стягуються на її користь аліменти на утримання сина. Згідно довідки Овруцького районного державної виконавчої служби заборгованість по аліментам за період з 16.03.2011 року по 01.07.2018 року становить 41857,07 грн. та розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів становить 13510,19 грн. (а.с.4-9). Відповідач надіслав відзив в якому просить винести рішення яким зменшити розмір неустойки (пені) до 6755,00 грн., у звязку його матеріальним та сімейним станом. Позивач та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач\~ в судовому засіданні, щодо задоволення позову заперечував, просив зменшити розмір неустойки (пені), оскільки має борги у звязку із хворобою матері, та має проблеми зі здоровям. Крім того відповідач зазначив про відсутність наміру сплачувати заборгованість по аліментах. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 10.05.2011 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 25 % заробітку (доходу) щомісячно до його повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 березня 2011 року. Згідно довідки розрахунку про розмір заборгованості по аліментах виданої Овруцьким районним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області, загальна сума заборгованості по аліментам [PERSON] станом на 01.08.2018 року становить 41857,07 грн. (а.с. 4-8). Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно до статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в абзацах 1, 2 пункту 22 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, передбачена ст.196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 Сімейного кодексу України умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 Сімейного кодексу України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Аналогічних висновків щодо застосування норми статті 196 Сімейного кодексу України дійшов Верховний Суд України у своїй постанові від 16 березня 2016 року № 6-300цс16. За таких обставин, неустойка (пеня), що підлягає стягненню з відповідача за період з березня 2011 року по липень 2018 року за розрахунком суду складає 13303,97 грн.. Розрахунок пені відповідачем не оспорюється. Відповідач просить зменшити розмір неустойки у звязку хворобою матері та наявністю у нього проблем зі здоровям, однак\~ виходячи з аналогії права і застосовування чинного\~ законодавство про відповідальність за прострочення грошових зобов'язань до сімейного законодавства, то платник аліментів повинен довести суду, що несплата своєчасно аліментів відбулася з поважної причини (тяжко хворів, був у довгостроковому відрядженні тощо). Лише за наявності неспростовних доказів неможливості сплати нарахованої неустойки (пені), право на неустойку в одержувача аліментів не виникає. Однак надані відповідачем матеріали не містять належних, допустимих та достовірних доказів, які встановлюють наявність у відповідача тяжкого захворювання та боргових зобовязань, якими останній обґрунтовує неможливість сплати нарахованої неустойки (пені). Та надані відповідачем копії медичних довідок та виписок датованих 2017 та 2018 роками, суд не бере до уваги, оскільки вони не містять пояснення\~ наявності заборгованості по сплаті аліментів з березня 2011 року, на\~ підставі якої проведено нарахування пені, та не обумовлюють виникнення права на її зменшення. Крім того, статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. За таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені) лише в розмірі 13303,97 грн.. Позивач звільнена від сплати судового на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог в розмірі 690,70 грн..

Outcome: partial