Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

07 березня 2018 р. ПАТ КБ ПриватБанк звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Позов мотивований тим, що 14 квітня 2010 року між банком та [PERSON] укладений кредитний договір б/н, за умовами якого відповідач отримала кредитну картку Універсальна. 27 березня 2014 р. відповідачеві було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну картку Універсальна Gold, відповідно до Тарифів якої [PERSON] наданий кредит у розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка порушує кредитні зобов'язання та має станом на 30.01.2018 р. заборгованість у сумі 21 112.41 грн., яка складається з: 15 019,97 грн. заборгованості за кредитом; 4 510,90 грн. - заборгованість за процентами; 100 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи: 500 грн. фіксована частина, 981,54 грн. процентна складова. Посилаючись на викладене, АТ КБ ПриватБанк просить стягнути з відповідачки на їх користь вищевказану суму заборгованості. Провадження у справі відкрите 20 березня 2018 р. та розгляд її призначений у порядку спрощеного позовного провадження на 03 травня 2018 р. з викликом сторін. Через відсутність даних про належне повідомлення відповідача (судові повістки поверталися до суду з відміткою за закінченням терміну зберігання) розгляд справи неодноразово відкладався. Копію ухвали про відкриття провадження та позовної заяви відповідач [PERSON] отримала 30 червня 2018 р., у визначений у ній строк відзив суду не надала, як і заяву про розгляд справи загальному порядку. Про судове засідання, призначене на 31 жовтня 2018 р., відповідач [PERSON] повідомлена відповідно до положень ч.6, ч.8 ст.128 ЦПК України 27.09.2018 р. У судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивача [PERSON] одночасно з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, у випадку неявки відповідача позивач не заперечував проти винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] двічі не з'явилася в судове засідання, будучи належно повідомленою, не повідомивши причину неявки, відзив не подала. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення, що вбачається з його письмової заяви. Відповідно до ч. 1 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи наявність усіх умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 квітня 2010 року на підставі письмової Анкети-заяви [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладений кредитний договір б/н (далі - договір), відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Погашення заборгованості за кредитом здійснюється щомісячними платежами, розмір яких становить 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості. Строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним. [PERSON] погодилася, що заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифи, складають собою договір про надання банківських послуг. З часу укладення кредитного договору відповідачеві неодноразово перевипускалася кредитна картка: востаннє 25.06.2014 р., термін дії якої до січня 2018 р. включно. Відповідно до п.2.1.1.2.3 та п.2.1.1.2.4 Умов відповідачка надала згоду на зміну банком кредитного ліміту. Зобов'язання за договором Банк виконав, відкривши відповідачу картковий рахунок та видавши платіжну картку з встановленим кредитним лімітом. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином - ст.599 ЦК України. Судом встановлено, що відповідачка належним чином не виконувала зобов'язання по погашенню кредиту та процентів, останній платіж внесла 07 грудня 2017 р. у сумі 780 грн. Станом на 30 січня 2018 р. заборгованість перед банком за тілом кредиту становить 15 019,97 грн. Разом з тим, заборгованість за процентами підлягає перерахунку, виходячи з наступного. За розрахунком банку проценти за користування кредитом встановлені з 01.09.2014 р. у розмірі 32,40 %, з 01.04.2015 року у розмірі 42,00%,\~ тоді як за умовами договору розмір процентів становить 27,60 %. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Як визначено у п.28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641 - 642 ЦК або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК. Наприклад, не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить статті 1056-1 ЦК зміна розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику (неукладення договору страхування, припинення договору застави/іпотеки тощо), якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір. При підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. Відповідно до п.1.1.3.2.3. Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256 банк має право проводити зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунку. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше як за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку відповідно до п. 1.1.1.3.1.9. цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови. Відповідно до п.1.1.3.1.9 вказаних Умов банк зобов'язаний не рідше одного разу на місяць способом, зазначеним у заяві, надавати держателю виписку про стан картрахунку та про проведені за минулий місяць операції за картрахунком. Заява не містить умов про спосіб надання виписки про стан картрахунку. Таким чином позивач не надав доказів виконання ним п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг щодо своєчасно сповіщення відповідача у спосіб, передбачений договором, про зміну розміру фіксованої процентної ставки. Враховуючи наведене, проценти за період з 01 вересня 2014 року по 30 січня 2018 р. підлягають перерахунку, виходячи з 27,60% річних, що визначені умовами договору. Станом на 31.08.2014 р. загальна заборгованість за відсотками складала 371,19 грн. Проценти за період з 01 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року суд розрахував наступним чином. За вказаний період позивач нарахував відповідачеві відсотки з накопичувальним підсумком у розмірі 13,43 грн., виходячи з відсоткової ставки 32,40 % (384,62 371,19 = 13,43 грн.) Відсотки за вказаний період, виходячи з відсоткової ставки 27,60 % складають 11,44 грн. (13,43 х 27,60 % : 32,40 % = 11,44 грн.) Проценти за період з 01 квітня 2015 р. по 30 січня 2018 р. позивач нарахував відповідачеві з накопичувальним підсумком у розмірі 4 126,28 грн., виходячи з відсоткової ставки 42,00 % (4510,90 384,62 = 4126,28 грн.) Відсотки за вказаний період, виходячи з відсоткової ставки 27,60 % складають 2 711,56 грн. (4126,28 х 27,60 % : 42,00 % = 2711, 56 грн.) Таким чином, заборгованість за відсотками станом на 30 січня 2018 р. становить 3 094,19 грн. (371,19 + 11,44 + 2711, 56 = 3 094,19 грн.) Позовна вимога щодо стягнення комісії у розмірі 100 грн. позивачем не доведена, а тому задоволенню не підлягає. Зменшення заборгованості за процентами, не врахування вимоги про стягнення комісії тягне за собою зменшення процентної складової штрафу з 981,54 грн. до 905,71 грн. (15 019,97 + 3 094,19 = 18 114,16 грн. х 5% = 905,71 грн.) Таким чином, суд приходить до висновку, що на користь позивача стягненню з відповідача підлягає 15 019,97 грн. заборгованості за тілом кредиту, 3 094,19 грн. заборгованості за відсотками, штраф: 500 грн. фіксована складова, 905,71 грн. процентна складова, що разом складає 19 519,87 грн. Відповідно до положень п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України на користь позивача стягненню з відповідача підлягають судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на суму 1 629,09 грн.

Outcome: partial