Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Національного університету водного господарства та природокористування про відшкодування витрат на медикаментозне лікування наслідків отриманого каліцтва в сумі 13981,04 гривень та 4000 гривень витрат за надання правової допомоги. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність за участю представника. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, пояснивши, що рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 листопада 2007 року встановлено вину адміністрації Національного університету водного господарства та природокористування у неналежному виконанні працівниками своїх обовязків, що призвело до заподіяння каліцтва [PERSON] Відповідно до висновку Хмельницького бюро судово-медичної експертизи № 43 від 17 травня 2007 року\~\~позивач за станом здоровя потребує сторонньої допомоги, стороннього нагляду у побуті, надання медичної допомоги, спеціальних транспортних засобів, санаторно-курортного лікування, медикаментозного загально-укріплюючого лікування, а також лікування, направленого на попередження виникнення будь-яких ускладнень перенесеної травми. Так, 18 травня 2016 року [PERSON] проходив амбулаторне лікування в Славутському центрі ПМСД у звязку з наслідками перенесеної спастичної травми у вигляді верхнього вялого парапарезу, нижньої спастичної параплегії, тазовими порушеннями. Позивач під час амбулаторного лікування придбав ліки за власні кошти на суму 13981,04 гривень. Тому просить позов задовольнити і стягнути на свою користь також 4000 витрат за надану юридичну допомогу. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, проти позову заперечують, просять відмовити у задоволенні позовних вимог. Зокрема, за даними заперечень, вказують, що відповідно до долучених до позовної заяви рецептів від 18 травня 2016 року, а також двох рецептів від 07 липня 2016 року, [PERSON] було виписано пять препаратів, а саме: Поліоксидоній (Polyoxidonium), Бактеріофаг клебсіелл пневмонії (Bacteriophag Klebsiellae pneumoniae), Гентаміцин (Gentamicin), Цефопектам (Cefoperazone, combinations) та Пантокрин (Pantocrinum). Згідно долучених позивачем чеків, Поліоксидоній придбано на суму 1904 гривень, Бактеріофаг клебсіелл пневмонії на суму 10125 гривень, Гентаміцин на суму 39,27 гривень (із врахуванням знижки наданої аптекою ТОВ «СЛАВФАРМ»), Цефопектам на суму 1282,01 гривень (із врахуванням знижки наданої аптеками ПП «Соломія-Сервіс» та ТОВ «СЛАВФАРМ») та Пантокрин, факт придбання якого відсутній у долучених до матеріалів справи доказах. Таким чином, сума за яку було придбано вищезазначені препарати становить 13350,28 гривень, однак позивач просить стягнути з Національного університету водного господарства та природокористування на свою користь витрати на медикаментозне лікування наслідків отриманого каліцтва на суму 13981,04 гривень, що на 630,76 гривень більше наданих позивачем рецептів лікарських призначень з чим університет не може погодитись, оскільки зазначена позивачем сума не підтверджується жодним офіційним документом, виданим закладом охорони здоровя (епікриз, довідка, лист лікарських призначень тощо). Крім того, надані позивачем рецепти не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки суперечать встановленій формі рецептурного бланка № 1 (ф-1) для виписування лікарських засобів і виробів медичного призначення, що відпускаються за повну вартість, безоплатно, з оплатою 50% і таких, що підлягають предметно-кількісному обліку (розмір 105х150), яка затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 19 липня 2005 року № 360 «Про затвердження Правил виписування рецептів на лікарські засоби і вироби медичного призначення, Порядку відпуску лікарських засобів і виробів медичного призначення з аптек та їх структурних підрозділів, Інструкції про порядок зберігання, обліку та знищення рецептурних бланків», а саме відсутність таких реквізитів, як номер рецепту, прізвище, імя та по батькові хворого (повністю), вік хворого, а також адреса хворого або номер медичної карти амбулаторного хворого роблять їх знеособленими. Тому в звязку з відсутністю будь-яких інших належним чином оформлених документів, виданих закладами охорони здоровя, позивачем на підтвердження факту придбання вищезазначених лікарських засобів (Поліоксидоній (Polyoxidonium), Бактеріофаг клебсіелл пневмонії (Bacteriophag Klebsiellae pneumoniae), Гентаміцин (Gentamicin), Цефопектам (Cefoperazone, combinations) та Пантокрин (Pantocrinum) на суму 13350,28 гривень не долучено, тому університет вважає вимогу [PERSON] щодо відшкодування витрат на медикаментозне лікування наслідків отриманого каліцтва необґрунтованою. Крім того, Національний університет водного господарства та природокористування заперечує щодо заявленої вимоги про стягнення коштів за надання правової допомоги, оскільки позивачем не долучено до матеріалів справи договору про надання правової допомоги, документів, що свідчать про оплату гонорару, та доказів на підтвердження інших витрат, повязаних з наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку. Разом з тим, зазначають, що позивач, маючи інвалідність, міг використати своє право на безоплатну вторинну правову допомогу при складенні позовної заяви та на представництво своїх інтересів у суді. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до розяснень, які містяться в п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди», розмір витрат на ліки, лікування, протезування (крім протезів із дорогоцінних металів), предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість. Згідно з висновком комісійної судово-медичної експертизи № 43 від 17 травня 2007 року у [PERSON] мали місце тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому вивиху тіла 6-го шийного хребця зі стисненням та забоєм спинного мозку в шийному відділі, які супроводжувались парезом верхніх кінцівок, плегією нижніх кінцівок, порушенням функції тазових органів, порушенням чутливості з рівня 6-го шийного хребця, відсутністю сухожильних рефлексів. Травму позивач отримав 11 лютого 1983 року при падінні з висоти з приземленням і ударом до тупого предмету шийним відділом хребта. По виявленим наслідкам травми він потребує в тому числі медикаментозного загально-укріплюючого лікування, лікування, направленого на попередження виникнення будь-яких інших ускладнень перенесеної травми. Відповідно до ч.3 статті 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 09 листопада 2007 року рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області встановлена вина Національного університету водного господарства та природокористування в завданні каліцтва позивачу. Судом обєктивно встановлено, що у звязку з отриманою травмою хребта, 01 лютого 1983 року, позивач поніс додаткові витрати, викликані необхідністю придбання ліків протягом амбулаторного лікування у 2016 році. Частиною 1 статті 1195 ЦК України встановлено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя фізичній особі, зобовязана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. В судовому засіданні обєктивно встановлено, що 18 травня 2016 року позивач звертався до Славутського центрі ПМСД за медичною допомогою, та за призначенням лікаря, у звязку з наслідками перенесеної спастичної травми у вигляді верхнього вялого парапарезу, нижньої спастичної параплегії, тазовими порушеннями, йому було призначене амбулаторне лікування, що підтверджено даними довідки від 10 квітня 2017 року. За призначенням лікаря, позивачем було придбано медичні препарати Бактеориофаг та Поліоксідоній на загальну суму 12050,50 гривень, що підтверджено рецептом лікаря про призначення медичних препаратів, товарними чеками на придбання ліків, квитанціями до прибуткових касових ордерів. Відповідно до ч.1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи, що документально підтверджено факт перебування [PERSON] на амбулаторному лікуванні в Славутському центрі ПМСД, що, зокрема, підтверджено матеріалами диспансерної карки хворого, а також враховуючи відсутність доказів звернення за медичною допомогою в місті Рівному в липні 2016 року та відсутність доказів про призначення інших лікарських препаратів, зокрема, гентаміцину, цефопектаму, пантокрині, бетадину, хлоргексидину, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в розмірі 12050,50 гривень. Таким чином, суд не знаходить обґрунтованими позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача витрат на придбання ліків згідно чеків від 06 липня 2016 року на суму 67,11 гривень, від 10 липня 2016 року на суму 58,97 гривень, від 14 липня 2016 року на суму 667,02 гривень, від 19 липня 2016 на суму 905,09 гривень, від 21 липня 2016 року на суму 232,38 гривні, оскільки відсутні докази про перебування на лікуванні та призначення позивачу медичних препаратів гентаміцину, цефопектаму, пантокрині, бетадину, хлоргексидину, відсутні докази про придбання зазначених ліків для лікування наслідків травми, отриманої 11 лютого 1983 року. Згідно ст.79, ст.84 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема: витрат на правову допомогу. Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно\~ст.1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків\~\~встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. При дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що адвокат [PERSON] надавав правову допомогу позивачу [PERSON] відповідно до договору про надання правової допомоги від 08 серпня 2016 року, акта про надання юридичних послуг та розрахунок їх вартості від 03 жовтня 2016 року та квитанції до прибуткового касового ордера № 35 від 03 жовтня 2016 року на суму 4000 гривень, які підлягають стягненню з відповідача. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору в звязку з інвалідністю, відповідно до ч. 3\~ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: partial