Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

В січні 2016 року [PERSON] (Позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (Відповідач), про надання дозволу на оформлення проїзних документів на тимчасовий виїзд за кордон дітей без дозволу та супроводу матері до 27.04.2025р.. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з 25.03.2011р. він та Відповідачка перебували в зареєстрованому шлюбі. У цьому шлюбі [INFO] народилося двоє дітей: [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 28 листопада 2014 року шлюб між сторонами розірвано. Діти [PERSON] та [PERSON] та проживають з позивачем, він матеріально утримує дітей. Відповідачка участі у виховані та догляді за дітьми не бере, розвитком дітей не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, її фактичне місце проживання позивачу не відоме. Виходячи з інтересів дітей на оздоровлення та відпочинок, Позивач має намір поїхати на відпочинок з дітьми в США, де проживає їх рідна бабуся - [PERSON], яка є громадянкою США. Позивач також зазначив, що він немає наміру залишатися з дітьми в США, оскільки в м. Києві він має постійне місце роботи, власне житло, діти відвідують дитячий садок. Крім того, літо 2015 року діти провели у США на підставі дозволу матері, який діяв до квітня 2016р. При цьому, позивач вказав, що він не зможе постійно протягом усього літнього часу перебувати в Сполучених Штатах Америки, після закінчення його щорічної відпустки буде змушений повернутися до м. Києва, проте дітей у встановлений термін поверне на територію України мати позивача - [PERSON]. У судове засідання Позивач не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує, просить розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду незаперечує. Крім цього подав до суду фіскальний чек на підтвердження того, що Відповідачці 11.04.2016р. направлено телеграму про необхідність з'явитися в судове засідання на 15.04.2016р. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, письмових пояснень чи заперечень до суду не направила. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечувала, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 25.03.2011р. перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Шевченківського суду м. Києва від 28.11.2014року шлюб між сторонами розірвано (а.с.12). Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON] та [PERSON], які народилися [INFO], що підтверджується Свідоцтвами про народження, виданими Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві 16.06.20011р. (а.с.9-10). Діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з батьком за адресою [ADDRESS]., вказана квартира належить на праві власності матері позивача [PERSON] та його старшому сину - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, договором купівлі-продажу та договором дарування (а.с. 26-29). Відповідачка в утриманні та вихованні дітей участі не бере, фактичне місце проживання її не відоме, оскільки з дітьми не проживає, що підтверджується актами від 11.03.2015р., 01.07.2015р., та 06.11.2015р. (а.с.16-18). Як вказує Позивач, жодного зв'язку з Відповідачкою немає. Окрім того, судом встановлено, що в Сполучених Штатах Америки проживає мати Позивача, тобто рідна бабуся дітей - [PERSON], яка є громадянко США. Позивач та діти - [PERSON] та [PERSON] мають довгострокову візу для відвідування Сполучених Штатів Америки. Крім того, літо 2015 року діти провели у США. Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьківських прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно зі ст.3 Конвенції ООН "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.91 р. №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.18 даної Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У судовому засіданені встановлено, що в період з 28 травня 2016р. по 23 вересня 2016р. Позивач має намір виїхати до США разом з дітьми для відпочинку та оздоровлення дітей, що повністю відповідає правам та інтересам дітей. дана обставина підтверджується роздруківками електронних квитків за лютий 2016р. (а.с.45-46). Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Статтею 25 ЦК України встановлено, що здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов'язки може пов'язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку. Відповідно до частини 3 статті 313 ЦК України здатність фізичної особи, яка не досягла шістнадцяти років, мати право на виїзд за межі України обумовлена згодою на це батьків (усиновлювачів), піклувальників та їхнім супроводом або супроводом осіб, які уповноважені ними. Порядок оформлення документів для виїзду громадян України за кордон визначається Законом України "Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України" №3858-Х11 від 21.01.1994 року. Частиною 2 статті 4 вказаного Закону встановлено, що оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно з п.2 ч.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27 січня 1995 року зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України №534 від 16 жовтня 2014року, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Таким чином, надання дозволу на виїзд [PERSON] та [PERSON] [INFO], за межі України до США в супроводі батька на період з 28 травня 2016р. по кінець вересня 2016р. повністю відповідає правам та інтересам дітей, і при цьому, не буде порушувати права відповідчки на спілкування та участь у вихованні дітей, оскільки такий виїзд має короткостроковий характер. Суд, приймаючи до уваги всі обставини та оцінивши відповідні докази, вважає, що в інтересах дітей позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом надання дозволу на виїзд за межі України до США [PERSON] та [PERSON] [INFO], в супроводі Позивача без згоди та супроводу матері дітей - [PERSON] в період з травня 2016р. по кінець вересня 2016р. з обов'язком повернення дітей до України. Крім того, відповідно до частини 3 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України), з Відповідачки підлягає стягненню на користь Позивачки сплачений судовий збір в розмірі 551,20 грн. Враховуючи викладене, на підставі ст. 155 СК України, ст. 313 ЦК України, Законом України "Про охорону дитинства", Законом України "Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України", Конвенцією ООН "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, та

Outcome: partial