Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

[PERSON] (надалі-Позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (надалі-Відповідач) про збільшення розміру аліментів на утримання дитини та стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що з 12.10.2013 року Позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з Відповідачем. Шлюб розірвано на підставі рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 12.08.2015 року. Від даного шлюбу народився син [PERSON], 20.03.2014 року. Рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 12 червня 2015 року з Відповідача на користь Позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 450 гривень, щомісячно, до досягнення ним повноліття. На даний час на утримання сина необхідно значно більше коштів, оскільки дитина росте, розвивається, потреби постійно збільшуються. Витрати на купівлю шкільного одягу, канцелярського приладдя для школи, харчування дитини, відвідування дошкільного закладу, дуже великі. Позивач отрумує заробітну плату, але в силу того, що змушена оплачувати комунальні послуги та інші витрати, пов'язані з житлом, їй важко забезпечувати сина всім необхідним без матеріальної підтримки Відповідача. Син часто хворіє і на його лікування Позивач витрачає значні кошти. На підставі вищенаведеного, [PERSON] змушена звернутись до Суду. Позивач просить збільшити розмір аліментів та стягнути з Відповідача аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1100 гривень, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня звернення до суду, а також додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 400 гривень. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча своєчасно був повідомлений про час, місце і дату розгляду справи, про причини неявки Суд не повідомив. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, Суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі-ЦПК України) без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, заслухавши поясненя Відповідача та представника позивача [PERSON] в судових засіданнях 18.12.2017 року, 06.02.2018 року, Суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав: Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Так, Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який 12.08.2015 року розірвано на підставі рішення Ратнівського районного суду Волинської області у справі № 166/703/15-ц. Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO], є сторони у справі. Згідно рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 12 червня 2015 року з Відповідача на користь Позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 450 гривень, щомісячно, до досягнення ним повноліття. Відповідно до довідки про неотримання аліментів від 23.11.2017 року №03-27/8303, виданої Іваничівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області вбачається, що [PERSON] дійсно не отримувала аліменти від [PERSON] у період з 01.01.2017 року по 31.10.2017 рік, згідно виконавчого листа №166/704/15-ц, виданого 26.06.2015 року Ратнівським районним судом Волинської області. Відповідно до наданих Позивачем документів: копій виписок із історій хвороб [PERSON] та фіскальних чеків на придбання ліків, інших медичних препаратів, вбачається що [PERSON] з 30.01.2017 року по 20.11.2017 рік періодично хворіє, проходить курс лікування в Ратнівській ЦРЛ. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як передбачає ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (надалі-СК України). З врахуванням викладеного і вимог ст.ст.180, 184 СК України, зважаючи на відсутність у Відповідача систематичного офіційного доходу, що не дає змоги відстежити та проконтролювати його розмір, Суд дійшов висновку про необхідність стягнення аліментів з Відповідача на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу Українирозмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Як роз'яснено у п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Зважаючи на положення ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" установлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1492 гривні. Враховуючи принцип рівності прав та обов'язків батьків по відношенню до їх дитини, частка у матеріальному утриманні дитини для кожного з них не може бути меншою половини від прожиткового мінімуму. З матеріалів справи встановлено, що матеріальне становище Відповідача задовільне, він є фізично здоровим, не є платником аліментів на інших дітей, проте перебуває по догляду за своїм батьком [PERSON], який є інвалідом 3 групи, згідно довідки до акта огляду МСЕК серії ВЛН № 011403 і отримує пенсію по інвалідності 3 групи загального захворювання, відповідно до пенсійного посвідчення №1972912131 серії ААЄ № 185048. Відповідно до статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що участь у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). витрат. Враховуючи інтереси дитини на користь якої стягуються аліменти, її стан здоров'я, матеріальне становище Відповідача, який перебуває по догляду за своїм батьком [PERSON], інвалідом 3 групи, та обставини викладені вище, Суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Частиною 2 ст. 184 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи позов, суд, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягує з Відповідача в користь Держави судові витрати у виді судового збору в розмірі 640 грн., які пов'язані із розглядом справи, є обґрунтованими та пропорційним до предмета спору. На підставі викладеного,

Outcome: partial