Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

Як зазначила в позовній заяві позивачка, 21.12.2013 року, помер її батько - [PERSON], у віці 74 років, про що 21 грудня 2013 року складено відповідний актовий запис № 1083. Копія свідоцтва про смерть, серія І-НО № 734484 від 21.12.2013 року. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки та грошового вкладу на рахунку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 984484 від 17.11.2005 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01-05-149-100269, [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 2,0074 га., кадастровий № 1421280800:01:001:0126, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Багатирської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області л. 16-17 п. 1636. Відповідно до укладеного 01.10.2013 року договору № SAMDN25000738164541 (ВКЛАД «Стандарт на 12 міс.») між [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», відкрито рахунок № 26354622084034, на який було зараховано вклад розміром 20 000 (двадцять тисяч) гривень, строком до 01.10.2014 року. За життя батьком позивачки було складено заповіт, що був посвідчений державним нотаріусом другої донецької державної нотаріальної контори, 16.06.2009 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-933, згідно якого позивачка є спадкоємицею усього належного батьку майна. 16.01.2016 року позивачка звернулася до другої Донецької державної нотаріальної контори, з заявою про прийняття спадщини, а її мати, дружина померлого - [PERSON], з заявою про відмову від належної їй обов'язкової частки спадщини. На підставі заяв, 09.01.2014 року нотаріусом була заведена спадкова справа (номер у нотаріуса 3/2013), спадкодавець - [PERSON], що помер 21.12.2013 року. 15.06.2016 року позивачка, через свого представника - [PERSON], звернулася до державного нотаріуса другої донецької державної нотаріальної контори, яка на теперішній час, у зв'язку з проведенням АТО на території Донецької та Луганської областей, зареєстрована та знаходиться за адресою: м. Селідове, Донецької області, вул. Маяковського, буд. 39, з заявою про видачу позивачці свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно. Того ж дня нотаріусом було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої позивачці відмовлялося у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на грошові внески та земельну ділянку, після померлого [PERSON], оскільки матеріали спадкової справи № 3/2013, заведеної 09.01 2014 року, після смерті [PERSON], перебувають в приміщенні другої Донецької державної нотаріальної контори, яка розташована за адресою: м. Донецьк, пл. Петровського, б. 1, на теперішній час неможливо встановити коло спадкоємців. За таких обставин, що склалися, позивачка може захистити своє право на земельну ділянку та грошовий вклад, виключно в судовому порядку. В судове засідання позивачка не зявилася, але надіслала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить розглянути позов за її відсутності. Представник відповідача, виконкому Багатирської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, до суду не зявився, надав заяву в якій просить розглянути позов за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Другий відповідач, ПАТ «Приватбанк», сповіщений в належний спосіб судом про розгляд справи, в судове засідання не зявився про причини неявки суд не сповістив, але враховуючи, що померлий [PERSON], до своєї смерті склав спадкове розпорядження відносно грошового вкладу, яким фактично передав позивачці цей вклад, а також зважаючи на те, що позивачка просить встановити право власності на цей вклад без урахування банківських відсотків та іншого, а тільки лише на суму сплачену померлим, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність другого відповідача. Дослідивши матеріали справи судом фактично встановлено наступне. Згідно\~ст. 60 ЦПК України,\~\~кожна сторона\~\~зобов'язана довести\~\~ті обставини,\~\~на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст.\~ст. 1216-1220 ЦК України\~\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків\~\~(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини\~\~входять усі права та обов'язки, що\~\~належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не\~\~припинилися внаслідок\~\~його смерті. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-НО № 734484 від 21 грудня 2013 року, виданого відділомДРАЦсу Петровського району м. Донецьк Донецької області, [PERSON] помер (а.с. 11). Померлому [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 2,0074 га., кадастровий № 1421280800:01:001:0126, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Багатирської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області л. 16-17 п. 1636, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 984484 від 17.11.2005 року та вклад розміром 20 000 (двадцять тисяч) гривень, строком до 01.10.2014 року Відповідно до укладеного 01.10.2013 року договору № SAMDN25000738164541 (ВКЛАД «Стандарт на 12 міс.») між [PERSON] та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 16,17-18). Судом також встановлено, що [PERSON] склав заповіт 16.06.2009 року, яким заповів вищевказані земельні ділянки, позивачці, [PERSON] (а.с. 13). Ч. 1 ст. 1268 ЦК України встановлюється, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що [PERSON] спадщину, у вигляді земельної ділянки та грошового вкладу прийняла, оскільки у відповідний законом строк заяву про відмову від неї до нотаріальної контори не подавала. Крім того, дружина померлого - [PERSON], відмовилася від належної їй обов'язкової частки спадщини нотаріально. Згідно ст. 392\~ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що позивачка не має можливості зареєструвати право власності на прийняту нею спадщину, оскільки матеріали спадкової справи № 3/2013, заведеної 09.01 2014 року, після смерті [PERSON], перебувають в приміщенні другої Донецької державної нотаріальної контори, яка розташована за адресою: м. Донецьк, пл. Петровського, б. 1, на тимчасово окупованій території і тому її право власності на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Суд бере до уваги, що у позивачки [PERSON] у даному випадку, відсутні інші засоби для визнання права власності на земельну ділянку, окрім судового порядку, тому вважає можливим визнати за нею право власності на\~\~вище вказане майно за правилами спадкування за заповітом. На підставі ст. ст. 392, 1216-1220,1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved