Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

04.10.2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня звернення до суду з позовом і до закінчення сином навчання в закладі вищої освіти; крім того, просила стягнути з відповідача половину витрат на оплату навчання сина в університеті в сумі 3850 грн. В обґрунтування позову зазначила, що натепер повнолітній син [PERSON] навчається в закладі вищої освіти на денному відділенні та в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги з боку батьків, яку відповідач не надає. У судовому засіданні позивач пред'явлений позов підтримала та наполягала на задоволенні; третя особа з позовом погодився і підтвердив наявність потреби в матеріальному утриманні з боку батьків на час навчання в закладі вищої освіти. Представник відповідача визнав позов частково. Він повідомив, що його довіритель згодний сплачувати на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/12 частки усіх видів заробітку; у задоволенні решти вимог просив відмовити. Просив також врахувати, що відповідач сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки усіх видів заробітку, та бере участь у матеріальному утриманні матері, яка за віком і станом свого здоров'я потребує такої допомоги. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в шлюбі, який розірвано 25.10.2004 року, при цьому мають спільного повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] навчається на І курсі Чернігівського національного технологічного університету (денна, контрактна форма навчання), який закінчує 30.06.2022 року (а.с. 3, 4, 66, 71). Повнолітній син сторін стипендію не отримує, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. В силу положень статті 182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище повнолітнього сина (дочки); 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають значення. За приписами частини першої статті 191 Кодексу аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Враховуючи те, що матеріальне утримання повнолітнього сина є обов'язком сторін, а також беручи до уваги їхні доходи і ту обставину, що у відповідача ще є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO], від шлюбу з [PERSON], на утримання якої він сплачує аліменти в розмірі ? частки усіх видів заробітку, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/8 частки усіх видів заробітку (доходу). Суд констатує, що за змістом положень частини першої статті 185 Кодексу витрати на оплату навчання у закладі вищої освіти, які позивач здійснила в той час, коли [PERSON] ще був неповнолітньою особою (а.с. 6), не належать до витрат, пов'язаних з розвитком здібностей дитини, а тому не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. За таких обставин, пред'явлений позов належить до часткового задоволення. Відповідач є учасником бойових дій (а.с. 34) і пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору. Виходячи з цього і положень частини шостої статті 141 ЦПК України понесені судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Outcome: partial