Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є матір`ю [PERSON] , яка з 16.08.2005 перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] з 05.10.2005 перебуває під медичним наглядом у КЗ "Вінницький обласний Центр профілактики та боротьби зі СНІДом з діагнозом В-20.1, клінічна стадія IV, рецидивуючі бактеріальні пнивмонії та інші захворювання. Також, відповідач перебуває на обліку у наркологічному кабінеті з 2005 року. Молодша дитина є особою з інвалідністю з дитинства та має захворювання синдром Дубовіца, а також, ряд інших захворювань. Комісією з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Тульчинської міської ради від 22.06.2018 вирішено визначити місце проживання дітей [PERSON] та [PERSON] з бабусею - позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 03.09.2019 дружину відповідача [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Розпорядженням Тульчинської райдержадміністрації від 25.10.2019, позивача призначено опікуном дітей, позбавлених батьківського піклування. Місце проживання дітей зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 19.09.2016 відповідач засуджений до 4-х років 3-х місяців позбавлення волі за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 КК України та в даний час відбуває призначене покарання. Про фізичний та духовний розвиток дітей відповідач не піклується, їх навчанням не цікавиться, участі у матеріальному утриманні дітей не бере. Діти часто були неодягнені, залишались на довгий час самі у будинку, в якому гостювали неодноразово судимі та наркозалежні особи. Позивачем та її чоловіком, з метою покращення становища онуків, було придбано квартиру, зроблено у ній ремонт та запропоновано дочці з дітьми туди переїхати. У 2016 вони туди переїхали, однак, згодом переїхав і зять. В подальшому, квартира стала занедбана, і належних умов для проживання у ній дітей вже не було. Станом на 2018 рік вже існувала заборгованість по сплаті комунальних платежів і стояло питання про відключення будинку від електро- і газопостачання. Побутову техніку дочка та зять здали в ломбард, в результаті чого, діти були позбавлені необхідних благ. Щоб убезпечити онуків від подальшого насильства та створити їм належні умови проживання, заявник з чоловіком залишили їх проживати у своєму будинку, купили їм одяг, необхідні речі. За час проживання онуків з позивачем, діти стали краще себе почувати, набрали необхідної для їх віку ваги, їх емоційний стан покращився, у старшої онуки стали кращими оцінки в школі. Отже, відповідач не спілкується з дітьми, не цікавиться їх розвитком, матеріально не забезпечує, не бере участі у їх лікуванні, якого вони потребують. Крім того, він є хронічним наркоманом, перебуває в місцях позбавлення волі, а тому, є підстави для позбавлення його батьківських прав. Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду з даним позовом, у якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечили. Відповідач належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, шляхом вручення судової повістки в установі виконання покарань, у встановлений судом строк відзив не подав, правом на розгляд справи в режимі відеоконференції не скористався. За таких обставин, суд ухвалив, розглянути справу заочно за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи - Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, як орган опіки та піклування, в судове засідання не з`явився, з даної сільської ради надійшов лист, відповідно до якого, сільська рада позов підтримує, розгляд справи просить здійснювати без участі представника. Заслухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Відділом РАЦС Тульчинського районного управління юстиції 19.10.2009 (а.с. 5), позивач [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 13.03.2007 (а.с. 6), відповідач [PERSON] з 16.08.2005 перебуває у шлюбі з дочкою позивача - [PERSON] . За період перебування їх у шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.10.2019 (а.с. 17) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.10.2019 (а.с. 10). Відповідно до копії вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 07.09.2015 (а.с. 25-26) та вироку Апеляційного суду Вінницької області від 27.01.2016 (а.с. 27), відповідач [PERSON] засуджений до трьох років позбавлення волі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки. Вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 13.06.2016 (а.с. 29-32), відповідач [PERSON] засуджений до трьох років позбавлення волі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч. 1 ст. 75 КК України, до остаточного покарання - у виді позбавлення волі строкм три роки два місяці. Також, відповідно до вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 19.09.2016 (а.с. 33-34), відповідач [PERSON] засуджений до остаточного покарання у виді чотирьох років трьох місяців позбавлення волі за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 185 КК України. Згідно довідки ДУ "Вінницька виправна колонія (№86) №4/214 від 20.01.2020 (а.с. 121), відповідач [PERSON] відбуває покарання в даній установі. Відповідно до копії довідки КЗ "Вінницький обласний Центр профілактики та боротьби зі СНІДом" №113 від 25.03.2016 (а.с. 11), відповідач [PERSON] з 16.09.2005 перебуває під медичним наглядом у даному закладі, знаходиться на постійній пожиттєвій антиретровірусній терапії. Згідно довідки КНП "Тульчинська центральна районна лікарня" №22-01-11 від 10.01.2024 (а.с. 105), відповідач [PERSON] з 14.09.2005 перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: розлади психіки і поведінки, викликані вживанням опіоїдів, синдром залежності ІІ ст., 24.11.2005 пройшов амбулаторну судово-наркологічну експертизу у Вінницькому обласному наркологічному диспансері "Соціотерапія", з підтвердженням встановленого діагнозу. У 2018 році знятий з обліку в зв`язку з засудженням до позбавлення волі строком на чотири роки п`ять місяців. Малолітня [PERSON] , 2008 року народження, є дитиною з інвалідністю з дитинства, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] , виданого 29.09.2015 (а.с. 13). Також, відповідно до копії рішення №45 від 12.12.2013 (а.с. 12), малолітній [PERSON] , [INFO] , рекомендовано надати державну соціальну допомогу терміном до 18 років. Протоколом Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Тульчинської міської ради від 22.06.2018 (а.с. 14-15), вирішено визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з бабусею - позивачем [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 03.09.2019 (а.с. 19-22), дружина відповідача [PERSON] - [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно її дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Розпорядженням Тульчинської райдержадміністрації №326 від 25.10.2019 (а.с. 23, 109), позивача [PERSON] призначено опікуном [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які позбавлені батьківського піклування. Довідками Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 30.10.2019 (а.с. 24), діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 30.10.2019 зареєстровані за адресою реєстрації їх баби - позивача [PERSON] - [ADDRESS] . Відповідно до копії висновку КНП "Тульчинський центр первинної медико-санітарної допомоги" від 18.10.2019 (а.с. 38, 110), дитина [PERSON] , [INFO] , має ряд захворювань, зокрема, косоокість, вроджену короткозорість, синдром Дубовіца. Згідно копії висновку КНП "Тульчинський центр первинної медико-санітарної допомоги" від 18.10.2019 (а.с. 39, 114), дитина [PERSON] , [INFO] , також, має ряд захворювань, зокрема, короткозорість, змішаний астигматизм лівого ока. Висновком опікунської ради при виконкомі Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 11.12.2019 (а.с. 77), визнано доцільним позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Суд не бере до уваги копії довідок МВС України від 27.09.2019 про відсутність судимості позивача (а.с. 40, 111), довідок про стан здоров`я позивача (а.с. 41, 113), довідок про стан здоров`я [PERSON] (а.с. 42, 112), договору купівлі-продажу будинку, в якому в даний час проживає позивач (а.с. 43), договору дарування частини квартири (а.с 44), оскільки копії даних документів не стосуються предмета спору. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст. ст. 150, 164 Сімейного кодексу України (надалі СК України). Відповідно до ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 150 СК України, кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов`язані поважати дитину, а також несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків. Згідно п. 2, 4 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути судом позбавлені батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Згідно п. 15 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У пункті 16 вказаної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В порушення даних принципів щодо виховання дитини, батько малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по їх вихованню. Будучи неодноразово судимим за злочини проти власності, він на шлях виправлення не став, в результаті чого, в даний час знаходиться у місцях позбавлення волі. Також, він перебував на обліку у лікаря нарколога, мав розлади психіки, в зв`язку з вживанням опіоїдів. Вказані обставини, свідчать, що відповідач вів спосіб життя, що не відповідав інтересам малолітніх дітей. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В свою чергу, підтвердження того, що відповідач є хронічним наркоманом матеріали справи не містять. Наявна у справі лише довідка лікаря-нарколога про перебування відповідача на обліку (а.с. 105) не може слугувати доказом цього. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст .4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав малолітніх дітей, суд дійшов висновку про існування правових підстав для задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, та враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved