Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

22.10.2015 року позивач [PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом, яким просив стягнути з відповідачів ПрАТ СК «Україна» 51000 гривень та [PERSON] 31798 грн. 62 коп. на його користь в якості відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка відбулась 15.07.2015 р. з вини відповідача [PERSON], на підставі ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та ст.ст. 22, 979, 988, 1166, 1187, 1192, 1194 ЦК України. Предстаник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та на їх обгрунтування пояснювала, що 15.07.2015 р. відбулась ДТП, винним у вчиненні якої, було визнано відповідача [PERSON] Внаслідок ДТП автомобілю позивача була завдана матеріальна шкода. Оскільки автомобіль [PERSON] було застраховано в ПрАТ СК «Україна», позивач 17.07.2015 р. повідомив відповідача про ДТП. Всупереч вимог ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ СК «Україна» не направила свого представника для визначення розміру збитків, а тому позивач самостійно обрав експерта, який визначив вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля відповідно до звіту в розмірі 81 798 грн. 62 коп. 02 жовтня 2015 р. [PERSON] звернувся до ПрАТ СК «Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування, проте до теперішнього часу виплата такого відшкодування не була проведена. У зв'язку з тим, що відповідно до п. 9.2 ст. 9 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого, представник позивача просила стягнути з ПрАТ СК «Україна» 50 тисяч гривень в якості страхового відшкодування та 1000 гривень в якості витрат на проведення оцінки завданої шкоди, а різницю між розміром завданої шкоди в сумі 31798,62 грн. просила стягнути з відповідача [PERSON] Представники відповідача [PERSON]- [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог в частині стягнення суми завданого матеріального збитку саме з [PERSON] та на обгрунтування своїх заперечень пояснювали, що розмір матеріального збитку був визначений оцінювачем в звіті про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого транспортного засобу. Не оспорюючи звіту та визначені в ньому суми відновлювального ремонту в розмірі 81798,62 грн. та вартості матеріального збитку в розмірі 56229,41 грн., вважали, що саме сума 56229,41 і є матеріальним збитком, а сума 81798,62 грн. це розрахункова вартість пошкодженого майна та необхідних робіт для відновлення пошкодженого транспортного засобу до попереднього стану, але не фактичний розмір збитку, оскільки ця сума визначена без врахування зносу автомобіля. Крім того, вважали, що відновлювалний ремонт автомобіля позивача може бути проведений з витраченням значно меншої суми, зокрема із використанням не нових запчастин а також підбором станцій техобслуговування. На обгрунтування цих обставин представники відповідача надали в судовому засіданні довідки з різних СТО, в яких були зазначені менші суми, необхідні для відновлювального ремонту автомобіля позивача, ніж та сума, яка визначена в звіті. Вважали, що оскільки автомобіль позивача на цей час не відремонтований, та неможливо визначити реальну вартість ремонту, то на користь позивача підлягає стягненню саме вартість матеріального збитку, а питання про відшкодування фактично понесених витрат на ремонт має бути вирішене після проведення ремонту автомобіля. За цих підстав, на думку представників відповідача, не підлягає стягненню на користь позивача також і сума ПДВ в розмірі 20%, яка включена до розрахунку матеріального збитку, оскільки вона може бути стягнута виключно в разі проведення ремонту автомобіля суб'єктом, який є платником ПДВ. Враховуючи вищезазначене, просили стягнути з ПрАТ СК «Україна» вартість матеріального збитку з відрахуванням суми ПДВ 20% в розмірі 46857,84. Оскільки зазначена сума входить до ліміту страхової суми, визначеної законодавством за шкоду, заподіяну майну потерпілого, вважали, що підстав для стягнення будь-яких коштів з відповідача [PERSON] не існує. Представник відповідача ПрАТ СК «Україна» у судове засідання повторно не з'явився, причин неявки не повідомив, заяв та клопотань про розгляд справи без його участі суду не надав, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджено документально (а.с. 26, 50, 53, 57). Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилась, проте надала письмову заяву з проханням розглянути справу без ії участі (а.с.55). З урахуванням наведених обставин та думок учасників процесу, суд ухвалив справу розглянути без участі представника ПрАТ СК «Україна» та третьої особи, на підставі наявних у справі матеріалів. Заслухавши представника позивача та представників відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 15.07.2015 р. відбулась ДТП за участю автомобілів «Тойота» д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача та «Мітсубісі» д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] 31.08.2015 р. постановою Голосіївського районного суду м. Києва [PERSON] було визнано винним у скоєнні вищезазначеної ДТП (а.с.13). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] станом на дату ДТП була застрахована в ПрАТ СК «Україна» відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів [NUMBER] (а.с.14). 17.07.2015 р. позивач повідомив ПрАТ СК «Україна» про ДТП, що підтверджено відповідним письмовим повідомленням (а.с.15). 02.10.2015 р. позивач звернувся до ПрАТ СК «Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування шляхом направлення відповідної заяви із додатковими документами засобами поштового зв'язку (а.с. 17). Згідно із ст. 34.2 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. ПрАТ СК «Україна» не забезпечило явку свого представника для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП від позивача, тому позивач самостійно обрав експерта, який визначив розмір шкоди. Відповідно до ст. 34.3 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Відповідно до звіту № 135/07/15 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу автомобіля «Тойота» д.н.з. [NUMBER] від 29.07.2015 р. - вартість відновлювального ремонту КТЗ складає 81798,62 грн., величина вартості матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого КТЗ з врахуванням ПДВ 20% складає 56 229,41 грн. (а.с.8-11). Відповідно до ст. 979 ЦК України - за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 1.2 ст. 1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховики - страхові організації, що мають право на здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України "Про страхування" Відповідно до п. 1.8 ст. 1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору; Відповідно до ч.1 ст. 988 ЦК України - страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Відповідно до положень ч.ч.2,5 ст. 1187 ЦК України - шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України - шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України - особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 22 ЦК України -збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно із звітом № 135/07/15 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу,- вартість відновлювального ремонту КТЗ складає 81798,62 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України - розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В дослідницькій частині вищевказаного звіту зазначено, що внаслідок складання калькуляції відновлювального ремонту отримана реальна вартість відновлювального ремонту, яку власник КТЗ буде вимушений сплатити при проведенні робіт на спеціалізованій СТО, що має необхідне обладнання для проведення зазначеного виду ремонтних робіт і маючи у своєму розпорядженні кваліфікований персонал, здатний забезпечити необхідний ґатунок відновлювального ремонту. Для визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ було застосовано витратний підхід, що передбачає визначення поточної вартості витрат на відтворення або заміщення об'єкта оцінки з подальшим корегуванням їх на суму зносу (знецінення). Вартість відновлювального ремонту КТЗ, який необхідний для усунення механічних пошкоджень, нанесених КТЗ внаслідок пошкоджень, згідно калькуляції відновлювального ремонту складає 81798,62 грн., з врахуванням ПДВ 20% та інших загально державних податків і зборів (обов'язкових платежів) (а.с.9,10). Відповідно до п. 2.3 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 р. № 145/5/2092 - вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ. Згідно з п 1.6 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики). В Аналізі судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування Верховного суду України від 19.07.2011 р. зазначено, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення розміру заподіяної шкоди, як правило, виходять із фактичної (реальної) суми, встановленої висновком судової автотоварозначної експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. В Аналізі також наведений висновок, що у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди суди на підставі ст. 1194 ЦК постановляють стягнути з винної особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність на користь потерпілої особи, різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). При вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, заподіяної у результаті пошкодження транспортного засобу, у більшості випадків ця різниця утворюється внаслідок того, що страхові компанії вартість відновлювального ремонту обраховують з урахуванням коефіцієнта зносу транспортного засобу, тоді як фактичні витрати на ремонт здебільшого перевищують зазначену суму. Таким чином, при розрахуванні розміру завданої шкоди, суд керується звітом оцінювача-автотоварознавця, оскільки він складений особою, яка має спеціальні знання в галузі проведення автотоварознавчої експертизи, кваліфікацію оцінювача, та який був долучений позивачем, як доказ на обгрунтування розміру завданих позивачу збитків, та який не оспорювався представниками відповідача. Аналіз наведених обставин та вимог законодавства дозволяє суду зробити висновок про те, що наведена в звіті вартість відновлювального ремонту КТЗ в розмірі 81798,62 грн., є необхідною для відновлення позивачем свого пошкодженого автомобіля. Твердження представників відповідача [PERSON], які хоча і погоджувались із сумою відновлювального ремонту в розмірі 81798,62 грн., але заперечували проти відшкодування шкоди саме в такому розмірі через недоведеність позивачем понесених витрат у зв'язку з тим, що автомобіль фактично не є відремонтованим, не грунтуються на вимогах законодавства. Разом з тим, заслуговує уваги позиція представників відповідача [PERSON] про необхідність відрахування із суми відшкодування шкоди ПДВ в розмірі 20%, оскільки судом встановлено, що автомобіль позивача не відремонтований, відповідно і відсутні дані, що надавач послуг з ремонту автомобіля є платником ПДВ. Зазначений висновок викладений у вищезгаданому Аналізі судової практики Верховного суду України від 19.07.2011 р., де зазначено, що сума ПДВ стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з'ясувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи зареєстрований надавач послуг з ремонту автомобіля є платником ПДВ. Таким чином, суд вважає, що позивачу підлягає відшкодуванню завдана шкода за відрахуванням ПДВ в розмірі 20%, що складає 68165,52 грн.(81798,62 грн. - ПДВ 20%). Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Судом встановлено, що всупереч вимог Закону страховик не сплатив позивачу страхове відшкодування, а тому зі страховика на користь позивача підлягає стягненню оцінена відповідно до звіту оцінювача шкода, завдана майну позивача. Відповідно до вимог ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Така сума витрат визначена оцінювачем відповідно до звіту, в якому зазначено, що вартість матеріального збитку з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ складає 56229,41 грн. Таким чином, зазначена сума з відрахуванням ПДВ в розмірі 20% з вищенаведених підстав, що складає 46857,84 грн. (56229,41 грн. - ПДВ 20%) підлягає стягненню зі страховика, яким є ПрАТ СК «Україна», на користь позивача. Згідно із ст. 34.3 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Таким чином, з ПрАТ СК «Україна» на користь позивача підлягає також стягненню витрати на проведення оцінки завданої шкоди в розмірі 1000 грн., які підтверджені відповідною квитанцією (а.с.12). Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає відшкодуванню різниця між фактичним розміром шкоди, що встановлена за відрахуванням ПДВ в розмірі 20% (68165,52 грн.) та страховим відшкодуванням, визначеним з відрахуванням ПДВ в розмірі 20% (46857,84 грн.), яка складає 21307, 68 грн. (68165,52 грн. - 46857,84 грн.). А тому суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У зв'язку з тим, що позовні вимоги задоволено частково з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог відповідно до ЗУ «Про судовий збір» (1 % від суми 69165,52 грн.) та пропорційно до розміру задоволених вимог до кожного з відповідачів: з ПрАТ СК «Україна» в розмірі 478,57 грн. (1% від 47857,84 грн.) та з [PERSON] в розмірі 213,07 грн. (1% від 21307,68 грн.) На підставі викладеного,

Outcome: partial