Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності покликаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] 10 серпня 2009 року вона звернулась до Другої державної нотаріальної контори м.Львова із заявою про прийняття спадщини за заповітом на гаражний бокс [ADDRESS], проте їй відмовили у задоволенні даної заяви, так як був відсутній правовстановлюючий документ на нього. Її батько був членом ОКТ індивідуальних забудовників та експлуатації «Львів-Схід» та мав гаражний бокс [ADDRESS], згідно рішення виконкому ЛМР народних депутатів №787 від 22 липня 1993 року. Просить визнати за нею право власності на гаражний бокс [ADDRESS]. У судове засідання позивач не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належно була повідомлена про час та місце слухання справи, наслідки неявки, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позов задовольнити, а тому згідно ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у її відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує, а тому згідно ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов у задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] /а.с. 11/ У відповідності до вимог ст.1261 ЦК України діти спадкодавця мають право на першу чергу на спадкування за законом, той з подружжя який його пережив, та батьки. Згідно з вимогами ст.ст. 1268, 1270 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до вимог ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до розпорядження Львівської міської ради народних депутатів №787 від 22 липня 1993 року «Про надання гаражному кооперативу «Львів-Схід» земельної ділянки, дозволу на проектування і будівництво гаражів по вул. Новоросійській» гаражному кооперативу «Львів-Схід» надано у постійне користування земельну ділянку міськземфонду площею 0,5 га по вул. Новоросійській. Гаражний кооператив «Львів-Схід» зобов'язано розробити проектну документацію на будівництво і погодити її у встановленому порядку, здійснити виконавче знімання території і матеріали зйомки передати в головне управління архітектури і містобудування. /а.с. 18/ У відповідності до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. У разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Проте, відповідно до довідки Обслуговуючого кооперативу товариства індивідуальних забудовників та експлуатації гаражів "Львів-Схід" №100 від 04 березня 2013 року пайовий внесок внесла сама позивач [PERSON] /а.с. 20/ Згідно рішення виконавчого комітету Залізничної районної ради народних депутатів м. Львова №278 від 14 грудня 1993 року «Про надання дозволу на будівництво, встановлення металевих та переоформлення гаражів в кооперативах району» [PERSON] включено в члени кооперативу «Львів-Схід». /а.с. 19/ Однак позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів сплати пайового внеску померлим [PERSON], виконання гаражним кооперативом «Львів-Схід» зобов'язань відповідно до розпорядження Львівської міської ради народних депутатів №787 від 22 липня 1993 року «Про надання гаражному кооперативу «Львів-Схід» земельної ділянки, дозволу на проектування і будівництво гаражів по вул. Новоросійській», а саме: щодо розробки проектної документації на будівництво і погодження її у встановленому порядку, здійснення виконавчого знімання території і передачі матеріалів зйомки в головне управління архітектури і містобудування, що позбавляє суд можливість пересвідчитись у тому, що вказаний позивачем гаражний бокс встановлений на відведеній для цієї мети земельній ділянці та належності померлому [PERSON] гаражного боксу [ADDRESS]. Окрім того, зі змісту ст. 3 ЦПК України випливає, що кожна особа має право звернутися до суду лише за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів та потреба в такому захисті виникає тоді, коли зазначені права порушені, невизнаються чи оспорюються іншими особами, натомість позивачем не надано суду жодних доказів того, що відповідач Обслуговуючий кооператив товариства індивідуальних забудовників та експлуатації гаражів "Львів-Схід" порушив чи не визнав права позивача [PERSON] та неможливості вирішення спірних відносин у досудовому порядку. Також, у довідці Обслуговуючого кооперативу товариства індивідуальних забудовників та експлуатації гаражів "Львів-Схід" №100 від 04 березня 2013 року, взагалі вказано, що позивачу [PERSON] уже належить оспорюваний гаражний бокс [ADDRESS]. /а.с. 20/ Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed