Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

[PERSON] (Позивач) звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що йому 81 рік, він не працює, та отримує пенсію по інвалідності в сумі 2838 грн., інших джерел доходів не має, тому його матеріальне становище є вкрай нужденним. Від шлюбу з [PERSON] має двох синів : [PERSON] та [PERSON]. Його син [PERSON], 1959 року народження, також не працює, отримує пенсію за віком в сумі 1386,07 грн., інших джерел доходів не має. У зв'язку із тим, що його син [PERSON] проживає також у м. Кривому Розі, він часто допомагає Позивачу по господарству, супроводжує його до лікарень. На жаль, у зв'язку із низьким рівнем доходів, старший син не має змоги надавати йому фінансову (матеріальну) допомогу. Молодший син Позивача, [PERSON], 1968 року народження (Відповідач), хоча і зареєстрований у м. Кривому Розі, проте фактично проживає у м. Київ, навідується до Позивача вкрай рідко, належної матеріальної допомоги йому не надає. Відповідач працює у посольстві ФРН, з його слів отримує виску заробітну плату. На жаль,у Позивача не має можливості надати належні докази рівня доходів Відповідача. У Відповідача є сім'я, дружина та дві дочки. Дружина відповідача також працює, отримує дохід. Таким чином Відповідач має всі можливості надавати йому матеріальну допомогу. У зв'язку із перенесеним інфарктом головного мозку, він перебуває на "Д" обліку та потребує постійного медикаментозного лікування (постанова ЛКК №231 від 29.03.2016 р. та рецепти лікаря на постійний прийом ліків та стаціонар на дому долучаються). Окрім того, Позивач є інвалідом ІІ групи. Лише на одне лікування він витрачає в середньому 1500 грн. на місяць. Крім того, йому необхідно сплачувати комунальні послуги, розмір витрат складає 1500 грн. на місяць. Отже, отримуваної пенсії йому не вистачає для належного рівня харчування, купівлю одягу, задоволення інших побутових потреб. У зв'язку з вище викладеним просить суд, стягнути з відповідача довічно аліменти на своє утримання у розмірі 2000 грн. щомісячно. Позивач [PERSON], у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, у зв'язку зі станом здоров'я, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений, про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав, у повному обсязі. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково, з огляду на наступне. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач є батьком Відповідача - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Позивач не працює, отримує пенсію по інвалідності військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ - інвалідам війни ІІ групи в середньому у розмірі 2838,70 грн., інших джерел доходів не має, що підтверджується довідками Управління пенсійного фонду України у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.03.2016 року (а.с. 8-9) та посвідченням Серія [NUMBER] (а.с. 11). Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-Міської районної у місті ради Позивач на обліку як одержувач субсидії не перебуває (а.с. 10), однак несе чималі витрати по оплаті житлово-комунальних послуг, що підтверджується копіями квитанцій (а.с. 15-19). Згідно зі ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.. Згідно із ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що заява відповідача надана до суду про визнання позову, не суперечить вимогам чинного законодавства України та не порушує права, свободи чи інтереси як сторін так і інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про необхідність прийняття зазначеної заяви про визнання позову, що в свою чергу є підставою для задоволення позову позивача. На підставі вищевказаного та враховуючи,що відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку, матеріальну допомогу на утримання свого батька не надає, хоча має таку можливість, оскільки є здоровою та працездатною особою, працює у Посольстві ФРН, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому сума судового збору у розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з Відповідача на користь держави. Разом з тим, в частині стягнення аліментів на утримання Позивача довічно, слід відмовити, оскільки чинним законодавством не передбачений такий період стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків.

Outcome: partial