Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила стягувати з відповідача аліменти на її користь в розмірі ј частки заробітку (доходу), відповідача щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до часу закінчення навчання. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є студенткою 2 курсу філологічного факультету Державного гуманітарно-технологічного університету Московської області РФ, денної форми навчання, терміном до 05.07.2024 року. Навчання є платним та стипендія їй не виплачується. Відповідач [PERSON] , її батько, працює на державному підприємстві «Шахтоуправління Південнодонбаське № 1», а тому має змогу надавати позивачу матеріальну допомогу. На підставі наведеного, позивач просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на її утримання в розмірі ј частки його заробітку (доходу) і до закінчення нею навчання (а.с. 1-2). Ухвалою Мар`їнського районного суду Донецької області від 17.12.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження. Позивач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, до судового засідання не з`явилась, розгляд справи просила проводити за її відсутності, на задоволенні позову наполягала (а.с. 26, 43). Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі (а.с. 28). У відзиві на позов, відповідач [PERSON] позов визнав частково, просив стягувати з нього аліменти на утримання доньки у розмірі 1/6 частини його доходів. Зауважив, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від вказаного шлюбу має дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із ним та на утримання якої він сплачує аліменти у розмірі ј частки його заробітку. Його дружина [PERSON] , не працює, перебуває на обліку у центрі зайнятості (а.с. 29). Третя особа [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, до судового засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. При розгляді справи 26.01.21 року на задоволенні позову наполягала в повному обсязі (а.с. 40, 43). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. З паспорту громадянина України вбачається, що позивач [PERSON] , народилась [INFO] . Її місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с. 3-5). Зі свідоцтва про народження від 10.09.2002 року серії [NUMBER] слідує, що батьками позивача [PERSON] , є її мати [PERSON] та батько, відповідач [PERSON] , шлюб між якими розірваний 13.07.2004 року (а.с. 9). Відповідно до виконавчого листа, виданого Мар`їнським районним судом Донецької області від 27.08.2003 року, відповідач сплачував аліменти на утримання позивача в розмірі 1/4 частки його заробітку до досягнення нею повноліття (а.с. 10). З довідки про навчання № 397 від 05.11.2020 року та її нотаріального перекладу від 16.12.2020 року, встановлено, що позивач [PERSON] є студенткою 2 курсу філологічного факультету Державного гуманітарно-технологічного університету Московської області РФ, денної форми навчання, з терміном навчання з 01.09.2019 року по 05.07.2024 року (а.с. 14, 15). Зі свідоцтва про шлюб відповідача, свідоцтва про народження, копії паспорту [PERSON] , довідки з центру зайнятості № 03/35/01-52-21 від 05.01.2021 року, слідує, що відповідач одружений, його дружина [PERSON] перебуває на обліку як безробітна в Селидівському МЦЗ з 17.09.2020 року. Від вказаного шлюбу відповідач має дитину [PERSON] , [INFO] , на яку сплачує аліменти у розмірі ј частки його заробітку, що встановлено судовим наказом, виданим Селидівським міським судом Донецької області від 30.03.2020 року (а.с. 30-35). Відповідно до положень ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтями 182, 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявності у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до положень ч. 1 ст. 80, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Положеннями ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Отже, суд враховує, що позивач, [PERSON] , є повнолітньою, продовжує навчання, форма навчання є денною, що виключає можливість власного працевлаштування. У зв`язку із цим, на думку суду, позивач потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, проїзд до місця навчання, їжу, одяг, придбання підручників, та елементарних засобів гігієни, тому суд вважає доведеною обставину щодо потреби позивача в матеріальній допомозі з боку батька. За наведених обставин, враховуючи матеріальне становище батька, наявність у нього на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , інші наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачу на час її навчання, відтак позов з урахуванням всіх фактичних обставин справи може бути задоволений частково, шляхом стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , на час її навчання в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 30.11.2021 року і до часу закінчення нею навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення аліментів на період її навчання за наведених вище обставин підлягають частковому задоволенню, заперечення ж відповідача у цій частині є такими, що заслуговують на увагу. З метою забезпечення інтересів повнолітньої дитини, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України,суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд приходить до наступного висновку. Так, положеннями ч. 6. ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, тому з відповідача [PERSON] в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial