Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

16.03.1992 року померла мати позивача [PERSON]. 25.02.2012 року померла рідна сестра його матері [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, що складається з права власності на земельну ділянку площею 1.3084 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великокиріївської сільської. Із спадкоємців першої черги у померлої [PERSON] залишилась одна дочка - [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON]. [PERSON] теж померла 29.06.2015року і спадкоємців попередніх черг у неї не залишилось. Спадкоємцем пятої черги залишилися діти [PERSON], в тому числі і позивач.Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 14.01.2016р., що набрало законної сили встановлено той факт, що позивач є двоюрідним братом [PERSON]. [PERSON] на момент смерті матері позивача, постійно проживала з нею, а отже вважається такою, що прийняла спадщину. Але належним чином право на спадкове майно [PERSON] не оформила. Сама [PERSON] мала право на земельну частку (пай) розміром 1.74 в умовних кадастрових гектарах на території Великокиріївської сільської ради Бершадського району. Після смерті [PERSON] таких спадкоємців, як малолітні, неповнолітні, недієздатні особи, або особи, дієздатність яких обмежена, у неї не залишилось, пережилого подружжя не залишилось. Спадкоємцями за законом окрім позивача залишились його сестри і відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] не складала заповіту, а отже відповідно до ст. 1265 ЦК України, позивач має право на спадкування за законом як спадкоємець пятої черги. Окрім того, у померлої [PERSON] в Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» залишилися кошти в сумі 1601.16 грн.. Після того як позивач звернувся для оформлення спадщини після смерті [PERSON], постановою приватного нотаріуса Бершадського районного нотаріального округу № 102/02-31 від 07.04.2016 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з тим, що в нього відсутні правовстановлюючі документи, оскільки і державний акт на землю і сертифікат на земельну частку були втрачені. А тому позивач звернувся до суду з даним позовом для визнання за ним права власності на спадкове майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав та просить їх задовольнити, а справу слухати без його участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] також в судове засідання не з'явилися, але надала на адресу суду письмові заяви про те, що позовні вимоги позивача визнають та просять справу розглядати без їхньої участі. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч. 2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 16.03.1992 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ІІІ-АМ № 290415, виданого 17.03.1992 року. 25.02.2012 року померла рідна сестра його матері [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-АМ №225365, виданим 28.02.2012 року Великокиріївською сільською радою Бершадського району. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, що складається з права власності на земельну ділянку площею 1.3084 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великокиріївської сільської ради (кадастровий номер 0520480900:02:001:0037), що підтверджується архівною копією Державного акту серії ВН №209045 та довідкою відділу Держгеокадастру у Бершадському районі від 29.04.2016 року № 29-28-99.0-832/2-16. Із спадкоємців першої черги у померлої [PERSON] залишилась одна дочка - [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON]. Родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] підтверджується листом відділу ДРАЦС Бершадського РУЮ від 25.11.2015р. №3301-3.1-04-39. [PERSON] померла 29.06.2015року, про що Великокиріївською сільською радою було видано свідоцтво про смерть серії І-АМ №320280. У померлої спадкоємців попередніх черг не залишилось. Спадкоємцем пятої черги, відповідно до ст. 1265 ІДК України, залишилися діти [PERSON], в тому числі і позивач. Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 14.01.2016р., що набрало законної сили встановлено той факт, що позивач є двоюрідним братом [PERSON]. [PERSON] на момент смерті матері позивача, постійно з нею проживала, а отже, відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України вважається такою, що прийняла спадщину, що підтверджується довідкою Великокиріївської сільської ради від 17.02.2016р. №219. Але належним чином право на спадкове майно [PERSON] не оформила. Сама [PERSON] мала право на земельну частку (пай) розміром 1.74 в умовних кадастрових гектарах на території Великокиріївської сільської ради Бершадського району на яку їй було видано сертифікат серії ВН № 0420439 на підставі розпорядження Бершадської РДА від 15.05.1997р. №135, що підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Бершадському районі від 29.04.2016 року № 29-28-99.0-832/2-16. Після смерті [PERSON] таких спадкоємців, як малолітні, неповнолітні, недієздатні особи, або особи, дієздатність яких обмежена, у спадкодавця не залишилось, пережилого подружжя не залишилось. Спадкоємцями за законом окрім позивача залишились його сестри і відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою Великокиріївської сільської ради № 480 від 27.04.2016 року. Право позивача на спадкування після смерті двоюрідної сестри передбачено частиною 2 статті 1223 ЦК України, відповідно до якої, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. [PERSON] не складала заповіту, а отже відповідно до ст. 1265 ЦК України, позивач має право на спадкування за законом як спадкоємець пятої черги. Окрім того, у померлої [PERSON] в Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» залишилися кошти в сумі 1601.16 грн., що підтверджується довідкою Вінницького обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» №1611 від 22.04.2016р. Після того, як позивач звернувся для оформлення спадщини після смерті [PERSON], постановою приватного нотаріуса Бершадського районного нотаріального округу № 102/02-31 від 07.04.2016 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з тим, що в нього відсутні правовстановлюючі документи, оскільки і державний акт на землю і сертифікат на земельну частку були втрачені. Про втрату цих документів ним було дано оголошення в газеті «Бершадський край». Ст. 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1268 ч. 3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України та ч. 1 ст. 1223 цього ж кодексу спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Ч. 1, 2 ст. 182 ЦК України закріплює те, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Згідно з ч. 2 ст. 331 цього ж кодексу, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. У відповідності до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № 295/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику в справах про спадкування", особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведене суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині визнання за ним в порядку спадкування після смерті [PERSON] права на земельну частку (пай) на території Великокиріївської сільської ради Бершадського району та права власності на земельну ділянку площею 1.3084 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великокиріївської сільської ради є обґрунтованими та законними, а отже такими, що підлягають до задоволення. Щодо решти позовних вимог, судом встановлено, що спадковим майном після смерті [PERSON] також є право на вкладний рахунок № 26206014163801 в Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» на імя [PERSON] на суму 1601.16 (одна тисяча шістсот одна)грн. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України та ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Отже, особа має право звернутися до суду за захистом своїх прав лише в разі їх порушення. Звертаючись до суду із вищеописаним позовом [PERSON] просить визнати право на вкладний рахунок № 26206014163801 в Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» на імя [PERSON] на суму 1601.16 грн., який є спадковим майном, однак в обґрунтування позовних вимог не зазначає внаслідок чиїх неправомірних дій порушуються права позивача, внаслідок чого йому відмовлено в оформленні цієї частини спадщини і чи є постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. В силу вимог статей 11, 10, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про визнання права на вкладний рахунок № 26206014163801 в Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» є передчасними, а тому задоволенню не підлягають.

Outcome: partial