Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

В грудні 2017 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним та скасувати (вилучити) запис у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 12369699 від 20.11.2012 р. про обтяження заставою рухомого майна, а саме: «інший транспортний засіб, автомобіль марки ВАЗ-21140, 2006 року випуску, номер об`єкта: [NUMBER] , номер державної реєстрації: [NUMBER] ». Позов мотивований тим, що на підставі Біржової угоди купівлі-продажу транспортного засобу від 05.11.2008 р. № 002182 вона набула права власності на автомобіль марки ВАЗ-21140, державний номерний знак [NUMBER] , 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER] , з видачею Черкаським ВРЕР при УДАІ УМВС України в Черкаській області свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . В листопаді 2017 р. вона вирішила здійснити дії по відчуженню даного автомобіля, але з відповіді Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області стало відомо про неможливість в зв`язку з наявністю в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна обтяження на транспортний засіб з № кузова (шасі) [NUMBER] , який співпадає з № шасі автомобіля позивача. Але об`єктом обтяжень є автомобіль з іншим державним номерним знаком - [NUMBER] , який не зареєстрований за нею. Підставою обтяження зазначено договір про відступлення права за договором застави від 02.02.2012 р. № 951, боржником за яким є [PERSON] , а тому не стосується позивача як сторони правовідносин, що виникли між обтяжувачем та боржником, оскільки право власності позивача набуто ще до укладання даного договору. Стверджує, що її автомобіль не є предметом обтяження, а тому це порушує її право власності на вільне розпорядження майном. Провадження у справі відкрито ухвалою від 26.04.2018 р. (суддя Супрун Г.Б.) з призначенням розгляду в порядку загального позовного провадження. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу від 30.07.2018 р. матеріали вищевказаної справи передані для розгляду судді Ларіоновій Н.М. В вересні 2018 р., під час підготовчого провадження, відповідачем подано зустрічний позов, в якому просить: в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Фінанс» за кредитним договором від 21.08.2006 р. у розмірі 169 300,85 грн. звернути стягнення на предмет застави - транспортний засіб марки ВАЗ-21140, 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER] , шляхом продажу на прилюдних торгах за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій. Позов мотивований тим, що 21.08.2006 р. між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 016/0806/87-566, в забезпечення виконання зобов`язань за яким між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] 21.08.2006 р. було укладено договір застави № 016/0806/87-566- Z. Відповідно до умов даного договору [PERSON] , як застоводавцем, було передано належний йому на праві власності автомобіль ВАЗ-21140, 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , що належить останньому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого Золотоніським МРЕВ ДАІ ГУ МВСУ України в Черкаській області. 02.02.2012 р. ПАТ «Сведбанк», що є правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», уклав договір з ТОВ «Вердикт Фінанс», згідно якого позивачу за зустрічним позовом відступлено право вимоги за вказаним вище кредитним договором, а тому ТОВ «Вердикт Фінанс» набуло право грошової вимоги та застави до [PERSON] , як позичальника, та [PERSON] , як заставодавця. Заочним рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24.03.2014 р. в рахунок погашення заборгованості за даним кредитним договором звернуто стягнення на користь Товариства на предмет застави - вказаний автомобіль, але рішення не виконане. Зазначає, що право застави на даний автомобіль виникло раніше, ніж позивачем за первісним позовом придбано даний автомобіль, та Товариством лише в 2012 р. здійснило лише реєстраційні дії про зміну заставодержателя в Єдиному державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Станом на 23.08.2018 р. [PERSON] має заборгованість в розмірі 169 300,85 грн., а тому позивач за зустрічним позовом просить звернути стягнення на вказаний автомобіль. Ухвалою від 02.04.2019 р. судом була задоволена заява позивач про витребування доказів . [PERSON] , як відповідачем за зустрічним позовом, подано відзив на зустрічний позов, в якому сторона відповідача просить відмовити у задоволенні зустрічного позову, посилаючись на те, що право власності на автомобіль позивач за первісним позовом набула до внесення відомостей про його обтяження у Єдиному державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Стверджує, що твердження ТОВ «Вердикт Фінанс» про внесення реєстраційних дій у Реєстр саме щодо зміни заставодержателя не відповідають дійсності. Одночасно просить застосувати строки позовної давності до зустрічного позову. Зазначає, що заочним рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24.03.2014 р., на яке посилається позивач за зустрічним позовом, скасовано рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 15.11.2018 р. та відмовлено ТОВ «Вердикт Фінанс» у зверненні стягнення на автомобіль. ТОВ «Вердикт Фінанс», як позивачем за зустрічним позовом, було подано відповідь на відзив, в якому сторона позивача просить не приймати заяву про застосування позовної давності на вищевказаний відзив, обґрунтовуючи тим, що застава на даний автомобіль діє з дати укладання договору застави та перейшла до Товариства, як нового кредитора та заставодержателя, та зберігає свою силу. Скасування заочного рішення не перешкоджає Товариству звернутись до суду із вимогами про зверненням стягнення на даний автомобіль права саме до [PERSON] як його належного власника, про право власності якої Товариству стало відомо в 2017 р., а тому строк позовної давності позивачем не пропущений. В судове засіданні позивач, будучи повідомленою у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи, не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій первісний позов підтримала в повному обсязі, проти задоволення зустрічного позову заперечувала та в разі її неявки не заперечувала проти ухвалення судового рішення. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти первісного позову, просив відмовити в його задоволенні та задовольнити зустрічний позов, надав пояснення, аналогічні викладеним в зустрічному позову та відповіді на відзив обставинам. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог закону, про причини неявки суд не повідомили, заяви з процесуальних питань суду не подавали. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов такого висновку. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 21.08.2006 р. між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 016/0806/87-566, згідно якого Банк зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти у вигляді кредити у розмірі 38 000,0 грн., а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором. На забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним договором між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] укладено договір застави № 016/0806/87-566- Z від 21.08.2006 р., посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Зуєвою Н.В. за реєстром № 2026. Відповідно до п.4 зазначеного Договору [PERSON] , як заставодавець, передав в заставу АКБ «ТАС-Комерцбанк», як заставодержателю, належне йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобі [NUMBER] від 15.08.2006 р. транспортний засіб - автомобіль марки ВАЗ-21140, 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . За договором про відступлення прав за договором застави від 02.02.2012 р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипеньовою Д.О. за реєстром № 951, Публічне акціонерне товариство «Сведбанк», як правонаступник АКБ «ТАС-Комерцбанк», передав Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» право вимоги за вищевказаним договором застави. Як вбачається з матеріалів справи, за біржовим контрактом купівлі-продажу транспортного засобу від 05.11.2008 р. № 002182 [PERSON] придбала автомобіль марки ВАЗ-21140, державний номерний знак [NUMBER] , 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER] , на підставі якого Черкаським ВРЕР при УДАІ УМВС України в Черкаській області видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Заочним рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24.03.2014 р. у цивільній справі № 695/110/14-ц було повністю задоволено позов ТОВ «Вердикт Фінанс" до [PERSON] , третя особи: [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, а саме: 1) в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 016/0806/87/-566 від 21.08.2006 року звернуто стягнення на користь ТОВ "Вердикт Фінанс" на предмет застави - автомобіль типу легковий комбі, марки "ВАЗ", модель - 21140, року випуску 2006, номер кузова [NUMBER] , державний реєстраційний номер " [NUMBER] ", який належить [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого 15.08.2006 року Золотоніським МРЕВ ДАІ ГУ-УМВС України, шляхом продажу вказаного автомобіля та укладення від імені [PERSON] товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем (в особі уповноваженого представника ТОВ "Вердикт Фінанс); 2) надано (визнано право ТОВ "Вердикт Фінанс (в особі його уповноваженого представника) підписувати від імені [PERSON] договір купівлі-продажу вказаного автомобіля під час його укладання з іншою особою - покупцем; 3) витребувано у [PERSON] автомобіль типу - легковий комбі, марки "ВАЗ", модель - 21140, року випуску 2006, номер кузова [NUMBER] , державний реєстраційний номер " [NUMBER] ", який належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого 15.08.2006 року Золотоніським МРЕВ ДАІ ГУ-УМВС України, комплект ключів від зазначеного транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, номерні знаки " [NUMBER] " та передати у володіння ТОВ "Вердикт Фінанс"; 4) надано ТОВ "Вердикт Фінанс (в особі його уповноваженого представника) право (повноваження) вчиняти від імені [PERSON] усі дії, необхідні для зняття вказаного автомобіля з обліку за місцем звернення в одному з Центрів надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів, відповідно до "Порядку державної реєстрації (перереєстрації) зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів, та мопедів", затвердженого постановою КМУ від 07.09.1998 року за № 1388, в тому числі повноваження на звернення із письмовою заявою про знаття з обліку, на звернення із письмовою заявою про видачу нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого або викраденого, на отримання акту огляду вказаного автомобіля, на отримання нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, на підпис зазначених заяв, на пред`явлення вказаного автомобіля для огляду. Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 15.11.2018 р. задоволена апеляційна скарга [PERSON] та вищевказане заочне рішення скасовано. Як вбачається з рішення суду апеляційної інстанції, скасовуючи зазначене рішення районного суду, апеляційний суд виходив з того, що саме [PERSON] була власником вказаного автомобіля на час розгляду справи, але судом не було вирішено питання про залучення її до участі в справі як належного відповідача або співвідповідача, а тому позов пред`явлено не до тієї особи, яка повинна бути відповідачем по справі. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 54150292 від 28.11.2017 р., наданого позивачем, 20.11.2012 р. за № 13269699 приватним нотаріусом Осипенко Д.О., як державним реєстратором, було внесено обтяження на автомобіль марки ВАЗ-21140, 2006 року випуску, номер об`єкта: [NUMBER] , номер державної реєстрації: [NUMBER] , обтяжувачем за яким на підставі договору про відступлення прав від 02.02.2012 р. є ТОВ «Вердикт Фінанс», а боржником - [PERSON] . Відповідно до разрахунку, наданого позивачем за зустрічним позовом, заборгованість [PERSON] за вищевказаним кредитним договором станом на 23.08.2018 р. становить 169 300,85 грн. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України, Законами України «Про заставу» та «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Вирішуючи зустрічний позов, суд виходить з такого. Відповідно до п. 11.1 договору застави від 21.08.2006 р. заставодавець ( [PERSON] ) зобов`язаний не відчужувати предмет застави, будь-якої його частини, не передавати його в користування іншими особам без письмової згоди заставодержателя (АКБ «ТАС-Комерцбанк»). В постанові Апеляційного суду Черкаської області від 15.11.2018 р. у цивільній справі № 695/110/14-ц зазначено про те, що 23.08.2006 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано обтяження предмета застави - належного [PERSON] автомобіля. Відповідно до ст.82 ч.4 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду уцивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. А відтак, факт перебування з цього часу автомобіля марки ВАЗ-21140, 2006 року випуску, номер об`єкта: [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , власником якого на той час був [PERSON] , під обтяженням доказуванню не підлягає. Застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 1 Закону України "Про заставу" та ст. 572 ЦК України). Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно із ч. 1 ст. 589 ЦК України в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (чч. 1, 2 ст. 590 ЦК України). Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором. Якщо законом або договором передбачена згода обтяжувача на відчуження боржником рухомого майна, яке є предметом обтяження, така згода не вимагається в разі переходу права власності на рухоме майно в порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки у спільному майні. У разі відчуження предмета обтяження боржником він зобов`язаний негайно письмово повідомити про це обтяжувача, який протягом п`яти днів з дня отримання цього повідомлення повинен зареєструвати відповідні зміни у відомостях про обтяження згідно зі статтею 13 цього Закону. Якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Відповідно до ст.10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна. За змістом ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, якщо інше не передбачено законом чи договором, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Обтяжувач набуває права вимагати виконання забезпеченої обтяженням вимоги незалежно від настання строку виконання в разі, якщо порушено провадження у справі про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом. У разі відступлення обтяжувачем забезпеченою обтяженням вимоги іншій особі до неї також переходять усі права обтяжувача щодо предмета обтяження. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. В судовому засіданні достеменно встановлено, що 05.11.2008 р. № 002182 [PERSON] у встановленому законом порядку набула права власності на автомобіль марки ВАЗ-21140, 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , з реєстрацією Черкаським ВРЕР при УДАІ УМВС України в Черкаській області. Ти самим, беручи до уваги, що [PERSON] , як боржник, не мав права відчужувати автомобіль, що є предметом застави, а стороною відповідача не надано документів про те, що на час купівлі-продажу позивачем вищевказаного автомобіля він перебував під обтяженням, то вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що позивач є добросовісним набувачем та, як такий, набула право власності на даний автомобіль без обтяжень. Отже, правових підстав для звернення стягнення на автомобіль, власником якого на час розгляду справи є [PERSON] , в рахунок погашення заборгованості [PERSON] , як боржника за кредитним договором, немає. А відтак, зустрічний позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є добросовісним набувачем вищевказаного автомобіля, право власності якої зареєстровано у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.321 ЦК України, право власності позивача є непорушним. Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що перебування вищевказаного автомобіля під обтяженням, порушує права позивача як власника цього майна, отже первісний позов підлягає задоволенню, оскільки ці вимоги є заснованими на законі, обгрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги первісного позивача підлягають задоволенню, а позовні вимоги за зустрічним позовом не підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст.41 Конституції України, ст.317, 319, 321 ЦК України, Закону України «Про заставу» Закону України ««Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»,

Outcome: approved