Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

27.04.2015 о 16 год. 10 хв. у м. Краматорськ, гр. [PERSON] керував автомобілем ВАЗ 21013 [NUMBER], рухався по сухому асфальтованому покриттю вул. Леніна від вул. Соціалістичної до вул. Ювілейна, на перехресті з вул. 19 Партз'їзду виїхавши на червоний сигнал світлофора, скоїв зіткнення з автомобілем CHEVROLET AVEO д/н [NUMBER] під керуванням гр. [PERSON], який рухався по вул.19 Партз'їзду на зелений сигнал світлофору з правого боку. При зіткненні автомобілі отримали механічні, що є порушенням п.п.8.7.3 "е" ПДР України. Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 12.05.2015 [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про страхування» страхування може бути добровільним або обов'язковим. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у АТ «СК «АХА Страхування» згідно з полісом № АЕ/3044074. Згідно з положеннями ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно з положеннями п. 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 29 цього Закону визначено, що відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. У передбачений Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» строк, а саме 29.04.2015, позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, що підтверджується відповіддю АТ «СК «АХА Страхування» від 01.10.2015. За таких встановлених обставин доводи відповідача про те, що на підставі ст. 37 (37.1.4) ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» є підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування безпідставні, так як у даному випадку заява про страхове відшкодування була подана у передбачений законом строк. З листа АТ «СК «АХА Страхування» від 22.06.2015 №5674/12цв суд вбачає, що за результатами розгляду матеріалів заявленого страхового випадку здійснено розрахунок розміру страхового відшкодування в розмірі 15 888 грн. 40 коп. Розрахунок здійснено відповідачем згідно із висновком від 11.06.2015 № 23/06 експертного авто товарознавчого дослідження, проведеного за заявою страхової компанії, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Chevrolet Aveo, д/н [NUMBER] складає 88 726,52 грн., ринкова вартість автомобілю - 84 888 грн. 40 коп., вартість матеріальної шкоди - 84 888 грн. 40 коп. Ринкова вартість транспортного засобу після ДТП - 68 000,00 грн., визначена шляхом використання системи онлайн-аукціону ТОВ УПП «Автоонлайн-Україна». За вимогами п. 36.2 ст. 36 Закону страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, а у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Однак, виплата страхового відшкодування не відбулася, що не оспорюється сторонами, так як позивач не погоджується з розміром страхового відшкодування та звернувся до суду. Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з пунктом 30.2 статті 30 Закону якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідачем було визначено розмір страхового відшкодування як різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, включаючи витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Вирішуючи позов, суд враховує, що згідно висновку № 23/06 від 11.06.2015 року експертного авто товарознавчого дослідження, проведеного за скеруванням від страхової компанії, вартість відновлювального ремонту автомобіля Chevrolet Aveo, д/н [NUMBER], складає 88 726,52 грн., ринкова вартість автомобілю - 84 888 грн. 40 коп., вартість матеріальної шкоди - 84 888 грн. 40 коп. Щодо висновку №77/15 експертного автотоварознавчого дослідження від 26.05.2015 суд зазначає, що він не відповідає Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092 (далі - Методика). Так, відповідно до п.5.2 Методики у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. Під час проведення огляду не були присутні представники страхової компанії та заподіювач шкоди, як особи, які несуть відповідальність за збиток. Дата визначення ринкової вартості пошкодження автомобіля у непошкодженому стані не відповідає п.8.2 Методики, якою передбачено, що вартість матеріального збитку (У), завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження. Автомобіль пошкоджено 27.04.2015, а ринкова вартість визначена станом на 22.02.2015. Щодо висновку судової автотоварознавчої експертизи №1639 від 26.12.2017 суд зазначає, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ визначена експертом станом на 26.12.2017, тобто після спливу 2 років та 8 місяців з моменту ДТП, що не відповідає вимогам ст. 22, ст.29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також п.32 Постанови КМУ від 10.09.2003 №1440 «Про затвердження Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», яким визначено, що оцінка розміру ймовірного страхового відшкодування проводиться виходячи з характеристики майна на дату заподіяння збитків до настання страхового випадку шляхом розрахунку прямих збитків. Щодо висновку №233/18 судової автотоварознавчої експертизи від 11.06.2018 суд зазначає, що він складений в порушення вимог п.5.1 Методики, тобто експерт не проводив технічний огляду пошкодженого транспортного засобу. Приписами ж п.5.1. Методики встановлено, що технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки. При цьому суд зазначає, що не приймав рішення про надання експерту даних, необхідних для проведення оцінки. Отже, враховуючи викладене, при вирішення спору, суд не бере до уваги дані висновку №77/15 експертного автотоварознавчого дослідження від 26.05.2015; дані висновку судової автотоварознавчої експертизи №1639 від 26.12.2017; дані висновку №233/18 судової автотоварознавчої експертизи від 11.06.2018. Таким чином, враховуючи висновок № 23/06 від 11.06.2015 експертного автотоварознавчого дослідження, ремонт автомобіля позивача є економічно необґрунтованим, отже, транспортний засіб позивача можна вважати фізично знищеним. Тому суд приходить до висновку, що розмір страхового відшкодування визначено відповідачем вірно та становить 15 888 грн. 40 коп., а позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією від 02.02.2016, а відтак, виходячи з розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача пропорційно підлягає стягненню судовий збір у розмірі 175 грн. 12 коп.

Outcome: partial