Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Автозаводського районного суду м.Кременчука з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання неправомірними дій банку щодо підвищення процентної ставки за споживчим кредитом. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09.10.2013 року прийнято та об`єднано в одне провадження з первісним позовом зустрічний позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. [PERSON] свої вимоги обґрунтувала тим, що 21.01.2008 року між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір № DN81AR02000189, відповідно до якого їй було надано кредитні кошти у сумі 82184 грн. з метою придбання автомобіля, зі сплатою відсотків з користування кредитними коштами в розмірі 9,6 % річних, та строком користування до 20.01.2015 року. Вона зобов'язалася сплачувати щомісячний платіж в розмірі 1763,97 грн. для погашення заборгованості за кредитом, винагородою та процентами за користування ним.11.02.2013 року вона дізналася від працівників КФ ПАТ КБ «Приватбанк», що банком в односторонньому порядку було збільшено розмір процентної ставки з 25.02.2009 року, однак вона ніяких повідомлень з приводу цього не отримувала. Вважає, що банк в порушення вимог чинного законодавства збільшив процентну ставку по кредитному договору в односторонньому порядку, попередньо не повідомивши її про зміни умов укладеного з нею договору. Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] просила суд визнати неправомірними дії ПАТ КБ «Приватбанк» щодо підвищення в односторонньому порядку без її згоди процентної ставки за кредитним договором від 21.01.2008 року № DN81AR02000189, укладеним між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» в особі ТОВ «Автокредит Плюс». Зобов'язати ПАТ КБ «Приватбанк» повернутись до виконання п. 17.1.7 розділу 17 кредитного договору в редакції, що діяла до збільшення процентної ставки. Відновити передбачені п. 17.1.7 розділу 17 кредитного договору відсотки за користування кредитом у розмірі 9,6 % річних на суму залишку заборгованості за кредитним договором, починаючи з 25.02.2009 року. Зобов'язати ПАТ КБ «Приватбанк» провести перерахунок всіх платежів по кредитному договору від 21.01.2008 року № DN81AR02000189, виходячи із процентної ставки за користування кредитом в розмірі 9,6 % річних, починаючи з 25.02.2009 року. ПАТ КБ «Приватбанк» свої вимоги мотивував тим, що 21.01.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № DN81AR02000189, відповідно до якого [PERSON] отримала у кредит грошові кошти в сумі 82184 грн. зі строком користування до 20.01.2015 року. [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 22.05.2013 року складає 88736,69 грн. Посилаючись на вказані обставини, ПАТ КБ «Приватбанк» просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором від 21.01.2008 року № DN81AR02000189 в розмірі 88736,69 грн. та понесені ним судові витрати. Представник позивача за первісним позовом - відповідача за зустрічним позовом, [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом підтримала в повному обсязі, просила задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Пояснила, що позивач не висловлювала своєї письмової згоди на підвищення процентної ставки за кредитним договором і продовжувала сплачувати щомісячні обов'язкові платежі відповідно до умов договору. Дії банку по підвищенню процентної ставки вважає неправомірними. В задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» просила відмовити, врахувавши письмові пояснення і заперечення, які містяться в матеріалах справи. Не погоджувалася з розміром заборгованості визначеним ПАТ КБ «Приватбанк», оскільки після незаконно підвищеної процентної ставки всі платежі [PERSON] були зараховані в меншому розмірі на погашення тіла кредиту, що призвело до нарахування заборгованості в значно більшому розмірі. Надала суду заяву про застосування строку позовної давності до вимог ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення неустойки та штрафів. Представник відповідача за первісним позовом - позивача за зустрічним позовом ПАТ КБ «Приватбанк» - Жукова В.П. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення первісного позову. Пояснила, що відповідно до п.6.3.1 кредитного договору, банк мав право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом, у передбачених цим пунктом випадках. Про збільшення відсоткової ставки [PERSON] повідомлялася належним чином. Заявила клопотання про застосування строку позовної давності до позовних вимог [PERSON], посилаючись на те, що [PERSON] довідалася про порушення свого права ще у січні 2009 року, тобто з моменту, коли отримала повідомлення про підвищення відсоткової ставки. Підтримала позовні вимоги за зустрічним позовом. Наголошувала на тому, що заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «Приватбанк» складає 88736,69 грн. і підтверджується розрахунком банку. Надала заперечення проти висновку експерта у якому було визначено розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 21.01.2008 року. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, суд приходить до висноку про необхідність відмови в задоволенні позову [PERSON] з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Статтею 1056-1 ЦК України передбачено, що встановлений кредитним договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а також що умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку" від 12 грудня 2008 року, яким ЦК України було доповнено ст. 1056-1, набрав чинності 10 січня 2009 року. Згідно з п. 3.5 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 травня 2007 року за № 541/13808, банки мають право змінювати процентну ставку за кредитом лише в разі настання події, не залежної від волі сторін договору, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку. Однією з таких підстав є підвищення облікової ставки Національного банку України та нестабільність курсової політики. Судом встановлено, що 21.01.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № DN81AR02000189, відповідно до якого [PERSON] було надано кредитні кошти у сумі 82184 грн. на наступні цілі: частина кредиту в розмірі 72000 грн. надається з метою придбання позичальником автомобіля; частина кредиту в розмірі 4390 грн. надається з метою оплати перших страхових платежів за договорами страхування на перший рік дії кредиту; частина кредиту в розмірі 34 грн. надається з метою оплати коштів за реєстрацію предмета застави в Державному реєстрі; частина кредиту в розмірі 5760 грн. надається з метою оплати винагороди за надання фінансового інструменту, що сплачується в момент видачі кредиту. Дата погашення кредиту до 20.01.2015 року, процентна ставка за користування кредитом становить 9,6 % річних. Вказаний договір був укладений від імені ЗАТ КБ «Приватбанк» - ТОВ «Автокредит Плюс» у відповідності до умов договору № 1 від 17.06.2006 року, укладеного між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «Автокредит плюс». Згідно п. 6.3.1 кредитного договору від 21.01.2014 року, банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом, при зміні кон'юнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10 % у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладання даного договору; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (за статистикою НБУ). При цьому банк надсилає позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки. Збільшення процентної ставки Банком у вищевказаному порядку можливо в границях кількості пунктів, на які збільшилася ставка НБУ, розмір відрахувань у страховий фонд, середньозважена ставка по кредитах або пропорційно до збільшення курсу долара США. В зв'язку із змінами процентних ставок по депозитам, збільшення облікової ставки НБУ, коливання курсу долара США більше чим на 10 % з метою забезпечення ліквідності банку, можливістю проведення своєчасних розрахунків з вкладниками банку, 05.01.2009 року ПАТ КБ «Приватбанк» - ЗАТ «А-Банк» було прийнято наказ № КТ-БТ-СП-2009-1/1 «Про зміну процентної ставки по діючим кредитам бізнесу «Іпотечне кредитування» «Авто в кредит», мікрокредитування, виданих в гривнях». 06.01.2009 року за вих. № 30380 ПАТ КБ «Приватбанк» на адресу [PERSON] було направлено повідомлення про зміну відсоткової ставки за кредитним договором № DN81AR02000189 від 21.01.2008 року. У випадку незгоди із вказаними змінами кредитного договору, [PERSON] запропоновано звернутися в строк не пізніше 20.01.2009 року у відділення ПАТ КБ «Приватбанк» та надати письмову незгоду із зміненими умовами кредитування та погасити заборгованість за кредитним договором в повному обсязі. Направлення вказаного повідомлення на адресу [PERSON] підтверджується копією реєстру рекомендованих відправлень ПАТ КБ «Приватбанк» № 935 avt від 08.01.2009 року. Таким чином, рішення ПАТ КБ «Приватбанк» про підвищення процентної ставки за кредитним договором № DN81AR02000189 від 21.01.2008 року було прийнято до набрання чинності законом № 661- VI від 12.12.2008 року, відповідно до якого умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. Вказане рішення прийняте банком у відповідності до п. 6.3.1 кредитного договору від 21.01.2008 року та п. 3.5 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги [PERSON] безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості суд виходив із наступного. Відповідно до статей 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином в порядку встановленому договором або законом та в установлений строк. Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 21.01.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № DN81AR02000189, відповідно до якого [PERSON] отримала у кредит грошові кошти в сумі 82184 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 9,6 % річних (з 01.02.2009 року розмір процентів було збільшено до 21% річних) та строком користування до 20.01.2015 року. Пунктом 17.7 вказаного договору визначено, що щомісяця в період сплати позичальник зобов'язаний сплатити щомісяця платіж в розмірі 1763,97 грн. для погашення заборгованості за кредитом, винагородою та процентами за користування ним. Розділом 14 кредитного договору визначена відповідальність сторін за порушення його умов. Пунктами 14.2, 14.3 даного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків погашення кредиту і процентів та винагород за користування ним. Пунктом 14.9 договору сторонами також передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником будь-якого грошового зобов'язання, відповідно до якого при порушенні позичальником будь-якого грошового зобов'язання за договором понад 30 календарних днів, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. плюс 5% від суми невиконаного зобов'язання. У зв'язку з порушеннями [PERSON] зобов'язань за договором від 21.01.2008 року, утворилась заборгованість перед Банком, яка відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 22.05.2013 року становить - 88736,69 грн. та складається: заборгованість за кредитом - 52608,77 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 14610,35 грн.; комісія - 4679,49 грн., пеня - 12374,43 грн. Крім того, штраф (фіксована частина) становить 250 грн. та штраф (процентна складова) - 4213,65 грн. З огляду на те, що відповідач за зустрічним позовом оспорювала розмір заборгованості за укладеним з нею кредитним договором, судом для з'ясування дійсного розміру заборгованості позичальника була призначена судово-економічна експертиза. Відповідно до висновку № 1235 судової економічної експертизи від 24.02.2014 року, складеного експертом Харківського наукового-дослідного інституту судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса Шейко О.М., заборгованість [PERSON] за кредитно-заставним договором № DN81AR02000189 від 21.01.2008 року з урахуванням збільшення з 01.02.2009 року відсоткової ставки за користування кредитом до 21 % станом на 22.05.2013 року становить 41464,76 грн.: залишок по основному кредиту - 29832,30 грн.; заборгованість по відсоткам - 5192,58 грн.; заборгованість по сплаті винагороди за надання фінансового інструменту - 3654,80 грн.; розмір пені - 601,10 грн.; штраф (фіксована частина) становить 250 грн. та штраф (відсоток від суми заборгованості) - 1933,98 грн. Вказаний висновок експерта не був спростований сторонами по справі та приймається судом як належний та допустимий доказ на підтвердження розміру заборгованості [PERSON] за кредитним договором № DN81AR02000189 від 21.01.2008 року. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На день розгляду вказаної справи відповідач за зустрічним позовом борг перед Банком по кредитному договору не сплатила, тому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 21.01.2008 року в розмірі 38679,68 грн., пеню за період з 21.05.2012 року по 21.05.2013 року - 601,10 грн., штраф (фіксована частина) становить 250 грн. та штраф (відсоток від суми заборгованості) - 1933,98 грн., що в цілому складає 41464,76 грн. Таким чином, клопотання про застосування строку позовної давності до вимог банку про стягнення пені, штрафів суд вважає необґрунтованим. За таких обставин, суд частково задовольняє позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» за зустрічним позовом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» необхідно стягнути судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору в сумі 414,65 грн.

Outcome: partial