Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

У червня 2020 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить: - встановити юридичний факт спільного проживання позивача та [PERSON] однією сім`єю понад 5 років, починаючи з вересня 2001 року до дня смерті [PERSON] - [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на земельну частку (пай) у КСП Трудівник в с. Жолобне, Новоград-Волинського району, Житомирської області, розміром 3,45 га. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] померла тітка позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається із земельної частки (паю) у КСП Трудівник в с. Жолобне, Новоград-Волинського району, Житомирської області, розміром 3,45 га. [PERSON] є тіткою позивача [PERSON] , оскільки покійний батько позивача [PERSON] є рідним братом [PERSON] . З 1 вересня 2001 року до дня смерті тітки [PERSON] , позивач постійно проживала без реєстрації разом з [PERSON] по [ADDRESS] , вели спільно господарство, позивач постійно купувала продукти харчування, допомагала робити поточний ремонт будинку, оплачувала комунальні платежі та допомагала оформлювати житлові субсидії, заповнювати та подавати інші документи. Фактично за час спільного проживання позивач взяла на себе обов`язок дбати про матеріальне становище [PERSON] , постійно піклуючись про неї. Приватний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки відсутній встановлений факт проживання із спадкодавцем однією сім`єю протягом 5 років. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов, з підстав, викладених у позовній заяві. Разом з тим, позивач пояснила, що зареєстрована та проживала в с. Забара, Баранівського району, Житомирської області, разом з чоловіком та спільними дітьми [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Позивач працювала на фермі у с. Забара, Баранівського району. У період з вересня 2001 року до 13.08.2008 року позивач [PERSON] разом зі своєю молодшою дочкою [PERSON] , почала проживати разом з [PERSON] у її будинку по [ADDRESS] , на роботу на ферму у с. Забара позивач їздила на велосипеді. Представник Жолобненської сільської ради в судове засідання не прибув, подав заяву, у якій просить проводити розгляд справи без його участі. Позов не визнав (а.с. 73). Заслухавши в судовому засіданні пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в позові з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , яка є тіткою позивача, на праві власності належала земельна частка (пай), розміром 3,45 умовних кадастрових гектар, яка перебуває у колективній власності КСП Трудівник, с. Жолобне, Новоград-Волинського району, Житомирської області (а.с. 15). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 13). Згідно довідки Жолобненської сільської ради від 9 липня 2020 року [PERSON] на момент смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті проживала одна (а.с. 51). Згідно довідок Жолобненської сільської ради від 12 лютого 2020 року за [PERSON] доглядала та провела її поховання позивач [PERSON] (а.с. 17, 18). У заяві померлої [PERSON] на отримання житлової субсидії та декларації про майновий стан сім`ї відсутня інформація про проживання разом з нею інших членів сім`ї, зокрема [PERSON] . У заяві [PERSON] на отримання житлової субсидії у графі сімейний стан власника, зазначено одиночка (а.с. 31, 32). Позивач [PERSON] зареєстрована у с. Забара, Баранівського району, Житомирської області з 18 серпня 1983 року (а.с. 10). 09.12.2019 року позивач [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Новоград-Волинського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті рідної тітки [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 5). Листом приватного нотаріуса Новоград-Волинського нотаріального округу Качан О.О. від 10.12.2019 року, [PERSON] роз`яснено, що для оформлення спадкових прав їй необхідно звернутись до суду для встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю протягом 5 років відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України (а.с. 6). Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13 травня 2020 року заяву [PERSON] про встановлення факту проживання із спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю - залишено без розгляду, оскільки вбачається спір про право (а.с. 33). В судовому засіданні [PERSON] , який є жителем с. Мокре та ніколи не проживав у с. Жолобне, Новоград-Волинського району, підтвердив факт спільного проживання і ведення спільного господарства разом з померлою [PERSON] , протягом 5 років до дня смерті останньої. Однак зазначив, що про вказаний юридичний факт йому відомо лише зі слів позивача. Особисто свідок не проживав у с. Жолобне та не бачив факту спільного проживання позивача з померлою. Свідок [PERSON] , яка проживає у м. Новораді-Волинському, підтвердила факт спільного проживання і ведення спільного господарства позивача разом з померлою [PERSON] , протягом 5 років до дня смерті останньої. Однак, про такий факт свідку було відомо лише зі слів померлої [PERSON] . Свідок [PERSON] у с. Жолобне ніколи не проживала, та особисто не бачила того, що позивач спільно проживала і вела спільно господарство разом з померлою [PERSON] , протягом 5 років до дня смерті останньої. Свідок [PERSON] , яка проживає у с. Жолобне, пояснила, що позивач [PERSON] періодично приїздила у с. Жолобне до померлої [PERSON] , допомагала їй по господарству, точно не пам`ятає роки, у яких [PERSON] приїздила в гості до померлої [PERSON] . Позивач [PERSON] проводила фарбування належного померлій [PERSON] будинку у с. Жолобне, оплачувала померлій послуги за користування електроенергією. Свідок [PERSON] , яка проживає у с. Жолобне та є знайомою позивача, підтвердила юридичний факт спільного проживання і ведення спільного господарства позивача разом з померлою [PERSON] , протягом 5 років до дня смерті останньої. Свідок [PERSON] , яка проживає у с. Жолобне та є знайомою позивача, пояснила, що позивач [PERSON] проживає в с. Забара, Баранівського району разом з чоловіком та спільними неповнолітніми дітьми, позивач разом зі своїм чоловіком періодично приїздили до померлої [PERSON] в с. Жолобне, Новоград-Волинського району, позивач допомагала на городі у померлої та провела її поховання. У липні 2020 року голова Жолобненської сільської ради направив на адресу суду лист, у якому зазначив, що позов не визнає, вказав, що позивач та [PERSON] спільно не проживали і не вели спільне господарство, не мали спільного бюджету. Довідка Жолобненської сільської ради № 451 від 18.08.2008 року була видана позивачці лише для отримання грошової допомоги на поховання. Жолобненська сільська рада відмовила у наданні позивачці довідки з підписами свідків, які б засвідчували юридичний факт проживання на момент смерті та ведення спільного господарства позивачки з [PERSON] , оскільки це є неправдивою інформацією. Копії декларації про майновий стан та зразок заяви на отримання житлової субсидії не є підтвердженням того, що позивачка її оформляла. Оформлення субсидії проводилось у сільській раді самою [PERSON] . Ніякої допомоги: купівля продуктів, проведення поточного ремонту будинку, вирішення сімейних питань позивачка не проводила, так як навідувалась до померлої [PERSON] рідко, лише 13.08.2008 року після її трагічної загибелі. Не можуть свідчити в суді свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , оскільки вони проживають в іншому населеному пункті, іншої області. Щодо свідка [PERSON] , то у період з 2001 року до 2012 року він проживав та був зареєстрований у м. Новограді-Волинському, у с. Жолобне почав проживати без реєстрації лише після смерті [PERSON] , з 2013 року, а зареєстрований з 2020 року. Також сільський голова зазначив, що [PERSON] не потребувала постійної сторонньої допомоги та загинула трагічно, а не через хворобу (а.с. 50). Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У абзаці 1 частини другої статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач не довела та не надала належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження факту постійного проживання із спадкодавцем однією сім`єю протягом п`яти років. Самі по собі покази свідків не є достатніми доказами, які можуть підтвердити факт спільного проживання однією сім`єю в розумінні статті 3 СК України (Постанова ВС від 16.01.2019 року № 343/1821/16-ц). Окрім цього, суд не бере до уваги покази свідків [PERSON] , [PERSON] , оскільки вони проживають у інших населених пунктах, а свідки [PERSON] та [PERSON] вказали, що позивач разом зі своїм чоловіком періодично приїжджали до померлої [PERSON] у гості. Надані довідки Жолобненської сільської ради від 18.08.2008 року та від 12.03.2020 року про здійснення позивачем поховання спадкодавця не підтверджують факт спільного проживання, ведення спільного побуту, наявність взаємних прав та обов`язків між [PERSON] та [PERSON] протягом 5 років до часу відкриття спадщини (а.с. 17, 18). Крім того, у листі від 9.07.2020 року голова Жолобненської сільської ради зазначив, що довідка Жолобненської сільської ради від 18.08.2008 року видавалась позивачці лише для отримання грошової допомоги на поховання [PERSON] (а.с. 50). За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач не надала належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту постійного проживання із спадкодавцем однією сім`єю протягом п`яти років, а тому зазначена позовна вимога про встановлення юридичного факту, й відповідно, похідна позовна вимога про визнання права власності на спадкове майно, згідно абз 2 ч. 1 ст. 188 ЦПК України, не підлягають задоволенню . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed