Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Як указано в позовній заяві, 26 травня 2011 року між ПАТ «Платинум Банк» (правонаступником якого відповідно до договору про відступлення права вимоги було ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС», а відповідно до укладеного 08 жовтня 2012 року договору факторингу №2 між ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про відступлення права вимоги, є позивач) та відповідачем було укладено кредитний договір №41845/2771ВСL. Згідно з умовами договору банк надав відповідачу кредит у розмірі 11368 грн. на строк до 28 лютого 2012 року. Відповідно до виписки з реєстру боржників від 08 жовтня 2012 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 10439,63 грн. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов'язався повернути кредит, сплачувати нараховані відсотки за користування кредитом та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених кредитним договором. Відповідач належним чином умови кредитного договору не виконує і має прострочену заборгованість, яка становить 10439,63 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 9161,78 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 114,97 грн., заборгованості за пенею у розмірі 1162,88 грн. Позивач, посилаючись на набуття права вимоги до боржника за договором факторингу №2, просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості, суму сплаченого судового збору, провести судове засідання без участі його представника. У судове засідання, належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, відповідач не з'явився, про причину неявки суду не повідомив. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази в справі, зокрема надані позивачем: копії виписки з реєстру боржників, заявки/анкети позичальника, кредитного договору, виписки з особового рахунку, заяви на видачу готівки, паспорту, розрахунку заборгованості, повідомлень, договору факторингу №2, реєстраційних документів юридичної особи, платіжне доручення, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 26 травня 2011 року між ПАТ «Платинум Банк» (правонаступником якого відповідно до договору про відступлення права вимоги було ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС», а відповідно до укладеного 08 жовтня 2012 року договору факторингу №2 між ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про відступлення права вимоги, є позивач) та відповідачем було укладено кредитний договір №41845/2771ВСL. Згідно з умовами договору банк надав відповідачу кредит у розмірі 11368 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 14 % річних, комісії за обслуговування кредиту у розмірі 210 грн. на строк 36 місяців з кінцевим терміном повернення 26 травня 2014 року. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частками щомісячно рівними частинами у сумі 599 грн. та сплачувати нараховані відсотки за користування кредитом. Відповідач не виконує взяті не себе зобов'язання з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, порушив умови договору і має прострочену заборгованість перед банком, яка станом становить 10439,63 грн. Відповідно до відомостей договору факторингу №2, укладеного 08 жовтня 2012 року між ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про відступлення права вимоги до боржників встановлено, що позивач набув права вимоги до відповідача за невиконання взятих на себе зобов'язань за кредитним договором №41845/2771ВСL від 26 травня 2011 року. Таким чином, сума заборгованості та сплачена позивачем сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. На підставі викладеного,

Outcome: approved