Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

23.10.2018 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є рідною донькою відповідача [PERSON] . Позивачка народилась [INFO] у м. Синельникове, під час перебування її матері [PERSON] у шлюбі з батьком, у якому вони перебували з 25 березня 2000 року по 06 жовтня 2010 року. На даний час їй вже виповнилось 18 років і вона є студенткою І курсу державного вищого навчального закладу «Український державний хіміко - технологічний університет» на факультеті технології органічних речовин та біотехнології. Згідно з договором про надання освітніх послуг № То-056 від 15.08.2018 року, загальна вартість освітніх послуг за весь строк навчання з 2018 по 2022 рік становить 48 000 гривень, тобто 12000 гривень за кожен рік навчання, плата вноситься щосеместрово. Позивач не проживає разом із відповідачем, ніякої матеріальної допомоги він їй не надає, вона знаходиться на утриманні своєї матері [PERSON] На даний час, грошей на навчання, харчування та проїзд до місця навчання позивачу не вистачає, вона не має можливості працювати, оскільки форма навчання денна, тому потребує матеріальної допомоги з боку батька. Відповідач є працездатним, працює і може надавати таку допомогу. Вважає, що розмір аліментів, враховуючи вартість її навчання, теперішні ціни на продовольчі товари, одяг та транспортні витрати має бути не меншим ніж прожитковий мінімум, встановлений на дорослу особу у 2018 році в сумі 3723 гривні У зв`язку з вищенаведеним просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Синельникове, Дніпропетровської області, аліменти на її користь на її утримання в розмірі 3723 гривні щомісячно на весь період її навчання, до досягнення 23 років. Представник позивача адвокат Мантула О.С. у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, але надав письмові пояснення - заперечення на позов в якому зазначив, що до повноліття він утримував свою доньку матеріально згідно рішення Синельниківського міськрайонного суду за бажанням її матері. З малечку донька з ним не спілкується, спочатку за впливом матеpi, a y дорослому віці вона прийняла самостійне рішення, тому про продовження навчання йому відомо з документів наданих до суду. Також, зазначив, що він є учасником бойових дій, виконував свій обов`язок при захисті територіальної цілісності України - учасник антитерористичких операцій, отримав вогнепальне поранення у 2015 році, є інвалідом третьої групи, йому призначена пенсія у розмірі 3267.25 грн. На утриманні у нього є ще донька [PERSON] , [INFO] , яка досягла повнолітнього віку та продовжує навчання у комунальному закладі « Дніпропетровський коледж культури і мистецтв» Дніпропетровської обласної ради, наказ №40 -с від 14 08.2018 року, строк закінчення навчання 30.05.2020 року. Вогнепальне поранення у нього вимагає щорічно дворазового стаціонарного лікування у госпіталі інвалідів війни у лікарні їм. Мечникова в м. Дніпро, де зараз він лікується з 14 травня строком на один місяць та поточне лікування протягом року, що перешкоджає його намірам мати роботу та додатковий заробіток. Таким чином, щомісячні доходи на своє утримання, утримання дружини та доньки [PERSON] , студентки першого курсу навчального закладу розташованого в м. Дніпре - складають 3257 гривень. З урахуванням вище викладеного відповідач просить відрахову\-вати на утримання позивача з 01.09. до 31.05. щомісячно 1/6 частину пенсії у період навчання [PERSON] , а з 01 червня до 31 серпня відрахування не проводити. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. За правилами статей 2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] , народилась [INFO] в м. Синельникове Дніпропетровської області. ЇЇ батьками є: батько [PERSON] , матір: [PERSON] про свідчить свідоцтво про народження [NUMBER] (а.с.5). Зареєстрована [PERSON] по [ADDRESS] . Даний факт підтверджується копією паспорта громадянина України [NUMBER] , виданого Синельниківським РС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, 21.10.2016 року (а.с.2). Як вбачається з договору №То-056 від 15.08.2018 року та довідки №26 від 06.09.2018 року, [PERSON] , 2000 р.н., дійсно є студенткою І курсу денної форми навчання «Українського державного хіміко-технологічного університету» факультету технології органічних речовин та біотехнології. Термін навчання 4 роки до 30.06.2022 року (а.с.3-4,20). Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Водночас, відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України судовому захисту підлягають лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси осіб, які виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. А отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. У відповідність ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідність ст.200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 ЦПК України. Згідно ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За змістом ст.199 СК України обов`язок утримувати повнолітнього доньку (сина), яка (який) продовжує навчання, покладено на обох батьків. Згідно ч.3 ст.70 Закону України "Про виконавче провадження" загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Судом встановлено, що позивач знаходиться на утриманні і матеріальному забезпечені своєї матері - [PERSON] , продовжує навчання, через навчання не в змозі працювати та отримувати доходи та потребує допомоги батька у зв`язку з навчанням. Відповідач має змогу сплачувати аліменти на повнолітню доньку у зв`язку з її навчанням, так як є працездатною особою, в той же час суд враховує, що у відповідача на утриманні знаходиться ще донька - [PERSON] , [INFO] , яка досягла повнолітнього віку та продовжує навчання в КЗ «Дніпропетровський коледж культури та мистецтва» Дніпропетровської обласної ради, про що свідчить довідка від 23.04.2019 року №64. Крім того, сам відповідач має проблеми зі здоров`ям, оскільки він учасник бойових дій, учасник антитерористичних операцій, де отримав вогнепальне поранення у 2015 році та потребує щорічно дворазового стаціонарного лікування у госпіталі інвалідів війни у лікарні ім. Мечникова в м. Дніпро. На даний час є інвалідом третьої групи та отримує пенсію у розмірі 3267,25 грн., що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК №918959 Серії 12 ААА, посвідченням серії [NUMBER] від 01.08.2018 року та довідкою про отримання пенсії №589 від 03.05.2019 року. Таким чином, суд вважає, що відповідач може надавати допомогу доньці, яка продовжує навчання однак у меншому розмірі, ніж просить позивач. Враховуючи вищевикладене, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалася позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, а також виходячи з критеріїв розумності та справедливості, враховуючи матеріальне становище дитини, яка продовжує навчання, та матеріальне становище платника аліментів, що підтверджується матеріалами справи та те, що обов`язок матеріально утримувати дитину є як у матері так і у батька, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача на час її навчання, в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення [PERSON] навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-х річного віку. Що стосується вимоги відповідача не проводити відрахування аліментів на утримання повнолітньої дочки з 01 червня до 31 серпня на час літніх канікул, суд вважає, що дана вимога не є обґрунтованою, оскільки чинним законодавством таке виключення не передбачено, а той факт, що під час канікул [PERSON] не проходить навчання, не є підставою для звільнення від передбаченого статтею 199 СК України обов`язку батьків утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання, оскільки канікулярний час входить в період навчання. Плата за навчання це лише один з видів витрат, які несе позивач, а обов`язком батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання на весь його період, тобто до закінчення та отримання відповідного документа і не пов`язується виключно з періодом внесення плати за навчання, тобто здійснюється у порядку ст. ст. 191, 199 Сімейного кодексу України та ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження». За змістом статті 199 СК України законодавцем визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчання. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду (Постанова Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 346/103/17 (провадження № 61-20178св18). Відповідно до ст. 201, ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову Крім того, частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Суд зазначає, що частиною 2 ст.199 Сімейного кодексу України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки позивача, відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору при пред`явленні позову про стягнення аліментів до суду, та положень ст. 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 гривень 80 копійок. На підставі зазначеного,

Outcome: partial