Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

13 лютого 2015 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивачка просить: стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 361,65 доларів США, моральну шкоду в розмірі 5 000,00 доларів США. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 06 червня 2014 року між сторонами був укладений договір за яким позивачка внесла на депозитний рахунок 340,00 доларів США. Строк дії договору закінчився 05.01.2015 року. Але позивачка не зверталася про повернення коштів в зв'язку з хворобою. 14.01.2015 року вона звернулась до Банку із заявою про повернення коштів. Усно позивачу повідомили, що договір продовжено на тих же умовах на той самий строк. Проте позивачка не погодилась із продовженням строку та просила повернути кошти про що 14.01.2015 року подала відповідну заяву, але 27.01.2015 року (згідно Основних умов) вклад виданий не був. Позивач зазначає, що внаслідок неправомірних дій відповідача вона зазнала моральних страждань, які оцінила в розмірі 5 000,00 грн. Моральна шкода виразилась у фізичних та душевних стражданнях, в неї змінились життєві стосунки із знайомими, тому що при трудовому стажі 38 років на старості залишилась без коштів, які були зібрані на непередбачувані випадки, нервує з цього приводу. На нервовому грунті загострилися хронічні захворювання позивача. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. До суду 09.04.2015 року надійшли заперечення позивача в яких представник просить відмовити в задоволенні заявлених вимог на тій підставі, що дійсно між сторонами був укладений зазначений договір, але належним чином свої зобов'язання в частині повернення коштів вони не змогли виконати на тій підставі, що існує обмеження Національного Банку України щодо суми видачі коштів клієнтам. На рахунку позивача на вимогу станом на 09.04.2015 року обліковується сума 361,65 доларів США. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою позивача. Позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши позивача, врахувавши заперечення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 06.06.2014 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - Банк) та [PERSON] (далі - Вкладник) був укладений Договір-заява №300937/34180/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 7 міс. в іноземній валюті за умовами якого Вкладник вніс, а Банк прийняв грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок [NUMBER] в сумі 340,00 доларів США на строк з 06.06.2014 року по 06.01.2015 року у порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі-заяві та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - Основні умови), які затверджені згідно з внутрішніми процедурами Банку та розміщені для ознайомлення на інформаційних стендах в приміщеннях установ Банку та оприлюднені на офіційному сайті Банку за електронною адресою www.fcbank.com.ua (п.1 Договору-заяви). За вказаний термін користування коштами Вкладнику нараховуються проценти в розмірі 12,0% річних. Нарахування процентів здійснюється Банком у порядку, визначеному п.4.1.3 Основних умов. Нараховані проценти зараховуються Вкладнику на рахунок, відкритий у Банку [NUMBER] (п.2 Договору-заяви). Як зазначено в п.9 Договору-заяви, Вкладник підписанням цього Договору-заяви усвідомлює та погоджується з тим, що Основні умови разом з цим Договором-заявою складають договір банківського вкладу та є його невід'ємними частинами. Також Вкладник підписанням цього Договору-заяви підтверджує факт ознайомлення з Основними умовами, чинними на дату підписання Банком та Вкладником цього Договору-заяви, погоджується з положеннями Основних умов у повному обсязі, бере на себе права та обов'язки, що визначені Основними умовами, та безумовно зобов'язується їх виконувати. Як вбачається, Договір-заява підписана сторонами, що свідчить про те, що вони погодились з визначеними умовами. Умовами Договору передбачено продовження строку розміщення Вкладу. 14.01.2015 року [PERSON] звернулась до Банку із заявою про дострокове повернення банківського вкладу в сумі 340,00 доларів США шляхом виплати готівковими коштами через касу банку. Пунктом 5.3 Основних умов визначено, що повернення Строкового вкладу, до дати закінчення строку розміщення Вкладу, визначеного Договором-заявою, вважається достроковим поверненням Вкладу із розірванням Договору. У випадку дострокового розірвання Договору за ініціативою Вкладника, Вкладник для повернення Вкладу зобов'язаний повідомити про це Банк не менш ніж за 10 банківських днів до передбачуваної дати розірвання Договору шляхом надання до Банку відповідної заяви у 2-х примірниках. При достроковому розірванні Договору за ініціативою Вкладника протягом строку розміщення Вкладу, визначеного Договором-заявою, Банк здійснює перерахунок нарахованих процентів за фактичний термін розміщення вкладу з дня, наступного за днем надходження Вкладу у Банк, до дня, який передує його поверненню Вкладнику або списанню з вкладного рахунку Вкладника, за процентною ставкою, визначеною Договором-заявою. З виписки по особовому рахунку позивача вбачається, що станом на 04.02.2015 року на рахунку [NUMBER] (рахунок на вимогу) обліковується сума 361,65 доларів США. З довідки, яка надана представником відповідача вбачається, що станом на 09.04.2015 року залишок грошових коштів по рахунку на вимогу [NUMBER] становить - 361,65 доларів США. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. При цьому, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до положень ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Отже, так як з діючих норм законодавства вбачається, що вкладник за договором банківського вкладу, в силу ст.ст.1060, 1061 ЦК України, вправі вимагати від банку повернення здійсненого вкладу разом з нарахованими процентами в будь-який момент, а банк, отримавши відповідну вимогу, повинен видати вклад у повному обсязі. Банк не виконав вимогу позивача та не повернув суму вкладу та нараховані відсотки, тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми вкладу в розмірі 361,65 доларів США (згідно нарахувань банківської установи). Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Крім цього, згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31.03.1995 року - пунктом 5 передбачено, що обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в її заподіянні. В судовому засіданні позивачка не надала суду доказів на підтвердження моральних страждань, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог в частині відшкодування моральної шкоди. Крім того, на підставі статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача та держави підлягають стягненню судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial