Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS] , зняття [PERSON] з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] , стягнення з відповідача судових витрат. Вимоги мотивує тим, що йому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.02.1999 року на праві приватної власності належить 1/3 квартири [ADDRESS] . Згідно довідки станом на 23.08.2019 року про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку осіб, виданої Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 28.08.2019 року № 9447 в квартирі [ADDRESS] зареєстровані громадяни: [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 19.08.1986 року; [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 04.04.2017 року (дружина позивача); [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 02.01.2000 року (онук позивача). Однак онук позивача з 2012 року не проживає в житловому приміщенні, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі немає і взагалі квартирою не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні позивач ні інші співвласники або члени сім`ї позивача відповідачу не чинили. Сторони тривалий час не спілкуються, нинішнє місцеперебування відповідача позивачу невідоме, на відомий позивачу номер телефону відповідач не відповідає, оскільки йому часто телефонують «колектори». Позивачу лише відомо, що відповідач може проживати у м. Чернігові за адресами своєї матері - [PERSON] - по [ADDRESS] або бабусі - [PERSON] - по [ADDRESS] . Останнім часом за адресою квартири позивача на ім.»я відповідача масово надходить кореспонденція з різних кредитних установ та від різного роду «колекторських» фірм щодо необхідності сплати відповідачем боргів за кредитами. Пояснення позивача по телефону щодо того, що [PERSON] за вказаною адресою більше семи років не проживає, вказані організації до уваги не приймають, більш того, погрожують позивачу та його дружині, зокрема, що вони ініціюють накладення стягнення на належну позивачу квартиру або будуть намагатися отримати борг у інший спосіб. З приводу вказаних погроз позивач вже звернувся до правоохоронних органів, однак подальший облік [PERSON] на реєстрації в квартирі позивача за умови таких постійних погроз не лише порушує право власності позивача але й створює загрозу психічному стану позивачу та його дружини. Позивач вважає, що [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] у зв`язку з тривалою, понад один рік без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації. Окрім того, відповідач не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового приміщення, а факт звернення його кредиторів за адресою його реєстрації, де він фактично не проживає, створює зайві ризики для психологічного та фізичного здоров`я позивача та дружини позивача. Ухвалою судді від 10.09.2019 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження і призначити справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні з викликом сторін. Ухвалою суду від 08.10.2019 року розгляд справи відкладено. Протокольною ухвалою суду від 29.10.2019 року вирішено проводити заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів та залучено в якості третіх осіб [PERSON] та [PERSON] . Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Додатково додав, що він є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач набрався кредитів, а тероризують позивача з дружиною, хоча відповідач не проживає за вказаною адресою, а тільки зареєстрований з 02.01.2000 року як член сім`ї, особистих речей відповідача в квартирі немає. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся у відповідності до ч.4 ст. 130 ЦПК України. Судові повістки, направлені за відомими адресатами, повернулися не врученими (а.с.59, 60, 61). Дій, визначених ст. 178, ч.7 ст. 279 ЦПК України не вчинено. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся у відповідності до ч.4 ст. 130 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомлені. Суд ухвалив судове засідання проводити у відсутності третьої особи [PERSON] на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Допитана в якості свідка [PERSON] дала покази, що відповідача не бачить років два, він не проживає за адресою [ADDRESS] , його особистих речей в квартирі свідок також не бачила. Допитаний в якості свідка [PERSON] дав покази, що його будинок знаходиться напроти будинку позивача. Відповідача за адресою [ADDRESS] не бачив років 2-3. Вислухавши позивача, третю особу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлено: Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 22.02.1999 року квартира [ADDRESS] в цілому належить на праві приватної спільної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частинах (а.с.7). Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 9447 від 28.08.2019 року станом на 23.08.2019 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , до складу сім№»ї (зареєстрованих) входять: [PERSON] , 1952 р.н. - к.наймач, [PERSON] , 2000 р.н. - онук, [PERSON] , 1952 р.н. - дружина (а.с.10). Відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що позивач є співласником квартири [ADDRESS] , відповідач [PERSON] був зареєстрований як член сім`ї власника, але не проживає в ній без поважних причин понад один рік, тому згідно ч.2 ст. 405 ЦК України є підстави для визнання відповідача втратившим право користування житлом. Позовні вимоги про зняття з реєстраційного обліку не підлягають задоволенню, виходячи з такого. Так, згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст. 3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно зі ст. 6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання Статтею 7 цього ж Закону встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семі днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відповідно є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації, додатково зобов`язувати реєстраційні органи вчинити ці дії не має потреби. Тому у задоволенні вимог про зняття [PERSON] з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] , слід відмовити.

Outcome: partial