Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.10.2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АВ/9750104, предметом якого є страхування транспортного засобу "MitsubishiLancer", д/н [NUMBER]. Вказує, що 23.07.2013 року в м. Києві по вул. Червоноармійській, 23, керуючи автомобілем "MitsubishiLancer", д/н [NUMBER], [PERSON] здійснив зіткнення з автомобілем Опель Вектра, д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Оскільки постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 12.08.2013 року відповідача було визнано винним у вчиненні вказаного ДТП, то відповіднопозивач здійснив страхове відшкодування потерпілому. Позивач звернувся до суду зі зворотньою вимогою до винної особи та просить стягнути з відповідача шкоду, завдану внаслідок ДТП у розмірі 9 466,24 гривень та судовий збір у розмірі 243,60 гривень. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у заяві позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, судом вжиті всі можливі заходи для забезпечення його явки. Причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд, вважає за можливе слухати справу заочно, без участі відповідача, за наявними у справі документами. Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 17.10.2012 року між Позивачем та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АВ/9750104, предметом якого є страхування транспортного засобу "MitsubishiLancer", д/н [NUMBER]. З матеріалів справи вбачається, 23.07.2013 року в м. Києві по вул. Червоноармійській, 23, керуючи автомобілем "MitsubishiLancer", д/н [NUMBER], [PERSON] здійснив зіткнення з автомобілем Опель Вектра, д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], в результаті його було пошкоджено, а власнику нанесено матеріальний збиток. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 12.08.2013 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення. Згідно п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до Ремонтної калькуляції № ДКЦВ-6790 від 30.07.2013 року, вартість ремонту, завданого власнику автомобіля Опель Вектра, д/н [NUMBER], внаслідок пошкодження при ДТП, становить 9 976,24 гривень (а.с. 13,14). Відповідно до страхового акту № ДКЦВ-6790 від 06.11.2013 року розмір страхового відшкодування, завданого власнику автомобіляОпель Вектра,\~д/н [NUMBER], внаслідок пошкодження при ДТП становить 9 466,24 гривень (а.с. 11). Згідно зі ст. 979 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Судом встановлено, що на підставі страхового акту № ДКЦВ-6790 від 06.11.2013 року, позивачем здійснено страхове відшкодування, вартість якого становить 9 466,24 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 20243 від 08.11.2013 року (а.с. 15). За ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із п. 38.1.1. «г» ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Положеннями п. 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» закріплено обов'язок водія транспортного засобу, причетного до такої пригоди, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Звертаючись з відповідним позовом до суду, позивач зазначає, що відповідачем були порушені вимоги наведених норм Закону щодо повідомлення страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди у визначений строк та надання необхідних у зв'язку з цим документів. Доказів протилежного матеріали справи не містять. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження сплати позивачу збитків понесених ним в зв'язку із виплатою страхового відшкодування відповідачем суду не надано. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved