Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

27.12.2019 року позивач [PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду Донецької області до [PERSON] , третя особа: [PERSON] з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] , від якого у них [INFO] народилася донька [PERSON] , яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. На даний час донька [PERSON] є студенткою 2 курсу денної форми навчання факультету технологій продукції тваринництва та менеджменту спеціальності «Технологія виробництва і переробки продукції тваринництва» Харківської державної зооветеринарної академії. Навчається за кошти державного бюджету, тривалість навчання з 01.09.2018 року до 30.06.2022 року, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. На підставі вищевикладеного просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з моменту пред`явлення позову та до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Відповідачем [PERSON] було надано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач з визнає позовні вимоги в частині стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання його повнолітньої доньки [PERSON] на час навчання. Заперечує позовні вимоги в частині розміру стягнення, а саме ј частки з усіх видів його доходу щомісячно з тих підстав, що він від шлюбу з позивачем [PERSON] , має на утриманні ще одну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . За судовим наказом Першотравневого районного суду Донецької області від 20.01.2020 року справа 241/2675/19 (2-н/241 /1/2020), з нього стягнуто на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , 2007 року народження, у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.Просить суд стягнути з нього аліменти в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку. Позивач в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, в відзиві на позов просив суд розглядати справу без його участі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує. Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо виконання батьками обов`язку утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, тобто щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 грудня 2000 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 3). На даний час донька сторін [PERSON] є повнолітньою та навчається на ІІ курсі денної форми навчання факультету технологій продукції тваринництва та менеджменту спеціальності «Технологія виробництва і переробки продукції тваринництва» Харківської державної зооветеринарної академії з кінцевим терміном навчання до 30.06.2022 року. Навчається за кошти бюджету (а.с. 6). Згідно довідки № 973, виданої виконкомом Комишуватської сільської ради Мангушського району Донецької області 26.12.2019 року, [PERSON] проживає в [ADDRESS] , склад її сім`ї складає, в тому числі, донька [PERSON] , 2000 р.н. (а.с. 8). Таким чином, судом встановлено, що повнолітня донька сторін [PERSON] , яка перебуває на повному утриманні матері, потребує матеріальної допомоги з боку батька, так як не працює, а продовжує навчання. Відповідач [PERSON] не позбавлений можливості матеріально забезпечувати на рівні з матір`ю повнолітню доньку, яка продовжує навчання, тобто може сплачувати аліменти. При цьому, судовим наказом, виданим Першотравневим районним судом Донецької області по справі 241/2675/19 від 20.01.2020 року з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , 2007 р.н. у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч. 1 ст. 78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України). Таким чином, під час судового розгляду предметом доказування є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення. Згідно із ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною 1 ст. 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України, право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Згідно ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч. ч. 1, 2 ст. 200 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідно до п.20 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Позивач [PERSON] не надала суду належних та допустимих доказів які б свідчили про спроможність відповідача сплачувати аліменти у заявленому ним розмірі. Докази, на які посилається позивач доводять потреби повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в допомозі з боку батьків, проте жодним чином не свідчать про реальну можливість відповідача надавати таку допомогу. Такого ж висновку дійшов\~Апеляційний суд Вінницької області, справа № 130/2233/16-ц від 21 лютого 2017 року. Відповідач в свою чергу визнає позов в частині стягнення аліментів в розмірі 1/6 частки з усіх видів його доходів (заробітку). В іншій частині позовних вимог просить відмовити в повному обсязі. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позов [PERSON] про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню в частині розміру стягнення аліментів, а саме в розмірі 1/6 частки. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду з означеним позовом позивачем не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати. Так, відповідно до п. 3. ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, в тому числі позивачі - у справах про стягнення аліментів. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому на підставі\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати підлягають стягненню з відповідача частково, у розмірі 420 грн. 40 коп. на користь держави судового збору.

Outcome: partial