Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

07 червня 2016 року МТСБУ звернулося до суду із указаним позовом, в обґрунтування вимог за яким зазначило, що 26 лютого 2013 року по вулиці Великій Бердичівській в м. Житомирі з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем «ГАЗ-53», д.н.з. AM 8606 ВВ, була скоєна дорожньо-транспортна пригода (по тексту також ДТП), в результаті якої був пошкоджений автомобіль «[PERSON] В70», д.н.з. AM 0338 BE, власником якого є [PERSON] Вина [PERSON] підтверджується постановою Богунського районного суду м. Житомира від 26 березня 2013 року. Згідно із змістом позову 07.03.2013 року потерпілий [PERSON] подав до МТСБУ повідомлення та 08 квітня 2013 року з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ із відповідною заявою. У зв'язку з залученням аварійного комісара МТСБУ понесло витрати в розмірі 200 грн. 00 коп., а 25.07.2013 року МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому в розмірі 50 000 грн. 00 коп. Як вказує у позові МТСБУ, позивач виконав покладений на нього Законом обов'язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, а тому має право зворотної вимоги до відповідача. Оскільки відповідачі в добровільному порядку відмовились компенсувати МТСБУ понесені витати позивач просить суд із урахуванням уточнених вимог стягнути на свою користь із [PERSON] 200,00 грн. витрат на послуги аварійного комісара, із Спеціалізованої монтажно-експлуатаційної установи Житомирської міської ради (по тексту також СМЕУ) понесені витрати в сумі 50\~000,00 грн. Крім того позивач просить стягнути пропорційно із відповідачів на свою користь судовий збір в розмірі 1\~378,00 грн. та 2\~000,00 грн. витрат за юридичні послуги. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов з підстав у ньому викладених, просив його задовольнити із урахуванням уточнення позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги до нього визнав в повному обсязі. Додав, що транспортний засіб марки «ГАЗ-53», яким він керував 26.02.2016, не був застрахований з вини СМЕУ. Представник СМЕУ в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Ухвалою суду від 01.12.2016 закрито провадження у справі в частині вимог до СМЕУ на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та [PERSON], вивчивши й дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до п.11 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Як вбачається із постанови судді Богунського районного суду м. Житомира Костенко С.М. від 26.03.2013 по справі № 295/3432/13-п, 26.02.2013 року гр. [PERSON] о 11 год. 00 хв., керуючи автомобілем ГАЗ-53, державний номер [NUMBER] по вул. В. Бердичівській в м. Житомирі, не дотримався безпечної дистанції, виїхавши на смугу зустрічного руху, при цьому проїзна частина має дві смуги руху в кожному напрямку, де скоїв зіткнення із автомобілем Вольво, державний номер [NUMBER]. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. В судовому засіданні [PERSON] вину визнав. Указаною в попередньому абзаці постановою 26.03.2013 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії довідки №9163363 про дорожньо-транспортну пригоду вантажний транспортний засіб марки ГАЗ-53, д.н.з. [NUMBER], належить СМЕУ та не був застрахований відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Із наданої гр. [PERSON] в судовому засіданні копії трудової книжки слідує, що відповідач у період із 11.03.2010 по 31.10.2013 перебував у трудових відносинах із СМЕУ. Судом встановлено, що 03.06.2013 року МТСБУ згідно із платіжним дорученням №2300 здійснило на користь ТОВ УЕЦ «Експерт-Сервіс Авто» оплату послуг аварійних комісарів в сумі 200 грн. Відповідно до п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно із п. 34.4 ст. 34 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином з моменту виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до відповідача [PERSON] щодо відшкодування понесених витрат на послуги аварійного комісара. У п. 36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" №10 від 17.10.2014 судам розяснено, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом N 3674-VI). З урахуванням меж заявлених позовних вимог та на підставі ст.ст. 84, 88 ЦПК України із відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 5 грн. 49 коп. та 7 грн. 97 коп. витрати на правову допомогу.

Outcome: approved