Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

05.02.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у зв`язку з продовженням навчання у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду та до закінчення навчання, до [INFO](а.с.2-3). Головуючим суддею у вищезазначеній справі, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ був призначений суддя Ткачов О.М.(а.с.1). Судовий розгляд справи призначено на 24.07.2019. 09.07.2019 відповідно до Розпорядження про призначення повторного автоматичного розподілу справи, яка перебувала у провадженні судді Ткачова О.М., № 215 від 05.07.2019 цивільна справа № 236/456/19 (провадження № 2/236/284/19) за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів у зв`язку з продовженням навчання, розподілена судді Саржевській І.В. згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи(а.с.70-71). Ухвалою судді від 10.07.2019 справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду на 24.07.2019(а.с72). Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, надав суду відповідну заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить справу розглянути без його участі (а.с. 74). Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, 27.05.2019 надав заяву про розгляд справи за його відсутності за участю свого представника [PERSON] (а.с.57). Крім того, надав письмові пояснення, які викладені в заяві-запереченні від 04.03.2019 та 27.05.2019, відповідно до яких позовні вимоги не визнав, зазначив, що всі свої заощадження окрім сплачених аліментів, присуджених рішенням суду від 25.02.2013, витрачав на потреби сина, на теперішній час не має можливості сплачувати аліменти на утримання позивача в розмірі 1/4 частини його доходу, оскільки страждає на хронічні захворювання, третину пенсії у розмірі 3492,05 грн. витрачає на лікування, решту пенсії витрачає на придбання сировини для опалення будинку, особистого житла та іншого доходу не має, а також у нього є старша донька, яка є особою з інвалідністю, та просив суд: витрати по судовому збору покласти на позивача, аліменти на час канікул які складають 96 календарних днів не стягувати, та остаточно визнавши розмір стягнутих аліментів у твердій грошовій формі у розмірі 400,00 грн.(а.с.23-26, 56-57). Представник відповідача [PERSON] , діюча на підставі довіреності(а.с.22), в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, підтримала пояснення надані відповідачем [PERSON] , викладених в заяві- запереченні від 04.03.2019 та 27.05.2019. Суд, дослідивши письмові матеріали по справі, вислухавши пояснення представника, встановив наступні обставини і визначив відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , є батьком позивача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наданою позивачем копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25.01.2000 Виконкомом Сіверської міської ради Артемівського району, актовий запис № 05(а.с.6). Згідно копії рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 19.10.2012, шлюб між батьками позивача: [PERSON] та [PERSON] , розірвано(а.с.7). [PERSON] , [INFO] є студентом 2 курсу денного відділенні Слов`янського енергобудівного технікум, навчається на бюджетній основі, за спеціальністю 192: Будівництво та цивільна інженерія, Будівництво теплових і атомних електростанцій, строк навчання з 01.09.2017 по [INFO](а.с.12, 27), мешкає разом із матір`ю [PERSON] , та знаходиться на її утриманні(а.с.10-11). Відповідач [PERSON] на підставі рішення суду від 25.02.2013 виплачував аліменти на утримання [PERSON] щомісячно у розмірі ј частини заробітку(доходу), до досягнення ним повноліття (а.с. 30, 34-35,49-50,59, 11, 12). Після досягнення повноліття та продовження навчання [PERSON] перебуває на утриманні матері [PERSON] , відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При винесення рішення відповідно до ст. 265 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Дослідивши надані сторонами докази, суд встановив, що [PERSON] не працює, навчається на денній формі навчання на бюджетній основі в іншому місті, що потребує матеріальних витрат на оплату проїзду до місця навчання, їжу, одяг, стипендію, починаючи з листопада 2018 року(а.с.28) не отримує, перебуває на утриманні матері, а тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач [PERSON] знаходиться на Д-обліку в амбулаторії ЗПСМ смт. Ямпіль з хронічними захворюваннями серця та попереку(а.с.36), є непрацездатним, перебуває на обліку в Бахмутсько-Лиманському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області(м. Лиман) та одержує пенсію за віком з 01.12.2018, розмір якої становить 3492,05грн.(а.с.29), інших доходів не має. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу. Суд не погоджується з запереченнями відповідача щодо звільнення від обов`язку сплачувати аліменти під час перебування [PERSON] на канікулах, оскільки чинним законодавством таке виключення не передбачено, а той факт, що під час канікул [PERSON] не проходить навчання, не є підставою для звільнення від передбаченого статтею 199 СК України обов`язку батьків утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, оскільки канікулярний час входить в період навчання. За змістом статті 199 СК України законодавцем визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчання. Тому, враховуючи матеріальне становище позивача, відповідача, позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню частково - відповідач має можливість і зобов`язаний виплачувати аліменти на користь сина у зв`язку із продовженням навчання в розмірі 1/6 частини доходів(заробітку), щомісячно до припинення ним навчання до [INFO]. Крім того, суд не погоджується із запереченнями відповідача щодо покладення витрат по сплаті судового збору на позивача. Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 3 частини 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п. п.1 п.1 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір справляється в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача аліментів, при цьому судовий збір не сплачувався. Враховуючи, що судом ці вимоги задоволені частково(68%), з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 522,51грн. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial