Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначаючи, що 19.08.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № б/н, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 12000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписавши заяву, відповідач підтвердив згоду на те, що заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на офіційному банківському сайті, складає Договір про надання банківських послуг. Несвоєчасне виконання умов вищевказаного договору з боку відповідача призвело до утворення заборгованості, що станом на 30.09.2018 року має заборгованість за кредитом в розмірі 11698,32 грн. та заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 19.08.2011 року по 30.05.2017 року в розмірі 98296,60 грн., яку він відмовляється сплатити у добровільному порядку. Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. Заочним рішенням Володарського районного суду Донецької області від 13.12.2018 року, позов ПАТ КБ "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, з останнього на користь ПАТ КБ «Приватбанк» була стягнута заборгованість за кредитним договором б/н від 19.08.2011 року, яка утворилась станом на 30.09.2018 року в сумі 109994,92 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 11698,32 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 19.08.2011 року по 30.05.2017 року в сумі 98296,60 грн. та сплати судового збору в сумі 1762 гривні, а всього 111756,92 грн. (а.с.62-64) 25.05.2020 року відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Володарського районного суду Донецької області від 13.12.20218 року. 9а.с. 76-77) Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 23.09.2020 року було задоволено заяву [PERSON] , рішення суду від 13.12.2018 року скасовано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. (а.с.125-126) Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 14.01.2021 року було витребувано докази по справі. (а.с.146) Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому не заперечує факту підписання анкети-заяви та отримання і користування коштам. Але не вважає це укладеним договором, вважає себе не ознайомленим з умовами кредитного договору . Він не давав згоди на зміну кредитного ліміту. При укладенні договору банк не дотримав вимог , передбачених ст. 11 Закону « Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Зазначив, що заборгованість за кредитом виникла внаслідок погіршення його матеріального становища , втратив роботу. Визнає борг лише в сумі, яку отримав. Просить врахувати суд, що він на момент виникнення заборгованості та зараз проживає в зоні АТО - ООС, що звільняє його від сплати штрафних санкцій за договором. Окрім того до штрафних санкцій просив застосувати позовну давність відповідно до ст.258 ЦК України. (а.с.84-89) Представник позивача в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку, заперечень на відзив не надав. Відповідач судове засідання не з`явилися, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. З огляду на неявку всіх учасників справи, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, з огляду на положення частини 2 статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено що 19.08.2011 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 12000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Ці відомості відображені в Анкеті-заяві про приєднання до умов надання банківських послуг, додаткової інформації для отримання кредиту та довідки про умови кредитування з використанням картки «Універсальна». Всі зазначені документи скріплені підписом від імені [PERSON] (а.с.11-12) Згідно узгоджених умов договору відповідач зобов`язався здійснювати повернення кредиту частинами (періодичними щомісячними платежами) зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості. Строк дії укладеного договору між сторонами - з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Як встановлено судом на підставі довідки банку, строк дії картки, яка була отримана відповідачем є останній день грудня 2014 року, тобто 31.12.20214 року. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Визначена банком заборгованість за кредитом становить станом на 30.09.2018 року [PERSON] має заборгованість за кредитом в розмірі 11698,32 грн. та заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 19.08.2011 року по 30.05.2017 року в розмірі 98296,60 грн. разом до стягнення 109994,92 грна.с. 8-10) Враховуючи те, що відповідачем не надано заперечень щодо розрахунку заборгованості за тілом кредиту в сумі 11698,32 грн. то суд вважає доведеним цю заборгованість, що є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача. Що стосується стягнення з відповідача заборгованості за процентами за користування кредитом за період з 19.08.2011 року по 30.05.2017 року то суд вважає що вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Сторони договору передбачили, що строк його дії договору збігається та відповідає строку дії картки, про що позивач зазначає в позовній заяві. Із наданої довідки банку вбачається факт надання [PERSON] двох кредитних карток. № [NUMBER] , дата відкриття 19.08.2011 року з терміном дії до 12/14 року, що не заперечується відповідачем та збігається з датою підписання Анкети-заяви. Друга карта [NUMBER] - має дату відкриття 22.05.2015 року з терміном дії до 03./18 (а.с.157) Але ж, враховуючи що в заяві по суті справи та в наданих доказах відсутні відомості особистого отримання відповідачем другої картки та користування нею, то суд вважає що строк дії кредитного договору на узгоджених сторонами умовах , закінчився в останній день грудня 2014 року, тобто 31.12.2014 року. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного суду від 28 березня 2018 року №14-10цс18, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Враховуючи, що строк дії виданої позичальнику кредитної картки було встановлено до грудня 2014 року включно, то відповідно банк має право на стягнення з відповідача відсотків, нарахованих станом на дату закінчення строку дії картки (у межах строку дії договору) - по грудень 2014 року, тобто до 31.12.20214 року включно. Отже, вимоги АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з [PERSON] відсотків за користування грошовими коштами є обґрунтованими, але обмежені строком дії картки. Як слідує з наданого розрахунку, станом на 31.12.2014 року заборгованість по відсотках за кредитним договором б/н від 19.08.2011 року становить 5912,09 грн, і саме такий розмір відсотків підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однак, враховуючи, що позовні вимоги задоволені на 16.01 %, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 282,10 грн. На підставі ст.ст.253, 256, 258, 261, 266, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст.4, 10, 13, 18, 76, 81, 141, 247, 263,265 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial