Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

У червні 2020 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 03.04.2007 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір № ZRZ0GK00003699, згідно якого відповідачу було надано кредит в розмірі 50000,00 дол. США на термін до 03.04.2027 року. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 21.04.2020 року за ним рахується заборгованість на загальну суму 388583,69 дол. США, яка складається з: 50534,56 дол. США - тіло кредиту; 75051,14 дол. США - відсотки за користування кредитом; 13599,73 дол. США - комісія за користування кредитом; 249398,26 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише певної суми заборгованості, тобто кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 11.06.2016 року по 21.04.2020 року в сумі 29563,86 дол. США. та судові витрати. Відповідач направив до суду відзив на позовну заяву, в якому вказано про невизнання позову, зазначивши, що за поданим 30.01.2013 року банком до нього позовом рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 25.11.2013 року в справі № 295/1299/13-ц позов задоволено частково, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ZRZ0GK00003699 від 03.04.2007 року, яка станом на 27.04.2012 року становить 81649,54 дол. США, звернуто стягнення на квартиру загальною площею 63,68 м. кв, житловою площею 37,6 м. кв, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки. Таким чином, внаслідок звернення позивача з даним позовом було змінено строк виконання зобов`язання. Після того, як кредитор направив боржнику вимогу про дострокове погашення кредиту, він змінив строк повернення кредиту, передбачений кредитним договором, сам кредитний договір припинив свою дію з дати направлення вимоги про дострокове погашення кредиту. Так як кредитний договір припинив свою дію, то у кредитора відсутні підстави для стягнення відсотків після дати направлення вимоги про дострокове припинення кредиту. У кредитора відсутнє право стягувати з боржника інфляційні втрати, є лише право стягувати 3 % річних, які передбачені ст. 625 ЦК України. позивач обґрунтовує свої позовні вимоги про стягнення відсотків за статтями 1048 - 1054 ЦК України, за якими нарахування відсотків припинено з, просить в позові відмовити за безпідставністю. Позивач надав до суду відповідь на відзив та в обґрунтування своєї позиції зазначив, що відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору № ZRZ0GK00003699, зобов`язання за вказаним договором не виконав. Станом на 21.04.2020 року відповідач має заборгованість - 388583,69 дол. США. Протягом строку дії договору кредитор здійснює нарахування відсотків відповідно до погоджених сторонами в договорі умов, в свою чергу у боржника є обов`язок виконати вимоги кредитора сформовані виходячи з умов договору, який є обов`язковими для виконання сторонами. Розмір заборгованості за відсоткми нараховано згідно п. 3. 4 кредитного договору. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Щодо раніше ухваленого судом рішення про звернення стягнення на заставне майно та посилання відповідача на зміну строку виконання зобов`язань за кредитним договором позивач зазначив, що станом на сьогоднішній день предмет іпотеки не реалізовано, раніше винесене рішення суду не припиняє дію кредитного договору та не позбавляє відповідача відповідальності за взяті зобов`язання за договором, ухвалене раніше рішення не позбавляє права кредитора звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, за відповідачем рахується заборгованість та ним не надані докази належного виконання кредитного договору. Між сторонами не укладалися додаткові угоди щодо зміни виконання зобов`язань, а тому строк повернення кредитних коштів - 03.04.2027 року. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у поданій заяві вказав про розгляд справи у його відсутності та про підтримання позовних вимог. Відповідач у судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки до суду не повідомив. Враховуючи достатність матеріалів про спірні правовідносини, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи та їхніх представників. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.04.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем було укладено кредитний договір № ZRZ0GK00003699, на підставі якого позичальнику було надано кредит в розмірі 60336,00 дол. США на термін до 03.04.2027 року на купівлю житла. Відповідач зобов`язався погасити заборгованість за кредитом, сплачувати відсотки за його користування кредитними коштами, за також здійснювати інші платежі, передбачені договором. Із метою забезпечення належного виконання кредитного договору між банком та [PERSON] укладено договір іпотеки, згідно з яким останній передав позивачу в іпотеку належну йому на праві власності квартиру загальною площею 63,68 м. кв, житловою площею 37,6 м. кв, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з неналежним виконанням відповідачами обов`язку зі сплати коштів в обумовлений договором строк станом на 21.04.2020 року за ним рахується заборгованість на загальну суму 388583,69 дол. США, яка складається з: 50534,56 дол. США - тіло кредиту; 75051,14 дол. США - відсотки за користування кредитом; 13599,73 дол. США - комісія за користування кредитом; 249398,26 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, що підтверджується розрахунком заборгованості. Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 25.11.2013 року в справі № 295/1299/13-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 11.06.2014 року, позов задоволено частково, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ZRZ0GK00003699 від 03.04.2007 року, яка станом на 27.04.2012 року становить 103500,26 дол. США, звернуто стягнення на належну на праві власності [PERSON] квартиру загальною площею 63,68 м. кв, житловою площею 37,6 м. кв, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки. Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 ЦК України. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 року в справі № 444/9519/12 зробила правовий висновок про, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Крім того, оскільки право позивача нараховувати проценти за кредитом припинилося зі спливом строку кредитування, то необґрунтованою є вимога позивача про стягнення нарахованої на проценти неустойки за один рік до його звернення до суду. Оскільки в 2013 році банк пред`явив до відповідача вимогу згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України про дострокове виконання кредитного зобов`язання у вигляді звернення до суду з позовом щодо звернення стягнення на предмет іпотеки за кредитним договором у справі 295/1299/13-ц, в якій позов було задоволено частково та рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 25.11.2013 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ZRZ0GK00003699 від 03.04.2007 року, яка станом на 27.04.2012 року становить 81649,54 дол. США, звернуто стягнення на квартиру загальною площею 63,68 м. кв, житловою площею 37,6 м. кв, розташовану за адресою: [ADDRESS] , тому в зв`язку з цим відбулася зміна встановленого кредитним договором строку виконання зобов`язання і згідно зазначеного вище правового висновку право нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося у зв`язку з пред`явленням до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Посилання сторони позивача на невиконання судового рішення не спростовує втрату банком права на нарахування процентів після зміни строку виконання зобов`язань за договором. За наведених обставин суд не знаходить підстав для задоволення позову, так як вимоги позову не ґрунтуються на положеннях закону.

Outcome: dismissed