Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що судовим наказом Золочівського районного суду Львівської області від 07.12.2017 року, відповідача зобов`язано сплачувати аліменти на її користь на утримання [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх доходів платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, останні декілька років, відповідач сплачує аліменти в розмірі 1500 грн. на двох дітей. Така сума не може вважатися достатньою для забезпечення належного рівня життя та розвитку двох дітей. Окрім цього, вказує, що їх донька [PERSON] потребує систематичного медичного огляду та санаторного лікування, оскільки їй поставлений діагноз: вроджена вада розвитку переднього та заднього відділу ока, вроджене тотальне васкуляпизоване більмо ока, вроджена глаукома в стадії субкомпенсації, мікрофтальм. У зв`язку з цим, донька перебуває на спостереженні в офтальмолога та невролога, проходить регулярні МРТ обстеження головного мозку. За рекомендаціями лікарів, донька має проходити кожних півроку обстеження та лікування в Інституті очних хвороб та тканинної терапії імені В.П. Філатова, який знаходиться в м. Одеса. Зазначає, що відповідач є здоровою та працездатною людиною, має у власності легковий автомобіль та постійне місце роботи. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала та просили їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, вказав що справно сплачує визначені судом аліменти, а також додатково надає допомогу на утримання дітей. Зазначив, що в нього на утриманні є ще дочка [PERSON] , [INFO] . Крім того повідомив, що розмір його заробітної плати становить 6000 грн., про що надав відповідні довідки. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до рішення Золочівського районного суду Львівської області від 15 квітня 2018 року, шлюб між сторонами розірвано. Судом встановлено, що відповідач по справі є батьком неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Згідно судового наказу Золочівського районного суду Львівської області від 07.12.2017 із відповідача стягуються аліменти на користь позивачки на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх доходів платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 07.12.2017 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Із медичної документації, яка знаходиться в матеріалах справи вбачається, що [PERSON] 2011 р.н., знаходилася на стаціонарному лікуванні у відділі офтальмопатології дитячого віку Українського Центру дитячої офтальмології в періоди з 08.05.2012 по 14.05.2012, з 13.09.2012 по 17.09.2012 з 22.07.2015 по 24.07.2015 та з 28.01.2020 по 03.02.2020. Згідно довідки про доходи №07 від 15.06.2021, відповідач працює на посаді оператора автоматичних ліній у ПП ФО [PERSON] , його середньомісячний дохід за період роботи з січня по травень 2021 року становить 6100,00 грн. Відповідно до свідоцтва про народження від 26.11.2020 серії [NUMBER] [PERSON] доводиться батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, аналізуючи вказану норму можна дійти висновку, що одержувач аліментів вправі вимагати зміни способу стягнення аліментів, при цьому закон не покладає на нього обов`язку доводити мотиви, на підставі яких він бажає скористатися такою можливістю. Згідно вимог ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача суд враховує, що відповідач працює на посаді оператора автоматичних ліній в ПП-ФО [PERSON] , на його утриманні перебуває малолітня дочка [PERSON] [INFO] , бере до уваги розмір його офіційного доходу, а також відсутність обставин, які унеможливлюють сплату аліментів відповідачем. З урахуванням викладених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд вважає, що заявлені позивачкою вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, та відповідають інтересам дітей, а тому позов [PERSON] слід задовольнити частково, тобто змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача за судовим наказом та стягувати з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 (тисячу п`ятсот) грн. на кожну дитину, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дітей. Щодо аргументів позивачки про те, що дочка [PERSON] хворіє і вона несе витрати на лікування та діагностування, суд зазначає, що такі витрати позивачки є додатковими в розумінні ст.185 Сімейного кодексу України. Такі витрати не охоплюються розміром аліментів і повинні фінансуватися окремо. Крім того, при визначенні початку строку стягнення аліментів, слід враховувати , що згідно роз`яснень, даних в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 " Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. На підставі наведеного,

Outcome: partial