Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

17.11.2020 заявниця звернулася з вказаною заявою, у якій просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] постійно спільно проживала зі спадкодавецею [PERSON] , [INFO] у будинку [ADDRESS] , з квітня 1983 року по час відкриття спадщини [INFO] . Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] , у зв`язку з тим, що вона у встановлений законом шестимісячний строк не звернулась із заявою про прийняття спадщини. Вона ж з 1983 року проживала спільно із матір`ю за однією адресою у будинку [ADDRESS] без реєстрації, проте довести цей факт іншим чином, окрім як в судовому порядку не має можливості. Інших спадкоємців, які прийняти спадщину після [PERSON] немає. Встановлення даного факту заявникці необхідно для оформлення права на спадкове майно. Заявниця у судовому засіданні підтримала заяву. Пояснила, що вона з матір`ю проживала за адресою [ADDRESS] із часу оформлення матір`ю спадщини після сестри із 1983 року. Прописані вона та матір були за іншими адресою у гуртожитку, де фактично не проживали. Дослідивши докази, з`ясувавши обстамини справи, суд доходить висновку про часткове задоволення заяви, з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] померла [INFO] у м. Бердичеві ( а.с. 10). Заявниця є дочкою [PERSON] , що доводиться свідоцтвом про народження заявниці, свідоцтвом про реєстрацію шлюбу ( а.с. 9, 39). Із матеріалів спадкової справи до майна померлої [PERSON] вбачається, що окрім заявниці, інші особи не звертилися із заявою про прийняття спадщини чи про видачу свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до довідки МК ВЖРЕП від 05.09.2017 [PERSON] на час смерті була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 39). Згідно копії паспорта [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 38). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 20.04.1983 року за [PERSON] на праві власності рахується будинок по [ADDRESS] ( а.с. 12). Свідок [PERSON] пояснила, що проживає по сусідству із заявницею по [ADDRESS] уже 26 років. Заявниця там тримає господарство. Там проживають її діти та онуки. Заявниця проживала там із матір`ю [PERSON] , до дня сперті останньої. Заявниця та мати постійно проживали однією сім`єю та все робили разом, утримували господарство, доглядали за будинком. Свідок [PERSON] пояснила, що проживає по [ADDRESS] із народження. Все життя вона пам`ятає, що [PERSON] та заявниця проживала спільно по [ADDRESS] до дня смерті [PERSON] . Вони вели спільне господарством. Поховання [PERSON] займалася заявниця. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до положень ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За положеннями статті 1261 ЦК України дочка померлої є спадкоємцем за законом першої черги. Згідно роз`яснень, викладених у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. З огляду на вищевикладене, враховуючи пояснення заявниці, показання свідків, письмові докази, за якими доведено постійне спільне проживання без рестрації заявниці та її матері протягом часу більше ніж 6 місяців до дня відкриття спадщини після [PERSON] , зважаючи на відсутність заперечень проти задоволення заяви [PERSON] зі сторони заінтересованої особи, відсутність інших спадкоємців, відсутність заяви [PERSON] про відмову від спадщини, суд доходить висновку про обґрунтованість заяви. Встановлення факту постійного проживання на час смерті зі спадкодавцем породжує для заявниці юридичні наслідки, тобто свідчить про прийняття спадщини, від яких залежать її майнові права на спадщину та в інший спосіб заявниця позбавлена можливості захистити свої права. Між тим, оскільки суд встановлює лише той факт, який має правове значення, заяву належить задовольнити частково, встановивши факт постійного проживання заявниці та її матері на час смерті останньої, оскільки встановлення факту спільного проживання із квітня 1983 року не має правового значення, а отже та не підлягає встановленню судом в межах даної заяви. На підставі наведеного,

Outcome: partial