Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

20 січня 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приват Банк" звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в сумі 11 117 грн. В позовній заяві зазначав, що між сторонами був укладений договір кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36 % на рік. Посилаючись на те, що за час користування кредитом відповідачка не виконувала його умови та не сплачувала належно кредитні платежі, через що станом на 30 листопада 2014 року за нею рахується кредитна заборгованість, тому просив стягнути її з відповідачки на свою користь та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, позов просила задовольнити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належно, що підтверджується даними зворотнього поштового повідомлення (а.с. 27). За вказаного, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи за відсутності сторін, оскільки наявних в ній матеріалів достатньо для її вирішення по суті. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено, що 04 квітня 2008 року між позивачем та відповідачкою був укладений в письмовій формі кредитний договір (далі - Договір), в якому сторони узгодили всі його умови. На підтвердження укладення Договору між сторонами були складені та підписані заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Згідно вказаної заяви, позичальниця ознайомлена із Умовами та Правилами надання банківських послуг. Також цією заявою позичальниця виразила згоду про те, що вищевказана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банка, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до Умов та Правил, а також даних виписки з особового рахунку, Публічне акціонерне товариство «ПриватБанк» (далі - Банк), зобов'язалося надати позичальнику, тобто відповідачці, споживчий кредит шляхом відкриття кредитної лінії з кредитним лімітом 500 грн. (а.с. 8-19) зі сплатою за користування кредитними коштами 36 % на рік. (3 % на місяць). За порушення строків платежів з будь-якого із грошових зобов'язань (п.8.6 Умова та Правил), передбачений договором, встановлено штраф у розмірі 500 грн. + 50 % від суми заборгованості. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. З матеріалів справи вбачається, що Банк повністю виконав взяті на себе зобов'язання, а позичальниця навпаки, порушила умови Договору в частині вчасного повернення кредиту, а також процентів за користування ним, в зв'язку з чим за нею рахується заборгованість за кредитним договором. Відповідно до розрахунку заборгованості наданого Банком, загальна сума боргу станом на 30 листопада 2014 року становить 23678,60 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 6605,34 грн., заборгованість по процентам 13706,56 грн., заборгованість з комісії 3366,70 грн. При цьому від цієї суми банком відраховано суму заборгованості в розмірі 13329,08 грн., яка була стягнута за рішенням суду від 10.10.2011 року та різниця заборгованості становить 10 349, 52грн., Окрім цього банком нараховано штраф в сумі 250 грн. (фіксована частина) та 517,48 грн. (процентна складова) та загальний розмір заборгованості визначено в сумі 11 117 грн. Разом з тим, зі змісту рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2011 року, що набрало законної сили 21.10.2011 року, з [PERSON] у зв'язку з порушенням умов вищевказаного договору вже було стягнуто суму заборгованості, що виникла станом на 31 травня 2011 року, з кредиту в розмірі 6605грн. 34 коп., заборгованість по процентам в сумі 5258 грн. 33 коп., заборгованість по комісії 592 грн. 60 коп., а також штраф в сумі 250 грн. і 622грн. 81 коп. (а.с. 7). Тобто розмір заборгованості за кредитом вже стягнуто в повному обсязі, а сума заборгованості з процентів складає 8448 грн. 23 коп. (13706,56 грн. - 5258,33 грн., що стягнуті попереднім рішенням). Щодо нарахованої банком суми заборгованості по комісії, то умовами Договору - заяви (а.с. 13 зв. бік) визначено, що позичальниця просить про надання їй банківських послуг з надання кредиту за умовами кредитної картки «Універсальна» 30 днів льотного періоду. Кредитний ліміт 500 грн., базова процентна ставка по кредиту 3 % в місяць на залишок заборгованості, у розділі щомісячна комісія мається прочерк. Тобто умовами вказаного договору не передбачалося нарахування комісії. Будь-яких інших доказів щодо підстав нарахування позичальниці комісії позивачем не надано, не зазначено про це і в змісті позовної заяви, з чого суд дійшов висновку, що в цій частині вимоги Банка не підлягають задоволенню. За такого, сума заборгованості відповідачки перед банком становить 9120,65 грн., з яких 8448,23 грн. заборгованість по процентам, 250 грн. штраф (фіксована частина) та 422,42 грн. (процентна складова - 5% від суми заборгованості). Відповідно до ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідачки також підлягають стягненню на користь позивача судові витрати пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial