Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

03 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до Софіївського районного суду із вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на надану у постійне користування земельну ділянку площею 44,6 га, що розташована на території колишнього КСП «Перемога» Софіївського району для ведення селянського господарства на підставі Державного акту на право постійного користування землею, виданого Софіївською селищною радою народних депутатів 28 грудня 1992 року на підставі рішення XI сесії 21 скликання Софіївської селищної ради від 11.03.1993 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №103 та Селянське (фермерське) господарство «Алмаз», код ЄДРПОУ 19303878, місцезнаходження: 53107, Дніпропетровська область, Софіївський район, с. Михайлівка, вул. Центральна, 1, єдиним засновником якого є померлий [PERSON] і на момент створення був головою останнього. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Крім [PERSON], спадкоємцями першої черги за законом є син померлого [PERSON]. В силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, після смерті чоловіка позивач прийняла спадщину, як спадкоємець, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У встановлений законом термін та порядок, позивач звернулась до Софіївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй державним нотаріусом відмовлено та повідомлено стосовно неможливості видати свідоцтво про право на спадщину у зв'язку з відсутністю можливості встановити обсяг спадкового майна, у зв'язку з цим позивач змушена звернутися до суду із даним позовом. 20.03.2014 року третьою особою - відділом Держземагентства у Софіївському районі Дніпропетровської області надано письмові заперечення проти позову, в яких вони зазначають що позовні вимоги в частині визнання за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка право на постійне користування земельною ділянкою загальною площею 44,6 га на території Софіївської селищної ради для ведення селянського фермерського господарства належала на підставі Державного акта на право постійного користування землею [PERSON], є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки у своїй позовній заяві позивач хибно провела аналогію між правом власності та правом постійного користування. Так, відмінною складовою є право розпорядження майном, що являє собою юридично забезпечену можливість визначити юридичну долю речі (передавати її у власність чи користування іншим особам на підставі договору, заповідати, передавати у заставу). Земельна ділянка, яка була надана [PERSON] у постійне користування є державною власністю і право постійного користування земельною ділянкою не дає права користувачу земельної ділянки розпоряджатися нею, а відповідно, спадкоємці не мають права успадкувати її за законом чи за заповітом. Чинним законодавством України врегульовано надання земельних ділянок у користування, а також порядок такого надання, зокрема главою 15 ЗК України передбачаються такі види права користування земельними ділянками як право постійного користування земельною ділянкою і право оренди земельної ділянки, тому позивач може безперешкодно в законодавчому порядку отримати земельну ділянку в користування, а тому просять відмовити у задоволенні вказаної вимоги. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у поданій до суду позовній заяві. Представник відповідача - Софіївської селищної ради Софіївського району - Ільїна Руслана Іванівна в судовому засіданні позовні вимоги не визнає. Треті особи - Софіївська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, Софіївська державна нотаріальна контора - надали заяви про розгляд справи за відсутності їх представників. Представник третьої особи - відділу Держземагентства у Софіївському районі - Хваль Олександр Вікторович в судовому засіданні позов визнає частково, посилаючись на надані письмові заперечення проти позову. Тертя особа - [PERSON], будучи у встановленому чинним порядком повідомленим про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав. Суд, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, третьої особи, дослідивши додані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, які не заборонені законом, у тому числі з правовідносин. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо витікає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як було встановлено судом, померлий [PERSON] був чоловіком позивача, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 6). [PERSON] був засновником, головою та єдиним членом селянського (фермерського) господарства «Алмаз» відповідно до Статуту селянського (фермерського) господарства «Алмаз», зареєстрованого Софіївською районною державною адміністрацією 18.03.2002 року (а.с. 15-21). На підставі рішення сесії Софіївської селищної Ради народних депутатів ХХІ скликання Софіївського району Дніпропетровської області від 09.10.1992 року №9 отримав у постійне користування земельну ділянку площею 4,6 га землі для ведення селянського (фермерського) господарства, що підтверджується Державним актом на право постійного користування землею (а.с. 10-11), а 29.12.1992 року було створено селянське (фермерське) господарство «Алмаз», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (а.с. 22-24). Рішенням Софіївської селищної Ради ХІ сесії 21 скликання від 11.03.1993 року [PERSON] додатково надано у користування 40,0 га землі (а.с. 10 зворот). Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. У ст. 19 цього ж Закону передбачено, що до складу майна фермерського господарства входить право користування землею. Ст. 22 цього Закону передбачено, що фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов'язання. Ст. 191 ЦК України визначено, що до складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки. Згідно ст.316, 317 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб та власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Статтею 92 ЗК України передбачено право постійного користування земельною ділянкою яка перебуває у державній або колексивній власності без встановлення строку. Відповідно до положень ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів месцевого самоврядування в межах їх повноважень. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. ФГ "Алмаз" набув право постійного користування земельною ділянкою на підставі рішення ХІ сесії 21 скликання Софіївської селищної ради від 09.10.1992 року. Факт того, що позивач має намір користуваться земельною ділянкою, не надає їй права на дану земельну ділянку відповідно до положень ст.119 ЗК України, оскільки ця норма закону зворотної сили не має. Пунктом 1.15. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних атів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999р. №43, передбачено, що розробку технічної документації зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою здійснюють суб»єкти господарювання, які отримали ліцензії на провадження господарської діяльності щодо проведення землевпорядних робіт. Тому вимога позивача про визнання за нею права на постійне користування земельною ділянкою загальною площею 44,6 га в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про фермерське господарство» успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Таким законом на сьогодні є Цивільний кодекс України, відповідного до якого (ст. 1216) успадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої входить селянське (фермерське) господарство «Алмаз», код ЄДРПОУ 19303878, що знаходиться за адресою: 53107, Дніпропетровська область, Софіївський район, село Михайлівка, вулиця Центральна, будинок 1 як цілісний майновий комплекс. Спадкоємцями першої черги після смерті спадкодавця є позивач та їхній син - [PERSON], який відмовляється від своєї частки спадщини на користь позивача. Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про фермерське господарство» діяльність фермерського господарства припиняється у разі: 1) реорганізації фермерського господарства; 2) ліквідації фермерського господарства; 3) визнання фермерського господарства неплатоспроможним (банкрутом); 4) якщо не залишається спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства. Після смерті голови С(Ф)Г «Алмаз» процедура реорганізації, ліквідації та процедури банкрутства не розпочато, позивач фактично продовжує здійснювати статутну діяльності, зокрема користується земельною ділянкою, отже позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на селянське (фермерське) господарство «Алмаз» в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка підлягають задоволенню. На підставі вищезазначеного та

Outcome: partial