Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

У червні 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, у якому мають спільну неповнолітню дитину, проте шлюбні відносини між ними фактично припинилися, сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Ухвалою суду від 03.08.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження та призначено справу до судового розгляду з викликом сторін. У судове засідання 23.09.2020 року позивач не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить про їх задоволення, заперечивши щодо можливості примирення сторін. Після розірвання шлюбу просить змінити прізвище на дошлюбне. Відповідач у судове засідання 23.09.2020 року не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить про їх задоволення, заперечивши щодо можливості примирення сторін. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 26.08.2016 року (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 26.08.2016 року Виконавчим комітетом Гур`ївської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, актовий запис №5). Від шлюбу мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 23.07.2018 року Заводським районним у місті Миколаєві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №694). Подружнє життя між сторонами не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та окремого проживання сторін. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим і суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачу повернути дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно з ч.1ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню, сплачений позивачем, судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved