Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

У червні 2021 р. [PERSON] (далі також - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі також - [PERSON] , відповідач) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення в розмірі 100 742,14 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та народили доньку [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу сторін донька проживає з позивачем та утримується за її рахунок, в той час як відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини майже не надає. Дарницьким районним судом м. Києва від 05.09.2017, видано судовий наказ, за яким, з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.08.2017, до досягнення дитиною повноліття. На виконання рішення суду про стягнення аліментів відкрите виконавче провадження, однак відповідач й надалі продовжує ухилятись від свого обов`язку по утриманню доньки, аліменти не сплачує, внаслідок чого за період з 10.08.2017 по 28.05.2021включно утворилась заборгованість в розмірі 100 742,14 грн. Оскільки заборгованість за аліментами виникла з вини відповідача, позивач на підставі статті 196 Сімейного кодексу України має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів. Ухвалою від 17.09.2021 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 19.10.2021 відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками, проте правом на подання відзиву не скористався, жодних заяв та клопотань від нього не надійшло. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Судовим наказом Дарницького районного суду м. Києва від 05.09.2017 (цивільна справа № 753/14725/17, номер провадження № 2-н/753/635/17) з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх заробітків (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.08.2017, до досягнення дитиною повноліття. Судовий наказ перебуває на примусовому виконанні в Дарницькому районному відділі державної виконавчої служби у місті Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Судом установлено, що судовий наказ про стягнення аліментів відповідачем не виконується. Відповідно до розрахунку державного виконавця, здійсненого станом на 28.05.2021, розмір заборгованості відповідача зі сплати аліментів за період з 10.08.2017 по 28.05.2021 становить 100 742,14 грн. (без урахування штрафів, накладених на підставі частини чотирнадцятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження»). З огляду на те, що [PERSON] не надавав державному виконавцю довідки про свій дохід, його заборгованість зі сплати аліментів розрахована виходячи із середньої заробітної плати працівника у м. Києві відповідно до вимог статті 195 Сімейного кодексу України. Стаття 196 цього Кодексу передбачає право одержувача аліментів на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом цієї норми обов`язковою умовою для стягнення пені є наявність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, у виникненні заборгованості за аліментами. Зі змісту рішення суду про стягнення аліментів вбачається, що розгляд справи відбувся в присутності відповідача, рішення суду він не оскаржував, зпозовом про зменшення розміру аліментів у зв`язку зі зміною його матеріального та сімейного становища не звертався і жодних доказів, які б свідчили про відсутність його вини у виникненні заборгованості, не надав. Зважаючи на викладене, суд вбачає підстави для покладення на відповідача відповідальності за прострочення сплати аліментів у вигляді встановленої законом неустойки (пені). Відповідно до висновків Верховного Суду України, сформульованих у рішеннях за результатами розгляду цивільних справ про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, пеня нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується. Розмір пені за кожним місячним платежем розраховується по формулі: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати, та помножити та 1 відсоток. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: P=(A1x1%xQ1)+(A2x1%xQ2)+…..(Anx1%xQn), де: Р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць (сума аліментів які не були сплачені); Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць (сума аліментів які не були сплачені); Q2- кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. На підтвердження розміру вимог позивачем надано розрахунок, відповідно до якого розмір пені за несплату аліментів станом на 10.04.2021 становить 906 969,92 грн. Враховуючи вимоги абз. 1 ч. 1 ст. 196 СК України, згідно якого розмір пені не може бути більше 100 % заборгованості по аліментам, та враховуючи, що станом на 01.05.2021 заборгованість відповідача по аліментам складала 100 742,14 грн. на користь позивача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] - у розмірі 100 742,14 грн. Вказаний розрахунок суд покладає в обґрунтування рішення, оскільки він виконаний за вірною формулою та з урахуванням даних про несплачені суми аліментів і кількість днів прострочення кожного платежу та не спростований відповідачем. На наявність обставин, які відповідно до частини 2 статті 196 Сімейного кодексу України можуть бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, відповідач не посилався і доказів на підтвердження їх існування не надав. Зважаючи на викладене, суд визнає обґрунтованими та доведеними вимоги про стягнення пені в розмірі 100 відсотків заборгованості зі сплати аліментів, що становить 100 742,14 грн. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Частина 6 цієї норми визначає, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з чим суд вбачає підстави для стягнення з відповідача в дохід держави судового збору в розмірі 1% від суми задоволених позовних вимог, що становить 1 007,42 грн. З матеріалів справи вбачається, що витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката у цій справі склали 4 000 грн., що підтверджується лише орієнтовним розрахунком судових витрат, прописаних у позовній заяві. За правилом, встановленим статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача. Водночас частина 5 цієї статті містить норму, відповідно до якої суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку. З матеріалів справи вбачається, що сума судових витрат, заявлена позивачем в попередньому (орієнтовному) розрахунку, однак вона нічим не підтверджена, а відтак підстав для стягнення витрат позивача на професійну правничу допомогу суд не вбачає. Відповідно до вищезазначеного, та з огляду на результат розгляду справи, суд покладає на відповідача лише судовий збір розмірі 1 007,42 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved