Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

30.07.14 року позивач звернулася до відповідача з вимогами про стягнення з останнього неустойки від сум несплачених своєчасно аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 64 949 грн.08 коп. ( а.с.1-2) 06.11.14 року позивач уточнила вимоги, про що подавала заяву, відповідно до якої просила суд стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 64 949 грн.08 коп. за період з 01.11.13 року по 30.04.2014 рік, посилаючись на те, що відповідно до рішення Московського районного суду м.Харкова від 10.04.2009 року з відповідача на її користь стягнуті аліменти в розмірі ? частини його заробітку на утримання їхньої дочки, починаючи з 27.02.09 року до повноліття дитини. 19.08.2009 р. був виданий виконавчий лист і 25.09.09 року відкрито виконавче провадження. З червня 2011 року відповідач повністю припинив сплату аліментів. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 23.03.14 року з відповідача стягнута на її користь неустойка за прострочення по сплаті аліментів на утримання дочки [PERSON] в розмірі 30 000 грн.00 коп. Вказана пеня розраховувалася за прострочення сплати аліментів станом на 01.11.13 рік. Разом з тим, після 01.11.2013 р. відповідач злісно ухиляється від сплати аліментів, незважаючи на те, що має постійний заробіток, що підтверджується постановою Московської ДВС ХМУЮ про закінчення виконавчого провадження. Згідно довідки ДВС із розрахунком заборгованості по аліментам станом на 29.05.14 р., поточна заборгованість відповідача по аліментам становить 15 052 грн.83 коп. Нею був зроблений розрахунок пені на період з 01.11.13 року по 30.04.14 рік що становить 64949,08 грн. На підставі викладеного, просить вимоги задовольнити. а.с.33-34 В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги, вказавши, що доповнень до викладеного не має і просив суд їх задовольнити. Представник відповідача вимоги позивача не визнав з тих підстав, що відповідач хоча і працює, проте у останнього заробітна плата не велика, крім того у останнього на утриманні малолітня дочка [PERSON] 2012 р.н. від 2-го шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає вимоги позивача законними та такими, що підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що рішенням Московського районного суду м.Харкова від 10.04.09 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі ? частина заробітної плати. 19.08.2009 р. був виданий виконавчий лист і 25.09.09 року відкрито виконавче провадження. З червня 2011 року відповідач повністю припинив сплату аліментів. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 26.03.14 року змінено рішення Московського райсуду м.Харкова від 03.02.14 року, зменшений розмір стягнутої з [PERSON] на користь [PERSON] пені за прострочення по сплаті аліментів до 30 000 грн.00 коп. а.с.3-5 Судом встановлено, що відповідач злісно ухиляється від сплати аліментів, незважаючи на те, що має роботу та постійний заробіток. а.с.24-26 Згідно довідки ДВС із розрахунком заборгованості по аліментам станом на 01.06.14 р., поточна заборгованість відповідача по аліментам становить 43830.83 грн. а.с.9 Позивачем був зроблений розрахунок пені на період з 01.11.13 року по 30.04.14 рік що становить 64949,08 грн., даний розрахунок суд вважає вірним. Згідно ст..180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 22 постанови від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Крім того, виходячи з аналізу змісту ст. 196 СК України слід зробити висновок, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати настає у випадку порушення цим платником аліментних обов'язків, що призвело до виникнення заборгованості, тому факт погашення платником цієї заборгованості не звільняє його від передбаченої цією нормою відповідальності. Однак судом встановлено, що відповідач має на утриманні ще малолітню дитину 2012 р.н. Враховуючи матеріальний та сімейний стан відповідача, який має іншу сім'ю в якій проживає і має на утриманні малолітню дитину, суд вважає за необхідне зменшити розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів з 64949.08 грн., як того вимагає позивач, до 30 000.00 грн. відповідно до вимог ч.2 ст.196 СК України. Також з відповідача суд стягує судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати .

Outcome: partial