Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] в червні 2019 року звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 710 094,01 гривень, суму шкоди завданої ушкодженням здоров`я 76 713,80 гривень, суму завданої моральної шкоди 100 000,00 гривень. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 06 червня 2016 року о 23:00 при виїзді з м. Кагарлик в напрямку м. Миронівка на 83 км. автодороги Київ - Знам`янка поблизу автозаправки «WOG» за адресою: Київська обл., м. Кагарлик, вул. Жовтнева, 1 - сталася дорожньо-транспортна пригода: водій автомобіля AUDI Q-5 реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] [INFO] , житель [ADDRESS] , рухаючись в напрямку м. Миронівка, здійснив зіткнення з напів -причіпом SCHMITZ SK02 реєстраційний номер [NUMBER] , вантажівки «RENAULT PREMIUM 380.19» реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , який зупинив вантажівку з напів-причіпом, що задньою частиною перебував на зустрічній смузі руху, по якій рухався автомобіль Audi. Внаслідок зіткнення позивач тримав тілесні ушкодження у вигляді перелому лівого плеча та був госпіталізований до лікарні, а згодом був вимушений пройти тривалий курс лікування від отриманих травм і ним було понесені витрати у розмірі 76 713,80 грн. Через пошкодження автомобіля Позивачу було завдано майнової шкоди у розмірі 710 094,01 грн..Крім того, через отримання тілесних ушкоджень, фізичних страждань, втрати майна, втрати працездатності, тривалого лікування та реабілітації, а також отриманих душевних переживань, спричинених перенесеними стражданнями, Позивачу було завдано моральної шкоди, яку він оцінює у 100 000,00 грн. З огляду на зазначене, Позивач вважає, що йому було заподіяно матеріальну шкоду у загальному розмірі 886 807,81 грн. внаслідок пошкодження майна і здоров`я, у зв`язку із чим він звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 червня 2019 року провадження по справі відкрито. 24 червня 2019 року відповідач надав відзив на позов, в якому зазначив , що дійсно на момент ДТП товариство було власником т/з «RENAULT PREMIUM 380.19» реєстраційний номер [NUMBER] та напів-причіпу SCHMITZ SK024, реєстраційний номер [NUMBER] ., проте матеріали справи не місять документів на автомобіль AUDI Q-5 реєстраційний номер [NUMBER] , а тому не можливо встановити особу власника, якій завдано шкоду. Крім того, зазначено, що позивач винною особою визначає [PERSON] , який в свою чергу в ТОВ «ВТО УКРЕКСП» не працював. Також, представник відповідача вважає, що позивачем не долучено до позовної заяви жодного документу, який встановлює вину будь-якої особи у скоєнні ДТП , а наданий висновок експерта складений на підставі вихідних даних - інформації виключно від позивача, а також з порушенням вимог чинного законодавства, є неналежним доказом та не може жодним чином встановити вину відповідача, а висновок експертного товарознавчого дослідження, який виготовлено на замовлення [PERSON] , складений з рядом порушень, та позивачем не доведено причинно-наслідковий зв`язок із ДТП, та моральними стражданнями. Просив у задоволенні позову відмовити. 22 серпня 2020 року від відповідача надійшла заява про залишення позову без розгляду, з тих підстав, що позивачем заявлено цивільний позов в межах кримінального провадження № 120161101290000382 від 07.06.2016 року. Ухвалою суду від 29 серпня 2019 року в задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про залишення позову без розгляду відмовлено , з тих підстав, що позовна заява подана [PERSON] в рамках кримінального провадження, в якому наразі триває досудове розслідування. Ухвалою суду від 29 серпня 2019 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] . 05 вересня 2019 року до суду надійшов уточнений позов, в якому позивач [PERSON] з підстав викладених у первісному позові, просив стягнути з відповідача на його користь суму шкоди завданої ушкодженням здоров`я 76 713,80 гривень, суму завданої моральної шкоди 100 000,00 гривень, та суму понесених судових витрат у розмірі 2 688, 14 гривень. 02 жовтня 2019 року до суду від представника позивача адвоката Довжик Д.В. надійшла відповідь на відзив у якій зазначено , що автомобіль AUDI Q-5 реєстраційний номер [NUMBER] належить [PERSON] .. Крім того, понесені витрати на лікування, вважає документально підтвердженими випискою з медичної карти та карти стаціонарного хворого, довідками та розрахунками по оплаті медичної допомоги,чеками по оплаті медикаментів. Крім того, зазначив, що оскільки було розпочате досудове розслідування кримінального провадження № 120161101290000382 від 07.06.2016 року , протокол про адміністративне правопорушення за фактом ДТП не складався. У вступному слові представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на задоволенні позову . Представник відповідача підтримала наданий відзив, в задоволенні позовних вимог просила відмовити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив , пояснення не надав , в зв`язку з чим на підставі ч.2 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність. Суд, вислухавши вступне слово учасників справи , дослідивши письмові докази , приходить до наступних висновків. По справі встановлено, що 06.06.2016 до Кагарлицького ВП надійшло по телефону повідомлення про те, що 06.06.2016, о23-00 при виїзді з м Кагарлик в напрямку м. Миронівка на автодорозі Київ-Знамянка на 83 км. поблизу автозаправки WOG за адресою: Київська область м. Кагарлик, вул. Жовтнева 1, сталася ДТП. Виїздом СОГ на місце події встановлено водій автомобіля Ауді Q-5 реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , житель [ADDRESS] , рухаючись в напрямку м. Миронівка, здійснив зіткнення з причіпом вантажівки Рено "Преміум" М-3819 реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , який зупинив вантажівку з причепом, який задньою частиною перебував на зустрічній смузі руху, по якій рухався в зустрічному напрямку автомобіль АУДІ. В наслідок зіткнення водій автомобіля АУДІ [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому лівого плеча та був госпіталізований до Кагарлицької ЦРЛ. За фактом ДТП розпочато кримінальне провадження ЄРДР № 120161101290000382 від 07.06.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Марчук В.П. у вказаному кримінальному провадженні залучений в якості потерпілого та в межах вказаного кримінального провадження ним подано цивільний позов. Наразі досудове розслідування у кримінальному провадженні триває , жодній особі про підозру не повідомлено, рішення про закриття кримінального провадження не приймалося, що підтверджено витягом з ЄРДР та листом Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області від 10.07.2019 року. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль Рено "Преміум" М-3819 реєстраційний номер [NUMBER] належить на праві власності ТОВ «ВТО УКРЕКСП». Водій [PERSON] на час скоєння ДТП перебував у трудових відносинах з ТОВ «ВТО УКРЕКСП», що підтверджено відомостями про нарахування заробітної плати ( доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам. Як на підставу позовних вимог позивач послався на висновок експертного дослідження № 390/05/19-72 , яке проведено на запит [PERSON] .. Згідно вказаного експертного дослідження обрана водієм автомобіля «Audi Q- 5» номерний знак [NUMBER] - [PERSON] швидкість руху не перевищувала допустимої швидкість по умовам видимості елементів дороги в напрямку руху; в заданій дорожній обстановці, з технічної точки зору, водій автомобіля«Audi Q- 5» номерний знак [NUMBER] не мав технічної можливості попередити наїзд на перешкоду у вигляді напівпричепа «SCHMITZ SK 024» н.з. [NUMBER] , як шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування так і шляхом його безпечного об`їзду, в заданий момент виникнення перешкоди для руху. Водій автомобіля «Audi Q- 5» номерний знак [NUMBER] знаходився в такій дорожній обстановці, що при своєчасному виконанні технічних вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України він не мав технічної можливості попередити наїзд на напів-причеп ««SCHMITZ SK 024» н.з. [NUMBER] в заданий момент виникнення перешкод руху; водій автомобіля « RENAULT PREMIUM 380. 19» н.з. [NUMBER] з напівпричепом ««SCHMITZ SK 024» н.з. [NUMBER] - [PERSON] , у дорожній ситуації, що склалась,з технічної точки зору, повинен був керувати вимогами п.п. 15,1; 15,2; 19,1 а), в), та 19, 4 Правил дорожнього руху України, зміст яких викладений в дослідницькій частині висновку;дії водія автомобіля « RENAULT PREMIUM 380. 19» н.з. [NUMBER] з напівпричепом ««SCHMITZ SK 024» [NUMBER] , [PERSON] , вимогам п.п. 15,1; 15,2; 19,1 а), в), та 19, 4 Правил дорожнього руху України не відповідає. Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди , завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в тому числі: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням майна, в фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим пошкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (ч. 1 ст. 1172 ЦК України). З наведеного вбачається, що власник автомобіля відповідає за шкоду завдану особою, яка керувала автомобілем, у випадках встановлених законом (коли неправомірному заволодінню цією особою транспортним засобом сприяла недбалість його власника, перебування такої особи у трудових відносинах з власником та заподіяння шкоди під час виконання нею трудових обов`язків. Відповідно до роз`яснень наданих у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" № 6 від 27 березня 1992 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. При заподіянні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на його володільця не може бути покладено обов`язок по її відшкодуванню, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, а у випадках, передбачених спеціальним законом, - тільки умислу потерпілого. Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, коли іншого не встановлено законом, розмір належного з володільця джерела підвищеної небезпеки відшкодування має бути зменшений або у відшкодуванні шкоди має бути відмовлено. По справі встановлено, що позивач [PERSON] отримав травму у ДТП , перебував на лікування в клініці « Борис » з 07.06.2016 року по 14.06.2016 року , поніс витрати на лікування у розмірі 76 713,80 гривень , тобто фактично позивачу завдана шкода джерелом підвищеної небезпеки внаслідок зіткнення з причіпом вантажівки Рено "Преміум" М-3819 реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] і який на праві власності належить відповідачу ТОВ «ВТО УКРЕКСП». З урахуванням вимог наведених норм матеріального закону відшкодування шкоди потерпілій особі має здійснити лише винна особа. Однак суд зазначає, що на теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває , жодній особі про підозру не повідомлено, рішення про закриття кримінального провадження не приймалося, і будь-яких належних та допустимих доказів на пітвердження вини [PERSON] у ДТП суду не надано, при цьому суд не приймає до уваги наданий Марчук В.П. висновок експертного дослідження № 390/05/19-72, оскільки вихідні дані були надані експерту саме Марчук В.П. , експерт не був попереджений про кримінальну відповідальність, крім того, суду не було надано будь-яких первинних документів ( протоколу огляду місця події, схем), які б надали можливість дослідити належним чином обставини та механізм дорожньо-транспортної пригоди, що сталася. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позивачем, який є потерпілим у кримінальному провадженні, вказаний позов заявлено передчасно , а позовні вимоги щодо стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди є не доведеними та такими , що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed