Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

19 червня 2018 року Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому\~просить суд\~стягнути з\~відповідача на\~свою користь\~заборгованість за\~кредитним договором\~в сумі\~34853,69 грн. (тридцять чотири тисячі вісімсот п'ятдесят три\~ гривні 69 копійок) та судові витрати по справі Позов мотивовано тим, що згідно кредитного договору № б/н від 30 березня 2011 року відповідачу було\~надано кредит\~у розмірі\~300,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою\~відсотків за\~користування кредитом\~у розмірі36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення - до закінчення строку дії платіжної картки. Однак зобовязання за кредитним договором відповідач не виконав, станом на 23 травня 2018 року заборгованість за кредитним договором склала 34853,69 грн. (тридцять чотири тисячі вісімсот п'ятдесят три\~ гривні 69 копійок) \~ в т.ч.: 2825,40 грн - заборгованість за кредитом, 1964,43\~ грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 1635,89\~ грн - штраф (процентна складова), 27927,97 грн - пеня. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності за наявними доказами у справі, просив винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзив не подав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 30 березня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № б/н згідно з умовами якого відповідач отримав від позивача кредит у сумі 300,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою\~відсотків за\~користування кредитом\~у розмірі36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення - до закінчення строку дії платіжної картки. Зобовязання передбачені кредитним договором відповідач не виконав. Станом на 23 травня 2018 року заборгованість за кредитним договором склала 34853,69 грн. (тридцять чотири тисячі вісімсот п'ятдесят три\~ гривні 69 копійок) в т.ч.: 2825,40 грн - заборгованість за кредитом, 1964,43\~ грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 1635,89\~ грн - штраф (процентна складова), 27927,97 грн - пеня. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК). Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст.526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено в ст.1050 ЦК. Якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК). Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, постанові ВС № 278/2675/15 від 21.08.2018, яка відповідно до положень статті 263 ЦПК України враховується судом при ухваленні рішення по справі при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Тобто, позовні вимоги є законними та обґрунтованими матеріалами справи, та підлягають частковому задоволенню. Позовні вимоги в частині стягнення штрафу задоволенню не підлягають, так як встановлюють подвійну відповідальність з урахуванням нарахування та стягнення пені за умовами договору, з урахуванням чого, сума заборгованості становить 32717,80 грн (тридцять дві тисячі сімсот сімнадцять гривень 80 копійок). На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial