Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з [PERSON] завдану йому майнову шкоду в розмірі 19782 грн. та 10000 грн. компенсації моральної шкоди, понесені судові витрати прохає покласти на відповідача. Заявлені вимоги вмотивовані позивачем тим, що 25.03.2013 р. з вини відповідача відбулась дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої було пошкоджено належний [PERSON] автомобіль. Вартість відновлювального ремонту склала 19782 грн. Оцінивши завдану моральну шкоду у 10000 грн., розмір якої позивач прохає стягнути з відповідача, [PERSON] зазначив, що дорожньо-транспортна пригода призвела до вимушених змін у його житті, негативних психологічних наслідків та душевних хвилювань. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи сторони до суду не з'явились. Адвокат [PERSON], діючи в інтересах позивача [PERSON], звернулась із клопотанням про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги нею підтримані у повному обсязі. Відповідач [PERSON] правом надання заперечень проти позову та доказів на їх підтвердження не скористався, тому справу розглянуто в заочному порядку в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих позивачем. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26.04.2013 року, яка набрала законної сили 07.05.2013 р., [PERSON] визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП із застосуванням адміністративного стягнення у виді позбавлення спеціального права строком на 6 місяців (а.с.46). Згідно з вказаної постанови суду, 25.03.2013 р. близько 23 год. 30 хв. на 18 км автошляху Бориспіль-Дніпропетровськ, [PERSON], керуючи автомобілем «Renault», д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом «Dorcen», д.н.з. [NUMBER], не врахував дорожньої обстановки та погодних умов, в результаті чого допустив виїзд напівпричепа на смугу зустрічну смугу руху, де відбулось зіткнення з автомобілем марки «MAN», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] У результаті дорожньо-транспортної пригоди обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Як убачається з матеріалів справи власником транспортного засобу «Renault»з реєстраційним номером [NUMBER] та напівпричепу «Dorcen», д.н.з. [NUMBER] є позивач [PERSON], що підтверджується відповідними свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів (а.с.10,11). Згідно з умовами укладеного між сторонами цивільно-правового договору від 01.03.2013 р. (а.с.19) [PERSON] взяв на себе зобов'язання керувати ввіреним вантажним автомобілем державний номер [NUMBER] з напівпричепом № [NUMBER] для здійснення перевозок вантажу. Сторони домовились, що повну матеріальну відповідальність за пошкодження, псування або незабезпечення збереження наданого транспортного засобу, інших засобів, необхідних для виконання робіт, та вантаж несе виконавець за договором, тобто відповідач у справі [PERSON] (розділ 3 договору). Строк дії договору обумовлений терміном з 01.03.2013 р. по 31.03.2013 р. Загальна вартість проведеного відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault», складає 19782 грн., (а.с.13-16) що підтверджується актом виконаних робіт та відповідними товарними чеками (19782 = 831 + 1996 +12480 + 3656 +825). Визначаючи характер правовідносин, що виникли між сторонами, та норми, які мають бути до них застосовані, суд наголошує про наступне. Спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного Кодексу України. Виходячи з загальних підстав відповідальності за завдану шкоду, визначених ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, суд вважає встановленою вину відповідача [PERSON] у завданні майнової шкоди. Встановивши обставини справи, враховуючи, що під час дорожньо-транспортної пригоди відповідач [PERSON] керував належним позивачу [PERSON] транспортним засобом на підставі укладеного між ними цивільно-правового договору з повною матеріальною відповідальністю за ввірене майно, і з його вини автомобіль зазнав механічних пошкоджень, суд вважає, що вартість проведеного відновлювального ремонту підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Згідно з положенням ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Розмір відшкодування моральної шкоди, відповідно до роз'яснень, що містяться в п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Обґрунтовуючи наявність і розмір моральної шкоди, [PERSON] послався на те, що через неправомірні дії відповідача він втратив відчуття душевного спокою, пережив потужні негативні емоції та психологічний стрес, тривале відновлення автомобіля після його пошкодження у дорожньо-транспортній пригоді призвело до вимушених змін у його житті, оскільки він не міг використовувати автомобіль за призначенням. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, та вини останнього в її заподіянні. Факт заподіяння моральної шкоди на думку суду є доведеним і очевидним, оскільки є наслідком неправомірних дій відповідача [PERSON] При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача, суд враховує тяжкість вчиненого відповідачем правопорушення, ступень його вини та характер завданих потерпілому страждань в результаті пошкодження належного йому транспортного засобу. Отже, виходячи з засад розумності та справедливості, враховуючи також майновий стан відповідача, реальну можливість відшкодування завданої ним шкоди, суд вважає, що розмір суми, достатньої для компенсації заподіяної моральної шкоди не може становити менш ніж 2000 грн. Питання про судові витрати вирішено судом відповідно до ст.88 ЦПК України. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог. Згідно з матеріалами справи при зверненні до суду позивачем було сплачено 297,82 грн. судового збору (а.с.1). Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Статтею 4 вказаного Закону визначено, що за подання до суду позову майнового характеру сплачується судовий збір за ставкою, що становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (1147 грн. х 0,2 = 229,40 грн.). За подання позову немайнового характеру встановлена ставка судового збору, що дорівнює 0,1 розміру заробітної плати (1147 грн. х 0,1= 114,70). Згідно з роз'ясненнями, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України за № 2 від 12.06.2009 року у разі визначення при відкритті провадження у справі судового збору в розмірі меншому, ніж передбачено законом, недоплачена сума стягується в дохід держави з позивача при відмові в позові, а при задоволенні позову - з відповідача, відповідно до правил статті 88 ЦПК. З огляду на викладене та враховуючи, що при пред'явленні позову позивачем було сплачено судовий збір у меншому ніж встановлений законодавством розмір, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь держави 46,28 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial