Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

04 серпня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. 17 лютого 2015 року дану заяву було залишено без розгляду. Згідно ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2015 року ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2015 року скасовано, цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини направлено до Софіївського районного суду для продовження розгляду справи по суті. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, з відповідачем проживала з листопада 2011 року. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого записаний [PERSON]. Дитина проживає з позивачем і перебуває на її утриманні, ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Позивач тимчасово не працює, соціальної допомоги не отримує і грошей на утримання дитини не вистачає. Відповідач має земельні паї, веде товарне сільськогосподарське виробництво, отримує непостійний та мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, але ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає хоч і має таку можливість. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 2000, 00 грн. щомісячно, від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON], у судове засідання не з'явилась, до суду прибув її представник [PERSON], у судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивачки та пояснив, що дитина [PERSON] хворіє на дитячий церебральний параліч, потребує лікування. Позивачка не працює, коштів на утримання та лікування дитини не вистачає. Крім, того позивачка має на утриманні ще одну дитину. Просить суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнає частково, згоден сплачувати аліменти у сумі 400, 00 грн. на місяць. Пояснив, що він не працює, має у власності земельний пай в розмірі 8 га, який сам обробляє, а також утримує підсобне господарство, має мінливий та непостійний дохід, інших додаткових доходів не має. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні доводи відповідача підтримав. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони проживали разом з листопада 2011 року . Від сумісного життя сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], матір'ю дитини є позивачка - [PERSON], батьком - відповідач [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03 грудня 2012 року (а.с. 2), згідно висновку судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, встановлено, що [PERSON], дійсно є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 110). Дитина проживає з позивачем і перебуває на її утриманні, ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, що підтверджено довідкою від 21 липня 2014 року № 439 виданою Першотравенською сільською радою Софіївського району Дніпропетровської області (а.с. 4) . [PERSON] хворіє на дитячий церебральний параліч, дитина хворіє з народження, що підтверджено випискою Дитячої міської клінічної лікарні № 5 м. Дніпропетровська (а.с. 104-105), потребує постійного догляду та лікування. Відповідач матеріально утримувати дитину не допомагає, хоч згідно ст. 180 СК України зобов'язаний це робити. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання його дитини. Відповідно до ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи із наведеного, суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дитині. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд враховує положення ст. ст. 182, 184 СК України, зокрема, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, те, що дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, та тяжко хворіє, позивач не працює. Також суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, зокрема те, що відповідач не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, не заперечує проти утримання з нього аліментів на дитину, однак в меншому розмірі. Крім того у власності відповідача є земельна ділянка, яку він сам обробляє, та утримує підсобне господарство, з яких має дохід, і має можливість утримувати дитину. За таких обставин, суд має підстави для задоволення позову частково та стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 04.08.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Цей обов'язок лежить не лише на тому з батьків, з ким проживає дитина, а й тому, хто проживає окремо від неї. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, позов задоволено частково, а тому відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial