Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

19.12.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON], про стягнення боргу за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.12.2013р. між позивачем та відповідачем-1 був укладений кредитний договір № 3202/13. Згідно умов договору позивач надав відповідачу-1 кредитні кошти в сумі 15096 грн. строком на 30 місяців, починаючи з 18.12.2013р. по 17.06.2016р., а відповідач-1 зобов»язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом. Відповідач-1 неналежним чином виконував свої зобов»язання по кредитному договору, і тому станом на 30.11.2014р. за ним виникла заборгованість в сумі 14079.42 грн. В якості забезпечення виконання зобов»язань відповідачем-1 перед позивачем був укладений Договір поруки № 3202/13 від 18.12.2013р. між позивачем, відповідачем-1, відповідачем-2 та відповідачем-3. Відповідно до умов якого, відповідач-2 та відповідач-3 прийняли на себе зобов»язання перед позивачем відповідати у повному обсязі по зобов»язанням відповідача-1, визначених кредитним договором, на підставі чого просить стягнути на користь позивача солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 3202/13 від 18.12.2013р. укладеного між позивачем та відповідачем-1 в загальній сумі 33031.54 грн., з яких: - 14079.42 грн. - залишок по кредиту; - 18952.12 грн. - відсотки нараховані за прострочення платежів; судовий збір у сумі 330.31 грн. покласти на відповідачів. Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Додатково суду пояснив, що оскільки відповідачі систематично не виконують свої обов'язки щодо повернення кредиту, то позов заявлений про стягнення повної суми кредиту в порядку дострокового повернення кредиту. Відповідач-1 в судове засідання з'явилася, позовні вимоги визнала частково. Суду пояснила, що вона дійсно отримувала кредит, але в зв'язку з погіршенням матеріального стану, була не в змозі повернути кошти. Нарахована сума відсотків занадто велика, просить зменшити її. Відповідач-2 в судове засідання не з'явився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причину неявки в судове засідання суд не повідомив, заперечення проти позову та заяву про розгляд справи за його відсутністю суду не надав. Відповідач-3 в судове засідання не з'явився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причину неявки в судове засідання суд не повідомив, заперечення проти позову та заяву про розгляд справи за його відсутністю суду не надав. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача-1, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 18.12.2013р. між позивачем та відповідачем-1 укладено Кредитний договір № 3202/13, відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу-1 кошти у сумі 15096 грн. строком на 30 місяців, починаючи з 18 грудня 2013р. по 17 червня 2016р., а відповідач-1 зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти в день отримання грошових коштів за кредитом із розрахунку двадцять цілих та п'ятдесят одна сота процентів на суму кредиту, що становить 3096,00 грн., а також проценти, нараховані згідно п. 4.2 цього договору (п.1.1 Кредитного договору). Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору цільовим призначенням кредиту є оформлення документів по опаленню. Згідно з п.4.1, п. 4.2, п. 4.4 Кредитного договору, нарахування процентів за Договором здійснюється на строк користування кредитом, та нараховуються: по перше - на залишок заборгованості за кредитом в день отримання грошових коштів (вказаної у п.1.1 сього договору); по-друге - щомісяця із розрахунку 1,95% на залишок заборгованості за кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з наступного дня після дня надання кредиту Позичальнику до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Погашення заборгованості за Договором здійснюється щомісяця у період з 20 по 30 число кожного місяця, згідно графіку. Сторони дійшли до згоди, що при порушенні Позичальником строків сплати, вказаних в п. 4.2. цього Договору більш ніж на 15 календарних днів з 16 дня, Кредитодавець нараховує процент (плату) за користування кредитом із рахунку 0,5% на день від суми залишку за кредитом за кожен день прострочення заборгованості за кредитом до повного її погашення (а.с.5-6). В порядку забезпечення виконання зобов'язань відповідачем-1 по кредитному договору було укладено договір поруки № 3202/13 від 18.12.2013р., між позивачем та відповідачами (поручителі). (а.с. 7) Відповідно до умов договору поруки - відповідач-2 та відповідач-3 прийняли на себе зобов'язання перед позивачем відповідати по зобов'язанням відповідача-1 котрі виникають з умов Кредитного договору №3202/13 від 18 грудня 2013р., в повному обсязі цих зобов'язань: на суму основного боргу та інші зобов'язання Позичальника (штрафи, пеня та інш). Відповідно до п. 2.6. Договору поруки, у випадку невиконання зобов'язань Поручитель та Позичальник відповідають перед Кредитодавцем як солідарні боржники, при цьому Кредитодавець має право вимагати виконання зобов'язання як від усіх боржників разом, так і від кожного з них окремо, як в цілому, так і в частині боргу (а.с.7). Кредит був отриманий відповідачем-1 18.12.2013р., що підтверджується Видатковим касовим ордером № 281 від 18.12.2013р. на суму 15096 грн. (а.с. 8). Таким чином, позивач виконав перед відповідачем-1 свої зобов'язання за Кредитним договором № 3202/13 від 18.12.2013р. та надав грошові кошти у сумі, визначеної у договорі. Відповідач не виконав своїх зобов'язань за Кредитним договором належним чином, не повернув основну суму кредиту та не сплатив відсотки в строки та порядку, передбаченому договором, в зв'язку з чим за ним утворилася заборгованість - за даними позивача, станом на 30.11.2014 року на загальну суму 33031.54 грн., яка складається з: - 14079.42 грн. - залишок по кредиту. - 18952.12 грн. - проценти за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів. (а.с.4) В силу ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказів погашення відповідачами кредиту суду не надано. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст. ст. 11, 509, 629 ЦК України, зобов'язання виникають, зокрема із договору, та договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України, встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Заборгованість за договором кредиту складає: сума простроченої заборгованості за кредитом (несплата чергових платежів)- 4527 грн. 42 коп. = 504 грн.*11 мес. - 1016,58 грн., де: · 504.00 грн. - розмір щомісячного платежу з повернення кредиту, відповідно до п. 4.2 Кредитного договору; · 11 міс. - період прострочення з січня 2014 р. до листопад 2014р. заявлений позивачем; · 1016,58 грн. - сума, сплачена відповідачем в погашення кредиту. заборгованість за відсотками - 18952,12 грн. = 441,56 грн.+20442,98 грн.- 1932,42 грн., де · 441,56 грн. - сума відсотків нарахованих відповідно до п. 4.2 Кредитного договору; · 20442,98 грн. - сума відсотків нарахованих відповідно до п. 4.4 Кредитного договору; · 1932,42 грн.- сума, відсотків, сплачених відповідачем (за даними позивача). Отже, з відповідачів підлягають стягненню 4527 грн. 42 коп. - заборгованість за кредитом, та 18952,12 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів, а всього 23479 грн. 54 коп.. та в цій частині позов підлягає задоволенню. При визначенні порядку стягнення суд керуються ст.. 554 ЦК України, яка передбачає солідарну відповідальність боржника та поручителя перед кредитором, проте положення закону не передбачають виникнення солідарної відповідальності за договором поруки між двома поручителями. Отже в солідарному порядку підлягає стягненню з відповідача-1 та кожного поручителя (відповідач-2 та відповідач-3) окремо. Не підлягає задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів залишку кредиту у сумі 9552 грн. 00 коп., яку позивач заявив в порядку дострокового повернення кредиту, виходячи з наступного. Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг, фінансовою установоює юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг. Кредитна установа це фінансова установа, яка відповідно до закону має право за рахунок залучених коштів надавати фінансові кредити на власний ризик. Згідно з п. 23 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 10.11.2011№ 15-рп/2011, в аспекті конституційного звернення положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року N 1023-XII з наступними змінами у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Отже, враховуючи, що позивач є фінансовою установою та надав кредит відповідачу-1 на оформлення документів по опаленню, то Кредитний договір №3201/13 від 18.12.2013р., укладений між позивачем та відповідачем-1 є договором про надання споживчого кредиту, відповідно, на правовідносини, що виникають під час виконання договору, розповсюджується дія Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 3.1.1 Кредитного договору передбачено право Кредитодавця вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, у разі, зокрема, затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше за один календарний місяць. Відповідно до п. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - шістдесяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Із вищенаведених норм випливає, що обов'язок дострокового повернення кредиту виникає у відповідачів з дня отримання ними вимоги позивача про дострокове повернення кредиту, та строк повернення кредиту в повному обсязі складає шістдесят календарних днів з дня отримання такої вимоги. Проте позивачем не надано доказів направлення на адресу відповідачів та отримання ними вимоги про дострокове повернення кредиту, відповідно не настав строк для дострокового повернення кредиту відповідачами, тому вимога про стягнення залишку кредиту у сумі 9552 грн. 00 коп. є передчасною та задоволенню не підлягає. Суд не приймає до уваги Претензію від 21.08.2014р. за №1302/14 та від 21.08.2014р. за №1303/14 направлені на адресу відповідача-1, та Претензію-попередження від 21.08.2014р. за №1304/14, направлену на адресу відповідача-2, оскільки, як убачається із змісту цих претензій позивач не вимагав дострокового повернення кредиту, а наполягав на сплаті існуючої заборгованості або її частки (а.с.8-9). Крім того, позивачем не надано доказів про отримання зазначених претензій відповідачами Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки, позивачем при подачі позову сплачений судовий збір у сумі 330,31грн.(а.с.1), позовні вимоги задоволені частково, то, враховуючи принцип пропорційності розподілу судових витрат з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 78 (сімдесят вісім) грн. 27 коп. з кожного відповідача.

Outcome: partial