Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

20.03.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на повнолітнього сина [PERSON], [INFO] щомісячно 50% отримуваної пенсії до завершення [PERSON] навчання у Технічному коледжі Національного університету «Львівська політехніка». В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у 2006 році рішенням Шевченківського районного суду розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу у них народився син [PERSON], 03.12.1998р.н., який проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні. Син навчається у Технічному коледжі Національного університету «Львівська політехніка» на відділенні електроніки та компютеризованих систем денної безоплатної форми навчання 1-2 рівня акредитації та навчання закінчує у червні 2018 році, стипендії не отримує. На даний час вона несе додаткові витрати на дитину, такі витрати у відповідності до вимог ст.185 Сімейного кодексу України слід розділити з відповідачем, який не бажає добровільно допомагати, а тому вона вирішила звернутись в суд. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, зіславшись на обставини, які викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON]І у судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями, які повернулися на адресу суду та долучені до матеріалів справи /а.с.14-15,19/. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. За згодою позивача та третьої особи, на підставі ст.169,224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, третьої особи зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, зазначений законами України. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Законом передбачена рівність такого обовязку. Частиною 3 зазначеної вище статті передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Аналогічні роз'яснення викладені в абз. 2 п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", де крім зазначеного роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] є колишнім подружжям, шлюб яких розірвано рішенням Шевченківським районним судом м.Львова у 2006 році. Згідно копії свідоцтва про народження серії І-СГ №077974 03.12.1998 року в них народився син [PERSON] /а.с. 3/ та згідно довідки №603 від 09.03.2017 року виданої ЛКП «Північне 411» проживає з матірю позивачем [PERSON] за адресою: м.Львів, вул.Мазепи, 35/72. /а.с.4/. Судом встановлено, що [PERSON] навчається у Технічному коледжі Національного університету «Львівська політехніка» на відділенні електроніки та компютиризованих систем денної безоплатної форми навчання 1-2 рівня, та згідно довідки №3916 від 17.02.2017 року закінчує навчання у червні 2018 року /а.с.5/. Згідно довідки про доходи від 23.02.2017 року №70, що видана за місцем навчання, [PERSON] стипендії не отримує /а.с.6/. Оскільки [PERSON]М навчається на денній формі, не отримує стипендії, інших доходів немає, суд вважає, що він потребує матеріальної допомоги батьків. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини , стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів , наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України. На відміну від аліментів на неповнолітню дитину, при стягненні аліментів на дитину, яка досягла повноліття, необхідно враховувати, чи має батько можливість надання такого утримання. Позивач вказав, що відповідач є пенсіонером та отримує пенсію як військовий пенсіонер за вислугою років, про інші джерела доходу не зазначено. Статтями 10 і 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Таким чином, суд вважає, що позов про стягнення аліментів на утримання сина до закінчення ним навчання або досягнення 23 років слід задовольнити частково та стягувати такі аліменти в розмірі 30 % всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 20.03.2017 року та до закінчення навчання чи до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку - у звязку з тим, яка з цих обставин настане першою. Оскільки [PERSON], на користь якого позивач просить стягувати аліменти, є повнолітній, то суд приходить до висновку, що слід стягувати аліменти на користь [PERSON]. Відповідно до ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір.

Outcome: partial