Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

21.11.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідача суму вкладу 125000 грн., нараховані відсотки в розмірі 12406,25 грн., 3% річних - 1875 грн., індекс інфляції - 1396,25 грн., пеню в сумі 14803,44 грн. за користування банківським вкладом, а всього на загальну суму 155480 грн. 94 коп. Свої вимоги мотивує тим, що між позивачем та ПАТ «Міський комерційний банк» був укладений договір строкового банківського вкладу №2530/80/158263 від 13.02.2014 р. на строк 89 днів до 13.05.2014 р., з щомісячною виплатою процентів в розмірі 22,1% річних. Позивач зазначає, що згідно умов Договору, ним було внесено 125000,00 грн., що підтверджується квитанцією № 701 від 13.02.2014 р. 13.05.2014 р. що між позивачем та ПАТ «Міський комерційний банк» був укладений договір строкового банківського вкладу №2530/80/180949 на строк 31 день до 14.06.2014 р., з щомісячною виплатою процентів в розмірі 19,85% річних та переоформлено кошти в сумі 125000 грн. на новий договір без вилучення їх з каси банку. Відповідно до п.1.3 договору, якщо вкладник не вимагає повернення вкладу в день закінчення строку дії договору, то договір вважається продовженим на новий термін на умовах, що діють на момент продовження. 10.11.2014 р. відповідачу було направлено заяву, в якій позивач просив вважати з 13.11.2014 р. договір банківського вкладу №2530/80/180949 розірваним та перерахувати на користь позивача суму вкладу та проценти. Відсотки за період з 13.05.2014 р. по 13.11.2014 р. становлять 12406,25 грн. На підставі ст.611, 624, 625, 1048 УК України відповідач повинен сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Пеня за період з 13.05.2014 р. по 13.11.2014 р. на рівні подвійної облікової ставки НБУ становить 10444,42 грн. Відповідач на день подачі позову не повернув 125000 грн., то з відповідача підлягає стягненню сума боргу з урахуванням 3% річних та індексу інфляції. Таким чином, позивач вважає, що відповідач порушив свої зобов'язання за договором строкового банківського вкладу №2530/80/180949 від 13.05.2014 року та повинен виплатити позивачу 125000 грн. та відсотки за період з 13.05.2014 р. по 13.11.2014 р. в сумі 12406,25 грн., 3% річних за період з 13.05.2014 р. по 13.11.2014 р. в сумі 1875 грн., індекс інфляції за період травень-листопад 2014 р. - 1396, 25 грн., пеню в сумі 14803,44 грн. В зв»язку з неповернення коштів в позивача були порушені нормальні життєві стосунки, дії відповідача породжують для позивача почуття незахищеності та невпевненості у своєму майбутньому, душевні страждання через те, що відповідач не повернув вклад. Позивач також просить стягнути моральну шкоду в сумі 10000 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 13.02.2014 року між ПАТ «Міський комерційний банк» та [PERSON] було укладено договір строкового банківського вкладу №2530/80/158263 від 13.02.2014 р. на строк 89 днів до 13.05.2014 р., з щомісячною виплатою процентів в розмірі 22,1% річних. Позивачем було внесено на депозитний рахунок 125000,00 грн., що підтверджується квитанцією № 701 від 13.02.2014 р. 13.05.2014 р. що між позивачем та ПАТ «Міський комерційний банк» був укладений договір строкового банківського вкладу №2530/80/180949 на строк 31 день до 13.06.2014 р., з щомісячною виплатою процентів в розмірі 19,85% річних та перераховано кошти в сумі 125000 грн. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно ч.1 статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно частини першої статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ч. 5 статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. За умовами пункту 1.1 Договору Банк приймає від Вкладника грошові кошти на строк з 13.05.2014 р. по 13.06.2014 року. Відповідно до п.1.3 договору, якщо вкладник не вимагає повернення вкладу в день закінчення строку дії договору, то договір вважається продовженим на новий термін на умовах, що діють на момент продовження. Оскільки в день закінчення дії договору 13.06.2014 р. позивач не звернувся до банку з заявою про повернення вкладу, відповідно до п.1.3 договору договір продовжено на новий термін. Відповідно до п. 4.3.2. Банк зобов'язується на вимогу Вкладника повернути вклад та виплатити нараховані на суму складу проценти на умовах та в строки, що встановлені цим Договором. Судом встановлено, що позивач 10.11.2014 р. відповідачу направив заяву, в якій просив вважати з 13.11.2014 р. договір банківського вкладу №2530/80/180949 розірваним та перерахувати на користь позивача суму вкладу та проценти. Заява отримана відповідачем 13.11.2014 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Як пояснив в судовому засіданні представник позивача 13.11.2014 р. кошти позивачу не були виплачені, також не виплачені на день розгляду справи. Суд вважає, що в даному випадку відповідач допустив неналежне виконання взятих зобов'язань перед позивачем, оскільки банк був зобов'язаний повернути позивачу депозитні кошти з процентами в строк закінчення дії договору - 13.11.2014 року в повному обсязі. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню кошти в розмірі 125000 грн. Крім того, згідно п.1.2. Договору, з відповідача підлягає стягненню відсотки за період з 13.05.2014 року по 13.11.2014 року в розмірі 12406,25 грн. Згідно ч. 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки договором передбачено сплату відсотків в розмірі 19,85% , то вимога про додаткове стягнення відсотків відповідно до ст.625 ЦК України в розмірі 3% річних за період з 13.05.2014 р. по 13.11.2014 р. необґрунтована та не підлягає задоволенню. Не підлягають задоволенню також вимоги про стягнення індексу інфляції та пені за період з 13.05.2014 р. по 13.11.2014 р., оскільки відповідно до ч 2 ст.625 ЦК України боржник зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення. Згідно заяви позивача від 10.11.2014 р. строк договору закінчився 13.11.2014 р. та саме з цієї дати рахується час прострочення виконання зобов»язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно положень п. 5. Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. В силу положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Разом з тим, належних та допустимих доказів на підтвердження того, що діями відповідача, які полягали у неповерненні вкладу позивачу, завдано моральної шкоди, суду не надано. Крім того, відповідно до п.4 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди. Враховуючи те, що договором між сторонами та законодавством, що регулює дані правовідносини не встановлено відповідальності за порушення зобов'язань по відшкодуванню моральної шкоди, суд вважає заявлені вимоги в цій частині необґрунтовані. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума банківського вкладу по Договору строкового банківського вкладу 2630/80/180949 від 13.05.2014 року в розмірі 125000 грн., відсотки 12406,25 грн., а всього 137406,25 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1374,06 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial