Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 02.03.2015 року близько 19 години їхав на власному автомобілі по с. Прилуцьке у напрямку м. Луцька. У зв'язку з поганими природніми умовами змушений був увімкнути протитуманні фари чим спровокував громадянина [PERSON] перегородити йому дорогу. В ході подальшої розмови з громадянином [PERSON] зрозумів, що він звинувачує у тому, що ніби то їхав назустріч йому з увімкненим дальнім світлом і тому осліплював зустрічний транспорт. Він намагався довести, що дальнього світла не вмикав, проте [PERSON] нічого слухати не хотів і тому навмисне розбив протитуманні фари. Після інциденту звернувся до правоохоронних органів із заявою про здійснення протиправних дій [PERSON] В ході проведення перевірки було встановлено, що у діях [PERSON] формально вбачаються ознаки правопорушення передбаченого ст. 194 ч. 1 Кримінального кодексу України, однак через мало значимість діяння та згідно з ч. 2 ст. 11 КК України рекомендовано звернутись до суду для відшкодування завданих збитків. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 0015 спричинено матеріальну шкоду в розмірі 574,00 грн. Для відновлення свого порушеного права, зокрема для встановлення розміру спричиненої шкоди, був вимушений оплатити послуги експерта. Про вартість послуг у сумі 500,00 грн. та факт їх сплати зазначено в акті прийому-передачі виконаної роботи № 0015 від 07 квітня 2015 року. А також у зв'язку з некомпетентністю та станом здоров'я змушений був оформити довіреність на представництво інтересів у суді, вартість якої склала 150 грн., що підтверджується довідкою виданою 17 квітня 2015 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу [PERSON] Таким чином, сума матеріальної шкоди, що підлягає відшкодуванню, становить 1224,00 грн. Діями відповідача завдано певної моральної шкоди. На момент інциденту відчув гостре душевне хвилювання та погіршення самопочуття, яке спричинило загострення протікання захворювання, є інвалідом 2-ої групи. Хворе серце та цукровий діабет, отриманий стрес не минав кілька днів та призвів до чергового нападу, що підтверджується довідкою Комунального закладу "Волинського обласного центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" від 17.04.2015 року № 30/1,14. Для відновлення порушеного права вимушений міркувати та обговорювати ситуацію, що склалася з вини відповідача, у сім'ї, з метою пошуку виходу звертатися до юристів, спеціалістів, витрачати свій час на консультації. Все це порушує узвичаєний спосіб життя. Спричинену моральну шкоду оцінюю в 3000 грн. Просить суд стягнути 1224,00 грн., як відшкодування завданої майнової шкоди та 3000 грн. - моральної шкоди. В судовому засіданні представники позивача підтримали заявлений позов з підстав викладених в позовній заяві, просили позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов визнав частково та пояснив, що він визнає заподіяну матеріальну шкоду однак не визнає заявлений позов в частині моральної шкоди. Просив в цій частині відмовити. Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, дослідивши письмову матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом при розгляді справи встановлено і це підтверджено самим позивачем, що 02.03.2015 року о 19.00 годині в с. Прилуцьке [PERSON] навмисно розбив протитуманні фари на автомобілі Ауді 80, державний реєстраційний номерний знак [NUMBER], що на праві приватної власності належить позивачу. Вартість матеріального збитку завданого позивачу діями відповідача становить 574 гривні (а.с. 3-8). Таким чином суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача матеріального збитку на вказану суму. При цьому не підлягає до задоволення позов в частині щодо стягнення оплатити послуги експерта, оформлення довіреності на представництво інтересів у суді та моральної шкоди. Так як судом по справі не призначалася судова автотоварознавча експертиза. При цьому представництво в суді не є платним. Оформлення довіреності не є витратами, які відносяться безпосередньо до судових витрат. Щодо позовної вимоги про стягнення з [PERSON] на користь позивача 3 000 гривень на відшкодування моральної шкоди, то вона не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом при розгляді справи встановлено, що моральну шкоду завдану внаслідок дій відповідача позивач оцінює в сумі 3 000 гривень. Однак представниками позивача на засадах змагальності сторін, суду не доведено та не надано доказів на підтвердження обґрунтування заподіяння моральної шкоди завданої внаслідок пошкодження протитуманних фар в сумі 3 000 гривень. Оскільки лише висновок судово-психологічної експертизи може бути доказом щодо заподіяння розміру моральної шкоди. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні даної вимоги. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] як позивач по справі звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», а тому він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ передбачено, що при зверненні до суду із позовною заявою майнового характеру, сплачується ставка судового збору в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, що в гривневому еквіваленті становить становить 243,60 3\~654,00 гривень. Розмір відшкодування матеріальних збитків, які були завдані позивачу внаслідок вчинення [PERSON] неправомірних дій, становить 574,00 гривень. При цьому 1 % від ціни позову становить 7,74 гривень, при цьому мінімальна ставка судового збору становить 243,60 гривень, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь держави. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь держави судового збору в сумі 243,60 гривень.

Outcome: partial