Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 грн щомісячно, але не менше 1/3 частини всіх видів доходу та не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем від спільного шлюбу має дитину - сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу відповідач мешкає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн щомісячно. До викладеного в позові позивач доповнила, що дитина проживає разом з нею, повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач коштів на утримання дитини не надає. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно. Доповнив, що має доньку [PERSON], [INFO], і на даний час не працює. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 30.11.2010 року згідно рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова (а.с.5). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). На даний час, неповнолітня дитина проживає разом з позивачем (а.с.6), яка приймає безпосередню участь в утриманні та вихованні дитини. Позивачка працює економістом в ПАТ «Альфа-Банк», середній заробіток її становить 2 887,19 грн (а.с.22). На її утриманні інших неповнолітніх дітей немає. Відповідач мешкає окремо (а.с.23), на даний час не працює (а.с.24). Відповідач перебуває у шлюбі з [PERSON] (а.с.26) від спільного шлюбу з якою має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.25). Відповідно до положень статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 27 «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.ІХ.1991року та положення «Декларації прав дитини» регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. За умов частини першої та третьої ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку в силу ст. 181 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, що сторонами по справі не оспорюється, суд вважає можливим та доцільним визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, суд вважає, що заслуговують на увагу доводи відповідача про неможливість сплачувати аліменти в запропонованому розмірі. Виходячи із зазначених правових норм, що регулюють дані спірні правовідносини, фактичних обставин справи, беручи до уваги, що відповідач є працездатним, не має стабільного, регулярного заробітку (доходу), має на утриманні неповнолітню дитину від іншого шлюбу, позивач в силу закону також зобов'язана утримувати дочку, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, визначений Законом України «Про державний бюджет на 2014 рік», суд вважає за необхідне, відповідно до ст. 182, 184 Сімейного кодексу України, позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 03.02.2014 року в силу ст. 191 Сімейного Кодексу України. Вимога позивачки про стягнення аліментів, але не менше тридцяти процентів від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі не застосовується, що і зазначено у ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial