Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що є потерпілим у кримінальному проваджені, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 1 - кп /161/628/14 за ст. 185 КК України. 18 вересня 2014 року відбулося судове засідання в якому обвинувачений [PERSON] визнав, що 01 серпня 2014 року близько 05 години 00 хвилин перебуваючи в автомобілі "Шкодо Фабія", номерний знак [NUMBER], припаркованому на автостоянці поблизу магазину "Барвінок", що по вулиці, Конякіна, 35, в місті Луцьку, який належить йому. [PERSON] отримав від нього, для зняття грошових коштів в сумі 300 (триста) гривень 00 копійок, банківську картку ПАТ КБ "Приватбанк" № [NUMBER]. Та в подальшому, цього ж дня о 05 годині 18 хвилин через банкомат ПАТ КБ "Приватбанк", що по вулиці Кравчука, 32а, в місті Луцьку, шляхом банкоматної транзакції таємно викрав з банківського рахунку № [NUMBER], що належить йому грошові кошти в сумі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок, тим самим заподіяв матеріальних збитків на вказану суму. Завдану матеріальну шкоду в ході досудового розслідування і розгляду провадження в суді відшкодовано не було. Подати позовну заяву про це до початку судового розгляду, він не подав з тієї причини, що обвинувачений [PERSON] пообіцяв, що відшкодує завдану матеріальну шкоду сам до початку судового засідання. На сьогоднішній день [PERSON] зазначену суму грошових коштів не повернув, та ухиляється від повернення коштів, чим завдав йому та сім"ї матеріальної та моральної шкоди. Внаслідок злочинних дій [PERSON], він виставив його боржником перед КБ ПАТ "Приватбанк", який в свою чергу нараховує штрафну пеню на суму, яка була викрадена з банківської картки. А також КБ ПАТ "Приватбанк" подав на позов до суду про стягнення суми заборгованості по кредитній карті, яка виникла в наслідок незаконних дій [PERSON]. Всі вищезазначені факти підтверджуються зібраними доказами зазначені в вироку суду від 08 вересня 2014 року. Просить суд стягнути з [PERSON] майнову шкоду в сумі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок та моральну шкоду в сумі 35000 (тридцять п'ять тисяч) гривень 00 копійок, судові витрати покласти на відповідача. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає частково та не заперечує проти стягнення з нього майнової шкоди в сумі 3000 гривень та судових витрат. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Щодо вимоги про стягнення 3000 гривень матеріальної шкоди, то вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом при розгляді справи встановлено, що вироком суду від 18 вересня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Даним вироком [PERSON] засуджено за те, що від своїми діями заподіяв [PERSON] матеріальної шкоди в сумі 3000 гривень. Таким чином обставини, встановлені вироком суду від 18 вересня 2014 року, що набрав законної сили, не доказуються при розгляді даної справи, у якій беруть участь ті самі особи, щодо встановлених обставин. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення даної вимоги та стягнення 3000 гривень заподіяної матеріальної шкоди. Щодо вимоги про стягнення з відповідача 35 000 гривень моральної шкоди, то вона не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Судом встановлено і це вбачається із самої позовної заяви та доданих до неї письмових матеріалів, що позивачем на засадах змагальності сторін взагалі не мотивовано в чому полягає моральна шкода, не надано доказів на підтвердження обґрунтування заподіяння моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 35 000 гривень. Оскільки лише висновок судово-психологічної експертизи може бути доказом щодо заподіяння розміру моральної шкоди. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні даної вимоги. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] як позивач по справі звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України "Про судовий збір" при подачі позовної заяви про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VІ передбачено, що при зверненні до суду із позовною заявою майнового характеру, сплачується ставка судового збору в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, що в гривневому еквіваленті становить становить 243,60 - 3 654,00 гривень. Розмір відшкодування матеріальних збитків, які були завдані [PERSON] внаслідок вчинення [PERSON] злочину, становить 3000,00 гривень. При цьому 1 % від ціни позову становить 30,00 гривень, при цьому мінімальна ставка судового збору становить 243,60 гривень, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь держави. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь держави судового збору в сумі 243,60 гривень.

Outcome: partial