Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про порушення прав споживача та стягнення нанесеної моральної шкоди цими порушеннями, посилаючись на те, що протягом 2014-2015 років ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в різний спосіб намагається отримати через судову інстанцію Ленінського районного суду м. Полтави необґрунтовані суми боргу з позивачів. Так, відповідач звернувся за судовим наказом на суму боргу 1930 гривень 52 коп. за період з 01.06.2013 року по 01.03.2014 року, вказаний судовий наказ вдалося скасувати. В подальшому відповідач знову отримав судовий наказ про стягнення з позивачів заборгованості за період з 1.11.2010 року по 1.05.2013 року. В усіх позовних вимогах, вони вимагають стягнути суму солідарно разом з померлою в 2006 році [PERSON]. Саме на неї відкритий рахунок 21-701-137-0 в порушення прав споживача на той час як закон не має зворотної дії в часі, бо не надали доказів її згоди на ці послуги, тобто заяви та підписаного договору згідно діючих Законів України на той період часу. Як власниця квартири нині померла [PERSON] у 2001 році звернулася до ЖЕД № 43 Південної залізниці з заявою про відмову від житлово-комунальних послуг, відповідь була надана в порушення прав споживача. В порушення Правил надання послуг ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», незважаючи на відсутність згоди на їх послуги, продовжувало агресивно їх надавати. На той період послуги по опаленню надавалися відповідно до житлової площі, бо нежитлова площа не опалюється і на цій площі відсутні вводи системи опалення та опалювальні батареї. Житлова площа становить 39,84 кв.м. Ігноруючи тим, що закон не має зворотної дії в часі з незрозуміло яких документів ПОКВПТГ «Полтаватепло¬енерго» самовільно виставляє площу 64,2 кв.м в пункті 1.4 - площа, що опалюється в дого¬ворі № 26633 від 07 травня 2007 року, який складено на покійну [PERSON] і нараховує суму боргу вже по цій площі. В 2014 році донька [PERSON] позивач у справі [PERSON], про¬довжуючи відстоювати права споживача, зверталась до міськвиконкому, на балансі якого знаходиться будинок, та особисто до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», з відмовою від послуг. Але в порушення прав споживача на звернення дається відписка, а послуги агресивно продовжують надаватися. В позовній заяві позивачі послались на те, що в п.17 ст.1 Закону України «Про права споживача» роз'яснюється, що послуга - діяльність виконавця з надання споживачеві повного визначеного договором матеріального чи не матеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. П.18., п.21, ст. 5 п.1 Закону України «Про права споживача» - гарантії держави щодо захисту прав споживача. Ст.17 п.2 цього закону - право на вільний вибір товарів і послуг. Ст.6, ст.12 цього закону відсутність правочину - відсутність обов'язку для споживача. Ст.21- цього закону - волевиявлення споживача. Виходячи з вищеописаного в діях ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» позивачі у справі вбачають дії відповідно до ст.19 п.1 «забороняється вчиняти дії, що агресивні для споживача», які підпадають під штрафні санкції і зараховуються до державного бюджету. Тому, просили суд, враховуючи агресивну поведінку відповідача, затрачений особистий час, який би міг бути потрачений на власні блага, визнати факт відсутності договірних відносин між [PERSON], [PERSON], [PERSON], визнати факт відсутності правочину, а отже і відсутність обовязків для [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], визнати факт подачі завідомо неправдивої інформації з боку відповідача, скривання факту належності розрахункового рахунку [PERSON] і незаконного його переіменування на [PERSON], визнати факт агресивної підприємницької діяльності відповідача, що впливає на економічну сферу [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], визнати факт надання послуг відповідачем в порушення «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, відшкодувати моральну шкоду, заподіяну порушенням прав споживача з боку відповідача в розмірі 1000 гривень кожному з позивачів, накласти штраф з зарахуванням до державного бюджету на відповідача на підставі ст. 17 п.2. Ухвалою суду від 10.03.2016 року позовні вимоги [PERSON], [PERSON] до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» залишені без розгляду. В судові засідання, призначені на 11 лютого 2016 року, 26 лютого 2016 року, 10 березня 2016 року позивачі [PERSON] та [PERSON] не зявились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином - особисто, а також відповідно до ч.5 ст. 74, ч.3 ст. 76 ЦПК України через іншого позивача та повнолітнього члена сімї - [PERSON] (а.с. 102, 103, 112, 113, 120, 121), надали до суду заяву з проханням про розгляд справи без їх участі (а.с. 107). Представник відповідача в судове засідання не зявилась, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала суду письмові заперечення проти позову. За таких обставин, відповідно до вимог ст. 74, 76, 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів. Згідно наданих представником відповідача письмових заперечень, відповідач не визнає позов, посилаючись на те, що позивачі протягом тривалого часу сплачують не в повному обсязі підприємству за послуги теплопостачання, при зверненні до суду Полтаватеплоенерго керувалось довідкою № 5078 від 13 травня 2013 року виданою КП Житлово - експлуатаційна організація № 2, де зазначена [PERSON] як квартиронаймач. На сьогодні особовий рахунок № 21-701-137-0 не переоформлений, відкритий на [PERSON], позивачі ігнорують підприємство Полтаватеплоенерго, хоча в квартирі проживають та зареєстровані 4 особи. Без особистої згоди власника або хоча б одного зареєстрованого споживача абонентська служба Полтаватеплоенерго не може завести нову облікову картку, падати розрахункову книжку, в звязку з чим кожного місяця рахунки на оплату послуг теплопостачання по квартирі [ADDRESS], надходять на ім'я [PERSON] Відповідачі зловживають своїм правом, оскільки вважають, що обов'язок по оплаті житлово-комунальної послуги буде випливати саме з переоформленного особового рахунку та договору, не розуміючи, що між ними склалися фактичні правовідносини з приводу теплопостачання як між виконавцем цих послуг та споживачем. Отримуючи зазначені послуги, позивачі частково їх оплачували. Відповідно до Роз'яснення Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 01.01.2006 щодо укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, відмова або зволікання з укладенням договору та несплата за надані послуги є порушенням законодавства. Позивачами не заперечується факт реєстрації та проживання за адресою [INFO], що є підтвердженням отримання послуг, та набутття статусу споживача, всіх зареєстрованих осіб за вищевказаною адресою. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 6 листопада 2007 року №169 були внесені зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому. Позивачем не наведеного жодного доказу, для стягнення моральної шкоди по 1000 грн. на користь кожного позивача, не зрозуміло, як обрахував позивач суму та в чому саме полягає заподіяна підприємством моральна шкода. З приводу останньої вимоги позивача, про накладення штрафу з зарахуванням до держбюджету на відповідача на підставі п.2 ст17, не зазначено, саме на який нормативний акт позивач посилається, якщо, це зміст ст. 17 ЗУ Про захист прав споживачів від 12.05.1991 № 1023-ХІІ то він не стосується даної справи. З наведених підстав просила суд відмовити в задоволенні позову. Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до п.7 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами. Відповідно до п.17 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві повного визначеного договором матеріального чи не матеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Відповідно до ч.4 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» агресивною вважається підприємницька практика, яка фактично містить елементи примусу, докучання або неналежного впливу та істотно впливає чи може вплинути на свободу вибору або поведінку споживача стосовно придбання продукції. Судом встановлено, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сімї [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 30.06.1993 року (а.с. 29). [PERSON] померла 17.05.2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 09.03.2010 року визначені частки співвласників квартири № 137 по пров. Рибальському в м. Полтаві по 1/5 частці за кожним з співвласників, включаючи померлу [PERSON] (а.с. 97-98). Також судом встановлено, що позивачі зареєстровані за адресою: [INFO], що підтверджується копіями паспортів позивачів та не оспорюється сторонами у позові та письмових запереченнях на позов. Крім того судом встановлено, що особистий рахунок вказаної квартири оформлений на [PERSON], що підтверджується копією довідки та облікової картки абонента, наданої представником відповідача, та не спростовано позивачами (а.с. 44,45). Те, що особовий рахунок до теперішнього часу оформлений на [PERSON] також підтверджується наданими самими позивачами рахунків на оплату послуг теплопостачання (а.с. 8). У звязку з цим, виходячи з наявних в справі доказів, суд вважає необґрунтованими позовні вимоги в частині визнання факту переховування належності розрахункового рахунку [PERSON] і незаконного його перейменування на [PERSON] ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" до вказаної квартири надаються послуги з теплопостачання у виді централізованого опалення та гарячого водопостачання. При цьому, облік послуг з гарячого водопостачання здійснюється з застосуванням приладу обліку лічильника. Як встановлено в п. 24 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до п. 25 вищезазначених Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Позивачами надані суду копії звернень від 30.05.2014 року,11.07.2014 року, 20.06.2014 року про припинення надання послуги по опаленню приміщення за адресою: [ADDRESS], демонтаж системи подачі гарячої води до батареї опалення. Відповідно до листів ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" № К-471 від 11.06.2014 року, № К 01-06-01/10/665-1, адресованого [PERSON], їй розяснено, що заборона відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води окремих квартир в багатоквартирному будинку діє з 2007 року. Відповідно до "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, відключення окремого будинку в цілому від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання здійснюється в Порядку, затвердженому органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 1268 від 31.10.2007 року. Отже, питання відключення від мереж централізованого теплопостачання регулюється Правилами, які з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків передбачають відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання не окремих квартир з ініціативи їх власників або наймачів централізованого опалення та гарячого водопостачання, а відключення багатоквартирного будинку в цілому з ініціативи споживачів. Відключення окремого будинку в цілому від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання здійснюється в разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування схемою теплопостачання, за умови забезпечення стабільної роботи всіх інженерних мереж. Дозвіл на відключення будинку від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання надає міжвідомча комісія, склад якої затверджений рішенням міської ради. Судом встановлений факт отримання споживачами позивачами у справі послуг, які надаються ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", а отже наявності між сторонами фактичних договірних відносин, що підтверджується систематичною частковою оплатою отриманих послуг, наведеною у наданих позивачами розрахунках заборгованості (а.с. 57-64, 94-96). Крім того, суд враховує правову позицію, викладену в Постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13, згідно якої пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. За таких обставин, беручи до уваги, що будинок № 16 по пров. Рибальський, 16, в м. Полтаві від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання у встановленому чинним законодавством порядку не відключений, суд вважає, що споживачі послуг ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", які проживають в даному житловому будинку, зобовязані здійснювати їх оплату згідно встановлених тарифів. У звязку з тим, що досліджені у справі докази не дають суду підстав для встановлення порушення прав споживачів [PERSON] та [PERSON] в діях відповідача ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", суд вважає необґрунтованими доводи позовної заяви в частині визнання факту відсутності договірних відносин, факту відсутності правочину, а отже і відсутності обовязків, визнання факту агресивної підприємницької діяльності відповідача. Крім того, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовної вимоги стосовно накладення штрафу з зарахуванням до держбюджету на відповідача на підставі ст. 17 п.2 у звязку з її безпідставністю та необґрунтованістю. У звязку з відмовою в решті позовних вимог, суд також визнає необґрунтованими позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, заподіяної порушенням прав споживача з боку відповідача в розмірі 1000 гривень. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.ч.1, 2 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам, було надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи та журналами судових засідань. В той же час, незважаючи на належне повідомлення про час та місце судового розгляду позивачі [PERSON] та [PERSON] інших доказів в обґрунтування заявлених позовних вимог суду не надали. За таких обставин, на підставі наявних в справі доказів, суд встановив, що позовні вимоги є необґрунтованими, у звязку з чим в задоволенні позову [PERSON], [PERSON] необхідно відмовити. На підставі викладеного, ст. 1, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, Постанови Верховного суду України від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13,

Outcome: dismissed