overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Шлюб був зареєстрований 11 липня 2008р. у Баглійському відділі РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 135. Від шлюбу є неповнолітня донька [PERSON], 03.09.2008р.н До суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів звернулась позивачка [PERSON]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вони не підтримують сімейні відносини довгий час, родина розпалася. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка та відповідач надали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності, на розірванні шлюбу наполягали. Суд, вивчив матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: 11 липня 2008р. у Баглійському відділі РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 135. Від шлюбу є неповнолітня донька [PERSON], 03.09.2008р.н Дитина проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. Згідно ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Сторони тривалий час не підтримують сімейні відносини, відновляти їх не мають наміру, наполягають на розірванні шлюбу. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до вимог ст. 112 сімейного Кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам їх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Шлюб зареєстрований 23.07.2011р., подружжя має дочку [PERSON], [INFO]. Сторони до суду не з'явились, подали заяви про розгляд позову без їх участі та повідомили, що: позивач його підтримує, витрати залишає за собою, відповідач - визнає, змінювати прізвище не збирається, просять позов задовольнити. У зв'язку з цим,згідно з ч.2ст.197 ЦПК України,розгляд проводиться без технічного фіксування. Строк зупинення провадження закінчився, згідно з ч.2 ст.204 ЦПК, воно підлягає відновленню. Згідно з позовом, сімейне життя у сторін не склалось через різний склад характерів та поглядів на життя. Подружні стосунки не підтримуються, сім'я фактично розпалась. Суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, відносини регулюються ст.ст.104,105,109-111 Сімейного кодексу України. У судовому засіданні досліджені усі надані докази. Дослідивши документи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Доведено, що подружні відносини тривалий час не підтримуються, їх подальше збереження та спільне проживання неможливе і суперечить інтересам обох сторін. На виконання вимог ст. 111 СК України, судом надавався строк на примирення, однак взаєморозуміння між подружжям не досягнуте, вони наполягають на задоволенні позову. Вжиті заходи по примиренню суд вважає вичерпаними. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання, свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст.24 СК України. При фактичних стосунках між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність їх відносин, охорону прав і інтересів, як це передбачено ч.1 ст.27 Кодексу. Про відновлення дошлюбного прізвища та стягнення судових витрат не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Шлюб зареєстрований 27.08.1994р., сторони мають дитину [PERSON], [INFO] У судове засідання сторони не з'явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач його підтримує, судові витрати просить залишити за нею, відповідач його визнає. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК, технічне фіксування судового процесу не здійснюється. Згідно з викладеними у позові обставинами, сімейне життя не склалось через різний склад характерів та поглядів на життя. Подружні стосунки не підтримуються, сторони тривалий час проживають окремо, збереження шлюбу неможливе, це суперечить інтересам обох сторін. Суд виходить із того, що згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, спірні відносини регулюються ст.ст.104,105,109-111 СК України. У судовому засіданні досліджені усі надані докази. Дослідивши матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на таких підставах: Доведено, що подружні відносини між сторонами тривалий час не підтримуються. На виконання вимог ст.111 СК, подружжю надавався строк на примирення, однак, взаєморозуміння між ними не досягнуто, вони наполягають на задоволенні вимог. Враховуючи фактичну відсутність шлюбних стосунків, суд доходить висновку, що збереження сім'ї при таких умовах неможливе. Відсутність вільної згоди сторін на спільне проживання свідчить про неможливість дотримання у шлюбі принципу його добровільності, встановленого ст.24 СК України. При тих стосунках, що склались між сторонами, державна реєстрація шлюбу не у змозі забезпечити стабільність відносин між сторонами та охорону прав і інтересів подружжя, як це передбачено ч.1 ст.27 цього Кодексу. Про зміну прізвища на дошлюбне не заявлено. Про розподіл судових витрат не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано 30.08.2017р., сторони мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] [PERSON] 27.09.2017р. звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей в сумі 1000 грн., на кожну дитину, вимоги мотивувала тим, що вона окрім соціальної допомоги додаткових доходів не має, відповідач утримання дітям не дає, їй матеріально важко, просила позов задоволити. В судове засідання позивачка не з'явилась, 12.10.2017р. подала заяву у якій висловилась на підтримку позову, просила про розгляд справи у її відсутність (а.с. 18). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належно (а.с. 17). Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, суд відповідно до положень ч.2 ст.197, ст. 224 ЦПК України вважає можливим розглядати справу у їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів та без фіксації судового процесу технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд задоволює позов. За положеннями ст.ст. 84, 180, 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Як видно змісту позову, долучених до справи копій свідоцтва про народження та довідки Переможненської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. № 1188 від 14.09.2017р., шлюб між сторонами розірвано 30.08.2017р., що вони мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], діти проживають при позивачці та знаходяться на її утриманні, відповідач утримання дітям не дає (а.с. 1-2, 4, 5, 6). Із змісту позову та довідки Городоцького УПСЗН Городоцької РДА № 1779 від 26.09.2017р. видно, що позивачка не працює, отримує соціальну допомогу в сумі 1012 грн. 50 коп., інших доходів не має. (а.с.6, 8) За наведеного, суд приходить переконання, що позивачці матеріально важко, вона має потребу в коштах відповідача утримання дітей, а той здатний надавати таке в сумі 1 000 грн. щомісячно, на кожну дитину і до досягнення ними повноліття. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача в користь позивачки, на утримання дітей в сумі 1 000 грн. щомісячно, суд також ураховує вік дітей, положення ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2017 рік», що відповідач є фізично здоровим, працездатним та в змозі надавати утримання дітям у розмірі визначеному судом і така сума буде достатнім його вкладом в їх матеріальне утримання. З огляду на вимоги ст.ст. 79, 88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», суд стягує з відповідача в дохід держави - 640 грн. судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

Шлюб між [PERSON] та ([PERSON]) [PERSON] розірвано 24 липня 2007 року. Від спільного проживання [INFO] в них народився син [PERSON] . 26 квітня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частки із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати звернення до суду та до закінчення ним навчання у Хмельницькому національному університеті, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як з`ясовано судом, син сторін [PERSON] , [INFO] , навчається у Хмельницькому національному університеті. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню на користь [PERSON] , аліменти в розмірі 1/4 частки із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до закінчення ним навчання у Хмельницькому національному університеті, але не пізніше, аніж до досягнення ним двадцяти трьох років, починаючи з 26 квітня 2019 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 12 серпня 2005 року виконавчим комітетом Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис №20. Від даного шлюбу сторони по справі дітей не мають. 29 липня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просила шлюб розірвати, оскільки шлюбне життя з відповідачем не склалося, в результаті чого виникали постійні непорозуміння, часті сварки. Подружні відносини фактично припинені з 2010 року, з того часу сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. На примирення позивачка не згодна, просила не надавати строк на примирення, оскільки вважає його неможливим. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Судові витрати стягнути з відповідача [PERSON] В судове засідання 03.09.2015 року позивач [PERSON] не з'явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. До суду подала заяву, в якій просила справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с.8). Відповідач [PERSON] в судові засідання 18.08.2015 року та 03.09.2015 року не з'явився, на підставі ст. 74 ЦПК України вважається таким, що був повідомлений про час розгляду справи в суді належним чином (а.с.19, 22). За нормою ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 224 ЦПК України судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 12 серпня 2005 року виконавчим комітетом Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис №20 (а.с.7). Від даного шлюбу сторони по справі дітей не мають. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як було встановлено в судовому засіданні, сторони припинили подружні стосунки з 2010 року, з того часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду даної сім'ї стали постійні непорозуміння, часті сварки, різниця характерів сторін, відсутність взаємопорозуміння та взаємодовіри. На примирення сторони не згідні. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення суду, присуджується з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На аркуші справи №1 мається квитанція АБ «Приват банк» №TS 209200 від 23.07.2015 року про сплату позивачкою [PERSON] судового збору в сумі 244 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 19 серпня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великобагачанського РУЮ Полтавської області, актовий запис № 35. Від даного шлюбу сторони по справі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. 22 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просила шлюб розірвати, оскільки шлюбне життя з відповідачем не склалося, шлюб розпався через відсутність взаєморозуміння в сім'ї, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе і буде суперечити її інтересам та інтересам сім'ї. Через це сторони проживають окремо. В судове засідання 07.10.2014 року позивач [PERSON] не з'явилась, до суду від неї 29.09.2014 року надійшла заява, в якій вона просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати, справу розглянути в її відсутність (а.с.15). Відповідач [PERSON] в судове засідання 07.10.2014 року не з'явився, від нього 29.09.2014 року до суду надійшла заява, в якій він проти розірвання шлюбу з [PERSON] не заперечує, просить справу розглянути в його відсутність (а.с.16). Суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, при цьому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 21 січня 1999 року Мукачівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №13. Від даного шлюбу сторони по справі мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] Маряна Степановича, [INFO] . 01 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу , в якому просила шлюб розірвати, оскільки шлюбне життя з відповідачем не склалося, шлюб розпався через відсутність взаєморозуміння в сімї , різні погляди на сімейні цінності та сімейне життя .Це призвело до неможливості подальшого спільного проживання . На даний час вони хоча і проживають на одній житловій площі , але як подружжя не проживають тривалий час. На примирення не згодна. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Гецінгер». Судові витрати просила покласти на відповідача . В судовому засіданні 05.06.2014 року позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі , просила їх задовольнити, посилалася на те, що до примирення вони з відповідачем не прийшли, подружні стосунки не відновили. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 05.06.2014 року позов не визнав, вважає, що відсутні підстави для розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 21 січня 1999 року Мукачівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №13 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони по справі мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] Маряна Степановича, [INFO] (а.с.6-7). Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Як було встановлено в судовому засіданні , сторони припинили подружні стосунки більше пяти років тому, на даний час вони хоча і проживають на одній житловій площі, але як подружжя не проживають тривалий час, причиною цьому послужили відсутність взаєморозуміння в сімї, різні погляди на сімейні цінності та сімейне життя, в звязку з чим вони втратили одне до одного почуття поваги та любові. Ухвалою суду від 30.04.2014 року подружжю «Гецінгер» надавався строк для примирення, але в цей час сторони не примирилися і тому їх сімя існує формально. У суду є підстави для розірвання даного шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення суду, присуджується з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На аркуші справи №1 мається квитанція АБ «Полтава банк»» №2Р01154 від 01.04.2014 року про сплату [PERSON] судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-05 00:00:00

Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 26 грудня 2003 року Гоголівською селищною радою Великобагачанського району Полтавської області, актовий запис №11. Від даного шлюбу сторони по справі мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 19 грудня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просила шлюб розірвати, оскільки шлюбне життя з відповідачем не склалося, шлюб розпався через небажання чоловіка приймати участь у вихованні дітей, зловживання ним спиртними напоями, скандали в сім'ї без поважних причин, які негативно впливають на виховання дітей. Це призвело до неможливості подальшого спільного проживання. Конфлікт в сім'ї носить тривалий характер. Неодноразові спроби позивачки зберегти сім'ю не дали позитивного результату, тому шлюбні відносини сторони припинили, спільно не проживають, підстав для збереження шлюбу немає. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Судові витрати просила покласти на відповідача . В судовому засіданні 06.01.2015 року позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилалася на те, що на примирення вона не згідна, подружні стосунки відновленню не підлягають. Просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 06.01.2015 року позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Посилався на те, що дійсно їх сім'я розпалась. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 26 грудня 2003 року Гоголівською селищною радою Великобагачанського району Полтавської області, актовий запис №11 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони по справі мають двох неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6,7). Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як було встановлено в судовому засіданні, сторони припинили подружні стосунки більше трьох місяців тому, причиною цьому послужили відсутність взаєморозуміння в сім'ї, зловживання відповідачем спиртними напоями, різні погляди на сімейні цінності та сімейне життя, в зв'язку з чим вони втратили одне до одного почуття поваги та любові. Разом не проживають. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення суду, присуджується з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На аркуші справи №1 мається квитанція АБ «Полтава банк» №2Р1914 Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 10.03.2018 року Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №87, відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-НО № 488231. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Як розяснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі. Крім того, подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена, збереження їх сімї є неможливе та суперечить їх інтересам. Заява відповідає дійсній волі подружжя, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 10 вересня 2005 року. Від спільного проживання 27 серпня 2006 року в них народилась донька Ілона. 28 лютого 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з дати звернення до суду і до досягнення донькою повноліття, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач в судовому засіданні проти вимог позову заперечує, посилаючись на надання матеріальної допомоги в добровільному порядку. Заслухавши учасників процесу, д ослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як з'ясованосудом, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, на даний час має нерегулярний, мінливий дохід. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки Ілони, [INFO] в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 28 лютого 2018 року і до її повноліття.

Outcome: partial