Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

18.11.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 4 000 (чотири тисячі) гривень щомісячно з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням суду, мають неповнолітнього сина, котрий проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні, зазначивши також, що син з 2014 року хворіє на онкологічне захворювання та потребує значних матеріальних коштів на лікування. Відповідач на даний час проживає окремо, має мінливі заробітки, оскільки являється моряком та працює за контрактами третім механіком на міжнародних суднах, від надання допомоги в утриманні дитини у добровільному порядку ухиляється, тому позивачка просить позов задовольнити. Також позивачка просить стягувати з відповідача додаткові витрати у зв'язку з необхідністю лікування сина у розмірі 15000 гривень, що були нею понесені. У судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Миронова Т.П. підтримали позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти заявленого розміру аліментів та додаткових витрат, визнавши, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі по 1500 гривень щомісячно, та не заперечувала в частині сплати додаткових витрат згідно наданого нею розрахунку вартості лікарських засобів у загальному розмірі 5175,75 грн., посилаючись на те, що відповідач сам хворіє та витрачає кошти на лікування, дитині допомогу надає у добровільному порядку, що підтверджується наданими копіями квитанцій, та утримує батьків, надавши відповідне рішення суду про стягнення коштів на утримання щомісячно по 1000 гривень на кожного з батьків. Вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню повністю, а в частині додаткових витрат - частковому задоволенню, з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що був розірваний Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 05.03.2014 року, яке набрало чинності 18.03.2014 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, з 2014 року син сторін захворів на онкологічну хворобу та потребує постійного медичного контролю і лікування, та, відповідно, значних матеріальних витрат. На даний час позивач працює моряком за контрактами, а саме третім механіком на міжнародних суднах, розмір базової ставки (заробітної плати) складає 1144 доларів США в місяць, тривалість роботи на рік складає не менше шести місяців, тобто дохід відповідача становить не менше 7 тисяч доларів США на рік, що за курсом НБУ на момент розгляду справи становить не менше 140000 гривень на рік. З урахуванням Рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 27.04.2015 року про стягнення з відповідача коштів на утримання батьків по 1000 гривень щомісячно, тобто 24 000 гривень в рік на обох батьків, залишок його доходів становитиме 126 тисяч гривень на рік, тому заявлений розмір аліментів по 4000 гривень щомісячно, тобто 48000 гривень на рік, становитиме близько 1/3 частки його заробітку та відповідачем може оплачуватися без порушення діючого законодавства щодо розміру стягуваних аліментів. Зазначеним рішенням суду встановлено також факт непостійних, мінливих заробітків відповідача. Відповідачка працює медичною сестрою в Одеській обласній клінічній лікарні, розмір її заробітної плати становить близько 2000 гривень. Надані представником відповідача квитанції про перерахування у добровільному порядку аліментів суттєвого значення для вирішення спору по суті не мають та не враховуються судом при визначенні розміру аліментів, оскільки з квитанцій не вбачається на утримання кого саме сплачено аліменти і за який період, а на утриманні позивачки перебуває також старша дочка сторін [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання у технікумі готельно-ресторанного бізнесу і у відповідності до діючого СК України позивачка має право отримання аліментів і на її утримання до закінчення навчання. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст.184 СК України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дітей, враховуючи вимоги ст.182 СК України, суд вважає, що заявлений позов, з урахуванням матеріального положення обох сторін, підлягає задоволенню та стягненню з відповідача аліментів у розмірі по 4000 гривень щомісячно, проте не менше 30 % від прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, з моменту звернення позивача до суду і до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам дитини. Щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини у зв'язку з її хворобою в розмірі 15000 гривень, суд виходить з наступного. Дитина сторін являється онкологічним хворим та потребує додаткових витрат, у зв'язку з лікуванням позивачка несе додаткові витрати. Разом з тим, надані копії квитанцій про придбання ліків не відповідають призначенням лікарів, тому суд приймає до уваги наданий представником відповідача розрахунок вартості придбаних ліків згідно призначень і їх вартості та повністю погоджується з визнаним розміром додаткових витрат. Згідно ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів повністю, в частині стягнення додаткових витрат вимоги підлягають задоволенню у визнаному представником відповідача розмірі. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч.2 ст.10 та ч.1, 2 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягають судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial