Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в якому просила визнати за нею право власності на 1/16 частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті чоловіка [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді частки у праві власності на вищенаведений житловий будинок. Позивачка, діючи в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, зазначала, що окрім них спадкоємцем за законом є мати спадкодавця [PERSON] , яка на час смерті [PERSON] спільно з ним проживала та була зареєстрована, а отже спадщину прийняла. У 2019 році звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, отримала відмову у видачі свідоцтва. Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріусом мотивована тим, що спадкоємцем не надано правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Зазначалось, що оригінал свідоцтва про право на спадщину, що посвідчує право власності на 1/4 частину спірного майна, виданий Четвертою маріупольською державною нотаріальною конторою 07.06.1973 року за реєстровим №3249, наразі втрачений. Дублікат втраченого свідоцтва про право на спадщину отримати неможливо через те, що архів нотаріальної контори передано до м. Донецьк, який є тимчасово окупованою територією. За таких обставин звертається до суду. Відповідачі за первісним позовом [PERSON] , [PERSON] звернулись із зустрічною позовною заявою до [PERSON] , якою просили визнати за кожним право власності на 1/16 частину житлового будинку [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог посилались на обставини, аналогічні в первісній позовній заяві. Позивачка за первісним позовом та відповідачка за зустрічним позовом [PERSON] , повідомлена належним чином, до суду не з`явилась. Надала суду письмову заяву, за якою просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити її позовні вимоги. Не заперечувала проти задоволення зустрічної позовної заяви [PERSON] та [PERSON] . Представник позивача адвокат Звонарьов В.В., що діє на підставі договору про надання правової допомоги та ордеру серії ДН №131165 від 01.06.2021 року, повідомлений належним чином, до суду не з`явився. Надав суду заяву, якою просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачі за первісним позовом та відповідачі за зустрічним позовом [PERSON] та [PERSON] повідомлені належним чином, до суду не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Зустрічні позовні вимоги підтримували, не заперечували проти задоволення первісної позовної заяви. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. 30 серпня 2021 року ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Витребувано з Третьої маріупольської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Витребувано з Комунального комерційного підприємства «Міське бюро технічної інвентаризації Маріупольська нерухомість» інвентарну та правову справу на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . 30 вересня 2021 року ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження за зустрічною позовною заявою [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. 07 жовтня 2021 року ухвалою суду об`єднано в одне провадження зустрічну позовну заяву [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно з первісною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Вивчивши матеріали справи суд, перевіривши обставини наданими сторонами доказами, приходить до висновку про задоволення первісної позовної заяви та зустрічної позовної заяви. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського районного управління юстиції м.Маріуполя Донецької області складено актовий запис про смерть №1333 від 14.10.2004 року та підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 14.10.2004 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 03.07.1992 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , актовий запис про укладення шлюбу №1036, складений міським відділом записів актів цивільного стану міста Маріуполя Донецької області. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 25.12.1992 року [PERSON] є батьком [PERSON] , актовий запис про народження №967 від 25.12.1992 року. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 11.10.2002 року [PERSON] є батьком [PERSON] , актовий запис про народження №555 від 11.10.2002 року. В матеріалах інвентарної справи №33330 на житловий будинок [ADDRESS] , наданої ККП «Міське бюро технічної інвентаризації Маріупольська нерухомість» міститься копія свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Жданівською нотаріальною конторою за реєстровим №3249 від 07.06.1973 р. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину [PERSON] успадкував після смерті батька [PERSON] 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] частина житлового будинку успадкована дружиною померлого [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право власності на частину у спільній власності подружжя, виданого Жданівською нотаріальною конторою за реєстровим №3250 від 07.06.1973 р. [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] . З копії спадкової справи №267/2005, заведеної державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Костецькою Н.Г., вбачається, що підставою для її відкриття після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , стала заява [PERSON] , що діяла в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про прийняття спадщини за законом, подана в передбачений законом строк, що також підтверджується Витягом з Єдиного реєстру спадкових справ №5328088 від 07.04.2005 року. Крім того, іншим спадкоємцем була мати померлого [PERSON] . Заяви від імені [PERSON] до нотаріальної контори не надходило. Оскільки [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не заявила про відмову від неї, вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України. З моменту відкриття спадщини, жодна особа, окрім позивачки, з заявою про прийняття спадщини не зверталась та претензій на майно не заявляла. Разом з тим, свідоцтво про спадщину за законом ані позивачці [PERSON] , ані відповідачам [PERSON] , [PERSON] видано не було у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу спадкодавця на зазначений житловий будинок. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.06.2019 року за №1679/02-31 державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Папуш П.С. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] , померлого [INFO] на частку житлового будинку, який знаходиться в [ADDRESS] . Постанова мотивована тим, що спадкоємцем не надано нотаріусу правовстановлюючого документа на ім`я спадкодавця. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.04.2021 року за №1087/02-31 державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Папуш П.С. відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] , померлого [INFO] на частку житлового будинку, який знаходиться в [ADDRESS] . Постанова мотивована тим, що спадкоємцем не надано нотаріусу правовстановлюючого документа на ім`я спадкодавця. Отже, через відсутність у спадкоємців свідоцтва про право на спадщину від 07.06.1973 року за реєстровим №3249, яке зареєстроване у МКП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» 12.06.1973 року та записане в реєстрову книгу за реєстровим №26248, отримання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку не виявляється можливим. Отримати дублікат цього документу в Донецькому обласному державному нотаріальному архіві неможливо, оскільки всі документи, прийняті на зберігання в Донецький обласний державний нотаріальний архів, залишилися в архівосховищах нотаріального архіву в м. Донецьку, доступ до яких на теперішній час відсутній, через проведення антитерористичної операції в м.Донецьк та тимчасову окупацію вказаного міста. Окрім того, на даний час не приймаються поштові відправлення м. Донецьк, що позбавляє можливості, в тому числі і суд, витребувати будь-які докази із Донецького обласного нотаріального архіву. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК), законами України від 2 вересня 1993 року №3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року №2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Так, застосуванню підлягають правові норми цивільного законодавства, що діють на час виникнення спірних правовідносин. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як зазначено у ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. За ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.328 ЦК України, особа вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст.392 ЦК України, може звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує її право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Із урахуванням всіх обставин, суд вважає вимоги позивачки за первісним позовом [PERSON] та вимоги [PERSON] , [PERSON] законними та можливим їх задовольнити, визнавши за кожним право власності на 1/16 частину житлового будинку по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved