Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої залиттям квартири, мотивуючи позов тим, що вона проживає в квартирі [ADDRESS], яка належить їй на праві власності. Квартира [ADDRESS] знаходиться над квартирою позивача на другому поверсі. Відповідачами [PERSON] та [PERSON], що мешкають поверхом вище було здійснено затоплення квартири позивача, що підтверджується актом ТОВ "ЖЕО". В результаті затоплення, яке трапилось 24.07.2013 року встановлено, що в кухні на стелі наявні жовті плями до 1 кв.м., на стіні до 0,2 кв.м., в санвузлі на стелі жовті плями до 0.2 кв.м., у вітальні на стелі жовті плями до 5 кв.м., в залі на стелі замокли шпалери до 2,5 кв.м., на стінах до 1 кв.м. Залиття виникло з квартири №26, що знаходиться поверхом вище. Причиною залиття став порив шлангу холодного водопостачання на бачок унітазу в санвузлі. Крім того, 15.06.2011 року комісією Міського комунального підприємства "ЖЕК №16" було складено акт про те, що проведено обстеження квартири [ADDRESS] та встановлено, що позивачу було нанесено матеріальних збитків у зв'язку з наявністю на кухні жовтих плям на стелі площею 0,3 кв. м та у ванні площею 0,5 кв. м. Затоплення було зафіксовано актом про затоплення від 31.10.2010 року. Дані обставини свідчать про систематичність нанесення матеріальної шкоди позивачу з боку відповідача. У зв'язку з вищезазначеними подіями, позивач зверталась до 1-го відділу міліції ВМВ УМВС України у Вінницькій області. Листом від 24.10.2013 року позивача було повідомлено, що з відповідачем [PERSON] було проведено бесіду профілактичного характеру про неприпустимість протиправної поведінки відносно позивача, в ході якої попереджено про відповідальність. Також було зазначено, що у відносинах які склались, вбачаються ознаки цивільно-правових відносин, які вирішуються в судовому засіданні, в порядку приватного звернення. В добровільному порядку відповідачі відмовляються відремонтувати житло позивачу або ж відшкодувати завдану шкоду. Крім того, діями відвідачів позивачу заподіяна моральна шкода, постійне залиття квартири негативно відобразилось на душевному самопочутті позивача. Через мокрі стіни, вологе повітря позивач постійно хворіє на ряд захворювань, що підтверджується відповідними медичними довідками, та через що доводиться регулярно купувати дорогі ліки. На даний час позивач душевно страждає через те, що проживає у напівзруйнованій квартирі. Постійна втома від прибирання та зазначена обстановка негативно позначається на настрої та здоров'ї позивача, зокрема поганий сон. На відновлення душевних сил позивача необхідні не тільки кошти, а й вживання певних препаратів, а саме: вітаміни, заспокійливі засоби, ліки, подорожі, спілкування з друзями. Відповідно до розрахунку суми моральної шкоди, яку відповідачі повинні сплатити на користь позивача 5 000 грн. 00 коп., саме така сума необхідна позивачу для відновлення здоров'я та душевних сил у зв'язку з постійним затопленням квартири. Вартість матеріальної шкоди завданої позивачем, пов'язаної з придбанням ліків, що складає 1 579 грн. 00 коп. Враховуючи низький рівень правових знань позивач уклала договір про надання правової допомоги на суму 400 грн. Просить стягнути (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) солідарно з відповідачів на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 10 543 грн. 18 коп., моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., 400 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу та 750 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування судових витрат понесених на оплату експертизи. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]- [PERSON] позовні вимоги підтримав з наведених у позові підстав та крім того суду пояснив, що позивач просить стягнути з відповідачів в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 10 543 грн. 18 коп. В дану суму включено вартість відновлювальних робіт у квартирі позивача, вартість робіт, які на момент проведення експертизи були виконані позивачем за власні кошти, розмір матеріальної шкоди завданої позивачу відповідно до висновку експертизи а також вартість придбаних позивачем ліків, які необхідні були їй для лікування. Чеків на придбання даних ліків надати не можуть. Просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з наведених у позові підстав та крім того, пояснила, що на момент залиття квартири вона перебувала на лікуванні у госпіталі, а випадково прийшовши додому, виявила затоплення квартири. Зазначила, що вона є інвалідом ІІ групи, постійно хворіє та потребує лікування. Вона не бажає, щоб відповідачі робили їй в квартирі ремонт, бажає щоб відповідачі відшкодували їй нанесену матеріальну та моральну шкоду в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що квартира [ADDRESS], в якій він мешкає разом із дружиною [PERSON], знаходиться поверхом вище квартири позивача. Його мати [PERSON] придбала дану квартиру в травні 2013 року та є власником даної квартири. Дійсно в липні 2013 року в їх квартирі стався прорив шланга, в результаті чого затопило квартиру позивача. Однак їх вини в цьому немає, оскільки жодних зовнішніх пошкоджень на шлангу не було. Після затоплення він пропонував позивачу, що відремонтує за власний кошт квартиру, однак вона відмовилася. Позовні вимоги визнає в частині розміру матеріальної шкоди встановленої висновком експертизи. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та суду пояснила, що квартира [ADDRESS], в якій вона мешкала разом із чоловіком [PERSON], знаходиться поверхом вище квартири позивача. Власником квартири є мати чоловіка [PERSON]. В липні 2013 року в квартирі стався прорив шланга, в результаті чого затопило квартиру позивача. Жодних зовнішніх пошкоджень на шлангу не було. Після затоплення вони з чоловіком пропонували позивачу відремонтувати квартиру за власний кошт, однак вона відмовилася. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та суду пояснила, що вона придбала квартиру [ADDRESS] в травні 2013 року та є власником даної квартири. В квартирі проживав її син [PERSON] разом із дружиною [PERSON] Квартира знаходиться поверхом вище квартири позивача. Син їй повідомляв, що в липні 2013 року в їх квартирі стався прорив шланга, в результаті чого затопило квартиру позивача. Вважає, що їх вини в затопленні квартири позивача немає, оскільки жодних зовнішніх пошкоджень на шлангу не було, тому підстав замінювати шланг не було. Після придбання квартири вона не мала фінансової можливості робити в квартирі ремонт. Син пропонував позивачу, що відремонтує за власний кошт квартиру, однак вона відмовилася. Вважає, що суми, які просить стягнути позивач в рахунок відшкодування моральної та матеріальної шкоди є занадто великими. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши надані сторонами докази у справі, суд приходить до висновку, що позов є частково обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до довідки Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-Експлуатаційне Об'єднання" № 1055 від 06.03.2014 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи Подільського центру судових експертиз №98 від 18.07.2014 року розмір матеріальної шкоди опорядження приміщення житлової кімнати №2, коридору №1 (антресоль) квартири [ADDRESS] становить 2 668 грн. 56 коп. Розмір матеріальної шкоди опорядження приміщення коридору № 1, кухні № 3, ванної кімнати № 4 квартири [ADDRESS] становить 1 746 грн. 42 коп. Згідно ст. 22 ЦК України , особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки). Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. З роз'яснень, які містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди." вбачається, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо заподіювач шкоди не був уповноважений на такі дії. Під майновою шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. Законодавець визначає, що протиправна поведінка може мати дві форми - дію чи бездіяльність, однак обсяг відшкодування не залежить від завдання шкоди умисно чи необережно, тобто береться до уваги тільки наявність вини, а не її форма. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та проживає за даною адресою. Поверхом вище квартири позивача знаходиться квартира [ADDRESS], в якій проживають відповідачі [PERSON] та [PERSON]. Відповідач [PERSON] є власником даної квартири. Дані обставини сторонами не заперечуються. Факт та причина затоплення 24.07.2013 року квартири позивача підтверджується зокрема актом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-Експлуатаційне Об'єднання" про залиття квартири [ADDRESS], складеним представниками ТОВ «ЖЕО», згідно якого проведено обстеження на предмет встановлення наслідків та причин затоплення квартири, власником якої є [PERSON] В результаті затоплення, яке трапилось 24.07.2013 року встановлено: в кухні на стелі жовті плями до 1 кв. м., на стіні до 0,2 кв. м.; в санвузлі на стелі жовті плями до 0,2 кв. м.; у вітальні на стелі жовті плями до 0,5 кв. м.; в залі на стелі замокли шпалери до 2,5 кв. м., на стінах до 1 кв. м. Залиття виникло з квартири №26, що знаходиться поверхом вище. Причиною залиття став порив шлангу холодного водопостачання на бачок унітазу в санвузлі. Судом встановлено, і не заперечується сторонами, що 24.07.2013 року було залито квартиру позивача. Враховуючи, що виходу з ладу чи неналежної роботи внутрішньобудинкових мереж, якими здійснюється водопостачання та водовідведення не встановлено, то причиною затоплення могло бути халатне відношення до утримання помешкання і неналежне користування мережами водопостачання з боку відповідача [PERSON], яка є власником квартири [ADDRESS], яка розташована поверхом вище над квартирою позивача. Враховуючи, що відповідачем [PERSON], яка є власником квартири, не доведено факт, що шкода сталась не з її вини, а також те, що в судовому засіданні не доведено причетність інших осіб, а саме відповідачів [PERSON] та [PERSON] до затоплення, суд вважає, що шкода, завдана позивачу при затопленні, що сталось 24.07.2013 року має відшкодовуватись відповідачем [PERSON] Частина 2 ст. 1192 ЦК України передбачає розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як вбачається з висновку судової будівельно-технічної експертизи Подільського центру судових експертиз №98 від 18.07.2014 року вартість ремонтно-відновлювальних робіт, будівельних матеріалів, машин та механізмів, які необхідно здійснити та використати при відновленні опорядження приміщення квартири [ADDRESS] становить 2 770 грн. 80 коп. Вартість фактично виконаних ремонтно-відновлювальних робіт, будівельних матеріалів, машин та механізмів, які фактично виконано при відновлені опорядження приміщення квартири [ADDRESS] становить 1 778 грн. 40 коп. Розмір матеріальної шкоди опорядження приміщення житлової кімнати №2, коридору №1 (антресоль) квартири [ADDRESS] становить 2 668 грн. 56 коп. Розмір матеріальної шкоди опорядження приміщення коридору № 1, кухні № 3, ванної кімнати № 4 квартири [ADDRESS] становить 1 746 грн. 42 коп. За таких обставин, приходить до висновку, що матеріальна шкода, завдана позивачу саме неправомірною бездіяльністю відповідача [PERSON] і відповідно до ст.1166 ЦК України підлягає відшкодуванню в розмірі 4 414 грн. 98 коп. Відповідачем [PERSON] не надано належних та допустимих доказів, які б спростували зазначений вище розмір матеріальної шкоди або причинно-наслідковий зв'язок затоплення квартири позивача з вини відповідача. Не надано відповідачем [PERSON] і доказів, які б підтвердили, що шкоду завдано не з її вини. Що стосується позовних вимог в частині відшкодування позивачу матеріальної шкоди на придбання позивачем ліків, які необхідні були їй для лікування в розмірі 1 579 грн., суд зазначає, що позов в цій частині задоволенню не підлягає, оскільки придбання ліків в даному випадку не є матеріальною шкодою в розумінні ст.1166 ЦК України. Що стосується позовних вимог в частині відшкодування позивачу моральної шкоди в розмірі 5 000 грн. суд приходить до висновку, що вони підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частинами 3, 4 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Так, п.п. 3, 4, 5, 9, 10-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. В судовому засіданні позивач зазначає, що вона є інвалідом ІІ групи. Постійне залиття квартири негативно відобразилось на душевному самопочутті позивача, через мокрі стіни, вологе повітря позивач постійно хворіє на ряд захворювань, що підтверджується відповідними медичними довідками, та через що доводиться регулярно купувати дорогі ліки. Позивач душевно страждає через те, що проживає у напівзруйнованій квартирі. Все це негативно позначається на настрої та здоров'ї позивача. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в 5 000 грн. 00 коп. Під час судового розгляду справи, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, суд прийшов до висновку, що позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Завдана їй моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї, та які негативно вплинули на стан її здоров'я, що підтверджується відповідними медичними документами, які містяться в матеріалах справи. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує характер, обсяг та тривалість моральних страждань та, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині слід задовольнити частково та стягнути на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 1 000 грн. 00 коп. Що стосується позовних вимог в частині відшкодування позивачу судових витрат суд зазначає наступне. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: 2) витрати на правову допомогу; 3) витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; 4) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 5) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; 6) витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 56 ЦПК України, правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, зазначена в частині першій цієї статті, має право: знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. Позивачем на підтвердження того, що нею були понесені витрати на правову допомогу надано до суду договір про надання послуг адвоката та консультаційних послуг від 15.03.2014 року укладений з адвокатом [PERSON], ордер серії ВН №012385 та акт приймання-передачі адвокатських послуг від 20.05.2014 року. В акті зокрема зазначено, що вартість робіт згідно з договором становить 400 грн., які підлягають сплаті за цим актом. Жодних квитанцій на підтвердження того, що позивачем було сплачено дані кошти за надання правової допомоги до суду не надано. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що розмір витрат на правову допомогу не підтверджений позивачем належним чином і підстав для відшкодування позивачу витрат на правову допомогу в розмірі 400 грн. не вбачає. Сума в розмірі 750 грн., які позивач просить стягнути як компенсацію за понесені нею витрати при оплаті експертизи підлягає стягненню звідповідача, оскільки до суду надано оригінал платіжного документу, а саме квитанцію №157/1 від 17.05.2014 року, яка підтверджує, що позивачем було понесені дані витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що права позивача підлягають судовому захисту шляхом часткового задоволення її позовних вимог, а саме шляхом стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 4 414 грн. 98 коп. матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, 1 000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 750 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування понесених судових витрат. В іншій частині позовних вимог слід відмовити. Крім того, вирішуючи питання щодо судових витрат, суд вважає, що оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial