Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

10 вересня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину. Позов обґрунтовує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 18 липня 1998 року, який було розірвано рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 грудня 2016 року. Від шлюбу в них народились двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 листопада 2013 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання обох дітей в розмірі 1/3 частини від його доходу щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. [INFO] старша дитина [PERSON] досягла повноліття, однак продовжує навчання, є студенткою денної форми навчання першого року першого семестру Вищої школи готельної справи та кулінарії у Познані (Республіка Польща). В зв`язку з навчанням дочка не має можливості працювати та фактично перебуває на утриманні матері. Позивач вказує, що відповідач отримує пенсію в розмірі понад 9000 грн., а також постійно їздить на заробітки за кордон, а отже має можливість надавати матеріальну допомогу дочці, яка продовжує навчання. На теперішній час діти проживають з нею, відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає, а лише сплачує аліменти в порядку примусового стягнення через Державну виконавчу службу. Самотужки їй важко утримувати дітей, адже основна частина її заробітку йде на оренду житла. З огляду на наведене позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 5000 грн щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення дитиною навчання, але не більше, ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 вересня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 08 жовтня 2019 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає про часткове визнання позову. Відповідач вказує, що він проживає разом зі своїми літніми батьками, надає їм матеріальну допомогу, оскільки вони отримують невелику пенсію і мають слабке здоров`я. Єдиним джерелом його доходу є пенсія, яку він отримує як інвалід третьої групи. Також зазначає, що в його власності немає рухомого чи нерухомого майна. Заперечуючи твердження позивача про те, що він їздить за кордон на заробітки, відповідач пояснює, що він дійсно двічі на рік виїздить за кордон, але з метою оздоровлення. Складна травма ноги не дозволяє йому виконувати будь-які роботи, пов`язані з фізичними навантаженнями. Враховуючи, що він продовжує сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/6 частини від його доходу, то при задоволенні вимоги позивача про стягнення з нього аліментів на дочку в розмірі 5000 грн, розмір відрахувань з його пенсії перевищить 50%. З врахуванням наведеного, відповідач визнає позов частково, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання в розмірі 1/6 частини від його доходів. Також просив встановити стягнення на особистий рахунок повнолітньої дитини. Позивач в судове засідання не з`явилась, заявою від 29 жовтня 2019 року просить розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує, просить його задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] \~в судовому\~засіданні позов\~визнав частково,\~не заперечував\~щодо стягнення\~з нього\~аліментів на\~утримання повнолітньої\~дочки,\~яка продовжує\~навчання,\~ в\~розмірі 1/6\~частини всіх\~видів його\~доходу до\~закінчення навчання\~або \~до досягнення нею 23 років. Заслухавши відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13 липня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції Волинської області (а.с.9). Відповідно до довідки № 658/R/2019 від 19 липня 2019 року, перекладеної з польської на українську мову, [PERSON] з 10 жовтня 2019 року бала прийнята на навчання до Вищої школи готельної справи та кулінарії (м. Познань, Республіка Польща) за напрямком «Туризм та рекреація». Навчання розпочалось 02 вересня 2019 року (а.с.8). За правилами частини першої статті 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено,\~що сторони\~проживають окремо,\~дитина проживає\~з матір`ю\~та фактично\~ перебуває\~на утриманні\~останньої. Також встановлено, що [PERSON] , [INFO] , навчається в вищому навчальному закладі в Республіці Польща, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька, зокрема, на витрати, пов`язанні з навчанням, харчуванням, проживанням, витрати на проїзд. Відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії [NUMBER] . З копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ №305491 від 13 березня 2019 року встановлено, що відповідачу протипоказана робота з фізичними перевантаженнями. З досліджених письмових доказів суд позбавлений можливості перевірити матеріальне становище сторін, оскільки ані позивач, ані відповідач документально не підтвердили види та розміри своїх доходів. З врахуванням вищенаведеного та враховуючи позицію відповідача, який позов визнав частково та не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу відповідача, які належить стягувати з відповідача в користь позивача щомісячно до закінчення [PERSON] навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-х років. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання. Щодо заперечень відповідача про стягнення аліментів на особистий рахунок повнолітньої дитини, то слід зазначити, що саме позивач ініціювала питання про стягнення аліментів на її користь на утримання повнолітньої дитини, витрати на утримання якої вона несе. А тому, стягнення аліментів має відбуватись на користь [PERSON] . Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України "Про судовий збір" Згідно з п.8 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи. Суд встановив, що відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю ІІІ групи внаслідок війни, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії [NUMBER] . З наведеного слідує, що судові витрати в цій справі підлягають компенсації за рахунок держави. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial