Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом, посилаючись на те, що він тривалий час працював на посаді директора КП «Водоканал Сервіс». Розпорядженням голови селищної ради №143 від 23 серпня 2016 року його звільнено із займаної посади, однак на виконання рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області його поновлено на займаній посаді із дати звільнення згідно розпорядження селищного голови №215 від 03.11.2016 року. Таким чином він мав би отримати заробітну плату за весь період вимушеного прогулу, тобто за 71 день відповідно до ст.236 КЗпПУ. Останній раз на вказаному підприємстві йому нараховувалася заробітна плата до 18 квітня 2016 року і згідно довідки підприємства №54 від 06.06.16 року середньоденний заробіток становить 392,68грн., а тому розмір втраченого заробітку становить 27880 грн. 28 коп. (392,68грн х 71 день) і вказана сума повинна бути стягнута в повному обсязі. У судовому засіданні позивач [PERSON], представник позивача [PERSON], позовні вимоги підтримали повністю. Представник відповідача [PERSON] селищної ради [PERSON] позову не визнав, подав заперечення на позов, посилаючись на його необґрунтованість, а саме: позивачем не вірно обраховано суму втраченого заробітку, оскільки при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, не враховуються компенсаційні виплати, а також виплати, пов'язані з ювілейними датами. На думку представника відповідача, для керівника КП Водоканал-сервіс не передбачено щомісячне преміювання у розмірі 50% посадового окладу, надбавка за інтенсивність праці та особливий характер роботи у розмірі 50% до посадового окладу. Відповідно виплата [PERSON] у лютому та березні 2016 року надбавок за інтенсивність праці та особливий характер роботи у розмірі 50% до посадового окладу та щомісячної премії у розмірі 50% посадового окладу є незаконним. Таким чином за виключенням компенсаційних виплат, виплат повязаних із ювілейними датами, щомісячного преміювання у розмірі 50% посадового окладу, надбавки за інтенсивність праці та особливий характер роботи у розмірі 50% до посадового окладу, до вирахування розміру виплати [PERSON] належить лише посадовий оклад у сумі 2800 грн. за місяць. Відповідно до довідки [PERSON] у лютому та березні 2016 року відпрацював 43 робочі дні а тому розмір середньоденного заробітку [PERSON] становить 130,23 грн. (5600 грн. : 43 дні = 130,23 грн.). Таким чином останнім днем періоду другого вимушеного прогулу [PERSON] є саме 03.11.2016 р. і у цей період було 52 робочих днів, які мали бути оплачені за середнім заробітком у звязку із чим, розмір втраченого заробітку [PERSON] складає 6771,96 грн.( 130,23 грн. х 52 дні = 6771,96 грн.) Згідно довідки адміністрації КП «Водоканал-сервіс» № 37 від 28.03.2017 року, [PERSON] за період із 23.08. по 3.11.2016 року нараховано і виплачено компенсацію в сумі 6749,60 грн. Крім цього, за період із 07.10.2016 року по 03.11.2016 року [PERSON] виплачена допомога по безробіттю у сумі 3741,94 грн., яка також повинна враховуватись судом. Заслухавши думку сторін, їх представників, дослідивши письмові докази, судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] звільнено з посади директора КП «Водоканал-сервіс» відповідно до розпорядження №143 від 23.08.2016 року [PERSON] селищного голови. Згідно рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 20.10.2016 року, позовну заяву [PERSON] про визнання незаконним та скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі, задоволено. Визнано незаконним та скасовано розпорядження [PERSON] селищного голови № 143 від 23 серпня 2016 року Про звільнення з посади директора Комунального підприємства «Водоканал-сервіс» [PERSON] та розірвання із ним контракту». [PERSON] поновлено на посаді директора Комунального підприємства «Водоканал сервіс» з 23 серпня 2016 року. (а.с.3). Розпорядженням [PERSON] селищного голови №215 від 03.11.2016 [PERSON] поновлено на посаді директора КП «Водоканал-Сервіс» із 23.08.2016 року.(а.с.2). Відповідно до абзацу 4 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. №100, якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. У відповідності до довідки КП «Водоканал-сервіс» №67 від 12.07.2016 року, [PERSON] у лютому 2016 року отримав 7000 грн. заробітної плати, із яких: - 2800 грн. посадовий оклад; - 1400 грн. надбавка за інтенсивність у розмірі 50% до посадового окладу; - 1400 грн. премія; - 1400 грн. компенсаційні виплати за використання власного автомобіля для службових поїздок (компенсація у вигляді 50% надбавки до посадового окладу). У березні 2016 року - 7300 грн. заробітної плати, із яких: - 2800 грн. посадовий оклад; - 1400 грн. надбавка за інтенсивність у розмірі 50% до посадового окладу; - 1400 грн. премія; - 1400 грн. компенсаційні виплати за використання власного автомобіля - 300 грн. премія до «Дня комунальника» (а.с.20). Згідно п.4 Постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, не враховуються: зокрема, в) компенсаційні виплати на відрядження і переведення (добові, оплата за проїзд, витрати на наймання житла, підйомні, надбавки, що виплачуються замість добових); е) пенсії, державна допомога, соціальні та компенсаційні виплати; и) виплати, пов'язані з ювілейними датами, днем народження, за довголітню і бездоганну трудову діяльність, активну громадську роботу тощо. Відповідно до п. 3.22 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики № 5 від 13.01.2004 року, не належать до фонду оплати праці компенсації працівникам за використання для потреб виробництва власного особистого транспорту. Таким чином при обчисленні середньої заробітної плати, та, відповідно, середньоденного заробітку [PERSON] судом не враховуються компенсаційні виплати за використання власного автомобіля та премія до «Дня комунальника». Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Як слідує із довідки КП «Водоканал-сервіс» № 67 від 12 липня 2017 року, [PERSON] у лютому та березні 2016 року відпрацював 43 робочі дні а тому розмір середньоденного заробітку [PERSON] становить 260,46 грн. (5600 грн. +5600 грн.): 43 дні. Як встановлено, [PERSON] поновлено на посаді з 23.08.2016 року. Відповідно до п. 34 Постанови пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.1992 року Про практику розгляду судами трудових спорів рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу. Наказ про поновлення позивача видано 3 листопада 2016 року. Таким чином останнім днем вимушеного прогулу [PERSON] є 02.11.2016 року. Кількість робочих днів вимушеного прогулу за цей період становить 50 робочих днів (серпень - 6, вересень - 22, жовтень - 20, листопад - 2) у звязку із чим, розмір втраченого заробітку [PERSON] складає 13 023 грн.(260,46 грн. х 50 днів). Згідно п. 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів" при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час. Як вбачається із інформації [PERSON] районного центу зайнятості №06/1677 від 07.11.2016 року допомогу по безробіттю безробітному [PERSON] виплачено у сумі 3741 грн. 94 коп. за період з 07.10.2016 року по 03.11.2016 рік. (а.с.24,25). Із довідки №37 від 28.03.2017 року, виданої Комунальним підприємством «Водоканал-сервіс» слідує, що сума компенсації [PERSON] з 23.08.2016 року по 03.11.2016 рік за незаконне звільнення з роботи становить 6749,60 грн., а саме: серпень 768, 00 грн., вересень 2800, 00 грн., жовтень 2800,00 грн., листопад 381, 60 грн.(а.с.19). За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач має сплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23.08.2016 року по 02.11.2016 року в розмірі 2531 (дві тисячі пятсот тридцять одну) гривню 46 копійок (13 023 6749.60 3741.94), з утриманням всіх належних податків, зборів та інших обовязкових платежів. На підставі ст. 367 ЦПК України, рішення в частині присудження виплати заробітної плати за один місяць допустити до негайного виконання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з [PERSON] селищної ради Гусятинського району Тернопільської області на користь держбюджету Гусятинського району (одержувач УДКУ в [PERSON] районі, код ЄДРПОУ суду 02886568, банк одержувача ГУДКУ в Тернопільській області, МФО 838012, р/р 31216206700116, код класифікації доходів бюджету 22030001, код отримувача коштів (код за ЄДРПОУ) судовий збір в розмірі 640 гривень. На підставі наведеного та

Outcome: partial