Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

У червні 2020 року до суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП в порядку суброгації. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.08.2017 по Набережному шосе в м. Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «SKODA» Octavia, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «PEUGEOT» 2008, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль «PEUGEOT» 2008, д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] 08.09.2017 постановою Подільського районного суду м. Києва [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. 27.03.2017 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №90782а7к3.1, предметом якого є майнові інтереси [PERSON] , що не суперечать закону та пов`язані з володінням, розпорядженням та користуванням наземним транспортним засобом «PEUGEOT» 2008, д.н.з. [NUMBER] . Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань від 20.06.2019 було здійснено зміну найменування з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС». Відповідно до розрахунку №зн-П066298 від 14.08.2017 та наряду-замовлення №зн-П068534 від 18.10.2017, загальна вартість запчастин та ремонтних робіт необхідних для проведення відновлювального ремонту транспортного засобу «PEUGEOT» 2008, д.н.з. [NUMBER] склала 120 395, 51 грн. Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» було сплачено суму відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, в розмірі 120 395, 51 грн., з яких 100 000,00 грн. компенсовано ТДВ СТДВ «Глобус» згідно страхового сертифікату «Зелена картка», а 20 395,51 грн. сплачено відповідно до умов договору КАСКО. У зв`язку з чим, до АТ «СК «АРКС» перейшло право зворотної вимоги (суборгації) до відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків, на суму 20 395,51 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою Дарницького районного суд м. Києва від 02.07.2020 у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. У судове засідання позивач не з`явився. Представником позивача до суду подано клопотання, в якому останній просив розглядати справу за його відсутності та проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістки з викликом у судове засідання, відповідачу роз`яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Також відповідач повідомлявся про дату та час судового засідання шляхом розміщення судової повістки на сайті суду. Відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження з викликом у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 04.08.2017 по Набережному шосе в м. Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «SKODA» Octavia, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «PEUGEOT» 2008, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] 08.09.2017 постановою Подільського районного суду м. Києва [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу (а.с. 29). Відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль «PEUGEOT» 2008, д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] 27.03.2017 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №90782а7к3.1, предметом якого є майнові інтереси [PERSON] , що не суперечать закону та пов`язані з володінням, розпорядженням та користуванням наземним транспортним засобом «PEUGEOT» 2008, д.н.з. [NUMBER] (а.с. 13-22). Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань від 20.06.2019 було здійснено зміну найменування з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (а.с. 7-11). Відповідно до Звіту складеного ТОВ «ІЛТА», розрахунку №зн-П066298 від 14.08.2017 та наряду-замовлення №зн-П068534 від 18.10.2017, загальна вартість запчастин та ремонтних робіт необхідних для проведення відновлювального ремонту транспортного засобу «PEUGEOT» 2008, д.н.з. [NUMBER] склала 120 395, 51 грн. (а.с. 30-58). З позовної заяви вбачається, що на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди, водія [PERSON] була застрахована в ТДВ СТДВ «Глобус», згідно страхового сертифікату «Зелена картка» № CZ/0010 /6348064248. Статтею 12 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», визначено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до ст. 36.1 Закону, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.(ст 36.6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до умов страхового сертифікату «Зелена картка» №CZ/0010/6348064248 розмір франшизи становить 0,00 грн., а ліміт за шкоду завдану майну в результаті ДТП становить 100 000,00 грн. Статтею 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», визначено, що у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Зі страхових актів №АХА2225379 від 28.08.2017 та №АХА2236328 від 19.10.2017, вбачається, що позивачем виплачено страхове відшкодування на підставі Договору №90782а7к3.1 від 27.03.2017, у розмірі 120 395,51 грн. та сплачено кошти на рахунок ТОВ «ІЛТА», що підтверджується платіжними дорученнями №364899 від 29.08.2017 на суму 117 486,95 грн. та №381843 від 20.10.2017 на суму 2 908,56 грн. (а.с. 57,58,59,60). Отже, позивачем сплачено суму відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, в розмірі 120 395, 51 грн., з яких 100 000,00 грн. компенсовано ТДВ СТДВ «Глобус» згідно страхового сертифікату «Зелена картка», а 20 395,51 грн. сплачено позивачем відповідно до умов договору КАСКО. Згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних виплат переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор і т. ін.). Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, що передбачено ч.1 ст. 1191 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи вищевикладене, до АТ «Страхова компанія «АРКС» перейшло право зворотної вимоги (суборгації) до відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків, на суму 20 395,51 грн. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними доказами, а тому позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved