Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

14 травня 2015 року до суду надійшов позов ПАТ «Акцент-Банк» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування вимог зазначено, що 31 січня 2012 року відповідач став клієнтом ПАТ «Акцент-Банк», ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно якої отримав кредитку картку «Універсальна». 16 грудня 2013 року вказану картку відповідачу переоформлено на престижну кредитну картку «Gold», відповідно до Тарифів якої відповідач отримав кредит у розмірі 18000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на вказану платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та погодився, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку та в будь-який момент може бути змінений (зменшений або збільшений) банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, складають між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, оплачувати комісію на умовах, передбачених договором. [PERSON] своєчасно зобовязання за договором не виконував, у звязку з чим станом на 03 лютого 2015 року має заборгованість в сумі 35646,69 гривень, яка включає: 19319,62 гривень заборгованість за кредитом, 13453,42 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 700 гривень пеня та комісія, 500 гривень - штраф (фіксована частина), 1673,65 гривень штраф (процентна складова). На підставі викладеного, посилаючись на діюче законодавство, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборговансіть за кредитним договором в сумі 35646,69 гривень, а також судові витрати в сумі 356,47 гривень. Представник позивача [PERSON], діюча на підставі довіреності, до суду не прибула, надіславши заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився. Судові повістки про виклик до суду були направлені рекомендованим листом із повідомленням за зареєстрованою адресою його проживання, що відповідає положенням ч. 5 ст. 74 ЦК України, однак конверти були повернуті поштовим відділенням на адресу суду за закінченням строку зберігання. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно з положеннями ст. ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання зобовязання. У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Матеріалами справи встановлено, що на підставі анкети-заяви [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг між ним та ПАТ «Акцент-Банк» 31 січня 2012 року був укладений договір кредиту, який складається з Заяви позичальника, Памятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів банку. Згідно до умов договору [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, та зобовязався повертати зняті з картки кошти, а також сплатити відсотки за користування ними. Відповідно до ст. 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як вбачається з доданого до позову розрахунку заборгованості за вказаним договором, за весь час користування кредитною карткою, [PERSON] умови договору належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 03 лютого 2015 року заборгованість відповідача за кредитом становить 19319,62 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом становить 13453,42 гривень, заборгованість по комісії становить 700 гривень. Вказаний розрахунок проведений відповідно до умов укладеного договору, процентна ставка розрахована відповідно до умов договору з урахуванням фіксованої процентної ставки 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Крім того, позивач просить стягнути з [PERSON] штраф за порушення останнім строків платежів у розмірі 500 гривень (фіксована частина) та 1673,65 гривень процентна складова. Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобовязань забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня і штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. При цьому штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобовязання (п. 3 ч.1 ст.611 ЦК України). Однак, суд вважає, що умовами договору від 31 січня 2012 року закріплена подвійна цивільна відповідальність позичальника одного виду за одне й те саме правопорушення (п. 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг): при порушенні позичальником строків за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 гривень та 5% від суми позову. При цьому за ст. 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Крім того, визначення фіксованого штрафу, закріплене в Умовах та правилах надання банківських послуг, не відповідає положенням цивільного законодавства, за яким штраф має обчислюватися у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). На підставі наведеного суд не вбачає правових підстав для задоволення вимог банку в частині стягнення з відповідача фіксованої суми штрафу в розмірі 500 гривень за кредитним договором. На підставі викладеного, суд вважає встановленим факт порушення позичальником [PERSON] умов договору кредиту від 31 січня 2012 року, та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково в межах стягнення з відповідача на користь позивача ПАТ "Акцент-Банк" заборгованості за кредитом в сумі 19319,62 гривень, процентами за користування грішми в сумі 13453,42 гривень, комісії в сумі 700 гривень, та штрафу (процентна складова) в сумі 1673,65 гривень, а всього в сумі 35146,69 гривень; в решті позовних вимог позов задоволенню не підлягає. Відповідач, не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання ним обовязків за кредитним договором, тим самим не оспорює наявних підстав для стягнення з неї відшукуваних позивачем грошових сум та їх розміру. Приймаючи до уваги положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, який становить 351,47 гривень. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 546, 549, 629, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 Цивільного Кодексу України,

Outcome: partial