Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування. 15.05.2020 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження. Позивач в позовній заяві мотивував свої вимоги тим, що 05 квітня 2019 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, під час якої автомобіль марки «Опель Зафіра», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , рухаючись по вул. [ADDRESS] , здійснив наїзд на велосипедиста [PERSON] . Вказав, що внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди велосипедист [PERSON] отримав тілесні ушкодження, та у подальшому в результаті отриманих у ДТП травм встановлено І групу інвалідності. Зазначив, що відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки «Опель Зафіра», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована згідно полісу № [NUMBER] у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». Вказав, що 17 лютого 2020 року на адресу ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» надіслано заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах потерпілого [PERSON] . Зазначив, що загальна сума страхового відшкодування складає 182 296,68 грн., з яких: 30 541,60 грн. - витрати на лікування, 1 527,08 грн. - моральна шкода, та 150\~228,00 грн. - страхове відшкодування за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності у разі встановлення І групи інвалідності. Вказав, що 22.04.2020 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» проведено часткову виплату страхового відшкодування, а саме виплачено 91 148,34 грн. страхового відшкодування [PERSON] . Зазначив, що в обгрунтування відмови у виплаті 50% страхового відшкодування страховик посилається на наявність провини велосипедиста [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок останній отримав тілесні ушкодження. Відмову ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» у виплаті 50% страхового відшкодування вважає неправомірною та такою, що не грунтується на нормі закону. Вказав, що велосипед не є джерелом підвищеної небезпеки, а наявність чи відсутність вини велосипедиста у настанні дорожньо-транспортної пригоди не може підставою для покладення на нього зобов`язання із відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (код ЄДРПО 20782312) на користь [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) страхове відшкодування розмірі 91 148 (дев`яносто одна тисяча сто сорок вісім) гривень 34 копійки (з яких: 15 270,80 грн. витрати на лікування, 763,54 грн. - моральна шкода, та 75 114,00 грн. - страхове відшкодування за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності у разі встановлення І групи інвалідності); стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (код ЄДРПОУ 20782312) на користь [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 856 (вісімсот п`ятдесят шість) гривень 69 копійок, три відсотки річних у розмірі 157 (сто п`ятдесят сім) гривень 32 копійки, а всього разом - 1 014 (одну тисячу чотирнадцять) гривень 01 копійку; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (код ЄДРПОУ 20782312) на користь [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 (дванадцять тисяч гривень 00 копійок. В подальшому представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог та просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (код ЄДРПО 20782312) на користь [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) страхове відшкодування розмірі 91 148 (дев`яносто одна тисяча сто сорок вісім) гривень 34 копійки (з яких: 15 270,80 грн. витрати на лікування, 763,54 грн. - моральна шкода, та 75 114,00 грн. - страхове відшкодування за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності у разі встановлення І групи інвалідності); стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (код ЄДРПОУ 20782312) на користь [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 2012 (дві тисячі дванадцять) гривень 24 копійки, три відсотки річних у розмірі 374 (триста сімдесят чотири) гривні 58 копійок, а всього разом - 2386 (дві тисячі триста вісімдесят шість) гривень 82 копійки; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (код ЄДРПОУ 20782312) на користь [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 (дванадцять тисяч гривень 00 копійок. Відповідач не подав відзив на позов. Представник позивача у судовому засіданні з підстав, викладених у позовній заяві, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. У судовому засіданні було досліджено усі наявні в матеріалах справи письмові докази. З довідки про перевірку чинності поліса внутрішнього ОСЦПВВТЗ від 05.04.2019 року вбачається, що ТЗ "Опель Зафіра", [NUMBER] , застрахований ПрАТ СК «ПЗУ Україна» за полісом № [NUMBER] . З постанови Жовківського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції від 29.11.2019 року вбачається, що 05 квітня 2019 року у Жовківське ВП надійшло телефонне повідомлення про те, що 05.04.2019 близько 11 години 30 хвилин на вул. Шевченка, в м. Жовква, Львівської області, відбулася ДТП за участі автомобіля марки "Опель Зафіра", [NUMBER] під керуванням [PERSON] , [INFO] та велосипеда [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого остатнього було доставлено у реанімаційне відділення Жовківської ЦРЛ з діагнозом ВПТТ, ВЧМТ, струс головного мозку, компресійний перелом ц4, ц5. Вказано, що згідно з висновком експерта № 5784 від 28.11.2019 року вбачається, що в даній дорожній ситуації [PERSON] з технічної точки зору не мав можливості запобігти зіткненню, виконуючи вимоги ПДР України; [PERSON] мав технічну можливість своїми діями запобігти зіткненню з автомобілем; з технічної точки зору причиною даної ДТП стала невідповідність дій водія велосипеда [PERSON] вимогам ПДР України. Постановлено кримінальне провадження закрити, копію постанови надіслати начальнику Жовківського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції для вирішення питання про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. З виписки № 5214/213 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] вбачається повний діагноз позивача, дата надходження у стаціонар 05.04.2019 року. З довідки № 79 від 21.01.2020 року, виданої КНП «8-а міська клінічна лікарня м. Львова», вбачається діагноз позивача та перелік призначених за час перебування на лікуванні з 05.04.2019 року по 25.04.2019 року лікарських засобів та виробів медичного призначення, придбаних за власні кошти. З виписки № [NUMBER] із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] вбачається повний діагноз позивача, дата надходження у стаціонар 25.04.2019 року. З листка лікарських призначень до карти № [NUMBER] хворого [PERSON] вбачається перелік лікарських призначень позивачу. З копій чеків та товарних чеків (а.с. 12-17) вбачається, що позивачем здійснено витрат на придбання ліків та виробів медичного призначення на загальну суму 30 541,60 грн. З довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 309725 вбачається, що [PERSON] встановлено першу групу інвалідності. З індивідуальної програми реабілітації інваліда № 804 від 24.07.2019 року вбачається програма реабілітації [PERSON] . З заяви про виплату страхового відшкодування від 17.02.2020 року вбачається, що представник позивача просив ПрАТ «ПЗУ Україна» здійснити виплату страхового відшкодування для [PERSON] в розмірі 182 296,68 грн., з яких: 30 541,60 грн. - витрати на лікування, 1 527,08 грн. - моральна шкода, та 150\~228,00 грн. - страхове відшкодування за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності у разі встановлення І групи інвалідності. З листа ПрАТ «ПЗУ Україна» від 21.04.2020 року вбачається, що страхове відшкодування по справі [PERSON] в розмірі 91148,34 грн. були перераховані на банківські реквізити у ПАТ «Акцент Банк». Вказано, що було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 50% від заподіяної шкоди. З квитанції № ПН1050791 від 09.06.2020 року вбачається, що позивачем сплачено ФОП [PERSON] 9000,00 грн. оплати на підставі договору про надання правової допомоги. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 05.04.2019 близько 11 години 30 хвилин на вул. Шевченка, в м. Жовква, Львівської області, відбулася ДТП за участі автомобіля марки "Опель Зафіра", [NUMBER] під керуванням [PERSON] , [INFO] та велосипеда [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого остатнього було доставлено у реанімаційне відділення Жовківської ЦРЛ з діагнозом ВПТТ, ВЧМТ, струс головного мозку, компресійний перелом ц4, ц5. Вказано, що згідно з висновком експерта № 5784 від 28.11.2019 року вбачається, що в даній дорожній ситуації [PERSON] з технічної точки зору не мав можливості запобігти зіткненню, виконуючи вимоги ПДР України; [PERSON] мав технічну можливість своїми діями запобігти зіткненню з автомобілем; з технічної точки зору причиною даної ДТП стала невідповідність дій водія велосипеда [PERSON] вимогам ПДР України. Постановлено кримінальне провадження закрити, копію постанови надіслати начальнику Жовківського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції для вирішення питання про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, що стверджується копією постанови Жовківського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції від 29.11.2019 року. Судом встановлено, що позивач, внаслідок ДТП зазнав шкоди ушкодженням здоров`я\~та здійснив\~витрати напридбання\~ліків та\~виробів медичного\~призначення для лікування від вказаної шкоди в розмірі 30 541,60 грн., що підтверджено документально. Необхідність здійснення лікування та придбання лікарських засобів підтверджено документально, а саме випискою № 5214/213 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, довідкою № 79 від 21.01.2020 року, виданою КНП «8-а міська клінічна лікарня м. Львова», випискою № [NUMBER] із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, листком лікарських призначень до карти № [NUMBER] хворого. До цих правовідносин підлягають застосуванню правові норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України), Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 № 1961-IV. Відповідно до ст. 23 ЦК України\~розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. \~Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ч.1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до\~ч.\~2,\~3\~ст.\~1193\~ЦК України\~якщо груба\~необережність потерпілого\~сприяла виникненню\~або збільшенню\~шкоди,\~то залежно\~від ступеня\~вини потерпілого\~(а\~в разі\~вини особи,\~яка завдала\~шкоди,\~-\~також залежно\~від ступеня\~її вини)\~розмір відшкодування\~зменшується,\~якщо інше\~не встановлено\~законом. Вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання. Відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Згідно ч.22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 26 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до\~Цивільного кодексу України. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить, зокрема, у разі встановлення I групи інвалідності - 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку. Згідно ст. 26-1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховиком (у випадках, передбачених\~підпунктами "г"\~і\~"ґ"\~пункту 41.1 та\~підпунктом "в"\~пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача страхового відшкодування розмірі 91 148 (дев`яносто одна тисяча сто сорок вісім) гривень 34 копійки (з яких: 15 270,80 грн. витрати на лікування, 763,54 грн. - моральна шкода, та 75 114,00 грн. - страхове відшкодування за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності у разі встановлення І групи інвалідності) судом встановлено наступне. Судом встановлено, що позивач, внаслідок ДТП зазнав шкоди ушкодженням здоров`я\~та здійснив\~витрати напридбання\~ліків та\~виробів медичного\~призначення для лікування від вказаної шкоди в розмірі 30 541,60 грн. З листа ПрАТ «ПЗУ Україна» від 21.04.2020 року вбачається, що страховик вирішив виплатити страхове відшкодування витрат, пов`язаних із лікуванням, частково у розмірі 50%, а саме - 15270,80 грн., мотивуючи це тим, що [PERSON] порушив ПДР України, чим спричинив настання ДТП 05.04.2019 року. Однак,\~у відповідності\~до положень ст. 1193, 1195 ЦК України вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, а саме додаткових витрати, викликаних необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. За таких обставин, беручи до уваги, що позивачем було здійснено додаткові витрати у розумінні ст. 1195 ЦК України на придбання ліків та виробів медичного призначення на суму 30 541,60 грн., при відшкодуванні таких витрат вина потерпілого не враховується, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача 15 270,80 грн. витрат на лікування потрібно задовольнити. Відповідно до постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, якщо інше не встановлено законом, розмір відшкодування з особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, має бути зменшено (але не може бути повністю відмовлено у відшкодуванні шкоди). Питання про те, чи є допущена потерпілим необережність грубою (частина друга статті 1193\~ЦК), у кожному конкретному випадку має вирішуватись з урахуванням фактичних обставин справи (характеру дії, обставин завдання шкоди, індивідуальних особливостей потерпілого, його стану тощо). Положення статті 1193\~ЦК\~про зменшення розміру відшкодування з урахуванням ступеня вини потерпілого застосовуються і в інших випадках завдання шкоди майну, а також фізичній особі, однак у кожному разі підставою для цього може бути груба необережність потерпілого (перебування у нетверезому стані, нехтування правилами безпеки руху тощо), а не проста необачність. Саме по собі перебування у нетверезому стані не є прикладом грубої необережності, якщо при цьому не було порушено\~Правила дорожнього руху. Судом враховано фактичні обставини справи, а саме характер дії, обставини завдання шкоди, індивідуальні особливості потерпілого, його стан, тощо, а відтак встановлено, що позивачем при виникненні ДТП була допущена груба необережність, а саме нехтування правилами безпеки руху. Беручи до уваги, що груба необережність позивача, сприяла виникненню або збільшенню шкоди (згідно з висновком експерта № 5784 від 28.11.2019 року [PERSON] з технічної точки зору не мав можливості запобігти зіткненню, виконуючи вимоги ПДР України; [PERSON] мав технічну можливість своїми діями запобігти зіткненню з автомобілем; з технічної точки зору причиною даної ДТП стала невідповідність дій водія велосипеда [PERSON] вимогам ПДР України, що підтверджується копією постанови Жовківського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції від 29.11.2019 року), то залежно від ступеня вини потерпілого розмір відшкодування моральної шкоди та шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності у разі встановлення І групи інвалідності, потрібно зменшити відповідно до положень ст. 1193 ЦК України на Ѕ (одну другу). Таким чином, розмір моральної шкоди, що підлягала до відшкодування страховиком, з врахуванням ступеня вини позивача становить 763,54 грн., що і було виплачено позивачу відповідачем; розмір шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності у разі встановлення І групи інвалідності, що підлягала до відшкодування страховиком, з врахуванням ступеня вини позивача становить 75 114,00 грн., що і було виплачено позивачу відповідачем. За таких обставин у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 763,54 грн. моральної шкоди та 75 114,00 грн. страхового відшкодування за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності у разі встановлення І групи інвалідності, потрібно відмовити. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 2012 (дві тисячі дванадцять) гривень 24 копійки, трьох відсотків річних у розмірі 374 (триста сімдесят чотири) гривні 58 копійок, а всього разом - 2386 (дві тисячі триста вісімдесят шість) гривень 82 копійки судом встановлено наступне. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 36.5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Як вказано позивачем в позовній заяві, часткову виплату відшкодування відповідачем здійснено 22.04.2020 року. Як вбачається із розрахунку пені та 3% річних, наданого позивачем, вбачається, що ним розраховано такі за період з 22.04.2020 року по 10.06.2020 року. Беручи до уваги, що позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування обгрунтовані та підлягають задоволення в розмірі 15 270,80 грн., з відповідача в користь позивача за період з 22.04.2020 року по 10.06.2020 року підлягає стягненню пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України в розмірі 337 (триста тридцять сім) гривень 13 копійок, та 3% річних в розмірі 62 (шістдесят дві) гривні 59 копійок. Відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем здійснено судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн., що підтверджується квитанцією № ПН1050791 від 09.06.2020 року. За таких обставин з відповідача потрібно стягнути в користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог 1507 (одну тисячу п`ятсот сім) гривень 50 копійок витрат на професійну правничу допомогу. За таких обставин позовні вимоги потрібно задовольнити частково. Інших фактичних даних, які мають значення для справи, немає.

Outcome: partial