Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, який мотивувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, із яким має спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . За рішенням суду на утримання дітей із відповідача були стягнуті аліменти до їх повнолітті у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Після звільнення відповідача з останнього місця роботи у січні 2013 року останній аліменти вчасно та у повному обсязі не сплачує. За 6 років 8 місяців аліменти були сплачені лише двічі, загальний борг по аліментам на цей час складає 94675 грн. 87 коп. Позивач вважає, що має право заявити вимогу про стягнення неустойки (пені) з розрахунку 1% від несплаченого за кожний день прострочення, починаючи з 01.02.2013. Розмір пені за її розрахунком складає суму у розмірі 827706, 67 грн. Тому вона заявляє позовну вимогу про стягнення пені, яка дорівнює 100% розміру заборгованості по аліментам на цей час - 94675, 87 грн. Крім того, позивач указувала, що старша донька [PERSON] досягла повноліття у зв`язку із чим на її утримання припинено стягнення з відповідача аліментів З вересня 2019 року [PERSON] вступила до Сумського національного аграрного університету на денне відділення, де буде навчатися до [INFO]. Матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, відповідач не надає, хоча має таку можливість, оскільки володіє на праві власності двома сільськогосподарськими ділянками, наданими для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які здає у оренду на регулярно отримує відповідну орендну плату. Позивач вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на у утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/4 частки його доходу (заробітку), оскільки матеріальний стан платника аліментів після досягнення донькою повноліття покращився - з 25.05.2019 відповідачу нараховуються аліменти лише на меншу доньку і їх розмір становить лише 1/6 частина його заробітку (доходу). При цьому загальний розмірі стягнень (аліментів) не буде перевищувати 50% його заробітку (доходу), а саме складатиме 5/12 частини доходу (1/6+1/4=5/12). За указаних обставин позивач просить: стягнути з [PERSON] на її користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів у сумі 94675,87 грн.; аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову до суду і до закінчення донькою навчання, але не довше ніж до досягнення донькою 23-х років. У судове засідання позивач та третя особа не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, заявлений позов підтримують, проти заочного розгляду справи позивач не заперечує (а.с.51,52). Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи. Перше поштове відправлення (копія позову із додатками та копія ухвали про відкриття провадження у справі), надіслане за зареєстрованим місцем проживання відповідача було отримане останнім 05.10.2019. Будь-яких заяв із приводу його позиції щодо заявленого позову відповідач не подав. У подальшому поштові відправлення повернулися без вручення відповідачеві з відмітками поштаря "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення" (а.с.50, 60). Враховуючи, що відповідачу відомо щодо заявленого до нього позову, а також те, що останній зареєстрований по [ADDRESS] (а.с.35), поштові відправлення направлялися за цією адресою, про зміну місця реєстрації чи місця свого знаходження відповідач не повідомляв, тому відповідно до ст.ст.128,131 ЦПК України, суд вважає, поштові відправлення такими, що доставлені. Зважаючи на письмову згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням Розділу ІІ Глави 11 ЦПК України та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню із таких підстав. Встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який був розірваний за рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 07.05.2012, та мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із позивачем (а.с.16, 17, 23-25). За рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 17.05.2012 з [PERSON] на користь позивача на утримання доньок [PERSON] та [PERSON] стягнуті аліменти у розмірі 1/3 частки його заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.26-27). Виконавчий лист по указаному рішенню суду був звернутися до виконання позивачем до Тростянецького районного відділу державної виконавчої служби, де перебуває на виконанні до цього часу. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Як вбачається із довідки Тростянецького РВ ДВС [PERSON] ., як платник аліментів, свій обов`язок за рішенням суду не виконував та починаючи із 2013 року мав заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 31.05.2014 заборгованість складала 11816,15 грн. (а.с.13). У зв`язку із несплатою аліментів позивач зверталася до суду із позовом про стягнення пені із відповідача, яка за рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 29.07.2014 була стягнута у розмірі заборгованості по аліментам за період з січня 2012 року по травень 2014 року у сумі 25703,82 грн. (а.с.54-55). У відповідності до ч.4 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. За час, коли відповідач ухилявся від сплати аліментів, виходячи з рішення суду в законодавчо встановленому розмірі, державним виконавцем у відповідності до вимог ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.195 СК України, визначена загальна сума заборгованості станом на 01.09.2019, яка становить 94675,87 грн. (а.с.53). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.2 постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Доказів про те, що заборгованість по аліментах виникла внаслідок несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками відповідач суду не надав. Згідно вимог ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом статті 549 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правила нарахування пені за заборгованість по сплаті аліментів підтверджені Постановою Верховного Суду від 25.04.2018 року (справа № 572/1762/15-ц). Так, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ……. (An х 1% х Qn),де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця. Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів позивачем була розрахована відповідно до указаної формули, починаючи з 01.02.2013 по серпень 2019 року включно та складає суму у розмірі 827706,67 грн. (а.с.5-12). Суд, перевіривши розрахунок позивача, погоджується із ним та вважає за необхідне задовольнити заявлену позивачем вимогу про стягнення пені, яка дорівнює 100% розміру заборгованості по аліментам у сумі 94675,87 грн., як таку, що належними та допустимими доказами відповідачем не спростована. Таким чином, позов у цій частині підлягає задоволенню. Вирішуючи заявлену позивачем вимогу про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання суд виходить із такого. Так, судом установлено, що 29.05.2019 дитина сторін - [PERSON] досягла повноліття. Починаючи з 01.09.2018 [PERSON] була зарахована на навчання до Сумського національного аграрного університету на денну форму навчання за державним замовленням. Термін навчання з 01.09.2018 по [INFO] (а.с.45). Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначення розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1,2 ст.199 Сімейного кодексу (далі СК) України якщо повнолітня дочка, син, продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених в статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З досліджених матеріалів справи, судом установлено, що платник аліментів має задовільний стан здоров`я та працездатний, у власності має дві земельні ділянки, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.30-31), які за посиланням позивача він здає у оренду та регулярно отримує відповідну орендну плату. Таким чином, враховуючи, що відповідно до чинного законодавства, повнолітня дитина, яка продовжує навчання, має право на її утримання, якщо потребує такого утримання та не взмозі самостійно отримувати заробіток, а також враховуючи матеріальне становище обох сторін, зокрема майнове становище позивача, на утриманні якої перебуває повнолітня доньката відсутність будь-яких доказів щодо неможливості відповідачем надавати матеріальну допомогу у виді сплати аліментів, а також те, що відповідач за рішенням суду від 17.05.2012 має обов`язок по сплаті аліментів на іншу дитину до її повноліття, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених позивачем вимог та стягнення з відповідача на утримання повнолітньої дитини у частці від заробітку відповідача.Частку від заробітку відповідача для сплати аліментів суд визначає у розмірі 1/6, та вказаний розмір аліментів не потягне для нього надмірне фінансове навантаження та не спричинить погіршення його майнового стану. Отже, у задоволенні іншої частини позову слід відмовити. У відповідності до ст.141 ЦПК України із відповідача у дохід держави підлягає до стягнення судовий збір за заявлені позивачем вимоги у сумі 1715,16 грн. (1% від задоволеної суми 94675,87 грн., що становить 946,76 грн. + 768,40 грн. = 1715,16 грн.). На підставі викладеного та

Outcome: partial