Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свій позов обґрунтовує тим, що з 03 серпня 2018 року перебуває у шлюбних відносинах з відповідачем. У спільному подружньому житті у сторін народилась одна дитина: дочка - [PERSON] , [INFO] . Вказує, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не бере жодної участі у вихованні та утриманні дочки, яка знаходиться на її повному утриманні. Зазначає, що відповідач є молодим і здоровим, на даний час працює, хоча місце роботи їй невідоме, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. З врахуванням вище викладеного, просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини, в твердій грошовій сумі, в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 26 лютого 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. До початку судового засідання позивач подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач також до судового засідання подав заяву про розгляд справи без його участі. Просить вимоги позивача задовольнити частково, а саме на суму в розмірі 1000 грн. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони з 03 серпня 2018 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинської області, актовий запис - 980 (а.с. 3). У спільному подружньому житті у сторін народилась одна дитина: дочка - [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Судом також встановлено, що сторони проживають окремо, неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю - позивачкою [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідно д ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними. Однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Із матеріалів справи, судом встановлено, що відповідач працює на посаді вантажника у ФОП [PERSON] та отримує заробітну плату в розмірі 5000 грн. - 6000 грн. на місяць (а.с. 18). Також має двох дітей від попереднього шлюбу: син [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 19-20). Доказів, що підтверджують непрацездатність, поганий стан здоров`я відповідача, суду не надано. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та малолітньої дитини, наявність інших дітей на утриманні у відповідача, а також, те що обов`язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а саме, для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що є достатнім для забезпечення утримання дитини з врахуванням прожиткового мінімуму, визначеного Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік». При цьому, суд не бере до уваги доводи позивача в обґрунтування розміру аліментів в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки, обов`язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір та батька. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають до часткового задоволення. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 908 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial