Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, який в подальшому було уточнено. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що [INFO] померла матір її чоловіка [PERSON] - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Іншими співвласниками є [PERSON] та [PERSON] Спадкоємцем першої черги за законом був [PERSON] На час смерті [PERSON] її син [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований разом зі спадкодавцем, тому вважав, що фактично прийняв спадщину. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина, зокрема на частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Позивач як спадкоємець першої черги звернулася до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак 27.11.2017 року нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у спадкоємця [PERSON] , померлого [INFO] , відсутній факт прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , та запропоновано заявнику звернутися до суду. Позивач просить встановити факт прийняття [PERSON] , який помер [INFO] , 1/3 частки квартири [ADDRESS] після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Визнати за [PERSON] , який помер [INFO] право власності на 1/3 частки квартири [ADDRESS] після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 2/3 частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради Гунченко О.М. звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, заперечень щодо вимог позивача не має у разі відсутності інших спадкоємців, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Державний нотаріус Шостої Криворізької державної нотаріальної контори Деркач Я.В. звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, жодних заперечень щодо розгляду даної цивільної справи не має. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України судові рішення у підготовчому засіданні суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити, але частково. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що [INFO] померла мати чоловіка позивача - [PERSON] (а.с. 14 - копія свідоцтва про смерть). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира належала [PERSON] , чоловіку позивача [PERSON] та позивачу на праві приватної спільної сумісної власності (а.с. 8, 9, 11- копії свідоцтва про право власності на житло від 25.02.2005 року, технічного паспорту, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно). На час відкриття спадщини [PERSON] проживав разом зі спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10 - акт). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 15 - копія свідоцтва про смерть). Після його смерті відкрилась спадщина, у тому числі на частку вищевказаної квартири. Спадкоємцями першої черги є його дружина [PERSON] , яка 28.10.2016 року звернулась до державного нотаріусу з заявою про прийняття спадщини, та донька померлого [PERSON] , яка також звернулась до державного нотаріусу з заявою 26.10.2016 року, але 28.02.2017 року відповідно до її заяви відмовилась від належного їй спадкового майна на користь дружини померлого [PERSON] . На час відкриття спадщини позивач була зареєстрована та проживала зі спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.04.2017 року [PERSON] отримала у спадок за законом після смерті [PERSON] 1/3 частку квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13 - копія витягу з Державного реєстру). 27.11.2017 року державний нотаріус Шостої Криворізької державної нотаріальної контори Деркач Я.В.своєю постановою відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у спадкоємця [PERSON] , померлого [INFO] , відсутній факт прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , та запропоновано заявнику звернутися до суду (а.с. 18 - постанова). Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. ст. 1218, 1220, 1221, 1223, 1258 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Враховуючи вищенаведене, суд вважає можливим визнати факт прийняття [PERSON] , який помер [INFO] , спадщини після смерті матері [PERSON] , так як [PERSON] на час відкриття спадщини проживав з матір`ю, тому фактично прийняв спадщину після її смерті. У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 15 та ст. 16 ЦК України, зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу та одним із способів захисту прав та інтересів є зокрема визнання права. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Враховуючи, що [PERSON] на законних підставах володіла 1/3 часткою вищевказаною квартири та судом встановлено факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] , тому є підстави для визнання відразу за позивачем права власності на 1/3 частку даної квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Оскільки іншого шляху для захисту прав позивача не має, та суд вважає недоречним визнанням права власності спочатку за [PERSON] після смерті [PERSON] , тому що він є померлою особою. Та суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності саме на 1/3 частку вищевказаної квартири, так як при дослідженні доказів судом встановлено, що позивачу належить 2/3 частки даної квартири (1/ 3 частка на праві приватної спільної часткової власності та 1/3 частка на праві власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] ). Тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 89, 200, 247, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд

Outcome: partial