Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами до відповідачів про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину. Свої вимоги обгрунтовував тим, що 22.11.2017 близько 21 год. 00 хв. по вул. Ревуцького,37/12 в м. Києві відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем «Skoda», д.н.з. [NUMBER] , допустив зіткнення з належним позивачу автомобілем "Mitsubishi", д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого він отримав тілесні ушкодження, а його автомобіль був пошкоджений. За результатами проведеної на замовлення позивача оцінки, вартість матеріального збитку завданого йому як власнику автомобіля складає 70 543,24 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Провідна», то останній сплатив йому страхове відшкодування в розмірі 43 000,00 грн. Вважаючи, що страховик сплатив йому страхове відшкодування не в повному обсязі, позивач просить суд стягнути зі страховика різницю між сплаченим і розміром заподіяних йому збитків, згідно звіту оцінювача. Позивач просить суд стягнути зі страховика також страхове відшкодування за тимчасову втрату працездатності у сумі 3666,90 грн. та страхове відшкодування за лікування у сумі 339,39 грн. З [PERSON] , як винуватця ДТП, позивач просить стягнути моральну шкоду в розмірі 200 000,00 грн., матеріальну шкоду за пошкоджений транспортний засіб у розмірі 30 967,76 грн.. що становить різницю між фактично понесеними ним витратами на ремонт автомобіля та коштами сплаченими страховиком, а також матеріальну шкоду за оцінку пошкодженого транспортного засобу у сумі 2400,00 грн. та матеріальну шкоду за проведення судово-медичної експертизи у сумі 2794,94 грн. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 24.06.2021 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05.10.2021 закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити повністю на підставі доказів наявних в матеріалах справи та висновках експертиз. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник не визнали позовні вимоги повністю, просили відмовити в задоволенні позову повністю, з підстав викладених у відзиві на позов. Представник відповідача ПАТ "СК "Провідна" у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні повністю, з підстав викладених у відзиві на позов. Суд, заслухавши пояснення з`явившихся сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено , що 22.11.2017 близько 20.57 год., по вул. Ревуцького, 37/12 в м.Києві, автомобіль «Skoda», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , порушивши ПДР здійснив зіткнення з автомобілем "Mitsubishi", д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження середнього ступеню. За фактом ДТП, Дарницьким УП ГУНП в м. Києві було відкрите кримінальне провадження №12017100020012363 та [PERSON] визнано потерпілим. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 25.02.2021 [PERSON] визнано виним у вчиненні ДТП, та було звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності. Між ПАТ «СК «Провідна» та [PERSON] 22.06.2017 укладено договір у вигляді полісу обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/3748359, відповідно до якого застраховано цивільну відповідальність осіб, що на законних підставах експлуатують транспортний засіб «Skoda» д.н.з. [NUMBER] . Позивач 05.12.2017 звернувся до ПАТ «СК «Провідна» із заявою про виплату страхового відшкодування щодо ДТП, яка сталась 22.11.20217 за участю забезпеченого транспортного засобу, в результаті якої було пошкоджено транспортний засіб "Mitsubishi", д.н.з. [NUMBER] , належний позивачу. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідноз аварійним сертифікатом, звітом чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати по евакуації ТЗ з місця ДТП. Відповідно до Висновку експертного авто-товарознавчого дослідження №59-Р/65/1/1217 від 03.02.2020 визначено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Mitsubishi», д.н.з. [NUMBER] , становить 205 227,22 грн. та перевищує ринкову вартість автомобіля, яка складає 52 514,85 грн., а тому сума матеріального збитку дорівнює його ринковій вартості та складає 52 514,85 грн. Відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 59-Р/65/1/1217 від 03.02.2020 року, вартість автомобіля «Mitsubishi», д.н.з. [NUMBER] , в пошкодженому стані (вартість залишків ТЗ)складає 9 000 грн. Розрахунок розміру страхового відшкодування проводилась наступним чином: 52 514,85 грн. - 9 000 грн. = 43 514,85 грн., де 52 514,85 грн. - вартість транспортного засобу до ДТП; 9 000 грн. - вартість транспортного засобу після ДТП; Таким чином, розмір страхового відшкодування, що підлягає сплаті позивачу в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу складає 43 514,85 грн., яке і було сплачено позивачу, що підтверджується платіжним дорученням № 018227 від 28.04.2021. Разом з тим, суд не може прийняти до уваги Звіт від 13.02.2018 наданий позивачем, оскільки суду не надано доказів, що позивачем було повідомлено ПАТ "СК "Провідна" про проведення експертного дослідження. Також, при дослідженні письмових доказів у судовому засіданні, представником позивача суду не був наданий для ознайомлення оригінал зазначеного Звіту. Крім того, оскільки позивач із заявою про виплату страхового відшкодування звернувся до ПАТ «СК «ПРОВІДНА» 05.12.2017, а огляд пошкодженого майна потерпілого представником страховика було проведено 11.12.2017 в присутності позивача, що підтверджується його підписом в Акті огляду, тобто з дотриманням строку, встановленого законом, тому, відповідно до положень ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»потерпілий (позивач) не мав права самостійно обирати експерта. Щодо відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілого та відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності потерпілим суд зазначає наступне. Відповідно до п. 24.1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально, відповідним медичним закладом. Таким чином, для проведення компенсації втрат, понесених позивачем на лікування, необхідно звернутись до страховика із відповідною заявою та подати оригінали платіжнихдокументів на купівлю лікарських препаратів з витягом з історії хвороби(виписку із медичної карти стаціонарного/амбулаторного хворого) із зазначення курсу лікування,кількістю та дозуванням медичних препаратів призначених лікарем із зазначеннямпричини призначення (зв`язок з ДТП), завірені належним чином відповідним медичнимзакладом (підписом та печаткою головного лікаря). Разом з тим, заявлені позивачем витрати не підтверджені ані лікувальним закладом, ані відповідними платіжними документами, що підтверджують оплату понесення витрат, що не дає підстав обґрунтувати вказані витрати. Таким чином, позовні вимоги до ПАТ «СК «Провідна» щодо відшкодування витрат на лікування є безпідставними. Статтею 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого (для непрацюючої повнолітньої особи) оцінюються як допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 1 січня 2017 року встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 3200,00 грн. Таким чином, всього шкода в зв`язку з тимчасовою втратою працездатності становить 3200,00 грн. за умови надання підтвердженнявідповідним закладом охорони здоров`я часу непрацездатності. Однак, позивачем не надано до суду доказів звернення із відповідними документами до ПАТ "СК "Провідна", не було надано таких доказів і у судових засіданнях під час розгляду вказаної справи. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги до відповідача ПАТ "СК "Провідна" є необгрунтованими, а тому є такими, що не підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог до відповідача [PERSON] , судом встановлено наступні обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п.22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Як було встановлено судом, ПАТ "СК "Провідна" правомірно було сплачено позивачу матеріальну шкоду за пошкоджений транспортний засіб у сумі 43 000,00 грн. Також, судом встановлено, що відповідно до страхового полісу №АК3748359, яким [PERSON] застрахував свою цивільну відповідальність ліміт відповідальності що підлягає виплаті за шкоду заподіяну життю і здоров`ю становить до 200 000,00 грн.; за шкоду заподіяну майну- до 100 000 грн.; розмір франшизи становить 0,00 грн. Як вбачається з позовної заяви, страховик правомірно сплатив позивачу страхове відшкодування в сумі 43 000,00 грн., що не перевищує ліміту обов`язкової відповідальності, а тому відсутні правові підстави для застосування до відповідача [PERSON] норм ст. 1194 ЦК України. Оскільки, Звіт №1171 про визначення вартості матеріального збитку автомобіля від 13.02.2018 визнано судом неналежним доказом, то позовна вимога про стягнення шкоди за оцінку пошкодженого транспортного засобу у сумі 2400,00 грн. також не підлягає задоволенню. Не підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди за проведення судово-медичної експертизи у сумі 2794,94 грн., оскільки позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів понесення вказаних витрат, а саме: оригіналу квитанції №0.0.1132806336.1 від 14.09.2018. Разом з тим, наявна у матеріалах справи копія вказаної квитанції не посвідчена належним чином, відповідно до вимог ч. 8 ст. 43 ЦПК України, а тому не може бути прийнята судом як належний доказ на підтвердження позовних вимог позивача. Позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача [PERSON] моральної шкоди підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно зі ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діяти чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Частиною 2 згаданої статті ЦК передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із подальшими змінами), заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. Згідно з п.5 згаданого Пленуму ВСУ відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, а також вини останнього в її заподіянні. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Позивач моральну шкоду обґрунтовував тим, що у зв`язку з ушкодженням здоров`я зазнав, зазнає і невизначений час буде зазнавати фізичний біль та страждання. Наразі позивач перебуває на лікуванні у домашніх умовах. Позивач втратив можливість нормального самостійного пересування, побутове самообслуговування позивача залишається ускладненим. Все це супроводжується постійним фізичним болем та порушеннями сну. Крім того, внаслідок ушкодження здоров`я нормальні життєві зв`язки позивача через неможливість продовження активного громадського життя були порушенні, як були порушені стосунки з оточуючими людьми. Позивач постійно перебуває у стані депресії і лише завдяки постійній турботі рідних зберігає надію на покращення свого стану. Також, внаслідок ушкодження здоров`я позивачу довелося відмовитися від багатьох запланованих справ. Виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди задовольнити у сумі 5000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Разом з тим, слід зазначити, що однією з засад судочинства є, зокрема, визначена ст. 12 ЦПК України змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог, оскільки позовні вимоги частково ґрунтуються на приписах закону, а обставини справи частково підтверджені певними належними та допустимими засобами доказування. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.п. 2, п.п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". Згідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позовні вимоги підлягають задоволенню частково (5000,00 грн.), а саме у розмірі 1,87% (5000,00 х 100 : 267 712,23). Тому судовий збір за розгляд справи у пропорційному розмірі - 50,06 грн. слід покласти на відповідача (2677,12:100 х 1,87%). Решта суми судового збору 2 627,06 (2677,12 - 50,06) підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial