Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просить визнати за нею в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], який помер 14 травня 2015 року в с. Різня Малинського району Житомирської області, право власності на ? частки житлового будинку № 8 по вул. Древлянській в с. Різня Малинського району Житомирської області. В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що її батьку та матері належав житловий будинок № 8 по вул. Древлянській в с. Різня Малинського району Житомирської області. 01 грудня 2013 року мати померла. Батько проживав разом з матір?ю, а тому вважається таким, що прийняв спадщину після її смерті. Також спадщину матері успадкував і брат, оскільки він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Оскільки матері належала ? частка вищевказаного будинку, то батько став власником ? часток будинку № 8 по вул. Древлянській в с. Різня Малинського району Житомирської області, а брат став власником ? частки цього будинку. 14 травня 2015 року помер і батько. Все своє майно він заповідав позивачу. Позивач подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті батька, а тому успадкувала ? частки будинку № 8 по вул. Древлянській в с. Різня Малинського району Житомирської області. За таких обставин просить позов задовольнити. Відповідач заперечив проти позову та пояснив, що мати була зареєстрована та проживала разом з ним. Він єдиний хто прийняв спадщину після її смерті, а тому успадкував належну їй ? частку будинку № 8 по вул. Древлянській в с. Різня Малинського району Житомирської області. У зв?язку з цим просить позов задовольнити частково. Та визнати за позивачем право власності на ? частку будинку. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно виписок з погосподарських книг Малинівської сільської ради Малинського району Житомирської області (а.с. 14-15) будинок № 8 по вул. Артема в с. Різня Малинського району Житомирської області був побудований в 1972 році та відносився до колгоспного двору. Пізніше вулиця [PERSON] була перейменована у вулицю Древлянську (а.с. 13). До 1981 року у даному будинку проживали: [PERSON] [INFO] голова господарства; [PERSON] [INFO] чоловік; [PERSON] [INFO] дочка; [PERSON] [INFO] син. В різних документах по батькові [PERSON] написано по різному: Яківлівна (а.с. 6), Яковлевна (а.с. 8, 10, 14), Яківна (а.с. 11), Яковлівна (а.с. 14, 15), але вони є ідентичними, що підтверджується довідкою Інституту мовознавства (а.с. 45). 14 листопада 1981 року [PERSON] вибула в м. Малин, а тому в будинку залишились проживати: [PERSON] [INFO] голова господарства; [PERSON] [INFO] чоловік; [PERSON] [INFO] син. 06 листопада 1990 року [PERSON] вибув проживати в м. Київ і в будинку залишились проживати: [PERSON] [INFO] голова господарства; [PERSON] [INFO] чоловік. 15 квітня 1991 року набрав чинності ЗУ «Про власність». Колгоспний двір втратив свій статус, а тому право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Отже з 15 квітня 1991 року [PERSON] та [PERSON] стало належати по ? частці будинку № 8 по вул. Древлянській в с. Різня Малинського району Житомирської області. 30 вересня 2003 року до м. Києва вибула і [PERSON] (а.с. 15). Вона була зареєстрована та проживала разом з відповідачем в квартирі [ADDRESS] (а.с. 46). 01 грудня 2013 року [PERSON] померла (а.с. 43). Оскільки відповідач, який є її сином (а.с. 51), був зареєстрований та проживав разом з померлою, то він, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв її спадщину. Після цього 01 жовтня 2015 року відповідач звернувся з заявою до 15 Київської державної нотаріальної контори та оформив свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 1,992 га., яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала [PERSON] на підставі державного акту (а.с. 61, 72). Оскільки інші спадкоємці не звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 39-77), то відповідач є єдиним хто успадкував майно своєї матері, а тому він має право на ? частку будинку № 8 по вул. Древлянській в с. Різня Малинського району Житомирської області. Позивач вважає, що частку будинку матері крім відповідача повинен спадкувати і її чоловік [PERSON] (а.с. 10), оскільки згідно довідки виконавчого комітету Малинівської сільської ради (а.с. 11) [PERSON] проживала без реєстрації разом зі своїм чоловіком по вул. Древлянській 8 в с. Різня Малинського району Житомирської області. В даному випадку вбачається, що [PERSON] мала декілька місць проживання, а тому суд повинен застосувати за аналогією закону підпункт 1.12 пункту 1 глави 10 розділу ІІ наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012року "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" та вважати місцем проживання спадкодавця останнє місце його реєстрації. У зв?язку з цим чоловік [PERSON] не прийняв спадщину після смерті своєї дружини. 14 травня 2015 року помер [PERSON], який був батьком позивача (а.с. 8, 9) та відповідача (а.с. 51). З заявами до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] звернулись обидві сторони (а.с. 30, 31), але померлий все своє майно заповідав позивачу, а тому вона єдина, хто відповідно до положень ст. 1223 ЦК України, спадкує майно свого батька. [PERSON] також мав право на ? частку будинку № 8 по вул. Древлянській в с. Різня Малинського району Житомирської області, яке в порядку спадкування перейшло до позивача. Однак право власності на даний будинок не зареєстроване (а.с. 22), а тому нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спадщину на цей будинок. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки позивач документально не може підтвердити право власності на будинок № 8 по вул. Древлянській в с. Різня Малинського району Житомирської області, а інші особи не визнають її право на частку у даному будинку, то суд визнає за [PERSON] право власності на ? частку будинку № 8 по вул. Древлянській в с. Різня Малинського району Житомирської області. В решті позову [PERSON] суд відмовляє за безпідставністю. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України. У звязку з цим суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial