Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до розпоряджень голови Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області №№ 82, 83, 84 від 17 квітня 2015 року «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» неповнолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] набули статусу дітей, позбавлених батьківського піклування у звязку із позбавленням їх батьків [PERSON] та [PERSON] батьківських прав. Розпорядженням голови Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області № 109 від 13 травня 2015 року «Про встановлення піклування над дітьми, позбавленими батьківського піклування», над дітьми встановлено піклування, як над особами, які позбавлені батьківського піклування, а її, [PERSON], [INFO], мешканку села Росішка, будинок 170, Рахівського району, Закарпатської області, призначено їх піклувальником. З того часу діти проживають разом із нею та перебувають на її повному утриманні та вихованні. На сьогоднішній день вона являється особою пенсійного віку, отримує мінімальну пенсію, розмір якої встановлений чинним законодавством, тому коштів на утримання неповнолітніх дітей не вистачає. З часу позбавлення відповідачів батьківських прав, встановлення над дітьми піклування та призначення її піклувальником дітей, відповідачі практично не переймаються проблемами утримання їх дітей, не беруть жодної участі в їх матеріальному утриманні. Враховуючи визначені законодавцем правові норми, якими врегульовуються дані цивільно-правові відносини, вважає за необхідне звернутися до суду із відповідною заявою про стягнення аліментів на двох неповнолітніх дітей. Відповідачі є особами молодого віку, мають можливість отримувати доходи, з яких частина повинна відраховуватись на утримання їх дітей. Постійного місця роботи відповідачі не мають, переймаються сезонними заробітками, тому слід вважати, що їх дохід (заробіток) є нерегулярним та мінливим. На підставі наведеного, просила стягувати із відповідачів, [PERSON] та [PERSON], солідарно на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі по 1000 (одній тисячі) гривень, щомісячно, на кожну дитину окремо із відповідною індексацією згідно до чинного законодавства, починаючи з дня подання до суду даної позовної заяви та до досягнення дітьми повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на дітей у межах суми платежу за один місяць. Стягнути з відповідачів солідарно на її користь судові витрати, які складаються із 300 грн. за надання правової допомоги. В судове засідання позивачка, [PERSON], однак надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Позовні вмимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судове засідання, повторно, не зявився. Був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, рекомендованими листами. Про причину своєї неявки суд не повідомив. Заперечень на позов не подавав. Відповідачка, [PERSON], в судове засідання не зявилася, однак надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги не визнає, в звязку з тим, що вона ніде не працює та не має жодних доходів. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] являються батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей: серії 1-ФМ № 102065 від 16 грудня 1997 року, серії І-ФМ №070250 від 01.10.1999 року, серії І-ФМ №024120 від 23.11.2000 року. Відповідно до розпоряджень голови Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області №№ 82, 83, 84 від 17 квітня 2015 року «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» неповнолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] набули статусу дітей, позбавлених батьківського піклування у звязку із позбавленням їх батьків [PERSON] та [PERSON] батьківських прав. Розпорядженням голови Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області № 109 від 13 травня 2015 року «Про встановлення піклування над дітьми, позбавленими батьківського піклування», над дітьми встановлено піклування, як над особами, які позбавлені батьківського піклування, а позивачку [PERSON], [INFO], мешканку села Росішка, будинок 170, Рахівського району, Закарпатської області, призначено їх піклувальником. Частина 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України передбачає, що особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. На даний час, діти перебувають на утриманні позивачки, відповідачі, на порушення своїх батьківських обовязків, матеріальної допомоги на утримання дітей не надають. Вказана обставина підтверджується довідкою №473 від 15.07.2015 року, виданою виконавчим комітетом Росішківської сільської ради та актом обстеження матеріально- побутових умов проживання від 17 липня 2015 року. Згідно вимог ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Про право суду при визначення розміру аліментів враховувати стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення йдеться і в абзаці 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". На підставі цього, суд вважає, що відповідачі зобовязані надавати дітям утримання, достатнє для задоволення їх розумних потреб, виходячи зі стану здоровя дітей, їх матеріального становища, а також зі свого стану здоровя та матеріального становища. Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання дітей а також беручи до уваги те, що з матеріалів справи не можливо встановити, чи мають відповідачі постійне місце роботи та постійний дохід, суд вважає, що справедливим буде щомісячне стягнення з відповідачів аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, виходячи із принципу розумності та справедливості судового рішення, з огляду на те, що батьки зобовязані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, ввжає що позов слід задовольнити, стягнувши з відповідачів на користь позивачки, солідарно, аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, у розмірі по 600 гривень, щомісячно, на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, оскільки діти відповідачів є неповнолітніми, не мають самостійного доходу, тоді як відповідачі є працездатними особами, інших утриманців не мають. Водночас, суд констатує, що відповідачі не надали суду належних та допустимих доказів про такий їх матеріальний стан чи стан здоровя, який би перешкодив відповідачам сплачувати аліменти на утримання їх дітей. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 25 серпня 2015 року. Відповідно до ч.3 ст.5 ЗУ Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідачів в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області слід стягнути 243.60 грн. судового збору. У відповідності до положень частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Частина 1 ст. 79 ЦПК України зазначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат повязаних з розглядом справи. Згідно п.2 ч. 3 даної статті до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать також витрати на правову допомогу. З матеріалів справи, судом встановлено, що позивачка оплатила адвокату [PERSON] 300 гривень за надання правової допомоги, що стверджується квитанцією №20 від 27.08.2015 року, тому суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивачки слід стягнути 300 гривень понесених судових витрат. В силу ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial