Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

27.11.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд: - визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та приводить до підриву ділової репутації, інформацію зазначену в листі Асоціації власників квартир «Культура 3» вих. № 21-14 від 05 листопада 2014 року про те, що [PERSON] «с апреля 2009 года прекратил платежи по надуманным причинам», «есть личностью, напрочь подрывающая движение по созданию и функционированию ОСМД», та «всадив наружну стіну будинку біля салону свій бігборд і теж ані копійки не платить». - зобов'язати Асоціацію власників квартир «Культури 3 », код ЄРПОУ 23332851 спростувати інформацію, зазначену в листі Асоціації власників квартир «Культура 3» вих. № 21-14 від 05 листопада 2014 року про те, що [PERSON] «с апреля 2009 года прекратил платежи по надуманным причинам», «есть личностью, напрочь подрывающая движение по созданию и функционированию ОСМД» та «всадив наружну стіну будинку біля салону свій бігборд і теж ані копійки не платить» та відкликати лист Асоціації власника квартири «Культури - 3» вих. № 21-14 від 05 листопада 2014 року, шляхом надіслання на адресу Харківського міського голови листа із зазначенням того, що інформація викладена в листі вих. № 21-14 від 05 листопада 2014 року не відповідає дійсності. - стягнути з Асоціацію власників квартир «Культури 3 », код ЄРПОУ 23332851 на його користь 243,60 грн. судового збору. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25 вересня 2002 року у місті Харкові було створене комунальне підприємство «Міський інформаційний центр», його було призначено директором. Вже більше ніж 12 років він продовжує розвивати підприємство, директором якого він є. За цей час підприємство втілило у життя не одну соціальну програму для територіальної громади міста Харкова. Так, саме під його керівництвом було створено та введена в дію єдину міську диспетчерську службу 1562, яка кожен день допомагає жителям міста Харкова, вчасно та якісно вирішувати їх проблеми у сфері житлово-комунального господарства. Саме ввірене в управління його підприємство здійснює заходи, щодо підготовки міста Харкова до різноманітних свят та створення єдиної інформаційної системи Харківської міської ради, що передбачає інформатизацію шкіл, лікарень, поліклінік та інших об'єктів соціального призначення. За час управління комунальним підприємством «Міський інформаційний центр» він має славу, як гарного господарника, чесної, справедливої, відповідальної та законослухняної людини. 12 травня 2003 року він зареєструвався, як суб'єкт підприємницької діяльності. 20 листопада 2007 року він на підставі договору купівлі-продажу придбав нежитлове приміщення 1-го поверху № 12-1-12-3 загальною площею 80,9 кв. м. в літ «А-4», що знаходиться за адресою в [ADDRESS]. В день купівлі-продажу вищезгаданого приміщення між ним та відповідачем було укладено договір на участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території № 2-07. Також [PERSON] зазначає, що здійснюючи підприємницьку діяльність він завжди дотримується моральних основ суспільства, ніколи нікого не обманював, ніколи не відмовлявся від допомоги бідним, ніколи не брав чужого та не примушував людей діяти супротив своєї волі, не вчиняв будь-яких протиправних дій. Крім того, він завжди дотримувався принципів здійснення підприємницької діяльності, своєчасно сплачує податки та збори, належним чином виконує взяті на себе зобов'язання за усіма господарськими договорами, які укладені відповідно до чинного законодавства України, він є сином шанованих батьків та ніколи не зіпсує їх репутацію. Згідно з зазначеними принципами він живе та вважає, що заслуговує такого ж відношення до себе. В процесі виконання вищезазначеного договору між ним і відповідачем виник спір, який він намагався вирішити шляхом переговорів, натомість, відповідач від вирішення спору відмовлявся, не надавав вчасно відповіді на його листи і тривалий час взагалі не контактував з ним. В 2013 році він дізнався про існування заочного рішення Київського районного суду міста Харкова про стягнення з нього на користь відповідача суми заборгованості. Крім того позивач посилається на те, що асоціація власників квартир Культури-3 у своєму листі від 05 листопада 2014 року вих. №21-14 на адресу Харківського міського голови, з метою приниження гідності, честі та ділової репутації в очах керівництва міста Харкова, розповсюдила негативну та неправдиву інформацію, а саме, що - [PERSON]: «с апреля 2009 года прекратил платежи по надуманным причинам», «есть личностью, напрочь подрывающая движение по созданию и функционированию ОСМД» та «всадив в наружну стіну будинку біля салону свій бігборд і теж ані копійки не платить». Крім того, в листі було навмисно зазначено, що воно направляється на виконання Розпорядження Харківського міського голови № 98 від 16 жовтня 2014 року «Про організацію роботи щодо забезпечення виконання виконавчими органами Харківської міської ради вимог Закону України «Про очищення влади», хоча ні під дію Розпорядження, ні під дію Закону, на виконання якого воно було видано він не підпадає. На думку позивача, інформація, викладена в заяві, не відповідає дійсності, оскільки він ніколи не вчиняв дій, які б могли прямо або опосередковано підривати створення, або функціонування будь-яких ОСББ, а стосовно заборгованості він неодноразово звертався до відповідача з поясненнями, що суми, які відповідач хоче стягнути є необґрунтованими, та такими, що не відповідають чинному законодавству України, він не тільки ніколи не перешкоджав функціонування будь-яких ОСББ, а й сам хотів стати членом АВК «Культури - 3» та приймати активну участь у її розвитку та діяльності, про що 16 квітня 2009 року надсилав лист на адресу АВК «Культури - 3» з проханням роз'яснити порядок набуття членства в АВК «Культури - 3» та надання для ознайомлення необхідних документів, на що йому було відмовлено, до членів АВК «Культури - 3» до теперішнього часу не прийнято. Інформація про те, що рекламна конструкція, яка розміщена за адресою: м. Харків, вул. Культури, 3 з рекламою весільного салону «Діва», належить йому на праві власності, не відповідає дійсності, оскільки приміщення, де знаходиться весільний салон «Діва», він з червня 2009 року надає в користування іншій особі. Таким чином, жодного відношення до реклами весільного салону «Діва», що розміщується користувачами приміщення, він не має, і про той факт, що він не має жодного відношення до вищезазначеної рекламної конструкції, повідомлялась АВК Культури - 3 листом від 11.11.2009 року. Також, [PERSON] зазначає, що звернення АВК Культури 3 до Харківського міського голови було викликано не наміром виконати свій громадський обов'язок або захистити свої порушені права, а наміром звести на нього наклеп та порушити довіру до нього з боку керівництва міста Харкова. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з мотивів зазначених у позові. Представники відповідача [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити у задоволенні позову з підстав зазначених у запереченнях. (а.с. 25-26,53-55) Суд, вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009р. за № 1, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Судом встановлено, що відповідачем - АВК «Культури-3» було написано листа 05.11.2014р. вих. № 21-14 на адресу Харківського міського голови, в якому було зазначено такі висловлювання закріплені у вказаному вище листі, які на думку позивача принижують його честь, гідність та ділову репутацію, а саме: 1. «с апреля 2009 года прекратил платежи по надуманным причинам» 2. «есть личностью, напрочь подрывающая движение по созданию и функционированию ОСМД» 3. «всадив в наружну стіну будинку біля салону свій біг-борд і теж ані копійки не платить» Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). У відповідності з ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім'я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Згідно ч. 3 ст. 277 ЦК України, негативна інформація про особу вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Відповідно до положень ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в частині визнання недостовірною та такою, що принижує честь і гідність та приводить до підриву ділової репутації інформацію, про те, що [PERSON] « всадив в наружну стіну біля салону свій бігборд і теж ані копійки не платить» знайшли своє підтвердження та є обґрунтованими, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Відповідно до частини другої статті 471 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Щодо висловлювання у вище вказаному листі АВК «Культури-3» - «с апреля 2009 года прекратил платежи по надуманным причинам», суд погоджується з думкою представників відповідача, що дане висловлювання є оцінюючим ствердженням і ні яким чином не принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача, оскільки не містить в собі образ чи наклепу та є висловлювання, що не може бути витлумачене як таке, що містять фактичні дані. Як зазначено п. 19 Постанови, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Щодо висловлювання відповідача «есть личностью, напрочь подрывающая движение по созданию и функционированию ОСМД», то слід зазначити, що це не є ствердження, а є питання, крім того у вказаному висловлюванні не зазначено кого це висловлювання стосується. Відповідно до частини 1 пункту 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»№1 від 27 лютого 2009 року, спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. Враховуючи, наведене ,оцінюючи всі надані в справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та приводить до підриву ділової репутації, інформацію зазначену в листі про те, що «с апреля 2009 года прекратил платежи по надуманным причинам», «есть личностью, напрочь подрывающая движение по созданию и функционированию ОСМД» не підлягають задоволенню, оскільки в ході розгляду справи не був встановлений факт, що зазначені висловлювання принижує честь,гідність та ділову репутацію позивача.

Outcome: partial