Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення додаткових витрат на лікування. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що 07.06.2003 року вона уклала шлюб з відповідачем. У шлюбі у них народився син [PERSON] - [INFO]. 18.03.2011 року шлюб між нею та відповідачем розірваний. Причиною звернення до суду послужило те, їхній син проживає разом з нею, постійно хворіє і з травня 2015 року знаходиться на «Д» обліку у дитячій лікарні м. Надвірна. Вона працює медичною сестрою у Надвірнянському міжрайонному відділенні судово-медичної експертизи, отримує заробітну плату біля 2000 грн., інших доходів немає, таким чином її коштів на утримання та лікування сина не вистачає. Відповідач працює головою сільської ради в с. Чорні Ослави, Надвірнянського району, де отримує заробітну плату, таким чином може сплачувати аліменти на утримання сина у частці від заробітку. Просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином повноліття, стягнути 1069,54 грн. додаткових витрат на лікування сина та 500 грн. витрат на правову допомогу. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечує проти стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітної плати, а також не заперечує проти стягнення додаткових витрат на лікування дитини. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], який постійно хворіє. Згідно довідки від 11.02.2016 року, виданої дитячою лікарнею м. Надвірна, [PERSON], 2004 року народження, знаходиться на «Д» обліку в дитячій лікарні, його діагноз: ювенільний хронічний артрит, олігоартикулярний серонегативний варіант, мінімальної активності, рентген-негативна стадія, ФНС. Також з витягу з карти стаціонарного хворого № 5022/15 Івано-Франківської обласної дитячої клінічної лікарні клінічний діагноз [PERSON]: основний - ювенільний хронічний артрит, олігоартикулярний серонегативний варіант, мінімальної активності, рентген-негативна стадія, ФНС, супутній - коронарно - легенева фістула. Вегететивна дисфункція: НЦД по змішаному типу. Кіфосколіотична постава. Дискінезія жовчовивідних шляхів по гіпокінетичному типу. Дизметаболічна нефропатія. [PERSON] працює медичною сестрою у Надвірнянському міжрайонному відділенні судово-медичної експертизи, отримує заробітну плату біля 2000 грн., інших доходів немає, постійно оплачує витрати на лікування сина, таким чином її коштів на утримання та лікування сина не вистачає. Відповідач працює головою сільської ради в с. Чорні Ослави, Надвірнянського району, де отримує заробітну плату, таким чином може сплачувати аліменти на утримання сина у частці від заробітку. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального,культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Враховуючи вищенаведене, те що [PERSON] здоровий, працює, на утриманні нікого немає та його майновий стан, суд вважає, що він може сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини від доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення сином повноліття. Виходячи із принципу рівності обов'язків обох батьків щодо дітей, який передбачає, що кожен із них зобов'язаний забезпечувати утримання дітям, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] відповідно до ст.185 СК України, зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на сина [PERSON], а тому вказані додаткові витрати підлягають стягненню в сумі 1069,54 грн. На підставі ст.ст.84,180,181,182,184,185 СК України та

Outcome: partial