Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Кривоозерської районної державної адміністрації Кривоозерського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, вказуючи на те, що вона є спадкоємицею за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO], після його смерті залишилось спадкове майно: право на земельну частку (пай) розміром 4,47 умовних кадастрових гектарах, в межах території Ленінської сільської ради Кривоозерського району, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК № 0050797. При звернені до Кривоозерської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, поскільки відсутній правовстановлюючий документ на вказане майно. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник Кривоозерської районної державної адміністрації Кривоозерського району в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконкомом Ленінської сільської ради Кривоозерського району 02 листопада 2009 року. Згідно даних довідок № 1852 та № 1853 відділу Держземагенства у Кривоозерському районі від 09 грудня 2014 року, підтверджується, що [PERSON] 29 травня 1996 року було видано сертифікат на право на земельну частку (пай), серія МК № 0050797 який зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів за № 421, площею 4,47 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Ленінської сільської ради Кривоозерського району по КСП "Прогрес", вартість якої з урахуванням коефіцієнту індексації станом на 05 грудня 2014 року складає 81 326 грн. 67 коп. Відповідно до даних копії спадкової справи № 39/2011, заведеної державним нотаріусом Кривоозерської державної нотаріальної контори 10 лютого 2011 року, зареєстрованої в реєстрі за № 386, [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Крім неї, спадкоємцем першої черги є син померлого [PERSON] [INFO], що підтверджується даними його свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 25 січня 1996 року Ленінською сільською радою Кривоозерського району, актовий запис № 2. Згідно копії свідоцтва про шлюб, виданого повторно 11 лютого 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кривоозерського районного управління юстиції, [PERSON] 13 травня 1990 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на "[PERSON]", актовий запис № 07. Даними довідки Ленінської сільської ради Кривоозерського району № 500 від 08 грудня 2014 року встановлено, що останнім місцем реєстрації та проживання померлого [PERSON] було с. Леніне Кривоозерського району, на день смерті з ним проживали дружина [PERSON], син [PERSON] та донька [PERSON] Як випливає з матеріалів справи - повідомлення, розміщеного в газеті "Кривоозерщина" №76 від 01 жовтня 2014 року, загублений сертифікат серії МК № 0050797, виданий [PERSON] згідно рішення Кривоозерської районної державної адміністрації 29 травня 1996 року на земельну частку (пай) площею 4,47 умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Ленінської сільської ради і зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП "Прогрес" за № 421 - вважається недійсним. Відповідно до ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до норм ч. 2 ст. 158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Суд встановив, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому вважається таким, що прийняв спадщину, поскільки протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Враховуючи, що позивач правомірно набув право власності на земельну ділянку та бажає визнати за собою право власності на нею в спосіб, передбачений чинним законодавством України та не заборонений Законом, таким чином, суд вважає можливим позов задовольнити. На підставі ст.ст. 328, 1216-1218, 1225, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 131, 158 ЗК України

Outcome: approved