Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

26.10.2015 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому після зміни позовних вимог, просить: - визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON], [INFO] по місцю постійного проживання та паспортної реєстрації рідної баби [PERSON] за адресою [ADDRESS] - встановити піклування над неповнолітнім [PERSON], [INFO] з визначенням та призначенням піклувальником рідну бабу [PERSON], [INFO].. Свої вимоги мотивує тим, що 28.04.1990року його батьки [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. За час спільного життя подружжя набуло право власності на будинковолодіння по [ADDRESS]. Спільне життя не склалося, бо батько - [PERSON] пиячив, зраджував дружині. Мама - [PERSON] намагалася зберегти сімейне життя заради їх спільних дітей: сина [PERSON] - [INFO] та доньки [PERSON] - [INFO].. [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за насильство в сім'ї, за хуліганство. Вказані обставини стали підставою для звернення [PERSON] до суду з позовом про усунення перешкод у володінні та користуванні житлом, вселення, встановлення порядку володіння та користування жилими та господарчими приміщеннями, встановлення порядку користування земельною ділянкою. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.05.2011р. вказаний позов залишено без розгляду за заявою [PERSON], у зв'язку з обіцянками [PERSON] припинити насильство в сім'ї. Але все почалося спочатку. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20.06.2011р. шлюб між батьками позивача розірвано за ініціативою мами. На спільних дітей подружжя з батька - [PERSON] стягувались аліменти. Відповідач [PERSON] постійно зловживав алкогольними напоями, погрожував дружині позбавленням життя, були погрози і на адресу дітей, практично все життя байдуже ставився до свого сина, не цікавився його життям та проблемами. 02.06.2012 відповідач пройшов курс лікування від алкогольної залежності. Відповідач зареєстрований за адресою [ADDRESS], але фактично він проживає з іншою жінкою по [ADDRESS]. З серпня 2015р. [PERSON] та його співмешканка почали тиснути на [PERSON], погрожуючи розправою. 15.09.2015р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права спільної сумісної власності на майно подружжя. Мама - [PERSON] 05.10.2015 вимушена була звернутися з заявою у службу у справах дітей з метою захисту прав сина [PERSON]. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07.10.2015р. позов [PERSON] задоволено, визнано право власності подружжя на спільне майно по 1/2 частині на кожного. Наступного дня [INFO] року маму - [PERSON] знайшли повішеною в будинку по [ADDRESS]. Батько позивача - [PERSON] після смерті матері чинив перешкоди в користуванні будинком. З дня смерті матері позивач [PERSON] став постійно проживати з бабусею [PERSON] З відповідачем виникають непорозуміння, належного батьківського піклування відносно сина [PERSON] відповідач не проявляв і не проявляє на даний час. Позивач обрав та визначив місце постійного проживання з рідною бабусею [PERSON] та вважає доцільним зафіксувати цей факт в судовому рішенні як підставу для виникнення правовідносин, зокрема, стягнення аліментів, отримання соціальної допомоги, тощо. Вважає, що бабуся - [PERSON] має задовільний стан здоров'я, позитивну характеристику, має бажання та можливість утримувати та виховувати позивача, тобто бути його опікуном. 16.12.2015 від третьої особи [PERSON] надійшла позовна заява до [PERSON], в якій вона просить: - встановити піклування над неповнолітнім [PERSON],[INFO] визначити та призначити піклувальником [PERSON], - продовжити стягнення з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON],[INFO], визначених рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.03.2011 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку та доходів платника аліментів, але не менше 30% від розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, продовжуючи стягнення з [INFO] до досягнення повноліття [PERSON], стягнення яких проводити на користь піклувальника [PERSON] - припинити з [INFO] стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] на користь [PERSON] на підставі рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.03.2011, відкликавши з ВДВС Охтирського МРУЮ виконавчий лист № 2-487/11 виданий Охтирським міськрайонним судом Сумської області від 30.03.2011. Свої вимоги мотивує тим, що вона є рідною бабусею [PERSON], та матір'ю [PERSON] [INFO] [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, мають двох спільних дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та сина- [PERSON]., [INFO] Їх спільне життя не склалося: [PERSON] влаштовував сварки, провокував конфлікти, бійки, проявляв насилля в сім'ї, знущався над дружиною та дітьми. Рішенням Охтирського міськрайонного суду від 20.06.2011 шлюб між ними розірвано. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.03.2011 з [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку та доходів платника аліментів, але не менше 30% від розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина [PERSON], до досягнення ним повноліття, починаючи стягувати з 16.03.2011 та сплачувати матері дитини [PERSON], однак відповідачем вказане судове рішення не виконувалось. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07.10.2015 задоволено позов [PERSON] до [PERSON], визнано право спільної сумісної власності на домогосподарство за адресою [ADDRESS] за подружжям в рівних частках по 1/2 частині за кожним. [INFO] [PERSON] померла. З дня смерті матері неповнолітній [PERSON] став постійно проживати у позивачки. З відповідачем [PERSON] виникали непорозуміння, належного батьківського піклування відносно рідного сина він не проявляв. [PERSON], болісно переживає байдужість батька [PERSON], одночасно боїться за своє здоров'я та життя в наслідку виникнення спірного питання про спадщину на будинок за адресою [ADDRESS], на 1/2 частину, яка відкрилась за законом після смерті його матері - [PERSON], в тому числі за наслідками постійних конфліктів, погроз та тиску на [PERSON] при її житті. Стан здоров'я позивачки, її характеристика та майновий стан дозволяє їй утримувати та виховувати неповнолітнього онука [PERSON], тобто бути його піклувальником. Разом з цим, зазначає, що [PERSON] проживає окремо від сина, між сторонами не існує домовленості про надання матеріальної допомоги на утримання [PERSON] у добровільному порядку, тому просить вирішити питання про виконання рішення суду від 30.03.2011р. на її користь як піклувальника. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що у 2009-2010р.р. за час спільного проживання батько ( [PERSON] ) знущався з нього, сестри та матері, пиячив, неодноразово виганяв їх з матір'ю з дому, тому вони часто проживали у бабусі , бувало по 6 місяців на рік. Був випадок, коли батько поставив його під холодну воду та тримав так з метою виховання. За відмову прибирати подвір'я був побитий. Не заперечував, що бували випадки, коли ходили з батьком на рибалку, ковзанку, на озеро. З моменту смерті матері та до цього часу проживає з бабусею, батько цьому не перешкоджає. Після смерті матері 11.10.2015р. приїхали з сестрою [PERSON] до дому на [ADDRESS] щоб забрати підручники та теплі речі, однак батько до будинку не пускав, казав, що зайдете коли оформите спадок на частину матері. Довелося викликати міліцію. Лише по приїзду працівників міліції зайшли до будинку. Цього ж дня домовився з чоловіком, щоб продати йому нутрії, яких виростили разом з матір'ю. Батько сказав щоб віддав йому частину цих коштів, тому був змушений віддати йому 200грн. З дня смерті матері батько ніякої допомоги не надавав, однак неодноразово телефонував і постійно запитував про документи на будинок. На даний час він навчається в коледжі, на державній формі навчання, батько при виборі професії участі не брав, в школі навчанням не цікавився, і на даний час не цікавиться. В будинку бабусі є окрема кімната та всі зручності для навчання та проживання. В будинку проживаємо з бабусею та дідусем. Після смерті матері батько одяг та речі не купляв, єдине що купив, так це військову форму для навчання за 200,00грн. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні свій позов підтримала з підстав, викладених в ньому, та пояснила, що є рідною бабусею [PERSON], має можливість створити належні умови для його проживання, отримує пенсію в розмірі 1500,00грн, а її чоловік - 1200,00грн. Веде домашнє господарство, має [ADDRESS]од і корову. За час проживання в сім'ї відповідач пиячив, продавав свиней та пропивав гроші, виганяв жінку з дітьми з дому. Після смерті матері жодного разу синові не допоміг. Представник [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні просив позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] задовольнити, оскільки вони спрямовані на захист інтересів неповнолітньої дитини. Щодо стягнення аліментів пояснив, що відповідач зобов'язаний виконувати рішення суду про стягнення аліментів не зважаючи на те, що [PERSON] отримує стипендію. Після смерті матері [PERSON] не отримує допомогу по втраті годувальника, оскільки батько, як єдиний законний представник дитини, не вчинив жодних дій по вирішенню цього питання, а бабуся не має таких повноважень. На даний час по сплаті аліментів з 01.07.2015р. у відповідача є борг, дитина потребує матеріальної допомоги. Звернув увагу, що позивачка [PERSON] не заявляє вимог про стягнення аліментів чи про заміну сторони у виконавчому провадженні, а просить продовжувати виконавче провадження, тобто стягувати аліменти на підставі рішення суду від 30.03.2011р., але на її користь. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 14.01.2016р. позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] визнав повністю та пояснив, що проти того щоб [PERSON] проживав у бабусі не заперечує та ніколи не чинив перешкод у цьому: пропонував повернутися, але якщо син бажає, то хай проживає з бабусею. Аліменти на підставі рішення суду сплачував, потім перестав сплачувати оскільки жінка написала заяву до виконавчої служби, що претензій не має. Коли проживали разом, приблизно у 2014році купив синові новий ноутбук. На даний час з сином відносини погані, [PERSON] відключає телефон, на дзвінки не відповідає. Сподівається, що з часом все може налагодитись. Вважає, що бабуся [PERSON] буде хорошим піклувальником для сина. 04.02.2016 від відповідача на адресу суду надійшли письмові заперечення, в яких [PERSON] змінив свою думку та зазначив, що позовні вимоги визнає частково, так як викладене в позовній заяві, не в повній мірі відповідає дійсності, оскільки завжди матеріально забезпечував сина і в подальшому має намір утримувати його матеріально. Після смерті [PERSON] звертався до органу опіки та піклування з проханням допомогти встановити контакт з сином, щоб відкрити рахунок в банку на ім'я сина для пересилання коштів йому. Крім того, неодноразово сам йому телефонував для з'ясування можливості надання йому фінансової допомоги та син відмовився. Представник органу опіки та піклування повідомив, що [PERSON] отримує стипендію в розмірі 600грн, а також пенсію по втраті годувальника. Сам відповідач тривалий час ніде не працював, мав не стабільний заробіток. На даний час влаштувався на роботу та має заробітну плату в розмірі 1378, 00грн, що свідчить про те що [PERSON] має більший заробіток від відповідача, тому просить відмовити в задоволенні позову про стягнення аліментів. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є рідною сестрою [PERSON], їх батько [PERSON] постійно пив, бив брата, якщо захищала його, то бив і її. Бив коли нікого не було дома, щоб нікому було захистити. Мама зверталася неодноразово до міліції. Відповідач аліменти не сплачував, мати писала заяву у виконавчу службу про відсутність боргу, щоб не провокувати скандали. [PERSON] неодноразово виводили з алкогольного запою, медичну допомогу надавали вдома, щоб не поставили на облік у нарколога. Після смерті матері проживали у бабусі. [PERSON] потрібно було навчатися, тому зателефонували батьку і домовилися щоб дозволив забрати речі, але коли приїхали, то він до будинку не впустив, почав погрожувати, викликали міліцію, після приїзду міліції зайшли до будинку і зібрали речі. Батько, після смерті матері, їх життям не цікавиться, постійно питає тільки про документи на будинок. Бабуся завжди підтримувала та допомагала. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які є дітьми [PERSON], в судовому засіданні просили позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] задовольнити. Пояснили, що відповідач вживав алкогольні напої, вчиняв сварки, знущався над [PERSON], морально пригнічував, тоді [PERSON] забирала дітей та ішла жити до матері - [PERSON]. Відповідач не виконував належним чином батьківські обов'язки, матеріальної допомоги сину не надавав. З подарункових коштів [PERSON] купував собі одяг та речі, так як коштів матері не вистачало. [PERSON] з обов'язками піклувальника впорається, їй всі допомагатимуть. Представник органу опіки та піклування [PERSON], в судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги підтримують, призначення [PERSON] піклувальником відповідає інтересам [PERSON]. Умови проживання в [PERSON] зразкові. Прокурор Єжаченко А.О. в судовому засіданні пояснила, що дитина має право на належний рівень життя, відповідач не приймає участі у вихованні дитини, піклується про [PERSON] його бабуся [PERSON] та її чоловік, тому вважає, що наявні всі законні підстави для задоволення позовів, оскільки таке рішення буде відповідати інтересам дитини. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, врахувавши думку прокурора, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Згідно із ч. 2 ст. 29 ЦПК України неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст. 18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], якому на момент звернення до суду виповнилось 15 років, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.10.2000.(а.с.6) Встановлено, що 20.06.2011р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується копією рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області № 2-489/11 від 20.06.2011р.(т. 1 а.с.8) Неповнолітній [PERSON], [INFO] навчався в Охтирській ЗОШ І-ІІ ступенів № 11 Охтирської міської ради Сумської області з 1-го по 9 клас. Протягом навчання з 5-го по 9 клас [PERSON], зв'язків зі школою та класним керівником не підтримував, батьківські збори не відвідував. Протягом навчання вихованням [PERSON] займалась його мати [PERSON] За місцем навчання в Охтирській ЗОШ І-ІІ [PERSON] характеризується позитивно, що підтверджується матеріалами справи.(т. 1 а.с.10, 11) З 01.09.2015р. [PERSON] навчається на І курсі Охтирського коледжу Сумського НАУ на денному відділенні з державною формою навчання та отримує стипендію за вересень 2015 в розмірі 550грн. Його батько [PERSON] не підтримує зв'язок з куратором щодо навчання та поведінки сина. За місцем навчання [PERSON] характеризується позитивно, що підтверджується матеріалами справи.(т. 1 а.с.12,13, 39-41) Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що працює соціальним педагогом в Охтирському коледжі СНАУ де навчається [PERSON]. Вона повідомила хлопця про смерть мами, йому була надана психологічна допомога. В ході розмови [PERSON] повідомив, що категорично не бажає проживати з батьком. Визначаючи коло спілкування і близьких родичів, яким довіряє і може отримати підтримку, він говорив про своїх тіток, хрещену, а про батька не згадував. [PERSON] розповідав, що батько вживає алкогольні напої, що в них складні стосунки, що можливо батько причетний до того, що трапилося з матір'ю. Потім зателефонував батьку, після розмови з батьком стан [PERSON] погіршився. Коли батько приїхав та зайшов в кабінет, [PERSON] відмовився іти до нього. Між ними відбулася емоційна розмова, після чого батько забрав [PERSON], щоб відвезти до бабусі. Встановлено, що в період з 2011р. по 2015рік в сім'ї [PERSON] склалися складні стосунки, що було підставою для притягнення батька - [PERSON] до адміністративної відповідальності, неодноразових звернень членів сім'ї до правоохоронних органів, органу опіки та піклування, що підтверджується матеріалами справи (т. 1 а.с. 214, 218, 219, 235, 241-243), а також дослідженими в судовому засіданні матеріалами перевірок Охтирського МВ УМВС України в Сумській області за № 4754 від 11.10.2015р., №4770 та 4772 від 12.10.2015р., № 439 від 11.03.2011р., № 432 від 10.03.2011р, № 1252 від 09.06.2011р., №4516 від 26.09.2015р. та № 4421 від 20.09.2015р. [INFO]. [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.10.2015.(т. 1 а.с.9) Судом встановлено, що [PERSON] проживає без реєстрації з [INFO]. за адресою [ADDRESS] копією довідки № 452 від 22.12.2015.(т. 1 а.с.234) [PERSON] є рідною бабусею [PERSON] по материнській лінії, що підтверджується матеріалами справи. [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS], та має такий склад сім'ї: чоловік [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], внук [PERSON], [INFO], що підтверджується копією довідки № 159 від 17.10.2015.(т.1 а.с.26) Будинок по [ADDRESS] належить в рівних частках по 1/2 частині [PERSON] та [PERSON], складається з 4 жилих кімнат, загальна площа якого складає 86,5 кв.м., що підтверджується копією технічного паспорту.(т. 1 а.с.20-25) Згідно матеріалів справи [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно, указом Президента України від 01.12.2011 їй присвоєно почесне звання «Мати -героїня», до кримінальної відповідальності не притягувалась, знятою чи погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває; за станом здоров'я протипоказань для опіки над дитиною не має; перебуває на обліку в УПФУ в м. Охтирці та Охтирському районі та отримує пенсію за віком багатодітним матерям і матерям інвалідів з дитинства, з вересня 2015 в розмірі 1631,22 грн. щомісячно. (т. 1 а.с.27, 28, 187, 192, 194-198) Відповідно до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Нормами ч. 2 ст. 243, ч.1, 2 ст. 244 та ч.1 ст. 245 СК України встановлено, що піклування встановлюється над дитиною у віці від 14 до 18 років. Піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Дитина, над якою встановлено опіку або піклування, має право, зокрема на проживання в сім'ї опікуна або піклувальника, на піклування з його боку; на забезпечення їй умов для всебічного розвитку, освіти, виховання і на повагу до її людської гідності; на збереження права користування житлом, у якому вона проживала до встановлення опіки або піклування. Згідно із ч. 4 ст. 63 ЦК України піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника.При призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. З висновку органу опіки та піклування Охтирської міської ради № 01-13/37 від 11.01.2016року вбачається, що орган опіки та піклування вважає можливим визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] за місцем проживання бабусі [PERSON], за адресою [ADDRESS] та встановити піклувальника та призначити [PERSON] піклувальником над дитиною.(т. 2 а.с. 22-23) Таким чином, судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] не проживає в сім'ї батька, мати померла, а батько не опікується його долею, тобто неповнолітня дитина фактично позбавлена можливості правового захисту своїх прав та інтересів, оскільки не має представника за законом. Згідно з міжнародними та національними правовими нормами до прав дитини належить, зокрема, право на врахування її думки щодо питань, які стосуються її життя. Зокрема, відповідно до положень ст. 12 Конвенції ООН від 20 листопада 1989 р. «Про права дитини» (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.), держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Згідно із положеннями ст. 171 СК України думка дитини має бути врахована при вирішенні питань, що стосуються її життя. З огляду на викладене, враховуючи, що [PERSON] позовні вимоги в частині встановлення піклування та призначення піклувальника визнав, а неповнолітній [PERSON] наполягав на призначенні піклувальником бабусі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] щодо встановлення піклування над неповнолітнім [PERSON] та призначення піклувальником рідну бабусю [PERSON] підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог [PERSON] в частині визначення місця проживання суд дійшов такого висновку. Згідно із ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч. 2 ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла 14 років, вільно обирає собі місце проживання. В судовому засіданні неповнолітній [PERSON] пояснив, що проживає і має бажання надалі проживати зі своєю бабусею [PERSON] за адресою [ADDRESS]. При цьому, як позивач, так і відповідач [PERSON] підтвердили, що жодних перешкод з боку батька на проживання [PERSON] у бабусі не вчинялося. Таким чином, судом не встановлено наявності спору між [PERSON] та відповідачем [PERSON] щодо проживання неповнолітнього, який досяг 14 річного віку, за обраним ним місцем проживання. За Сімейним та Цивільним кодексами України поняття місця проживання дитини це не конкретна адреса і не конкретний населений пункт, а саме особа, з якою має проживати дитина, оскільки таким чином не будуть порушуватись законні права та інтереси цієї особи на свободу пересування передбачені Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». З огляду на викладене, враховуючи вік позивача [PERSON] та відсутність спору щодо обраного ним місця проживання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визначення місця проживання неповнолітнього за адресою місця реєстрації піклувальника не підлягають задоволенню. Позовні вимоги [PERSON] в частині продовження стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON], визначених рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.03.2011, стягнення яких проводити на користь піклувальника [PERSON] та припинення з [INFO] стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина на користь [PERSON], відкликавши з ВДВС Охтирського МРУЮ виконавчий лист № 2-487/11 виданий Охтирським міськрайонним судом Сумської області від 30.03.2011 не підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.03.2011р. з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку до досягнення його повноліття, аліменти сплачувати матері дитини [PERSON], що підтверджується копією рішення № 2-487/11 від 30.03.2011р.(т. 1 а.с.210) На виконання рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.03.2011р. видано виконавчий лист № 2-487-11 (т. 1 а.с.211) [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON], яка за період з 01 липня 2015 року по 07 жовтня 2015 року становить 3338,88 грн., що підтверджується довідкою - розрахунком № 8927/02-41/5 від 23.12.2015, виданою ВДВС Охтирського МРУЮ.(т. 1 а.с. 246) Відповідно до ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі: смерті, оголошення померлим чи визнання безвісно відсутнім стягувача або боржника, або припинення юридичної особи, якщо встановлені судом правовідносини допускають правонаступництво Згідно із ч.1 ст.49 вказаного Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва. При дослідженні з матеріалів виконавчого провадження № 25959505, відкритого на виконання виконавчого листа № 2-487-11 від 30.03.2011р. по стягненню з [PERSON] аліментів на утримання сина, встановлено, що до відома державного виконавця доведено про факт смерті стягувача - [PERSON], однак відповідної постанови на час розгляду справи не винесено. Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Згідно із ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. З позовної заяви [PERSON] вбачається та підтверджено її представником [PERSON], що позовні вимоги не стосуються стягнення аліментів, заміни сторони виконавчого провадження чи оскарження дій державного виконавця. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Аналіз наведених норм закону вказує на те, що особа має право на захист свого порушеного права лише у випадку реального його порушення чи реальної небезпеки такого порушення. При цьому відповідачем у справі має бути особа, яка реально порушує чи створює реальну небезпеку порушення прав позивача. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Обравши певний спосіб захисту, позивач в силу ст. 10 ЦПК України зобов'язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог, тобто наявність спору про право. З огляду на викладене, суд вважає, що заявляючи вимоги про продовження стягнення аліментів на [PERSON], при цьому припинивши їх стягнення на ім'я [PERSON] шляхом відкликання виконавчого листа, [PERSON] обрано не належний спосіб захисту, тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Щодо відшкодування судових витрат, суд зазначає наступне. При вирішенні питання про стягнення судових витрат суд керується положенням ст. ст. 79, 82, 84, 88 ЦПК України. Враховуючи, що ухвалою суду від 17.11.2015р. задоволено клопотання позивача [PERSON] про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення та часткове задоволення його позову, суд дійшов висновку про стягнення з позивача [PERSON] судового збору за одну позовну вимогу немайнового характеру. При вирішення питання щодо розподілу судових витрат понесених [PERSON] суд враховує, що за змістом позовних вимог нею заявлено дві вимоги немайнового характеру, при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 487,20грн., що підтверджується матеріалами справи (т. 1 а.с. 113) Таким чином, при зверненні до суду позивачка не доплатила судовий збір за одну вимогу немайнового характеру, тому суд, вважає за необхідне стягнути з неї на користь держави судовий збір в сумі 487,20грн. Враховуючи, що позов [PERSON] задоволено частково, на користь [PERSON] підлягає стягненню з відповідача [PERSON] понесені витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування наявності витрат на правову допомогу [PERSON] надано договір про надання правової допомоги від 16.12.2015р., укладений між [PERSON] та [PERSON], копії свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця [PERSON], диплома спеціаліста за спеціальністю правознавство, свідоцтва платника єдиного податку КВЕД-діяльність у сфері права, квитанцію про оплату правової допомоги від 16.12.2015 р. на суму 1500,00 грн., акти виконаних робіт.(т. 1 а.с.126-131, т. 2 а.с.77-78) Згідно із ст.1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" - розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Враховуючи характер спірних правовідносин, ступінь складності справи та необхідний і фактично наданий фахівцем в галузі права обсяг правової допомоги, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, часу витраченого на участь у судовому засіданні, а саме всього витрачено на участь у судових засіданнях 2 год. 20 хв. та час на проведення консультації та складання процесуальних документів, зазначених у акті виконаних робіт та наданих до матеріалів справи, витрати по наданню правової допомоги становлять 1300,00грн., які повинні бути стягнуті із відповідача [PERSON] на користь [PERSON]

Outcome: partial