Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

13.03.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, де просить: 1. Визнати недостовірною, такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію інформацію, а саме: «И у нас в городе власть хотели забрать бандиты, те которые пришли первыми, в восемь часов, и предложили мне, чтобы я написал заявление» оприлюднену Олександрійським міським головою [PERSON] на сайті «Олександрійська міська рада» в розділі головне, під час апаратної наради, яка висвітлена у відеоролику під назвою «[INFO]» та в мережі You Tube (www.youtube.com/?gl=UA&hl=ru) у відеоролику під назвою «[INFO]». 2. Визнати недостовірною, такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію інформацію, а саме: «Все мы знаем кто такой [PERSON]. Мы знаем, что было в девяносто третьем году, и за что его выгнали из милиции»; «Пришёл меня обвинять человек «который судимый» оприлюднену Олександрійським міським головою [PERSON] на сайті «Олександрійська міська рада» в розділі головне, під час апаратної наради, яка висвітлена у відеоролику під назвою «[INFO]» та в мережі You Tube (www.youtube.com/?gl=UA&hl=ru) у відеоролику під назвою «[INFO]». 3. Визнати недостовірною, такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію інформацію, а саме: «Мы знаем, что он сегодня осужден, да по амнистии, попал под амнистию, но судимость не снята, то же самое [PERSON]» оприлюднену Олександрійським міським головою [PERSON] на сайті «Олександрійська міська рада» в розділі головне, під час апаратної наради, яка висвітлена у відеоролику під назвою «[INFO]» та в мережі You Tube (www.youtube.com/?gl=UA&hl=ru) у відеоролику під назвою «[INFO]». 4. Визнати недостовірною, такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію інформацію, а саме: «Понимаете, кто сегодня хочет прийти к власти! Я представляю, чтобы было с Александрией, если я тогда испугался, дрогнул и написал заявление. У власти были бы бандиты, были бы погромы, поджоги, избиения» оприлюднену Олександрійським міським головою [PERSON] на сайті «Олександрійська міська рада» в розділі головне, під час апаратної наради, яка висвітлена у відеоролику під назвою «[INFO]» та в мережі You Tube (www.youtube.com/?gl=UA&hl=ru) у відеоролику під назвою «[INFO]». Зобов'язати Олександрійського міського голову [PERSON] спростувати недостовірну, таку, що принижує честь, гідність, ділову репутацію інформацію, а саме: «И у нас в городе власть хотели забрать бандиты, те которые пришли первыми, в восемь часов, и предложили мне, чтобы я написал заявление»; «Все мы знаем кто такой [PERSON]. Мы знаем, что было в девяносто третьем году, и за что его выгнали из милщии»; «Пришёл меня обвинять человек «который судимый»; «Мы знаем, что он сегодня осужден, да по амнистии, попал под амнистию, но судимость не снята, то же самое [PERSON]»; «Понимаете, кто сегодня хочет прийти к власти! Я представляю, чтобы было с Александрией, если я тогда испугался, дрогнул и написал заявление. У власти были бы бандиты, были бы погромы, поджоги, избиения» оприлюднену на сайті «Олександрійська міська рада» в розділі головне, під час апаратної наради, яка висвітлена у відеоролику під назвою «[INFO]» та в мережі You Tube (www.youtube.com/?gl=UA&hl=ru) у відеоролику під назвою «[INFO]» у той же спосіб, що вона була розповсюджена, а саме шляхом оприлюднення після набрання рішення суду законної сили, на сайті «Олександрійська міська рада» в розділі головне та в мережі You Tube під рубрикою «Спростування», а також під час проведення апаратної наради з працівниками виконавчих органів, структурних підрозділів, комунальних підприємств та депутатами Олександрійської міської ради. Свої вимоги мотивує тим, що на сайті «Олександрійська міська рада» в розділі головне, під час апаратної наради, яка висвітлена у відеоролику під назвою «[INFO]» та в відеохостингу You Tube (www.youtube.com/?gl=UA&hl=ru) тривалість відео становить 11:08 хвилин, [PERSON] зазначено, що: «Поэтому, те события, которые сегодня происходят в стране, они не случайны и у нас в городе власть хотели забрать бандиты, те которые пришли первыми, в восемь часов, и предложили мне, чтобы я написал заявление. Все мы знаем кто такой [PERSON]. Мы знаем, что было в девяносто третьем году, и за что его выгнали из милщии. Мы знаем, что он сегодня осужден, да по амнистии, попал под амнистию, но судимость не снята, то же самое [PERSON]. Понимаете, кто сегодня хочет прийти к власти! Я представляю, чтобы было с Александрией, если я тогда испугался, дрогнул и написал заявление. У власти были бы бандиты, были бы погромы, поджоги, избиения». Зазначає, що цей виступ [PERSON] містить недостовірні відомості, що стосуються його. Поширена ним інформація є недостовірною, неправдивою та такою, що порушує його немайнові права, підриває його авторитет, принижує його честь, гідність та ділову репутацію. [PERSON] не наводить жодного доказу, що підтвердили б поширену інформацію та факти, що викладені у цьому відеоролику. Позивач зазначає, що використані відповідачем висловлювання є принизливими та образливими, носять характер наклепу. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав вказаних в позові. Представники відповідачів позовні вимоги не визнають, оскільки вважають, що відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які є вираженням суб'єктивної думки і поглядів. Позивач в позові зазначив, що він є відповідальним громадянином та представляє спільні інтереси територіальної громади міста, є головою профспілкової організації «Єдність»,головою Незалежної громадської ради м.Олександрії,а в період виборчого процесу з виборів народних депутатів України 28.10.2012 року був кандидатом у народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі, а тому межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи та він повинен бути готовим до суворої критики і пильного нагляду за його життям та діяльністю. Вислухавши пояснення представників позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Частина 1 ст.34 Конституції України кожному гарантує право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Згідно ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Відповідно до ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії» суд розрізняє факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного ст.10 Конвенції. Судом розглядається спір щодо захисту честі, гідності та ділової репутації позивача, відносно якого поширено інформацію, яку він вважає недостовірною та такою, що порушує його особисті немайнові права. При розгляді справи, суд зосередив свою увагу не лише на тому, чи відповідає поширена інформація дійсності, а вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суд повинен визначити характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про Інформацію» оціночним судженням, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно - стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, згідно зі ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідної дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст.10 Конвенції «про захист прав людини і основоположних свобод». В даному випадку відповідачем поширена негативна інформація про те, що [PERSON] у 1993 році був вигнаний з міліції а також про те, що він був засуджений і судимість не знята, а тому виходячи зі змісту саме цих висловів у виступі відповідача, вона не може бути визнана судом оціночними судженнями. Ця інформація є фактичними твердженнями, а саме: «Все мы знаем кто такой [PERSON]. Мы знаем, что было в дев'яносто третьем году, и за что его выгнали из милиции»; «Пришёл меня обвинять человек «который судимый», а також: «Мы знаем, что он сегодня осужден, да по амнистии, попал под амнистию, но судимость не снята». З огляду на зміст вищевикладеної інформації та характеру використання мовних засобів вищенаведені висловлювання не можуть бути розцінені судом, як гіпербола, алегорія чи сатира, та крім того вищевказана інформація спростовується копією трудової книжки позивача, де зазначено підстави його звільнення, а також копією постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.12.2013 р. про закриття кримінальної справи відносно [PERSON] внаслідок застосування ст.. 6 Закону України «Про амністію у 2011 році» . Вказані обставини дають суду підстави для часткового задоволення позову про визнання недостовірною вищевказаної поширеної інформації, такою, що принижує честь, гідність і ділову репутацію [PERSON] За правилом ч.7 ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію (ч.4 ст. 277 ЦК). При цьому суд приймає до уваги те, що у ст. 3, 4, 6 Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схвалено 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, указується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорення, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв'язку із цим межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширша, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати. Встановивши факт поширення іншої інформації щодо діяльності [PERSON], суд застосовує до цих обставин, які свідчать про оцінку подій, ст. 47-1 Закону України "Про інформацію", згідно якої ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, вся інша зазначена в позові інформація щодо позивача є оціночними судженнями, тому її правдивість не повинна доводитися.

Outcome: partial