Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

23 жовтня 2019 року заявник [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою, та просив ухвалити рішення, яким встановити факт народження громадянкою України [PERSON] , [INFO] , уродженкою м. Салават Башкортостан, дитини жіночої статі [INFO] в місті Донецьку. В обґрунтування заяви [PERSON] вказав, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , з 26 лютого 2011 року, актовий запис № 59. [INFO] його дружина, перебуваючи на тимчасово окупованій території Донецької області в м. Донецьку, народила дитину жіночої статі, про що їм було видано медичне свідоцтво про народження дитини № 620/1004, але яке є недійсним і не несе правових наслідків. Зазначає, що з метою реєстрації факту народження доньки заявник звернувся до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для отримання свідоцтва про народження дитини. Однак, йому було відмовлено, оскільки подано документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення даного факту необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження, яке у свою чергу є підставою для виникнення певних цивільних прав і обов`язків. За цих обставин заявник змушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту народження. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23.10.2019 по справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 25 жовтня 2019 року. Заявник у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що на вимогах заяви наполягає та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Бахмутського МВ ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області та заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дістається висновку, що заява про встановлення факту народження підлягає задоволенню за наступними підставами. Так, у ході судового розгляду встановлено, що встановлення факту, якого вимагає заявник, породжує правові наслідки. Встановити такий факт іншим шляхом неможливо. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Серед таких юридичних фактів у ст. 315 ч. 1 п. 7 ЦПК України визначений факт народження особи в певний час в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Як зазначено в ст. 317 ч. 1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до ч. 3 ст. 317 ЦПК України, у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Так, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 26 лютого 2011 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрував шлюб з [PERSON] , [INFO] , про що 26.02.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку складено відповідний актовий запис № 59. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (арк. с.9). Згідно паспорта заявника (серія [NUMBER] , виданий 12.03.1999 Калінінським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області), заявник [PERSON] , [INFO] , є громадянином України, уродженцем м. Донецьк, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (арк.с. 3-5 ). Згідно паспорта серії [NUMBER] , виданий 19.04.2011 Пролетарським РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області, [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України, уродженкою м.Салават Башкортостан, яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (арк.с. 6-7 ). У судовому засіданні встановлено, що дружина заявника - [PERSON] , [INFO] , перебуваючи на тимчасово окупованій території в м. Донецьку у Донецькому клінічному територіальному медичному об`єднанні, [INFO] о 12 год.45 хв. народила дівчинку вагою 3 370 г, про що їй був виданий дублікат медичного свідоцтва про народження № 620/1004 від 14.10.2019 (форми № 103/у) (арк.с.10). Також даний факт підтверджується копією обмінної карти пологового будинку, в якій міститься інформація про перебігання вагітності та родовий процес (арк.с.11) та виписним епікризом з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого/історії пологів №1004 (арк.с.12). Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України" особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до вимог ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Територія, на якій народилася дитина, а саме місто Донецьк «є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України» («стаття 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). З метою реєстрації факту народження дитини, отримання свідоцтва про народження дитини, заявник звернувся до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Однак у реєстрації та отриманні свідоцтва про народження дитини йому було відмовлено на підставі того, що ним було подано документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 № 1150/13024, та виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, що підтверджується відмовою у проведенні державної реєстрації народження № 16.14-30/628 від 23.10.2019 (арк.с.8). Зазначений недолік не дає заявнику у повній мірі розпоряджатися своїми правами щодо реєстрації народження дитини, та порушує його інтереси, що в решті решт змусило його звернутися з відповідною заявою до суду з метою встановлення даного факту. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є медичне свідоцтво про народження, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України, що видається закладами охорони здоровя незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. За відсутності документа закладу охорони здоровя, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Місто Донецьк визнано тимчасово окупованою територією відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 р. № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту народження дитини підлягає задоволенню, оскільки досліджені судом документи узгоджуються з обставинами, викладеними у заяві [PERSON] і підстав до відмови у задоволенні вимог щодо встановлення факту народження не встановлено. Між тим, суд вважає, що вимоги заявника про зазначення в рішенні суду ім`я дитини задоволенню не підлягають. Зазначення у судовому рішенні прізвища, імені та по батькові дитини не є обов`язковим, оскільки вони можуть бути зазначені батьками безпосередньо під час державної реєстрації народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки згідно з частиною другою статті 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial