Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що відповідачі по справі були позбавлені батьківських прав по відношенню дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації діти влаштовані до її родини під опіку. Відповідачі вихованням дітей не займаються, ніякої матеріальної допомоги не надають. Просила стягнути з відповідачів аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON]; третя особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Бериславського районного управління юстиції про оспорювання батьківства, посилаючись на те, що 05.02.2005 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб. З грудня 2006 року шлюбні відносини між ними були припинені. 09.07.2008 року шлюб між ним та відповідачкою був розірваний. Рішенням Бериславського районного суду він був позбавлений батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. З того часу йому стало відомо, що він записаний батьком дитини [PERSON] Просить визнати актовий запис №10 від 05.05.2008 року проведений Зміївською сільською радою Бериславського району про його батьківство щодо [PERSON], [INFO], недійсним та виключити запис про його як батька з актового запису про народження дитини. Ухвалою суду обидва позови об»єднані у одне провадження. Позивач [PERSON] в судовому засіданні на задоволенні первинного позову наполягала з підстав викладених у позовній заяві, але зазначила, що дійсно [PERSON] не являється батьком [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться в неї під опікою, оскільки мати дитини покинула дітей та на даний час невідомо де знаходиться, раніше оголошувалась у розшук Бериславським РВ УМВС України, але про дитину не піклується. Не заперечує проти задоволення зустрічного позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов про стягнення аліментів не визнав, суду пояснив, що коли народилася [PERSON], [INFO], вони з [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, але з грудня 2006 року не проживали разом, так як він виїхав до с. Ударник, де проживає і до теперішнього часу, з [PERSON] не спілкувався та взагалі не бачився. Про те, що він записаний батьком дитини він дізнався лише тоді, коли розглядалася у Бериславському районному суді справа про позбавлення батьківських прав та його викликали до суду. Просить в задоволення позову про стягнення аліментів відмовити, в зв'язку з тим, що він не являється батьком дитини. На задоволення позову про оспорювання батьківства наполягає і просить його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, була повідомлена належним чином по день, місце та час розгляду справи, причина неявки суду ненадана. Представник третьої особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Бериславського районного управління юстиції в судове засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Згідно ст.169 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомлених учасників судового розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у справі даних чи доказів. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 10-11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та суд вирішує справу в межах заявлених вимог та підставі наданих йому доказів. Відповідно до ст. 60 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов»язків учасниками судового розгляду. Відносно надання суду будь-яких інших доказів сторони наголошували на тому, що надали до справи всі наявні в них докази. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Вирішуючи зазначений спір суд повинен застосовувати норми цивільного та сімейного законодавства, які регулюють зазначені правовідносини та Конституцію України. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судові органи, здійснюючи правосуддя, на засадах верховенства права забезпечують захист гарантованих Конституцією України та законами прав і свобод людини і громадянина, інтересів суспільства і держави. Згідно ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. 09.01.2007 року [PERSON] звернувся до Бериславського районного суду Херсонської області з позовною заявою про розірвання шлюбу, яку мотивував тим, що з квітня 2005 року не проживав спільно з відповідачкою через те, що остання веде аморальний спосіб життя, вживає спиртні напої, палить, не приділяє належної уваги сім»ї та дитині [PERSON], [INFO].. 26.02.2007 року Бериславським районнм судом Херсонської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу [PERSON] розірвав шлюб з [PERSON], про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №93 від 2008 року липня місяця 09 числа (а.с.5). Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO], та батьком у актовому записі про її народження зазначений [PERSON] (а.с. 3). Згідно довідки виданої Червономаяцькою сільською радою Бериславського району Херсонської області №372/15 від 10.02.2015 року [PERSON], [INFO] проживає в [ADDRESS] з 12.12.2006 року та зареєстрований за цією адресою (а.с.9). Свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили той факт, що [PERSON] не є батьком [PERSON], [INFO], це достовірно їм відомо. Відповідно до Постанови Пленуму ВС України від 15 травня 2006 року N 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Суд вважає, що наведені вище обставини у сукупності з показами свідків та письмовими доказами, дають суду підстави задовольнити позовні вимоги [PERSON] щодо про оспорювання батьківства відносно дитини [PERSON], [INFO]. Таким чином, суд дослідивши обставини у їх сукупності, вважає позов про оспорювання батьківства підлягаю задоволенню. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Згідно з вимогами cт. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Той з батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утримані у грошовій і (або) натуральній формі. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що свідчать свідоцтва про народження (а.с. 3,4). Неповнолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] згідно розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації знаходяться в родині [PERSON] під опікою та потребують матеріальної допомоги, яку мати дітей, [PERSON] не надає. Тому проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню частково. Вирішуючи спосіб виконання відповідачем обов'язку утримувати дитину та визначаючи розмір аліментів, суд, у відповідності до ст. 182 СК України, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків і дітей, та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, аліменти іншим стягувачам відповідач не платить, згідно ст.184 СК України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, вважає доцільним стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 січня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття. На підставі викладеного ст. 136 СК України, Постанови Пленуму ВС України „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ст.ст. 181-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial