Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

06 жовтня 2015 року\~\~позивач [PERSON]\~\~звернулася\~\~до\~\~суду\~\~з позовом до ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» (далі Відповідач 1), ДП «Державна інспекція по якості залізних руд» (далі Відповідач 2) про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя, повязаного з виконанням трудових обовязків, в розмірі 11000 грн. та 4000грн. відповідно. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що працювала на підприємстві Відповідача 2 контролером продукції збагачення 2-го та 3-го розрядів з 24.06.1993 по 02.02.1999, на підприємстві Відповідача 1 контролером продукції збагачення 3-го розряду з 03.02.1999 по 29.08.2014. Загальний стаж роботи позивача складає 36 років, в шкідливих умовах 21 рік 2 місяці. Висновком МСЕК від 23.07.2015 їй первинно встановлено 15 % втрати професійної працездатності за професійним захворюванням ХОЗЛ з 13 липня 2015 року безстроково. Вважає, що з вини підприємств, які не створили безпечних умов праці, втратила своє здоров`я, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що протягом тривалого часу відчуває фізичні страждання, фізичну біль, обґрунтовану важкістю самопочуття та особливостями лікування, психологічний дискомфорт, не може виконувати звичайну роботу, через щоденний приступоподібний кашель дратує оточуючих, також виникають складнощі при користуванні громадським транспортом, не може повноцінно спілкуватися з людьми, що її досить сильно морально пригнічує та змушує постійно лікуватися, вживати знеболюючі ліки, користуватись інгалятором, але професійне захворювання не дає надії на видужання у майбутньому. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позові, наполягав на задоволенні позовних вимог у заявленому розмірі. Представник відповідача ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» проти позову заперечував у повному обсязі, просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Представник відповідача ДП «Державна інспекція по якості залізних руд» проти позову заперечував у повному обсязі, просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, позивач [PERSON] працювала у шкідливих умовах праці на підприємстві Державної інспекції з якості руд «Гікюжруда» з 24.06.1993 по 02.02.1999, та на підприємстві ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», у період з 03.02.1999 по 29.08.2014, тобто перебувала у трудових правовідносинах з Відповідачем2 та Відповідачем 1 відповідно, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.6 зворотній бік, 7). 03 червня 2015 року на підприємстві ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» було проведено розслідування хронічного професійного захворювання [PERSON]: хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії). Легенева недостатність першого-другого ступеня), установленого Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини, про що складено Акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4, затвердженого Головним державним санітарним лікарем м. Кривого Рогу 29 березня 2013 року (а.с.8-9). Згідно копії Довідки огляду МСЕК Серія 12 ААА №014600 від 23.07.2015, [PERSON] встановлено 15% стійкої втрати професійної працездатності за професійними захворюванням ХОЗЛ з 13 липня 2015 безстроково (а.с.10). Згідно\~статті 3 Конституції України\~людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до\~статті 4 Закону України "Про охорону праці"\~державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У відповідності зі\~ст. 237-1 КЗпП України\~відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз'яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). У відповідності зі ст.ст. 23,1167 ЦК України\~\~моральних шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або\~\~внаслідок профзахворювання\~\~складається, зокрема, у фізичному болі, душевних\~\~стражданнях, які він поніс у зв'язку з\~\~ушкодженням здоров'я. Наведені вище докази свідчать про те, що\~\~ушкодження\~\~здоров'я, заподіяне позивачеві\~\~під час виконання ним\~\~трудових обов'язків, заподіює їй\~\~моральні\~\~й фізичні\~\~страждання, які обмежують її\~\~можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров'я, відчуття болю. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Зазначені обставини\~наступили\~у\~[PERSON] у зв'язку із професійними захворюваннями, що призвели до встановлення\~15% втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та моральних страждань позивача, ступінь втрати ним професійної працездатності, потребу в проходженні курсів лікування у медичних закладах, та, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахування стажу роботи позивача на кожному з підприємств, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з Відповідача 1, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 5000,00 грн. та з Відповідача 2 в сумі 2500,00 грн. На підставі\~ст. 88 ЦПК України\~підлягає стягненню на користь держави судовий збір з Відповідача 1 у сумі 324,80 грн. та з Відповідача 2 у сумі 162,40 грн. На підставі ст. ст.\~23,\~1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial