Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Хмельницький обласний протитуберкульозний диспансер звернувся до суду з заявою про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного диспансеру, посилаючись на те, що [PERSON], [INFO], житель [INFO], лікувався в Хмельницькому обласному протитуберкульозному диспансері, про що свідчать виписки із медичної карти. Під час проведення обстеження згідно інструкції МОЗ № 123 від 12 жовтня 2002 року у громадянина [PERSON] виявлена відкрита форма туберкульозу (загрозлива форма). Перебуваючи в лікувальному закладі хворий систематично порушував протиепідеміологічний режим перебування в лікувальному закладі, самовільно залишав лікарню, від подальшого стаціонарного лікування відмовлявся. [PERSON], знаючи про свій діагноз, ухиляється від проходження курсу лікування, не дотримується обов'язків хворого на заразну форму туберкульозу, чим становить загрозу зараження туберкульозом оточуючих осіб. Згідно з лікарським висновком [PERSON] доцільно примусово госпіталізувати до Хмельницького обласного протитуберкульозного диспансеру, що містить відповідні палати спеціального призначення для проведення стаціонарного лікування впродовж 3-х місяців і нагляду за розвитком хвороби, а також з метою ізоляції його від оточуючих і недопущення подальшого розповсюдження хвороби. Заявник просить винести рішення про примусову госпіталізацію [PERSON] до Хмельницького обласного протитуберкульозного диспансеру з метою проведення стаціонарного лікування загрозливої форми туберкульозу на термін 3 місяці. Представник заявника у судове засідання не зявився, направила заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник особи, стосовно якої вирішується питання про примусову госпіталізацію, у у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду повідомлялася належним чином. Заслухавши думку представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 285 ч. 1 Цивільного процесуального кодексу України особі має бути надано право особистої участі в судовому засіданні, за винятком випадків, коли за даними протитуберкульозного закладу така особа становить загрозу розповсюдження хвороби. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» особи, хворі на особливо небезпечні інфекційні хвороби, в разі відмови від госпіталізації підлягають примусовому стаціонарному лікуванню. Відповідно до ст. 286 ч. 2 Цивільного процесуального кодексу України рішення про задоволення заяви, зазначеної у частині першій цієї статті, підлягає негайному виконанню та є підставою для примусової госпіталізації або продовження строку примусової госпіталізації особи в протитуберкульозному закладі на встановлений законом строк. Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу та підлягає негайному виконанню. Судом встановлено, що [PERSON] страждає на відкриту (заразну) форму туберкульозу, ухиляється від лікування в умовах стаціонару Хмельницького обласного протитуберкульозного диспансеру, становить епідемічну загрозу населенню, у звязку з чим потребує примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу для лікування терміном на 3 місяці. Вказані обставини підтверджуються виписним епікризом, лікарським висновком. Оскільки [PERSON] страждає заразною формою туберкульозу, є постійним джерелом розповсюдження туберкульозу серед населення, не бажає добровільно пройти курс лікування, суд вважає за необхідне госпіталізувати в примусовому порядку хворого до протитуберкульозного закладу.

Outcome: approved