Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

06 травня 2015 року заявник [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю понад пять років, в обґрунтування якого зазначив, що 28.05.2003 року померла його бабуся [PERSON], з якою він проживав та вів спільне господарство, починаючи з 1996 року, був повязаний спільним побутом, мав взаємні права та обовязки. За життя спадкодавицею, заповіт не складався, а також відсутністю спадкоємців за законом першої, другої, третьої черг, він має право на спадкування за законом у четверту чергу. Іншими спадкоємцями, які мають право на спадкування за законом в четверту чергу є його батько пасинок померлої [PERSON]. Після смерті спадкодавці залишилося спадкове майно, яке складається із ? частини квартири №47 розташованої в місті Дніпропетровську, вул. Генерала Пушкіна, будинок 36. Заявник звернувся до Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено, у звязку з відсутністю підтвердження факту родинних відносин із померлою. Враховуючи викладене, заявник просив суд встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сімєю за адресою: [ADDRESS], понад пять років до часу відкриття спадщини. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у заяві. Заінтересована особа [PERSON] заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Представники заінтересованої особи Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] (довіреність від 30.04.2015 року №790), [PERSON] (довіреність від 18.12.2014 року №3710) у судовому засіданні не заперечували щодо задоволення заяви. В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], які пояснили, що заявник та [PERSON] останні пять років до часу смерті останньої проживали разом, як родина, вели спільне господарство, були зареєстровані у вказаній квартирі. Свідок [PERSON] була допитана в судовому засіданні, підтвердила, що заявник [PERSON] проживав із [PERSON] як одна родина, вели спільне господарство. Суд, дослідивши й оцінивши докази в справі в їхній сукупності, дійшов до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЯК №034827 виданого Відділом запису актів громадянського стану Виконкому Жовтневої районної ради 01 лютого 1966 р. батьками [PERSON], вказані [PERSON] - як батько, та [PERSON] як мати. (а.с.6)Відповідно до свідоцтва про народження серії ГД - 915645 виданого Жовтневого району Бюро записів актів громадянського стану Управління міліції м. Дніпропетровська 15 січня 1957 р. батьками [PERSON], [INFO], вказані: [PERSON] як батько, [PERSON] - як мати. (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] IІ-АБ № 858295, 30 липня 1946 року Міськ. РАЦС м. Дніпропетровська було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Головата) [PERSON], актовий запис № 1685 (а.с. 58). Як вбачається зі свідоцтва про смерть виданого 02 червня 2003 р. відділом реєстрації смерті в місті Дніпропетровську Дніпропетровського обласного управління юстиції [PERSON] померла 28 травня 2003 року, (а.с.5). Згідно даних паспорту громадянина України, виданого 30 грудня 1996 р. [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], з 11 січня 1990 року. (а.с.4) Згідно довідки №22353 від 20.11.2014 р. Єдиний абонентський відділ №2, повідомив, що за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Генерала Пушкіна б. 36 кв. 47 були зареєстровані [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], знята з реєстрації 02.03.2004 р. (а.с.8) Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.03.2015 року завідуючою Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], оскільки відсутні документи, які підтверджують факт родинних стосунків з [PERSON] (а.с. 11) Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), спадкова справа після смерті [PERSON], дата смерті 2003, відсутня. (а.с. 18) Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до абз. 5 ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно зі\~ч. 2\~ст. 3 Сімейного Кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 р. № 5, судом встановлюються факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 (зі змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає справи про встановлення факту який безпосередньо породжує юридичні наслідки, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7\~\~від від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім"єю не менш як п"ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК про те, що сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки. Зазначений п"ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім"єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім"єю із спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов"язані спільним побутом, мали взаємні права та обов"язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім"ї, тощо. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частина перша ст. 256 ЦПК містить перелік фактів, які можуть бути встановлені судом. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відносини, які склалися між заявником та спадкодавцем [PERSON] слід розцінювати як сімейні, оскільки встановлені обставини, які б засвідчували реальність сімейних відносин, які склалися між останніми та факт проживання заявника та спадкодавця однією сім'єю більше п'яти років, підтвердилися показаннями допитаних свідків, а саме: доведено, що на час смерті спадкодавця [PERSON], заявник [PERSON] мешкав разом із нею, якою вважав своєю бабусею, забезпечував їй необхідний у похилому віці постійний догляд, вів із нею спільне господарство. А тому при таких обставинах, та враховуючи неможливість в інший спосіб встановити факт проживання однією сімєю, а встановлення даного факту необхідне заявнику для виникнення майнових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, заяву про встановлення факту проживання однією сімєю, понад пять років, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 29, 1216, 1220, 1221, ч. 3 ст. 1268, ст.1270 ЦК України, ст. 3 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні",\~\~

Outcome: approved