Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

07 травня 2019 року позивач - Зіньківський дитячий будинок-інтернат ім. О.В. Синяговського (м. Зіньків Полтавської області) звернувся до суду з даним позовом та просить ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь ЗДБІ ім. О.В. Синяговського на утримання [PERSON] заборгованість по виплаті аліментів у розмірі 5183,00 грн. та пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 2164,86 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , який 12.09.2014 був направлений до Зіньківського дитячого будинку-інтернату ім. О.В. Синяговського з діагнозом: «ДЦП, подвійна геміплегія, стійкі тяжкі рухові порушення». Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 16.01.2019 ухвалено стягувати з [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (матері), аліменти на користь Зіньківського дитячого будинку-інтернату ім. О.В. Синяговського (позивач) на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з кожного, починаючи з 09 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, та стягнуто з останніх на користь держави 704,80 грн. судового збору в солідарному порядку. Однак, до часу звернення позивача з даним позовом до суду, відповідачем, [PERSON] , жодного разу не було сплачено аліментів на утримання сина [PERSON] , 2009 року народження, який перебуває на повному державному утриманні, у зв`язку з чим виникла заборгованість по сплаті аліментів, яка згідно довідки-розрахунку ДВС станом на 01.03.2019 становить 5183,00 грн. У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по аліментах у вказаній сумі та пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 2164,86 грн. Представник позивача Зіньківського дитячого будинку-інтернату ім. О.В. Синяговського (м. Зіньків, Полтавської області) Тюріна Ю.В. у судове засідання не прибула, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, зазначених у позові. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с. 25). Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, у відповідності до ч. 6 ст. 128 ЦПК України є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду та не направив суду заяви про розгляд справи без його участі. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог статті 280 ЦПК України у зв`язку з неявкою належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України справу розглянуто за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.3) батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , відповідач по справі. Відповідно до витягу з наказу № 276 від 03.10.2014 [PERSON] , [INFO] , було зараховано на повне державне утримання до Зіньківського дитячого будинку-інтернату з 03.10.2014 (а.с. 3зв.). Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 16.01.2019 по справі № 582/1292/18 ухвалено стягувати з [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (матері), аліменти на користь Зіньківського дитячого будинку-інтернату ім. О.В. Синяговського (позивач) на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з кожного, починаючи з 09 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, та стягнуто з останніх на користь держави 704,80 грн. судового збору в солідарному порядку (а.с. 4-6). Відповідно до довідки-розрахунку Недригайлівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 04.03.3019 № 1249 станом на 01.03.2019 заборгованість відповідача [PERSON] по сплаті аліментів становить 5 183,00 грн. (а.с.7). Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно вимог ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Позивач просить суд стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів за період з 09.10.2018 по 30.03.2019 в сумі 2 164,86 грн. Відповідач не надав суду доказів причини поважності прострочення сплати ним аліментів. За таких обставин судом встановлено порушене право позивача по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яке підлягає захисту, що є підставою для стягнення з відповідача (боржника) неустойки по заборгованості за прострочення сплати аліментів згідно ч. 1 ст. 196 СК України, а тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 09.10.2018 по 30.03.2019 в сумі 2 164,86 грн. У той же час, суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги в частині стягнення заборгованості по сплаті аліментів, виходячи з наступного. За правилами ст.ст. 194, 195 Сімейного кодексу України, суд стягує заборгованість з аліментів, визначивши її, лише у випадку виникнення спору з особою, яка відповідно до ст. 187 цього Кодексу добровільно їх виплачувала. Право особи, яка отримує аліменти, на справедливий судовий розгляд передбачає належне виконання рішення суду, і борг з виплати аліментів, пов`язаний з невиконанням такого судового рішення, не вимагає вирішення нового спору, через що суд не може давати повторну переоцінку один раз вже з`ясованим фактам і присуджувати двічі суму, яка вже присуджена, за відсутності нових обставин, з якими ст. ст. 192, 197 СК України пов`язують зміну розміру аліментів чи звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Чинним законодавством не передбачена можливість стягнення заборгованості за аліментами, яка утворилась при виконанні судового рішення про їх стягнення, шляхом подання позову про її стягнення у судовому порядку в іншій справі. Факт наявності у відповідача заборгованості по аліментам, не оспорений ні стягувачем ні боржником, проте, не є підставою для стягнення цієї заборгованості у судовому порядку. Таким чином, при відсутності спору щодо розміру заборгованості із сплати аліментів, заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження", а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Повторне стягнення з боржника суми, яка має бути ним виплачена у порядку виконання вже наявного рішення суду про стягнення аліментів (справа 582/1292/18) є недопустимим. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову - в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів. В іншій частині вимог - щодо стягнення заборгованості з виплати аліментів слід відмовити за необґрунтованістю. Враховуючи, що позивач був звільнений від сплати судового збору, такі витрати по даній справі у розмірі 768,40 гривень слід стягнути з відповідача на користь держави на підставі положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial