Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

11.11.2019 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач, проживала у шлюбі з відповідачем. Після реєстрації шлюбу я перейшла на прізвище відповідача - [PERSON] . Рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської від 13.05.2019 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу позивач відновила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають двох дітей, на утримання яких, на підставі судового наказу Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 22.04.2019 року, з відповідача стягувались та стягуються на користь позивача аліменти. Під час перебування у шлюбі сторони придбали нерухоме майно, а саме: житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] , на земельній ділянці розміром 0,12 га., житловою площею 41,39 кв.м., з надвірними будівлями, оформивши право власності на відповідача, що підтверджується договором купівлі - продажу жилого будинку від 27 вересня 2005 року. Оціночна вартість будинку становить 69191 грн.. Відповідач припинив проживання у спільному будинку. З травня місяця 2019 року позивач разом з дітьми проживає у спільному будинку. Весь тягар утримання спільного будинку відповідач залишив на позивача. Участі у відшкодуванні витрат пов`язаних з утриманням будинку не приймає. Відповідач фактично не визнає права позивача на володіння, розпорядження та користування майном що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідач не дбає про власних дітей, так, як фактично не сплачує аліменти на їх утримання, у зв`язку з чим, станом на 08.11.2019 року заборгованість по сплаті аліментів 10394,50 грн.. Позивач вважає, що за вказаних обставин має право на 3/4 частини спірного домоволодіння. Позивач просить у порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнати за позивачем право власності на 3/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] . Судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 19.11.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю просить їх задовольнити в повній мірі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю просить їх задовольнити в повній мірі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просить розподілити будинок по Ѕ між сторонами. Розгляд справи здійснюється на підставі ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. В порядку спрощеного позовного провадження вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської від 13.05.2019 року у справі №384/258/19, шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу відновлено позивачу дошлюбне прізвище [PERSON]. Рішення набрало законної сили 13.06.2019 року (а.с.12-13). Відповідно до копії договору купівлі-продажу жилого будинку від 27.09.2005 року нотаріально посвідченого, [PERSON] придбав житловий будинок, розташований в [ADDRESS] на земельній ділянці розміром 0,12 га. (а.с. 10, 11). Згідно копії звіту №41 про визначення вартості нерухомого майна, будівлі житлового будинку, надвірних будівель по [ADDRESS] від 12.06.2019 року, ринкова вартість станом на 31.05.2019 року складає 69191 грн. (а.с.9). У відповідності до довідки про склад сім`ї, виданої виконкомом Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області 15.10.2019 року за №2600, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , склад сім`ї позивача: донька [PERSON] , 2001 року народження та син [PERSON] , 2008 року народження (а.с.11). Відповідно до копії судового наказу №2-н/384/10/2019 від 22.04.2019 року, стягнуто з [PERSON] , на користь позивача, щомісяця аліменти на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Згідно довідки Вільшанського РВ ДВС №205 від 08.11.2019 року виданої позивачу, у гр. [PERSON] станом на 08.11.2019 року заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 10394,50 грн. (а.с.15). У відповідності до довідки Вільшанського РВ ДВС №226 від 26.12.2019 року виданої відповідачу [PERSON] , станом на 26.12.2019 року заборгованість по сплаті аліментів перед позивачем відсутня, згідно з судовим наказом №2-н/384/10/2019 від 22.04.2019 року. Відповідно до ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду ( ч. 2 ст. 370 ЦК України). Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Позивач в позовній заяві стверджуєі дане твердження не заперечує відповідач, що сторони під час перебування у шлюбі придбали житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до положень ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Враховуючи вищенаведені норми права, докази на які посилається позивач, суд вважає, що спірне майно придбано за час перебування сторін у шлюбі, їх спільного проживання, ведення спільного господарства, за кошти подружжя та в інтересах сім`ї, тому є спільним сумісним майном подружжя. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 Сімейного кодексу України та статті 372 Цивільного кодексу України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Дана правова позиція викладена в п. 22 постанови № 11 від 21.12.2007 року Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя". Твердження позивача, що вона має право на ѕ частини спірного житлового будинку не підтверджено належними доказами, суду не надано доказів того, що відповідач не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дітей,приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї а також щорозмір аліментів, які сплачує відповідач, недостатній для забезпечення фізичного, духовного розвитку дітей. Таким чином, оскільки часткове визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, заборгованість по сплаті аліментів перед позивачем відсутня, тому суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Частиною першою ст. 141 ЦПК України, встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданого платіжного доручення, позивач за подання даного позову до суду, сплатила судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп., що підлягає відшкодуванню пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial