Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

14 квітня 2017 року [PERSON] звернулась з позовом до ТОВ «ММДС Україна» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником будинку №2 по вул.Каштановій в м.Донецьку. Разом з нею проживає дочка [PERSON] 07 жовтня 2003 року між [PERSON] та відповідачем був укладений договір № [NUMBER] А1 Н про надання послуг з ретрансляції телепрограм через систему багатоканального телебачення ММДС. В день укладення договору на його виконання був складений акт приймання робіт з підключення до телебачення ММДС. 20 вересня 2007 року між [PERSON] та відповідачем був укладений другий договір № [NUMBER] А1 Н, який за всіма своїми умовами є аналогічним першому договору. 20 червня 2014 року приблизно о 23:26 годині у будинку позивача сталася пожежа. Згідно із актом комісії відділу цивільного захисту та техногенної безпеки управління техногенної безпеки Головного управління ДСНС України у Донецькій області причиною пожежі вказано розряд блискавки, який влучив у телевізійну антену. Спричинена пожежею матеріальна шкода складає 200 785 грн. Відповідно до висновку експертизи пожежа сталася через невиконання вимог п.5.55 ДБН В. 2.2-15-2005. озивач вважає, що саме субпідрядниками відповідача була встановлена антена з порушенням вимог п.5.55 ДБН В. 2.2-15-2005. За висновком судової будівельно-технічної експертизи вартість відновлення жилого будинку позивача становить 200 785 грн. Тому позивач, відповідно до уточнених позовних вимог від 12.07.2017року( а.с.72-73), просить стягнути з відповідача у відшкодування матеріальної шкоди 200 785 грн., та відшкодування моральної шкоди, яку оцінює у 50 000 грн, оскільки вона тривалий час не може проживати в будинку, зробити ремонт не може через відсутність коштів. Позивач є інвалідом 2 групи, донька позивача - [PERSON] є інвалідом 3 групи, а син позивача [PERSON] - інвалід з дитинства. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги. Представник відповідача ТОВ «ММДС-Україна» - [PERSON] позов не визнала з підстав, зазначених нею в письмових запереченнях, посилається на те, що позивачем не доведено факту встановлення саме ТОВ «ММДС-Україна» телевізійної антени за адресою м.Донецьк, вул.Каштанова, 2; висновок про порушення норм ДБН працівниками відповідача є помилковим, оскільки ці норми застосовуються при проектуванні та будівництві жилих будинків, а не в процесі інсталяції обладнання, що забезпечує доступ до послуг ретрансляції телепрограм, а заходи щодо вирівнювання потенціалів металевих частин обладнання систем зв'язку та сигналізації визначаються комплексно для всього електрообладнання будинків, а також інших металевих конструкцій; наявність акта про пожежу не доводить вини відповідача в заподіянні шкоди;між ТОВ «ММДС-Україна» та позивачем договір підряду та акт про виконання робіт по встановленню телевізійної антени не укладався; відповідно до норм законодавства обов'язок щодо обладнання системи блискавкозахисту покладається на власника будинку;ТОВ «ММДС-Україна» не має ліцензії на технічне обслуговування мереж теле-, радіо- і проводового мовлення і відповідно до цього не здійснює діяльності з технічного обслуговування і експлуатації мереж ефірного телемовлення. Тому на думку представника відповідача у заподіянні шкоди майну позивача [PERSON] відсутня вина ТОВ «ММДС-Україна». Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником жилого будинку №2 по вул.Каштановій в м.Донецьку на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 19 липня 2004 року Управлінням комунального господарства Донецької міської ради (а.с.63).Разом із [PERSON] у будинку зареєстрована її дочка [PERSON] (а.с.36). 26 квітня 2017 року [PERSON] взята на облік як внутрішньо переміщена особа згідно з довідкою № [NUMBER] з фактичним місцем проживання [INFO] (а.с.69). Відповідно до акту про пожежу від 21.06.2014 та додатку до нього від 25.06.2014, складеного комісією відділу цивільного захисту та техногенної безпеки управління техногенної безпеки Головного управління ДСНС України у Донецькій області (а.с.13-14), 20 червня 2014 року приблизно о 23:21 годині у жилому будинку за адресою м.Донецьк, вул.Каштанова, 2 виникла пожежа, ймовірною причиною якої стало влучення блискавки у телевізійну антену на даху будинку. Пожежею знищено: дах жилого будинку на площі 140 кв.м, перекриття на площі 70 кв.м, автомобільна гума, душова кабіна, умивальник, велотренажер, дитяча шведська стінка, велосипед, речі колишнього використання, гардини. Пожежею пошкоджено: перекриття на площі 30 кв.м, шпалери на площі 200 кв.м, лінолеум 40 кв.м, кухонний гарнітур, 2 дивани, люстра (а.с.13). Факт пожежі підтверджується також листом Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області від 13.10.2017 року, в якому зазначено, що відповідно до переліку подій, що знаходяться на обліку Головного управління ДСНС України у Донецькій області, 20.06.2014 року у жилому будинку №2 по вул.Каштановій Калінінського району м.Донецька дійсно сталася пожежа, згідно відомостей, внесених до бази програми обліку пожеж «АРМ Статистика пожеж» причиною вказаної пожежі став розряд блискавки (а.с.115). Висновком експертного дослідження № 2925/22 від 28 липня 2014 року, складеним Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз за фактом пожежі, що сталася 20 червня 2014 року в жилому будинку за адресою м.Донецьк, вул.Каштанова, 2 встановлено, що причиною виникнення пожежі є розряд блискавки (природна електрика), який потрапив у телевізійну антену будинку. Пожежа сталася з причини невиконання вимог пункту 5.55 ДБН В.2.2-15-2005 (а.с.28-32). Тобто, влучення блискавки у телевізійну антену, на думку експерта, сталося через недотримання вимог щодо блискавкозахисту антени. Судом встановлено, що 07 жовтня 2003 року між [PERSON] та відповідачем був укладений договір № [NUMBER] А1 Н про надання послуг з ретрансляції телепрограм через систему багатоканального телебачення ММДС,20 вересня 2007 року між [PERSON] та відповідачем був укладений другий договір № [NUMBER] А1 Н, який за всіма своїми умовами є аналогічним першому договору( а.с.5,7). Пунктом 2.1 зазначених договорів передбачено, що доступ абонента до послуги гарантовано за наявності у абонента антени ММДС і декодера, встановлених йомутільки Сервісним підприємством, що має на руках цей договір з печаткою та підписом оператора. Згідно із актом приймання робіт по підключенню до телебачення ММДС від 07 жовтня 2003 року, що складається з Переліку робіт, матеріалів та обладнання та Прейскуранту цін, який підписаний установниками [PERSON] та Теньовим та абонентом [PERSON], установниками виконані у повному обсязі роботи з встановлення та підключення антени ММДС (а.с.6).1. Відповідно до ст. 838 Цивільного кодексу України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником- як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду, а перед замовником- за порушення субпідрядником свого обов'язку. Матеріалами справи підтверджено,що сервісним центром з обслуговування абонентів «ММДС Україна» здійснювався гарантійний (сервісний) ремонт комплекта антени ММДС( (а.с.4-11). Суд не приймає твердження представника відповідача про те, що монтаж обладнання здійснювався підрядною організацією, а між ТОВ «ММДС-Україна» та абонентом договір підряду та акт про виконання робіт по встановленню телевізійної антени не укладався, оскільки вони суперечать змісту укладеного договору про надання послуг з ретрансляції телепрограм через систему багатоканального телебачення ММДС, відповідно до якого названі послуги надаються за умови наявності антени, яку встановлює сервісне підприємство на підставі договору з печаткою та підписом оператора. Крім того, на зворотній стороні Акту приймання робіт по підключенню до телебачення ММДС (а.с.6) міститься прейскурант цін на послуги підключення до телебачення ММДС, скріплений печаткою ТОВ «ММДС Україна». Квитанції на гарантійний ремонт, видані оплачені абонентом [PERSON] за адресою вул Каштанова, 2, в м. Донецьку роботи з діагностики та ремонту встановленої антени, також видані сервісним центром по обслуговуванню абонентов «ММДС Україна»( а.с.8-11). Таким чином, саме відповідач ТОВ «ММДС-Україна» залучив до виконання робіт по встановленню антени сервісне підприємство (установників) і тому відповідно до вимог ст.838 Цивільного кодексу України, ТОВ «ММДС-України» має нести відповідальність перед замовником (абонентом) за результат виконаної роботи, у тому числі за недотримання вимог щодо блискавкозахисту телевізійної антени. Відповідно до ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну особи, відшкодовується у повному обсязі. Як передбачено ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є зокрема втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права(реальні збитки). Ч.2 ст.1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи № 3075/24 від 04 серпня 2014 року (а.с.34-35), складеним Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз, вартість відновлення жилого будинку, розташованого за адресою м.Донецьк, вул.Каштанова, 2, складає 200 785 грн., і у цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Посилання представника відповідача щодо нелегітимності експертних висновків № 2925/22 від 28.07.2014 року та № 3075/24 від 04.08.2014 року у зв'язку з проведенням антитерористичної операції у Донецькій області з 07 квітня 2014 року, суд не бере до уваги, оскільки обидва висновки зроблені експертами, що мали свідоцтва про присвоєння відповідної кваліфікації, видані Донецьким НДІ судових експертиз Міністерства юстиції України, які на момент проведення експертиз були дійсними. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне. Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобовязань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобовязання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Статтею 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно зі статтею 611 ЦК України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до до пункту 5 постанови Пленуму Верховного суду України N 4 від 31.03.95( зі змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. В обґрунтування заявлених вимог про відшкодування моральної шкоди позивач посилається на те, що спричинені з вини відповідача матеріальні збитки у вигляді пожежі в будинку позбавили її житла, тому вона не має можливості проживати за місцем реєстрації, що створює для неї незручності і відбивається на її моральному стані. Однак в матеріалах цивільної справи є довідка від 05 квітня 2017 року № 000166889, яка підтверджує, що [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою з фактичним місцем проживання [INFO] (а.с.42). Як визначає ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Таким чином, позивач не має можливості проживати за місцем реєстрації з причин, що не пов'язані з діяльністю відповідача. Позивач не надала суду доказів на підтвердження наявності, характеру та обсягу моральних страждань позивача, що обумовлює їх відшкодування у заявленій позивачем сумі 50 000грн, тому підстави для стягнення з відповідача моральної шкоди відсутні. Позивач звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial