Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

30 січня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнила. В обґрунтування уточненого позову посилається на те, що з 13 грудня 2014 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 07 квітня 2010 року народися син [PERSON], відносно якого 19 вересня 2015 року відповідач визнав своє батьківство, після чого його прізвище та по батькові змінено на [PERSON], а 25 січня 2017 року у шлюбі народилась донька [PERSON], діти проживають разом з нею. Вона на теперішній не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці до досягнення дитиною трирічного віку і не має можливості працювати. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 23 листопада 2016 року, з того часу спільне господарство вони разом не ведуть та проживають окремо, однак не розлучені. Після 19 вересня 2015 року відповідач перестав приймати участь у вихованні сина та матеріально його забезпечувати. Після народження 25 січня 2017 року доньки [PERSON], відповідач не хотів допомагати та відвідувати доньку і сина. Вона самотужки сплачує орендну плату, комунальні послуги, відповідач жодним чином матеріально не допомагає та дітей не виховує. Вона не в змозі забезпечити дітям гідний рівень життя, їх син [PERSON] ходить до англійської школи, яка є платною, відвідує спортивну секцію греко-римської боротьби, залишається після уроків на продовжену групу у школі, де харчування платне, а донька потребує кваліфікованого огляду лікарів м. Дніпро, оскільки в м.\~Новомосковськ відсутні спеціалісти вузької галузі медицини, крім того існує потреба в одязі обом дітям. Відповідач здоровий, працездатний та в змозі надавати матеріальну допомогу, а вона інших доходів, окрім як соціальних виплат не має, у звязку з чим вона вимушена звернутись до суду та просить: - стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі ?\~частки з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи стягнення з 30 січня 2018 року і до досягнення [PERSON] трирічного віку, тобто до 25 січня 2020 року; - стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 30 січня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття; - стягнути з відповідача на її користь відшкодування витрат на дитину [PERSON] за період з 01 січня 2016 року, які були витрачені на навчання в англійській школі, за харчування у дитячому садочку та харчування у загальноосвітній школі № 18, які згідно розрахунку становлять 8 577,81 грн.; - стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 25 січня 2017 року і до 30 січня 2018 року; - стягнути з відповідача на її користь щомісячну суму витрат на оплату навчання в англійській школі та харчування ЗОШ № 18 у розмірі 1 000,00 грн.; - стягнути з відповідача на її користь кошти на лікування дітей та обстеження в лікувальних закладах у розмірі 600,00 грн. щомісячно. Відповідач [PERSON] надав суду відзив на позовну заяву, в якому частково визнав позовні вимоги, а саме не заперечував проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, починаючи стягнення з 30 січня 2018\~року і до досягнення дітьми повноліття, в задоволенні решти позовних вимог просив відмовити у повному обсязі, посилаючись при цьому на те, що дійсно позивач від нього народила вищезазначених дітей, він розуміє свій батьківський обовязок та не має наміру від нього ухилятись, однак розмір таких аліментів та відшкодування витрат, на які посилається позивач є для нього непосильним та незаконним з боку [PERSON], його середня місячна заробітна плата складає 3\~034,85 грн., твердження позивача про те, що у період окремого проживання вона не отримувала від нього жодної допомоги не відповідають дійсності та жодними доказами не підтверджені, так у період з вересня грудня 2017 року він офіційно на рахунок позивача надав матеріальну допомогу на загальну суму 2 200,00 грн., іншу частину коштів ним було надано позивачу особисто, у звязку з чим він не може підтвердити даний факт. Крім того, він постійно купував дитяче харчування, іграшки, продукти харчування, медикаменти, продукти гігієни тощо. Разом з тим, у нього є дитина від іншого шлюбу [PERSON], [INFO], на утримання якої на користь його колишньої дружини [PERSON] за виконавчим листом з нього стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, його донька [PERSON] має вади серця та він додатково допомагає їй матеріально, що, у разі необхідності, може підтвердити його колишня дружина. Разом з тим, у нього на утриманні є непрацездатний батько [PERSON], [INFO], на утримання якого за угодою про сплату аліментів, він щомісячно надає допомогу у розмірі 500,00 грн. На даний час він проживає однією сім'єю без реєстрації шлюбу з іншою жінкою та є єдиним годувальником сім'ї. Додатково зазначив, що станом на 01 березня 2018 року за місцем його реєстрації утворилась заборгованість за послуги теплопостачання у розмірі 10 536,76 грн., яка утворилась у період спільного проживання з позивачем, зазначив, що сплатою комунальних послуг займалась позивач, але кошти, які він їй надавав на це, як виявилось нещодавно, на рахунки КП "Новомосоквськтеплоенерго" не надходили. А тому, він визнає частково лише позовні вимоги щодо аліментних зобовязань з утримання дітей, утримувати дружину він не має змоги, а в іншій частині просить відмовити з причин недоведеності позивачем доказами необхідності стягнення зазначених сум (а.с. 60-65). У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні тексту уточненої позовної заяви. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково з підстав, викладених у його відзиві на позовну заяву, при цьому надавши аналогічні йому пояснення. Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з установлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 13 грудня 2014 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис за №\~582 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 43). 07 квітня 2010 року народився [PERSON], батьками якого є позивач та відповідач, що підтверджується засвідченою позивачем копією свідоцтва про народження серії І-КИ № 561193, виданим повторно 19 вересня 2015 року (а.с.\~42), та не заперечувалось сторонами у судовому засіданні. 25 січня 2017 року у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON] (а.с. 41). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з\~ч.\~2\~ст.\~182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом установлено, та не заперечувалось сторонами, що діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проживають разом з матірю, що також підтверджується копією довідки Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області від 09 січня 2018 року (а.с. 10), знаходиться на її утриманні та вихованні, відповідач періодично надавав матеріальну допомогу (а.с.\~68-72, 73), тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині аліментних зобов'язань відносно дітей обґрунтовані, але підлягають частковому задоволенню, і з урахуванням вимог ст. 182\~СК України, а також того, що відповідач має на утриманні дитину від першого шлюбу [PERSON], [INFO] (а.с. 77), на утримання якої з відповідача стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно (а.с. 82, 83), яка хворіє на серцево-судинну хворобу (а.с. 78-80), враховуючи розмір його заробітної плати (а.с. 81), матеріального стану позивача і перебування її у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, з відповідача на користь позивача на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], 25\~січня 2017 року, повинні бути стягнуті аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до але не менше ніж 50\~відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на наявність у нього на утриманні непрацездатного батька та іншої дружини, з якою він проживає однією сім'єю без реєстрації шлюбу, оскільки належних та допустимих доказів зазначених обставин ним не надано, а самі лише посилання на такі обставини не можуть бути прийняті судом як належний та допустимий доказ. Разом з тим, відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України позивач має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані, але з урахуванням вищевикладеного підлягають частковому задоволенню, і з урахуванням ч. 1 ст. 182 СК України, суд приходить до висновку, що на утримання дружини [PERSON] з відповідача необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/12 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку. Водночас, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні решти позовних вимог, оскільки посилання позивача [PERSON] на певну суму витрат з приводу утримання сина [PERSON], повязані з навчанням в англійській школі та відвідуванням занять з греко-римської боротьби жодним належним та допустимим доказом не підтверджується, а самі лише договори про надання освітніх послуг (а.с. 11, 12, 13) не підтверджують сплату заявлених позивачем до стягнення сум. Разом з тим, витрати на харчування у дитячому садочку та загальноосвітній шкоді (а.с. 16, 17, 17а) фактично включаються до аліментних зобовязань з приводу утримання дітей, а тому ці вимоги задоволенню також не підлягають, як і не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідача щомісячно коштів на лікування та обстеження дітей у розмірі 600,00\~грн., оскільки рахунки-фактури, на які посилається позивач (а.с. 95, 96), як на підставу наявності таких витрат, не є розрахунковими документами, які підтверджують сплату грошових коштів та не є документами первинного бухгалтерського обліку, а тому не є належним та допустимим доказом. Також, суд наголошує, що позивачем у порушення ч. 2 ст. 191 СК України, як на підставу стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO] за минулий час, а саме з дня народження дитини та до моменту звернення до суду із цим позовом, не надано доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати, а тому у задоволенні позовних вимог в цій частині також належить відмовити. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.\~ На підставі викладеного,

Outcome: partial