Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

Черкаський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, виплачених як допомога по безробіттю, посилаючись на те, що 17.02.2020 року [PERSON] звернувся до Черкаського міського центру зайнятості по питанню сприяння у працевлаштуванні. Наказом Черкаського міського центру зайнятості № HT 200221 від 21.12.2020 року [PERSON] на підставі поданої заяви, було надано статус безробітного з 17.02.2020 року у відповідності до\~ст. 43 ЗУ «Про зайнятість населення». 24.02.2020 року [PERSON] на підставі його заяви було призначено виплату допомоги по безробіттю у відповідності до ч. 2, 4 ст. 22, ч. 3 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». До Черкаського міського центру зайнятості надійшла інформація про те, що [PERSON] в період перебування на обліку в Черкаському міському центрі зайнятості отримав дохід від КФ ТОВ «Хімвектор». З метою з`ясування отриманої інформації Черкаським міським центром зайнятості було направлено відповідний запит до ТОВ «Хімвектор» та запит до Київського міського центру зайнятості з проханням провести перевірку безпосередньо на КФ ТОВ «Хімвектор». 18.08.2020 року КФ ТОВ «Хімвектор» направило на електронну адресу Черкаського міського центру зайнятості копію витягу з наказу № 45к від 10.03.2020 року про прийняття на роботу [PERSON] головним інженером проекту Проектно конструкторського відділу з 11.03.2020 року та копію заяви [PERSON] від 10.03.2020 року про прийняття на роботу. За результатами опрацювання отриманої інформації було складено акт перевірки достовірності даних безробітних, розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття» № 533 від 18.08.2020 року. Наказом Черкаського міського центру зайнятості від 18.08.2020 року № НТ 200818 було припинено реєстрацію як безробітного та припинено виплату допомоги по безробіттю [PERSON] у відповідності до приписів п. 9 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» та п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»\~з 18.08.2020 року. 14.09.2020 року на адресу Черкаського міського центру зайнятості надійшов акт перевірки достовірності даних безробітних, розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття» Київського міського центру зайнятості № 1543 від 05.08.2020 року з належним чином завіреними копіями документів, яким було підтверджено факт працевлаштування (виконання оплачуваної роботи) [PERSON] до КФ ТОВ «Хімвектор» з 11.08.2020 року. [PERSON] з моменту працевлаштування не мав права перебування в статусі безробітного, а відповідно і на отримання допомоги по безробіттю, а тому допомога по безробіттю отримана [PERSON] з 11.03.2020 року по 18.08.2020 року в сумі 3774,20 грн. є незаконно отриманою сумою. На виконання даних вимог законодавства 18.08.2020 року Черкаським міським центром зайнятості було видано наказ № 160 «Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю», згідно якого [PERSON] було зобов`язано повернути кошти, виплачені йому Черкаським міським центром зайнятості як допомога по безробіттю в сумі 3774,20 грн. З метою досудового врегулювання спору наказ № 160 від 18.08.2020 року, було направлено на адресу [PERSON] рекомендованим листом з повідомленням про вручення, п. 1 вказаного наказу [PERSON] було запропоновано добровільно відшкодувати кошти в сумі 3774,20 грн. протягом 15 календарних днів після отримання копії вказаного наказу. Просять стягнути з [PERSON] на користь Черкаського міського центру зайнятості кошти в сумі 3774,20 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, з заявами та клопотаннями до суд не звертався. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1, 3, 7, 10 ч. 2\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною третьою\~статті 3 ЦПК України\~визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. У відповідності до ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд діє в інтересах держави і розпоряджається коштами державного фонду на випадок безробіття, який утворений як позабюджетний цільовий фонд для фінансування заходів, передбачених програмою зайнятості населення. Згідно п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» функції виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, які здійснювалися органами державної служби зайнятості відповідно до цього закону, починаючи з 2013 року покладаються на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику зайнятості населення та трудової міграції, та його територіальні органи. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про зайнятість населення» (від 05.07.2012 року) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, та його територіальні підрозділи є правонаступниками відповідних органів державної служби зайнятості. Відповідно до Розділу III п. 3 п.п. 18 Положення про Державну службу зайнятості, що затверджене Наказом Міністерства соціальної політики України № 945 від 14.06.2019 року Державний центр зайнятості забезпечує виконання завдань і функцій у сфері зайнятості населення, трудової міграції та соціального захисту від безробіття, а також функцій виконавчої дирекції Фонду, визначених законами України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та «Про зайнятість населення» до внесення змін до цих законів України. 17.02.2020 року [PERSON] звернувся до Черкаського міського центру зайнятості по питанню сприяння у працевлаштуванні. Наказом Черкаського міського центру зайнятості № НТ200221 від 21.02.2020 року гр. [PERSON] на підставі поданої заяви, було надано статус безробітного з 17.02.2020 року у відповідності до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення». 24.02.2020 року [PERSON] на підставі його заяви було призначено виплату допомоги по безробіттю у відповідності до ч. 2, 4 ст. 22, ч. 3 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи, з метою реалізації завдань, покладених на них відповідно до цього Закону та Закону України «Про зайнятість населення», взаємодіють з органами доходів і зборів, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими центральними органами виконавчої влади, Державною прикордонною службою України шляхом обміну відповідною інформацією про отримані особами, зареєстрованими в установленому порядку як безробітні, доходи від здійснення підприємницької діяльності, роботи за кордоном, виконання роботи за трудовим договором, у тому числі за сумісництвом, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими угодами (договорами), ведення особистого селянського господарства, проведення інших заходів по виконанню цього Закону. До Черкаського міського центру зайнятості надійшла інформація про те, що [PERSON] в період перебування на обліку в Черкаському міському центрі зайнятості отримав дохід від КФ ТОВ «Хімвектор». З метою з`ясування отриманої інформації Черкаським міським центром зайнятості було направлено відповідний запит до ТОВ «Хімвектор» та запит до Київського міського центру зайнятості з проханням провести перевірку безпосередньо на КФ ТОВ «Хімвектор». 18.08.2020 року КФ ТОВ «Хімвектор» направило на електронну адресу Черкаського міського центру зайнятості копію витягу з наказу № 45к від 10.03.2020 року про прийняття на роботу [PERSON] головним інженером проекту Проектно конструкторського відділу з 11.03.2020 року та копію заяви [PERSON] від 10.03.2020 року про прийняття на роботу. За результатами опрацювання отриманої інформації було складено акт перевірки достовірності даних безробітних, розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття» № 533 від 18.08.2020 року. Згідно ст. 4 п. 1 Закону України «Про зайнятість населення», належать до зайнятого населення особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно- технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг), а відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення». Згідно абзацу 19 п.п. 1 п. 30 «Порядку реєстрації перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу», що затверджений постановою КМУ № 792 від 19.09.2018 року реєстрація безробітного припиняється з дня встановлення факту виконання зареєстрованим безробітним оплачуваної роботи (надання послуг), зайняття іншим видом діяльності згідно із ст. 4 ЗУ «Про зайнятість населення». Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного. Наказом Черкаського міського центру зайнятості від 18.08.2020 року № НТ 200818 було припинено реєстрацію як безробітного та припинено виплату допомоги по безробіттю [PERSON] у відповідності до приписів п. 9 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» та п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»\~з 18.08.2020 року. 14.09.2020 року на адресу Черкаського міського центру зайнятості надійшов акт перевірки достовірності даних безробітних, розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття» Київського міського центру зайнятості № 1543 від 05.08.2020 року з належним чином завіреними копіями документів, яким було підтверджено факт працевлаштування (виконання оплачуваної роботи) [PERSON] до КФ ТОВ «Хімвектор» з 11.08.2020 року. Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. [PERSON] з моменту працевлаштування не мав права перебування в статусі безробітного, а відповідно і на отримання допомоги по безробіттю, а тому допомога по безробіттю отримана [PERSON] з 11.03.2020 року по 18.08.2020 року в сумі 3774,20 грн. є незаконно отриманою сумою. Відповідно до абзацу 5, ч. 1 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд має право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою. Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. На виконання даних вимог законодавства 18.08.2020 року Черкаським міським центром зайнятості було видано наказ № 160 «Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю», згідно якого [PERSON] було зобов`язано повернути кошти, виплачені йому Черкаським міським центром зайнятості як допомога по безробіттю в сумі 3774,20 грн. З метою досудового врегулювання спору наказ № 160 від 18.08.2020 року, було направлено на адресу [PERSON] рекомендованим листом з повідомленням про вручення, п. 1 вказаного наказу [PERSON] було запропоновано добровільно відшкодувати кошти в сумі 3774,20 грн. протягом 15 календарних днів після отримання копії вказаного наказу. Згідно вимог ст. ст.\~76,\~77,\~79,\~80 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір розмірі 2270 грн. підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення в справі на підставі наявних в справі доказів, що відповідає вимогам ст.ст. 280-282 ЦПК України.

Outcome: approved