Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом у суд про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що спільне життя з [PERSON] не склалось, що призвело до втрати між ними необхідних для подружжя почуттів любові, взаємоповаги та взаємопорозуміння. Неповнолітню дитину [PERSON] просив залишити на виховання матері, [PERSON] [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом в якому просить стягнути з [PERSON] на аліменти на утримання дитини, [PERSON], [INFO], у твердій грошовій суммі у розмірі 1500 грн. починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення [PERSON] повноліття. [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій справу просив слухати без його участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав в повному обсязі. Зустрічні позовну заяву про стягнення з нього аліментів на утримання дітей визнав частково, не погоджувався з розміром грошових коштів які просять з нього стягнути. Представник [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав в повному обсязі. Зустрічну позовну заяву про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей підтримав в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. 03.03.2005 року ВРАЦС Овідіопольського РУЮ, був зареєстрований шлюб (актовий запис № 23) між позивачем та відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05.11.2013 року(повторно). Від шлюбу є діти: [PERSON], [INFO] Спільне життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося, оскільки у сторін різні погляди на життя та несумісність характерів. На даний момент сумісне проживання припинено. По цих підставах позивач [PERSON] просить розірвати шлюб. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам діючого законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Неповнолітню дитину позивач просив залишити на виховання матері, [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. По цих підставах суд вважає за можливе позовні вимоги [PERSON] задовольнити повністю і розірвати шлюб. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. 03.03.2005 року ВРАЦС Овідіопольського РУЮ, був зареєстрований шлюб (актовий запис № 23) між позивачем та відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05.11.2013 року(повторно). Від шлюбу є діти: [PERSON], [INFO] Дитина проживає разом з матірю, [PERSON], дохід якої кожного місяця є нестабільним і мінливим, у зв'язку з чим позивачка просить стягнути на її користь аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], 1500 грн. щомісячно, починаючи з 17.01.2014 року і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримані в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 8 Конституції України й п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року „Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" - в Україні діє принцип верховенства права. Суд вважає, що позовні вимоги стосовно стягнення з [PERSON], на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають частковому задоволенню, а саме: в розмірі 1/4 частини усіх видів його місячного заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку помісячно, починаючи з моменту пред'явлення позову 17.01.2014 року до досягнення [PERSON] повноліття, а саме до [INFO] року. На підставі викладеного й

Outcome: partial