Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] підприємство "Теплосервіс" Дубровицької районної ради звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просить стягнути з відповідача: - на розподільчий рахунок КП "Теплосервіс" №26039010038079 АТ Ощадбанк, МФО 333368, код 33166903 заборгованість за теплову енергію у розмірі 2308,71 грн.; - на розрахунковий рахунок КП "Теплосервіс" №260043015294 АТ Ощадбанк м.Рівне, МФО 333368, код 33166903 витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. Згідно заяви про збільшення позовних вимог, позивач [PERSON] підприємство "Теплосервіс" Дубровицької районної ради крім зазначених позовних вимог просить стягнути з відповідача [PERSON] на розрахунковий рахунок КП "Теплосервіс" №260043015294 АТ Ощадбанк м.Рівне, МФО 333368, код 33166903 витрати за розміщення оголошення про виклик відповідача до суду в газеті "Урядовий кур'єр" в розмірі 420 грн. та в газеті "Вісті Рівненщини" в розмірі 65 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 20 січня 2006 року між КП "Теплосервіс" та відповідачем укладено договір про надання послуг з теплопостачання. Відповідно до умов зазначеного договору КП "Теплосервіс" зобов'язується надавати споживачеві послуги з теплопостачання, а відповідач, як споживач, зобов'язується своєчасно та на умовах договору здійснювати оплату таких послуг. Однак, відповідач не дотримався зобов'язань щодо своєчасної оплати теплової енергії, внаслідок чого допустив порушення умов вищезгаданого договору та положень чинного законодавства, що призвело до утворення заборгованості за надані послуги в розмірі 2308,71 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилася. Від отримання судових повісток відмовилася, що підтверджується відмітками працівника зв'язку на конверті (а.с.57, 62). Зі змісту ч.8 ст.76 ЦПК України вбачається, що особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS]. Послуги з теплопостачання даного будинку здійснює КП "Теплосервіс", що підтверджується рішенням виконавчого комітету Дубровицької міської ради "Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води" №102 (а.с.29) та довідкою КП "Теплосервіс" №411 (а.с.27). 20 січня 2006 року між [PERSON] та КП "Теплосервіс" укладено договір про надання послуг з теплопостачання, за умовами якого підприємство зобов'язалося надавати споживачеві послуги з теплопостачання, а споживач - [PERSON] зобов'язався своєчасно здійснювати оплату за споживання послуг на умовах договору (а.с.5). Відповідно до ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Встановлено, що спірні відносини між сторонами виникли у зв'язку з відмовою відповідача оплачувати послуги з теплопостачання. Даний факт підтверджується тим, що після отримання відповідачем листа-претензії від позивача датованого 21.11.2014 року (а.с.7) будь-яких проплат по наявній заборгованості за послуги теплопостачання відповідачем здійсненні не були. Крім того, з вищевказаної довідки №411 (а.с.27) вбачається, що квартира споживача [PERSON] відключена від централізованої мережі теплопостачання з травня 2010 року. Питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМ України №630 від 21.07.2005 року, в яких з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків передбачено відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не окремих квартир багатоквартирного будинку з ініціативи їх власників або наймачів, а відключення цілих багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів. Однак, у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачу було надано у встановленому законодавством порядку дозвіл на влаштування в квартирі індивідуального опалення та на відключення від будинкової системи опалення. А тому, зазначений у довідці №411 факт про те, що відповідач відключена від централізованої мережі теплопостачання не є правовою підставою для припинення здійснення нарахувань за послуги централізованого теплопостачання. Так, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМ України №630 від 21.07.2005 року, визначено, що споживачі послуг зобов'язані регулярно вносити плату за спожиту теплову енергію у відповідності до діючих норм та тарифів, в тому числі за опалення - відповідно до опалювальної площі квартири незалежно від факту та кількості проживаючих за встановленими тарифами. За відсутності приладу обліку розмір заборгованості визначається з врахуванням опалювальної площі квартири та у відповідності до норм і тарифів, встановлених уповноваженими на це органами. Згідно розрахунку заборгованості за спожиту теплову енергію (а.с.28) вбачається, що сума боргу відповідача перед позивачем за користування тепловою енергією становить 2308,71 грн. Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростували вимоги позивача, відповідачем не надано. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були сплачені такі судові витрати як судовий збір та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями (а.с.2, 3) та рахунками (а.с.23, 24). Таким чином, повно та всебічно встановивши обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved