Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Згідно позовної заяви, заяви про зменшення позовних вимог, пояснень позивачки в судовому засіданні, від шлюбу з відповідачем в них є дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Згідно рішення Нетішинськогого міського суду з відповідача на її користь стягувалися аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. [INFO] року дочці сторін виповнилося 18 років. З 01.09.2013 року вона навчається на денні формі в Рівненському кооперативному економіко - правовому коледжі на 1 курсі, групи ТКМ-11 на платній основі. Термін навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2016 року. На період навчання дочка потребує матеріальної допомоги, оскільки доходи позивачки, які становлять 1350 гривень в місяць, не дають можливості повністю забезпечити її утримання. Позивачка зазначила, що систематично зверталася до відповідача з проханням надати допомогу в утриманні дочки, але він ухиляється від її надання, хоча має офіційну роботу та стабільний щомісячний дохід. Тому вона вважає, що згідно вимог ст.ст.191, 199 СК України, відповідач має можливість та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дочки з [INFO] року до закінчення навчання 30.06.2016 року. Позивачка зазначила, що витрачає на проживання дочки в гуртожитку, проїзд, харчування, одяг та інші необхідні речі в середньому 2200 гривень в місяць. Крім того, вона систематично несе додаткові витрати на утримання дочки і на даний час вже сплатила 5600 гривень за перший рік навчання. Вважає, що половину вказаної суми в розмірі 2800 гривень необхідно стягнути з відповідача, оскільки такі витрати не входять в суму аліментів на утримання дочки і відносяться, згідно вимог ст.185 СК України, до додаткових витрат. Також, відповідно до договору № 90/9 від 08.07.2013 року вартість освітньої послуги за другий рік навчання дочки становить 5800 гривень, за третій рік - 5990 гривень. Оплата вартості навчання за другий та наступні курси проводиться за перший семестр до 25 серпня - 50 %, за другий семестр - до 10 січня наступного року. Виходячи з наведеного, передбачувані додаткові витрати на дочку, які позивачка зобов'язана сплатити складають 2900 гривень до 25.08.2014 року, 2900 гривень до 10.01.2015 року, 2995 гривень до 25.08.2015 року, 2995 гривень до 10.01.2016 року (всього 11790 гривень). Посилаючись на вимоги ст.185 СК України, позивачка вважає, що половину вказаних додаткових витрат в сумі 5895 гривень повинен нести відповідач, щомісячна сплата ним в період з 10.05.2014 року (приблизний період винесення рішення судом) по 10.01.2016 року (дата останньої сплати за навчання) буде складати 294 гривні 75 копійок (5895 гривень розділено на 20 місяців). На підставі наведеного, позивачка просила стягнути з [PERSON] на її користь на утримання дочки щомісячно аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на період навчання, починаючи з [INFO] року до 30.06.2016 року. Стягнути з [PERSON] на її користь фактично зазнані додаткові витрати на дочку [PERSON] в розмірі 2800 гривень та передбачувані додаткові витрати на дитину в розмірі 294 гривні 75 копійок щомісячно починаючи з 10.05.2014 року до 10.01.2016 року. В судовому засіданні представник позивачки адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позові. Вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню і повністю доведені в судовому засіданні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погодився сплачувати на користь позивачки на утримання дочки [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на період навчання з [INFO] року до 30.06.2016 року, фактично зазнані додаткові витрати в сумі 2800 гривень та передбачувані додаткові витрати в розмірі 294 гривні 75 копійок щомісячно починаючи з 10.05.2014 року до 10.01.2016 року. Пояснив, що не може сплачувати аліменти на період навчання дочки в розмірі 1/3 частини заробітку, оскільки з червня 2013 року щомісячно оплачує разом з братом витрати на утримання матері [PERSON], яка проживає в Білогірському будинку - інтернаті. Щомісячно він особисто сплачує приблизно 1600 гривень на утримання матері, іншу частину оплачує брат. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги слід задоволити частково, з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження судом встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON], [INFO]. Як вбачається з довідки Рівненського кооперативного економіко - правового коледжу № 408 від 06.09.2013 року, договору № 90/9 від 08.07.2013 року, [PERSON] дійсно навчається на денні формі в Рівненському кооперативному економіко - правовому коледжі на 1 курсі, групи ТКМ-11. Термін навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2016 року. Вартість навчання за перший рік становить 5600 гривень, за другий рік - 5800 гривень, за третій рік - 5990 гривень. Згідно квитанцій від 12.08.2013 року, від 13.01.2014 року, позивачка сплатила за навчання дочки [PERSON] кошти в загальній сумі 5600 гривень. Відповідно до квитанцій від 27.08.2013 року, від 22.01.2014 року, від 28 січня 2014 року, позивачка сплатила за проживання дочки [PERSON] в гуртожитку кошти в загальній сумі 1851 гривня. З довідки ВП "Атомремонтсервіс" НАЕК "Енергоатом" № 220 від 26.03.2014 року вбачається, що відповідач [PERSON] працює слюсарем 5 розряду ЦРТМО і його середньомісячна заробітна плата за вересень 2013 року - лютий 2014 року складає 7084 гривні 81 копійка (з відрахуванням податку на доходи фізичних осіб і обов'язкових зборів). Згідно договору № 1-2013 про надання послуг по державному утриманню (щодо відшкодування витрат по утриманню підопічного) від 27.06.2013 року, відповідач зобов'язаний сплачувати Білогірському будинку - інтернату для громадян похилого віку та інвалідів витрати на утримання матері [PERSON], розмір яких на 2013 рік на 1ліжко/день становить 105 гривень 57 копійок. Як вбачається з довідки Білогірському будинку - інтернату для громадян похилого віку та інвалідів № 51 від 18.04.2014 року та розрахунку за надання послуг по державному утриманню (щодо відшкодування витрат по утриманню підопічного) згідно договору № 1-2013 від 27.06.2013 року, суми отриманих будинком - інтернатом коштів по відшкодуванню витрат на утримання [PERSON] станом на 18.04.2014 року становлять, зокрема за січень 2014 року - 3080 гривень, лютий 2014 року - 2900 гривень, березень 2014 року - 1600 гривень, квітень 2014 року - 3200 гривень. В січні 2014 року відповідачем сплачено 1580 гривень, його братом [PERSON] - 1500 гривень, в лютому 2014 року відповідачем сплачено 1360 гривень, його братом - 1540 гривень, в березні відповідачем сплачено 1600 гривень, в квітні 2014 року відповідачем та його братом сплачено по 1600 гривень кожним. В судовому засіданні сторони визнали, що згідно рішення Нетішинського міського суду з відповідача на користь позивачки стягувалися аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх його заробітку до її повноліття, тобто до [INFO] року. Згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на допомогу припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України, а саме: стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Так, в судовому засіданні встановлено, що дочка сторін - [PERSON], [INFO] навчається на платній основі у Рівненському кооперативному економіко - правовому коледжі, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач є працездатним, має постійну роботу, його середньомісячна заробітна плата за останні шість місяців становить 7084 гривні 81 копійка, а тому він спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дочки на період навчання. Враховуючи вищевикладене, обов'язок обох батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які навчаються, матеріальне становище відповідача, наявність на його утриманні непрацездатної матері, часткове визнання ним позову, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на період навчання і до його закінчення, але не довше, як до досягнення дочкою 23 років, оскільки навчання може припинитися до 30.06.2016 року. Також суд вважає, що аліменти слід стягувати з 02.01.2014 року, оскільки по [INFO] року включно на утримання дочки сторін стягувалися аліменти, згідно іншого рішення суду і відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів з часу досягнення дочкою повноліття. Суд не вбачає підстав для встановлення мінімального розміру аліментів "не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку", оскільки такий встановлюється лише при призначенні аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Водночас суд не приймає визнання відповідачем позовних вимог про стягнення з нього на користь позивачки фактично зазнаних додаткових витрат на дочку [PERSON] в розмірі 2800 гривень та передбачуваних додаткових витрат на дитину в розмірі 294 гривні 75 копійок щомісячно, починаючи з 10.05.2014 року до 10.01.2016 року, оскільки це суперечить вимогам чинного законодавства. Так, згідно ч.1 ст.6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, передбачений главою 16 СК України. В зазначеній главі не міститься норми про обов'язок батьків нести додаткові витрати. Правила та порядок участі батьків у додаткових витратах на дитину, встановлений ст.185 СК України, яка міститься у главі 15 СК України та поширюються на правовідносини щодо обов'язків батьків по утриманню неповнолітніх дітей, а тому її положення не можуть бути застосовані до правовідносин, що виникли між сторонами щодо утримання повнолітньої дочки. Крім того, позивачка зазначила, що додаткові витрати на дочку складаються з фактично понесених нею коштів на оплату її навчання та передбачуваних витрат на навчання, однак такі витрати входять в суму аліментів, які судом вирішено стягнути з відповідача на період навчання повнолітньої дочки, згідно вимог ст.199 СК України. Таким чином суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивачки фактично зазнаних додаткових витрат на дочку [PERSON] в розмірі 2800 гривень та передбачуваних додаткових витрат на дитину в розмірі 294 гривні 75 копійок щомісячно, починаючи з 10.05.2014 року до 10.01.2016 року, слід відмовити. Водночас суд вважає за необхідне зазначити, що відмова в задоволенні даних позовних вимог не перешкоджає відповідачу добровільно надати позивачці вищевказані кошти на утримання їх повнолітньої дочки.

Outcome: approved