Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-12 00:00:00

03.10.2019 р [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в її користь на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , в сумі 2000 грн. на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подачі заяви до суду. В позовній заяві позивачка вказала, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем; має з ним спільних дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідач зловживає спиртними напоями, в присутності дітей вчиняє сварки, ображає позивачку. 09 серпня 2019 року позивачка забрала дітей та переїхала проживати до своїх батьків в с. Великий Скнит Славутського району Хмельницької області. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, домовитись про участь в їх утриманні відмовився. Відповідач працює в приватній фірмі, займається зварювальними роботами, має добрий заробіток, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про розгляд справи у спрощеному провадженні, не подав суду клопотання про розгляд справи за його участю, письмового відзиву на позовну заяву не подав. Дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.5), мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.6), та сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.7), які проживають з позивачкою і перебувають на її утриманні. Відповідно до ст.ст. 180, 181, 191 Сімейного кодексу України як мати, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини. Отже, невиконання вказаного обов`язку тягне за собою встановлену законом відповідальність. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. У справі, що розглядається обставинами, які мають значення для справи і які є підставою позовних вимог або заперечень, позивачка в позовній заяві вказує те, що відповідач працює в приватній фірмі, займається зварювальними роботами, має добрий заробіток, тому він може сплачувати аліменти в розмірі 2000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Проте, жодних доказів, на доведення вказаних обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог, позивачка не надала. Позивачкою також не доведено, що дохід відповідача є достатнім для сплати аліментів у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Відповідно до ст. 182 СК України позивачка не надала доказів про стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів ; відсутність у платника аліментів інших утриманців. Тому, оцінивши докази в їх сукупності, враховуючи, що сторони несуть однаковою мірою обов`язок по утриманню неповнолітніх дітей з метою забезпечення їх гармонійного фізичного і духовного розвитку, суд знаходить, що з відповідача можливо стягнути аліменти в користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого в Україні Законом "Про державний бюджет України на 2019 р" станом на час розгляду справи судом, що становитиме 889,50 грн на кожну дитину. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в користь держави відповідно до ст. 141 ЦПК України.Доказів про наявність пільг щодо сплати відповідачем судового збору суду не надано.

Outcome: partial