Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

05.08.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що 27.02.2013 року [PERSON], знаходячись на подвір'ї своєї колишньої дружини [PERSON], розбив скло, зламав дзеркала заднього виду та порізав чотири гумові шини на його автомобілі марки ВАЗ 2106, бежевого кольору, державний номер [NUMBER], після чого його підпалив, чим спричинив матеріальну шкоду у розмірі 16585 грн. 00 коп. та моральну шкоду у розмірі 3000 грн. 00 коп. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача,яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, дослідивши матеріали справи судом фактично встановлено наступне. Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 07.05.2014 року (а. с. 13), слідчим СВ Великоновоілківського РВ капітаном міліції Тарасьєвим Є. С. було розглянуто матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013050620000324 від 27.02.2014 року, за ознаками ст. 194 ч. 2 КК України, якими було встановлено, що до вчинення вказаного злочину причетний [PERSON], що підтверджується зібраними доказами та показаннями самого [PERSON], з яких вбачається, що 27.02.2013 року він приблизно о 04 год. 00 хв. був на подвір'ї де мешкає його колишня дружина, та на ґрунті неприязних відносин, він підпалив віник, який поклав у багажник автомобіля, та закрив кришку багажника, коли полум'я стало велике, він пішов з двору. Зазначене підтверджується висновком пожежно-технічної експертизи № 27 від 30.05.2013 року, згідно якого вбачається, що причиною загоряння автомобілю ВАЗ 2106 д/н [NUMBER], є полум'я відкритого вогню на горючі матеріали які знаходилися в багажному відділенні. На підставі чого, було постановлено закрити зазначене вище кримінальне провадження у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, а саме через те, що матеріальна шкода є меншою ніж 50 000 грн. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що 26.02.2013 року, приблизно о 18 годині, до неї в гості завітав позивач-[PERSON], який заїхав на її подвір*я на своєму автомобілі марки ВАЗ 2106 бежевого кольору державний номер [NUMBER]. 27.02.2013 року, приблизно о 01 год. 00 хв., без запрошення,на її подвір'я прийшов її колишній чоловік [PERSON],який знаходився в стані алкогольного сп*яніння. Зайшовши без дозволу в приміщення будинку він затіяв з нею сварку ,в ході якої почав її бити, а коли [PERSON] заступився за неї ,схватив останнього за горло і почав його душити.Після її втручання, відповідач [PERSON] залишив будинок.Вона з позивачем [PERSON] пішли до сусіда і подзвонили в міліцію про скоєне [PERSON] правопорушення, а коли повернулися,то побачили,що всі чотири шини на автомобілі були порізані,а з будинку зник ніж,який лежав на кухоному столі. Зачинивши автомобіль на ключ,позивач пішов з її двору, а глубокою нічю на її подвір*я знову прийшов відповідач і вона бачила, як він розбивав на автомобілі скло та зеркала, підпалив його багажник,після чого пішов з двору, а вона вийшла з будинку і почала гасити полум*я, яке охопило автомобіль. В позовній заяві [PERSON] вказав, що протиправними діями [PERSON] йому було спричинено матеріальну шкоду у сумі 16585 грн. 00 коп., яка складається з витрат на придбання комплектуючих до автомобіля, виготовлення державного номера та ремонтних робіт. Для підтвердження своїх витрат позивачем було надано: копію витратної накладної № 5 від 23.03.2013 року, що була надана ЧП [PERSON] на 1225 грн. 00 коп. за запчастини до автомобіля (а. с. 15), копію витратної накладної № 6 від 23.03.2013 року, що була надана ЧП [PERSON] на 2200 грн. 00 коп. за запчастини до автомобіля (а. с. 16), копію витратної накладної № 7 від 23.03.2013 року, що була надана ЧП [PERSON] на 2680 грн. 00 коп. за придбані нові комплектуючі до автомобіля (а.с. 17), копію товарного чеку від 15.03.2013 року на 400 грн. 00 коп. за виготовлення номерних знаків для автомобіля (а. с. 14), копію замовлення-наряду № 15 від 12.07.2013 року на 10080 грн. 00 коп. (а. с. 18). П. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди», встановлюється, що при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам належить виходити з положень ст.453 ЦК, статей 48, 51, 52, 54, 56, 57 Закону України "Про власність". Зокрема, слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Тому суд приймає ці докази, оскільки вони є належними і допустимими, та підтверджують необхідні і неминучі витрати позивача. Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягненню з відповідача 3000 грн. 00 коп. моральної шкоди, позивач зазначив, що через протиправні дії відповідача, він тривалий час був позбавлений можливості користуватися своїм майном та вимушений був шукати кошти для відновлення попереднього стану свого автомобіля. П. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлюється, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. П. 9 зазначеної постанови встановлюється, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З огляду на те, що в матеріалах справи відсутні докази тяжкого матеріального становища відповідача, суд вважає за можливо стягнути з останнього кошти у розмірі 1500 грн. 00 коп. в якості компенсації за спричинену моральну шкоду позивачу. Крім того, позивачем було зазначено, що для захисту своїх прав йому необхідно було звернутися за послугами до адвоката. Відповідно до укладеного між позивачем та адвокатом [PERSON] договору про надання правової допомоги № 30 від 26.03.2014 р. (а. с. 7-9), акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 15.05.2014 року (а. с. 20), та квитанції до прибуткового касового ордеру № 7 від 15.05.2014 р. (а. с. 19) [PERSON] було сплачено 600 грн. 00 коп. за юридичну консультацію. Відповідно до Акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 15.05.2014 року (а. с. 21) та Квитанції до прибуткового касового ордеру № 8 від 15.05.2014 р. (а. с. 19) позивачем було сплачено 750 грн. 00 коп. за складання позовної заяви. Таким чином, усього позивачем було витрачено на сплату правової допомоги 1350 грн. 00 коп. Згідно ч.1 ст.84 ЦПК України, витрати, пов*язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Позивач при зверненні з позовом до суду сплатила судовий збір у сумі 487,20 грн.,що підтверджується квитанціями Ощадбанку про його сплату. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні,на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial