Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстрації за місцем проживання. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок, який розташований в [ADDRESS]. У вказаному житловому будинку була зареєстрована відповідачка, але у листопаді 2013 року виїхала у невідомому напрямку, добровільно запропонувати їй знятись з місця реєстрації не в змозі, оскільки її місце проживання йому не відомо. На підставі викладеного просить задовольнити позовні вимоги та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком за вищевказаною адресою та зняття її з реєстрації. Відповідач у судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, про день і час слухання справи була повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розглянути позов за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, застосувавши заочний порядок розгляду справи. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Малокопанівської сільської ради від 30.09.2009 року за № 43 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме: житловий будинок, який розташований в [ADDRESS]. Згідно довідки, виданої 17.06.2014 року Малокопанівською сільською радою встановлено, що у будинку зареєстрована [PERSON] з 19.11.2013 року, але на даний час в ньому не проживає. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди. Статтею ст.391 ЦК України передбачено що, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що вони з [PERSON] знайомі на протязі 20 років. [PERSON] дійсно просила [PERSON] зареєструвати її за адресою в [ADDRESS], однак за вказаною адресою з дня реєстрації не проживала, а мешкала в різних покинутих будинках села. В останнє її бачили в грудні 2013 року, теперішнє місце проживання відповідача їм не відомо. Відповідно до ст. ст. 71.72 ЖК України, наймач або члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зокрема, якщо вони не проживають без поважних причин понад шість місяців. Крім цього, суд вважає за необхідне залишити без задоволення позовну вимогу про зобов'язання ВГІРФО Голопристанського РВ УМВС України в Херсонській області зняти з реєстрації [PERSON] за вищевказаною адресою, оскільки згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, а тому дана дія буде вчинена компетентним органом і без зазначення про це в рішенні суду. Так, ст. 11 вищезазначеного Закону передбачено, що реєстрація місця проживання та місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрацції, а тому вирішення даного питання не відноситься до компетенції суду. На підставі викладеного та

Outcome: partial