Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про зняття арешту з 1/8 частки домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та належить їй на праві власності, накладений згідно постанови Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції № б/н від 16.08.2001 року та виключення 1/8 частки вищевказаного домоволодіння з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на початку грудня 2014 року позивачу стало відомо про накладення арешту на належне їй майно, а саме: на 1/8 частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], згідно виконавчого напису № 442 від 09.07.1999 року про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Кіровоградгаз» боргу у сумі 2764,28 грн. Після реєстрації шлюбу 14.11.2003 року [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Згідно довідки відкритого акціонерного товариства «Кіровоградгаз» на сьогоднішній день заборгованості у позивача відсутня. В зв'язку з чим, позивач вважає, що дії державного виконавця є незаконними та порушують її охоронювані законом інтереси як власника майна. Тому змушена звернутись до суду з позовною заявою про зняття арешту з майна. Позивач в судовому засіданні 05.02.2015 року та 03.03.2015 року позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та наполягала на їх задоволенні. В судове засідання, призначене на 13.03.2015 року, 01.04.2015 року, 20.04.2015 року та 07.05.2015 року не з'явилася, подала до суду заяви (вх. № 8628 від 13.03.2015 року; вх. № 15619 від 07.05.2015 року) про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 53, 85). Представник відповідача, Відкритого акціонерного товариства «Кіровоградгаз», в судовому засіданні 05.02.2015 року та 03.03.2015 року проти задоволення позовних вимог заперечив та просив відмовити задоволенні позову, про що надано суду відповідні письмові заперечення (вх. № 7141 від 02.03.2015 року). В обґрунтування заперечень зазначено, що відкрите акціонерне товариство «Кіровоградгаз» є неналежним відповідачем по справі, оскільки відповідач не є органом державної виконавчої служби і не може виконувати повноваження наділені державному виконавцю щодо зняття арешту з нерухомого майна, яке належить на праві приватної власності позивачу. Крім того, обставини, що підтверджують порушення, невизнання або оспорювання прав, свобод чи інтересів відповідача по відношенню до позивача документами не підтверджено, а тому в позовній заяві відсутні обґрунтування щодо заявлених вимог (а.с. 41-42). В судове засідання, призначене на 13.03.2015 року, 01.04.2015 року, 20.04.2015 рок та 07.05.2015 року представник відповідача не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про наступний розгляд справи (а.с. 45, 56, 63, 74). Причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі не подавав. Представник третьої особи, Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання (вх. № 3895 від 05.02.2015 року, вх. № 4017 від 05.02.2015 року) про розгляд справи без участі представника відділу (а.с. 31, 35). Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне. [PERSON] належить 1/8 частина житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом від 28.04.1990 року, зареєстроване в реєстрі за № 1290 (а.с. 6) та довідка від 05.05.1990 року, видана Обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» (а.с. 8). За повідомленням Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції № 61180 від 10.12.2014 року, на примусову виконанні у Відділі знаходився виконавчий напис № 442 від 09.07.1999 року про стягнення з [PERSON] на користь Кіровоградгаз боргу у сумі 2764,28 грн. З метою виконання вищевказаного виконавчого листа накладено арешт на належне боржнику майно, а саме на 1/8 частину домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Більш детальну інформацію надати неможливо, оскільки виконавче провадження знищено у зв'язку з закінченням терміну зберігання, на підставі акта про знищення виконавчих проваджень та відповідно до вимог наказу Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2006 року «Про затвердження порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» (а.с. 5). [PERSON] змінила призі вище на «[PERSON]», про що свідчить свідоцтво про шлюб, [NUMBER] від 14.11.2003 року, видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції, актовий запис за № 1097 (а.с. 9). Як вбачається з Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів № 78604422 від 01.12.2014 року, на 1/8 частину будинку [ADDRESS] накладено арешт на підставі постанови Кіровського відділу державної виконавчої служи Кіровоградського міського управління юстиції № б/н від 16.08.2001 року (а.с. 11). Згідно відповіді № 9665 від 02.03.2015 року Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, перевіркою книг обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцю та Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень за період з 2012 року по 26.02.2015 року виконавчий документ, відповідно до якого був накладений арешт - відсутній (а.с. 46). Пунктом 9.9. Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» від 25.12.2008 року передбачено, що строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Відповідно до довідки Кіровського районного суду м. Кіровограда № 14567 від 13.03.2015 року, справа за позовом ВАТ «Кіровоградгаз» до [PERSON] про стягнення боргу в 1998 - 1999 рр. Кіровським районним судом не розглядалась та в провадженні не перебувала (а.с. 54). На запит суду, Державним нотаріальним архівом в Кіровоградській області (вх. № 14435 від 27.04.2015 року) надано постанову про арешт майна боржник а та оголошення заборони на його відчуження державного виконавця Державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції від 16.08.2001 року, з якої вбачається, що при примусовому виконанні виконавчого напису № 442, виданого 09.07.1999 року нотаріусом, накладено арешт на 1/8 частину домоволодіння по [ADDRESS], яка належить [PERSON] (а.с. 79, 83). Відповідно до довідки № 51149 від 04.12.2014 року, заборгованість за природний газ у [PERSON] за адресою: [ADDRESS] відсутня (а.с. 7). Також, відповідно до довідки № 03-3/123 від 30.04.2015 року, виданої Службою обліку природного газу та розрахунків з населенням відкритого акціонерного товариства «Кіровоградгаз», споживач послуг з газопостачання [PERSON] (особистий рахунок [NUMBER], [ADDRESS]) станом на 30.04.2015 року, заборгованості за спожиті послуги в користуванні природним газом не має. Заборгованість в сумі 2764,28 грн., станом на 25.11.2010 року була погашена в повному обсязі (а.с. 87). Відповідно до частини 1 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 387 Цивільного кодексу України передбачено право власника витребовувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Практика Верховного Суду України (Постанова Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 серпня 1976 року "Про судову практику в справах про виключення майна з опису") при розгляді справи даної категорії вказує на те, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Право власності позивача на частку житлового будинку ніким не оспорено і її право щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном порушуються внесеними до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна записом про обтяження. Враховуючи те, що на даний час позивач, як власник, не має можливості належним чином здійснювати своє право власності на належне їй майно, підстави для накладення арешту на майно відсутні, а відповідач позбавлений можливості самостійно зняти арешт з майна, суд вважає за можливе позовні вимоги про зняття арешту з належного [PERSON] майна, задовольнити. Щодо позовної вимоги про виключення 1/8 частини спірного домоволодіння з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна слід зазначити наступне. Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.06.2004 року. Процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав тощо регулює Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868. За приписом статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено вимоги до документів, які подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень. Статтею 9 вищевказаного Закону визначено, що державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку коли державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються (делегуються) функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Відповідно до частини 2 статті 30 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду, під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб'єктами владних повноважень з питань реєстрації. Проте, спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 8 від 20.05.2013 року «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів». З огляду на викладене, враховуючи, що Реєстраційна служба України не зазначена позивачем в якості відповідача, розгляд справи в порядку цивільного судочинства, а також відсутність в матеріалах справи відмовити у вчиненні дій щодо виключення частини домоволодіння з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна, суд позбавлений можливості зобов'язати реєструючий орган вчинити певні дії. В зв'язку з чим, позовна вимога про виключення 1/8 частки спірного домоволодіння з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна не підлягає задоволенню. Крім того, слід зазначити, що рішення суду є підставою для виключення майна з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна. Судові витрати залишити по фактично понесеним позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: partial