Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача одноразової адресної допомоги, мотивуючи позов тим, що 06 вересня 2013 року між Херсонським державним університетом, відповідачем [PERSON] та Управлінням освіти Херсонської міської ради укладено тристоронній договір про працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, які навчалися за напрямами і спеціальностями педагогічного профілю. Предметом зазначеного договору є обовязкове відпрацювання відповідачем протягом 3-х років з дня укладення угоди у загальноосвітньому або професійно-технічному навчальному закладі, а також отримання одноразової адресної грошової допомоги у пятикратному розмірі мінімальної заробітної плати. Наказом директора Херсонського навчально-виховного комплексу "Дошкільний навчальний заклад-загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів" №15 Херсонської міської ради від 04.08.2015 року за №164-К, [PERSON] звільнено з посади педагога-організатора, згідно статті 38 КЗпП України (за власним бажанням) 10 серпня 2015 року. Відповідачем було порушено зобовязання, передбачені умовами договору, а саме не відпрацьовано у роботодавця на обраній посаді протягом 3-х років. За вказаних обставин просив стягнути з відповідача виплачену одноразову адресну грошову допомогу в розмірі 4874,75 грн., а також судові витрати в розмірі 1378,00 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно у судове засідання не з'явилась про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини не явки суду не відомі. В звязку з цим суд на підставі ст. ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України постановляє заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов підлягаючим задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 06.09.2013 року між Херсонським державним університетом, відповідачем [PERSON] та Управлінням освіти Херсонської міської ради укладено тристоронній договір про працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, які навчалися за напрямами і спеціальностями педагогічного профілю (арк. справи 5). Згідно з пунктом 2 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.1996 р. № 992, випускники вищих навчальних закладів, яким присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою різних освітньо-кваліфікаційних рівнів і які працевлаштовані на підставі направлення на роботу, вважаються молодими фахівцями протягом трьох років з моменту укладення ними трудового договору із замовником. Таким чином Відповідач вважається молодим фахівцем. Підпунктом 2.3.2. договору передбачено, що відповідач зобов'язаний відпрацювати у роботодавця на обраній посаді згідно з терміном, визначеним в трудовому договорі, - тобто протягом 3-х років з дня укладання угоди у загальноосвітньому навчальному закладі. Згідно підпункту 2.2.2 договору роботодавець організовує прийняття прибулих, працевлаштування відповідно до направлення в двотижневий термін інформує ХДУ про працевлаштування молодого фахівця. Відповідно до наказу директора Херсонського навчально-виховного комплексу "Дошкільний навчальний заклад-загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів" №15 Херсонської міської ради від 30.08.2013 р. №66-К [PERSON] була прийнята на посаду педагога-організатора на 1 ставку, 1 год. гурткової роботи з 06 вересня 2013 року (арк. справи 6). Згідно пункту 5 Порядку надання одноразової адресної грошової допомоги деяким категоріям випускників вищих навчальних закладів у 2013 році, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 12.06.2013 р. № 736, у листопаді 2013 року Херсонським державним університетом було виплачено [PERSON] одноразову адресну грошову допомогу у розмірі 4 874 грн. 75 коп. (арк. справи 7). Наказом директора Херсонського навчально-виховного комплексу "Дошкільний навчальний заклад-загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів" №15 Херсонської міської ради від 04.08.2015 р. № 14-К, [PERSON] звільнено з посади педагога-організатора згідно статті 38 КЗпП України (за власним бажанням) 10 серпня 2015 року (арк. справи 8). Таким чином, відповідачем було порушено зобов'язання, передбачені умовами договору, а саме: не відпрацьовано у роботодавця на обраній посаді протягом 3-х років (підпункт 2.3.2. Договору). Відповідно до пункту 7 порядку надання одноразової адресної грошової допомоги деяким категоріям випускників вищих навчальних закладів у 2013 році, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 12.06.2013 № 736 та підпункту 2.3.4 Договору у разі відмови випускника приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років від початку роботи у загальноосвітньому навчальному закладі отримувач допомоги зобов'язаний повернути суму фактично одержаної допомоги згідно з укладеними договорами у вищий навчальний заклад, де була здійснена виплата. Вищий навчальний заклад повертає зазначені кошти до державного бюджету. Таким чином, відповідач повинен повернути позивачу отримані кошти у розмірі 4874 грн. 75 коп. Стаття 629 Цивільного кодексу України встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. 16.02.2016 року за №28/2-27/241 позивачем на адресу відповідача було направлено досудове попередження з вимогою повернути одержані кошти у розмірі 4874 грн. 75 коп. протягом 15 днів з дня отримання попередження (арк. справи 9). Однак зазначена вимога проігнорована відповідачем, добровільно кошти не повернуті. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не повернула добровільно одноразову адресну грошову допомогу, а тому позовні вимоги є обґрунтованими. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1378 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Outcome: approved