Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

14.04.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.05.2006р. вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають четверо дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дітей. Діти проживають з нею, та знаходяться на її повному утриманні, на підставі чого просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей у розмірі 1/4 частку від усіх офіційних доходів на кожну дитину, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на кожну дитину. В судове засідання позивачка з'явилася, позов підтримала у повному обсязі, та просила його задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, так як знаходиться Дніпропетровському слідчому ізоляторі м. Дніпропетровськ. Надав на адресу суду заяву в якій зазначав, що з позовною заявою повністю не згоден, просить розглядати справу з його присутністю, проте в обґрунтування своїх вимог, заперечень суду не надав. (а.с. 32). Враховуючи, що відповідач знаходиться в місцях позбавлення волі, та одночасно діюче законодавство не передбачає можливість етапування в судовому засіданні по цивільній справі, або зупинення провадження в справі. Оскільки відповідач на адресу суду не надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, тому за таких обставин, справа розглядається в порядку заочного розгляду, відповідно до ухвали суду від 11 грудня 2014 року. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про часткове задоволення позову. Судом встановлено, що 23 травня 2006 року відділом РАЦС Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб позивачки з відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис за № 37, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 23.05.2006р. (а.с. 9). Від цього шлюбу мають неповнолітніх дітей: донька - [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане виконкомом Пушкарівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 22.08.2007 р. (а.с. 7), син - [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане виконкомом Пушкарівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 02.10.2008р. (а.с. 6) та син - [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане виконавчим комітетом Пушкарівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 11.11.2010р. (а.с. 5) та сина - [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане виконавчим комітетом Пушкарівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 28.11.2013р. (а.с. 4). Відповідно до заочного рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30.10.2013 р. з відповідача вже стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 10-13). Шлюб між позивачкою та відповідачем не розірвано, проживають окремо. Відповідач ухиляється від утримання дітей та не надає позивачці матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини. Позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/4 частки від усіх офіційних доходів на кожну дитину, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму на кожну дитину. Але, у зв»язку з тим, що Рішенням суду вже стягнуто на трьох неповнолітніх дітей аліменти на їх утримання на користь позивачки, тобто існує Рішення суду, яке набрало законної сили, між тими самими сторонами, про той самий предмет спору, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення аліментів на малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/8 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Статтею 191 СК України, передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі статтею 5 частини 1 пункта 3 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 81, 88 Цивільно-процесуального кодексу України, позивач звільнений від сплати судових витрат при зверненні з позовом про стягнення аліментів та вони стягуються з відповідача. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: partial