Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

що [PERSON] в поданій суду позовній заяві просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], під час її навчання до досягнення донькою двадцяти трьох років, посилаючись на те, що відповідач є батьком останньої. В добровільному порядку відповідач допомоги не надає, хоча має можливість приймати участь в утриманні доньки на період її навчання. На даний час донька є студенткою першого курсу Тернопільського національного економічного університету і у зв'язку з цим потребує допомоги, яку вона одноособово не спроможна надавати, так як має тимчасові заробітки і крім того на її утриманні знаходиться ще одна неповнолітня донька [PERSON] При цьому, зазначає, що [PERSON] не працює, ніякого доходу не одержує та знаходиться на її повному утриманні. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали. Третя особа [PERSON], будучи повідомленою про час та місце розгляду справи, в дане судове засідання не з'явилася, проте в попередньому судовому засіданні підтримала заявлені матір'ю позовні вимоги і просила зобов'язати батька надавати їй допомогу. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, вказавши на неможливість сплати ним аліментів. Пояснив, що на даний час не має можливості допомагати доньці, так як захворів та сам потребує значних коштів на лікування. Також вказана хвороба стала причиною зміни умов його праці і на даний час він отримує меншу заробітну плату, з якої також сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON]. Він же вказав на те, що допомагає утримувати двох дітей жінки, з якою проживає однією сім'єю, та надає допомогу своєму батькові - пенсіонеру. Аналогічну позицію в судовому засіданні зайняв представник відповідача [PERSON], заперечуючи можливість сплати його довірителем аліментів на користь позивачки за вказаних останнім вище обставин. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Як вбачається з доводів [PERSON] та матеріалів справи, [PERSON] є батьком [PERSON], народженої [INFO], чого відповідач в судовому засіданні не оспорював. Позивачка у встановленому законом порядку заявила вимогу про отримання аліментів на утримання доньки, так як остання продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує допомоги. У відповідності зі ст. 199 ч. 1 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на допомогу припиняється у разі припинення навчання. В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що [PERSON], у зв'язку зі своїм навчанням на контрактній основі у Тернопільському національному економічному університеті, про що в матеріалах справи наявний договір № 126408 від 13.08.2014 року, потребує матеріальної допомоги, оскільки ніде не працює та не отримує ніяких доходів. Що стосується можливості відповідача надавати матеріальну допомогу, так суд вважає, що останній має таку, за наявності постійного місця роботи та отримання щомісячного доходу. При цьому, обмірковуючи розмір стягуваних аліментів, суд не може погодитись з вимогами позивачки про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1000 грн., за наявності у платника аліментів [PERSON] інших аліментних зобов'язань. Береться до уваги судом при визначенні розміру аліментів і стан здоров'я відповідача, який, згідно наявних в матеріалах справи даних виписного епікризу № 5307/250/991, епікризу до карти № 8600 та довідки КЗ «Рівненської обласної клінічної лікарні», переніс операційне втручання, потребує лікування, що є свідченням додаткових витрат відповідача, пов'язаних зі своїм утриманням. Заслуговує на увагу суду і погіршення матеріального стану [PERSON], що пов'язане з переведенням останнього на інші менш оплачувані умови праці через перенесене операційне втручання, про що свідчить дані довідки № 4041 від 20.11.2014 року, службової записки № 77-03/1-545 від 22.12.2014 року та наказу № 2629-к від 30.12.2014 року. Разом з цим, доводи відповідача щодо несення ним витрат пов'язаних з утриманням дітей співмешканки та його батька, не заслуговують на увагу, оскільки обов'язки по утриманню дітей співмешканки законодавчо покладений на їх батьків, а батько [PERSON] - [PERSON] є пенсіонером і отримує грошову виплату, яка призначається у встановленому державою порядку як захід матеріального забезпечення. За вказаних обставин, суд на даний час, виходячи з вимог ст.ст. 182, 200 СК України та враховуючи те, що донька [PERSON] навчається на заочній формі, що дає їй можливість працевлаштуватися, вважає за необхідне визначити розмір стягуваних з відповідача аліментів в сумі по 400 грн. щомісячно. Взяти до уваги доводи позивачки про неможливість працевлаштування доньки суд не може, так як остання в підтвердження вказаного належних доказів, в розумінні ст.ст. 58-59 ЦПК України, не надала. Не може суд погодитись і з вимогою позивачки про стягнення аліментів до досягнення донькою двадцятитрьохрічного віку, оскільки її навчання у відповідності до даних довідки № 126-34/20 від 14.01.2015 року закінчується 30.06.2016 року, тому саме з вказаної дати у відповідності до ч. 2 ст. 199 СК України припиняється право доньки сторін на отримання аліментів у зв'язку з навчанням. Ця ж норма закону покладає на батьків обов'язок по утриманню повнолітніх дітей у зв'язку з їх навчанням до досягнення останніми 23-х років, що також враховується судом. Також слід відмовити позивачці у стягненні витрат на правову допомогу, оскільки крім квитанцій про сплату адвокату 1000 грн. за надання правової допомоги, не надано документ на підтвердження виконання робіт, що унеможливлює вирішити питання про стягнення грошової суми, витраченої на правову допомогу. Не обумовлена вартість надання правової допомоги і в наявному в матеріалах справи договорів про надання правової допомоги, укладеному між позивачкою та адвокатом [PERSON] Вирішуючи питання стягнення судового збору, суд, виходячи з вимог ст. 88 ЦПК України, вважає, що останній в розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача, оскільки позивачка при зверненні до суду з даним позовом була звільнення від його оплати. Тому,

Outcome: partial