Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

У червні 2020 року директор ТОВ «ФК «Преміум Актив» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором № 2636620369-072368 від 28/11/2018р. про надання позики, в тому числі умовах фінансового кредиту у сумі 10 000,00грн. на умовах строковості, зворотності, платності. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] було укладено Договір №2636620369-072368 від 28/11/2018р. про надання позики в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним дій, які свідчать про укладення договору. Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується ЗУ «Про споживче кредитування» та ЗУ «Про електронну комерцію». Згідно умов Договору позичальник отримав у позику гроші у розмірі 10 000,00 грн., зі сплатою процентів у розмірі 1,5 % за кожен день користування позикою. Фіксована процентна ставка за цим договором становить 1,5% за кожен день, починаючи з дати видачі позики, і закінчується датою фактичного повернення позики включно, протягом строку користування позикою. Таким чином, загальна сума позики, враховуючи проценти за користування цією позикою, яка підлягала сплаті позичальником у період згідно з вищезазначеним договором складає 13 900,00 грн. Платіжним дорученням № 18075 від 28.11.2018 та повідомленням №283/04-2020 підтверджується, що позикодавцем було перераховано на картковий рахунок відповідача позику у розмірі 9 900,00 грн. Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва № 2829 від 28 грудня 2017 року. Позикодавець свої зобов`язання за договором №2636620369-072368 від 28.11.2018р. виконав в повному обсязі. Відповідачем було пролонговано кредит до 30.03.2019 року Внаслідок чого було нараховано проценти за користування кредитом у розмірі 17 562,00 грн., з яких частково відповідачем сплачено 13 107,00 грн. та частково сплачено проценти за прострочку у сумі 594,00 грн. та тіло у розмірі 100,00 грн. . У визначений п.1.3 строк договору відповідач кошти не повернув, сума боргу становить 155 529,00 грн., що складається з: заборгованості за кредитом - 9 900,00 грн., по процентам за користування кредитом - 4 455,00 грн., заборгованість по процентам за прострочку- 141 174,00грн. З підстав лояльності було зменшено суму заборгованості по процентам за прострочку - 87 219,00 грн. тому з урахуванням зменшення заборгованості просять стягнути суму боргу у розмірі 101 574,00грн. 03.07.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» укладено Договір про надання фінансових послуг факторингу № 0307\\1, за яким клієнт відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитними договорами, у тому числі і до боржника [PERSON] . Ухвалою Святошинського районного суду від 12.04.2019р. відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що між ТОВ «Фінансова компанія є Гроші» та [PERSON] було укладено договір № 2636620369-072368 від 28.11.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладання договору/а.с.10-35/. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Згідно п. 1.1 договору № 2636620369-072368 від 28.11.2018 року позикодавець на умовах цього договору надає позичальнику кошти у позику на умовах зворотності, платності, строковості , що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики у розмірі 10 000,00 грн., строк позики складає 31 день та має бути повернена до 28.12.2018 року. Позикодавець свої зобов`язання за договором виконав, а саме надав відповідачу позику в розмірі 10 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням./а.с.23/. Згідно розрахунку заборгованості, наявного в матеріалах справи, у відповідача виникла заборгованість за кредитом - 9 900,00 грн., по процентам за користування кредитом - 4 455,00 грн., заборгованість по процентам за прострочку - 87 219,00 грн. , а всього 101 574,00 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути повернений позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Згідно із ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. З матеріалів справи також вбачається, що 03.07.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія Є Гроші» та ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 0307\\1, відповідно до якого клієнт відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитними договорами, укладеними з боржниками, у зв`язку з чим гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стали дійсними для фактора та вважаються наданими Фактору, а також до фактора перейшли всі пов`язанні з ними права, зокрема право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та несплачених боржниками відсотків, неустойок у повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як вбачається з письмових матеріалів справи, товариством повністю було виконано умови кредитного договору та надано відповідачу обумовлену останнім суму кредиту. Однак, відповідач грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору не повернув, що призвело до виникнення заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконав. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає також сплачена позивачем при зверненні до суду грошова сума судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved