Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

06.11.2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики у розмірі 57300 грн.. В подальшому позивач уточнив свої позовні вимоги і просив стягнути з відповідача заборгованість, яка виникла в результаті невиконання відповідачем договору купівлі- продажу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що восени 2012 року він продав [PERSON] катки вальчаті, зцепки на 9 важких борінок, тракторний причіп на 2500 доларів США з умовою про повернення вказаної суми до 01.10.2014 року. На вказану дату відповідач коштів не повернув і 07.10.2014 року написав розписку про те, що до 30.10.2015 року він зобов'язується повністю повернути позивачу борг в сумі 2500 доларів США, однак станом на 30.10.2015 року борг не повернув. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково- в сумі 20000 грн., та пояснив, що восени 2012 року, орієнтовно у вересні- жовтні, він купив у позивача катки вальчаті, зцепку на 9 важких борінок, тракторний причіп, культиватор на суму 40000 грн., сплативши сплативши половину суми, а решту суми зобов'язався сплатити пізніше. Для того, щоб запевнити [PERSON] у тому, що він сплатить решту суми, а саме 20 000 грн., 07.10.2014 року він власноручно написав розписку про те, що він придбав у борг катки вальчаті та зцепку на 9 важких борінок в загальному на 2500 доларів США та зобов'язується повністю розрахуватися до 30.10.2015 року. Однак, у зв'язку з відсутністю коштів не може розрахуватися з позивачем. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню на підставі наступного. Розпискою від 07.10.2015 р., яка написана [PERSON] і не заперечувалася останнім в судовому засіданні, підтверджується, що він придбав у борг катки вальчаті та зцепку на 9 важких борінок в загальному на 2500 доларів США та зобов'язується повністю розрахуватися до 30.10.2015 року (а.с.4). Згідно зі ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 та 2 ст.11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Позивачем надано письмовий доказ на підтвердження укладання договору купівлі-продажу. Згідно ч. 2 ст. 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Крім того, не на користь відповідача ч. 3 цієї ж статті передбачає, що наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. У силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, а тому грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (Правова позиція ВС України у справі за № 6-145цс14 від 24.09.2014р.). За таких обставин суд вважає, що заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягну-ти понесені позивачем при подачі позову та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 487 грн. 20 коп..

Outcome: partial