Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

14.04.2021 до суду надійшла позовна заява ТзОВ «Вердикт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач вказує, що між позичальником [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» 03.10.2013 р. був укладений кредитний договір №490908935, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 6014.69 грн. зі сплатою 39.90% річних. Датою остаточного повернення кредиту є 04.10.2018 р. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику [PERSON] кредитні кошти на загальну суму 6014.69 грн. 14.11.2016 р. між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір факторингу, відповідно до якого до ПАТ «Альфа-Банк»\~ відступило ТОВ «Кредитні ініціативи», а ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги заборгованості за кредитним договором № 490908935 від 03.10.2013 р. В свою чергу 26.12.2018 р. між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК ВЕСТА» було укладено Договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило ТОВ «ФК ВЕСТА» право вимоги заборгованості за договором кредиту № 490908935 від 03.10.2013 р. 16.01.2019 р. між ТОВ «ФК ВЕСТА» та ТзОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТзОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги заборгованості за договором кредиту № 490908935 від 03.10.2013 р. Станом на 11.03.2021 р. позичальником [PERSON] всупереч умовам кредитного договору прострочено грошове зобов`язання по поверненню грошових коштів, утворилась заборгованість загальною сумою 22578.85 грн., з яких 4928.85 грн. заборгованість\~ за тілом кредиту; 17650 грн. заборгованість з пені. В зв`язку з тим, що відповідач в добровільному порядку заборгованість не погасила, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача [PERSON] \~ заборгованість за кредитним договором у розмірі 22578.85 грн., та 444 грн.\~ нараховані 3 % річних, 976.51 грн.- втрати від інфляції, судові витрати у розмірі 2270 грн., в тому числі витрати на професійну правничу допомогу у сумі 20000 грн. 22.09.2021 р. до суду від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про доручення доказів, в якому остання зазначає, що нею було здійснено ряд оплат по заборгованості за даним кредитним договором. Крім того, на підставі вчиненого нотаріусом виконавчого напису було відкрито виконавче провадження та здійснено з серпня 2020 р. по листопад 2020 р. відрахування із заробітної плати у розмірі 9616.10 грн. Також, звертає увагу суду на те, що кредитний договір не містить в собі пункту щодо нарахування пені та розрахунку пені в сумі 17650 грн., вона не ознайомлювалася та не підписувала жодних умов щодо нарахування такої пені, а тому така сума не може братися до уваги при здійсненні розрахунку заборгованості по даному договору. 11.10.2021 р. від генерального директора ТзОВ «Вердикт Капітал» - Іжаковського О.В. надійшла відповідь на клопотання відповідача [PERSON] в якій зазначено, що позичальник [PERSON] з підписанням кредитного договору ознайомилася з умовами його надання, інформацією про сукупну вартість. Умови вказаного кредитного договору позичальником не оспорювалися. Щодо стягнення із відповідача коштів в межах виконавчого провадження, звертають увагу суду на те, що контроль над виконанням виконавчого документа здійснюється приватним\~ виконавцем, кошти надходять на депозитний рахунок, а тому лише відомості приватного виконавця можуть бути підтвердженням дійсної суми стягнення із заробітної плати відповідача. Крім того, відповідач не взяла до уваги те, що першочергово стягуються витрати виконавчого провадження та виконавчий збір. Просив позовні вимоги задоволити у повному обсязі. Представник позивача у судове засідання 28.10.2021 р. не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином. У поданому клопотанні просив розгляд справи проводити без участі представника позивача (а.с.9). Відповідач [PERSON] \~ у судове засідання 28.10.2021 р. не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, за змістом якої позовні вимоги визнала частково, а саме в частині стягнення з неї заборгованості за тілом кредиту у сумі 4928.85 грн., інфляційних витрат 976.51 грн., та 3 % річних у сумі 444 грн. Щодо стягнення пені заперечує, оскільки не підписувала такі умови договору. Просила розгляд справи проводити без її участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання не здійснюється. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у зв`язку з таких підстав. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. ст. 530, 611 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що між відповідачем [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» 03.10.2013 р. був укладений кредитний договір №490908935, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 6014.69 грн. зі сплатою 39.90% річних. Датою остаточного повернення кредиту є 04.10.2018 р.(а.с.11-16). 14.11.2016 р. між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір факторингу, відповідно до якого до ПАТ «Альфа-Банк»\~ відступило ТОВ «Кредитні ініціативи», а ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги заборгованості за кредитним договором № 490908935 від 03.10.2013 р. (а.с.19). 26.12.2018 р. між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК ВЕСТА» було укладено Договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило ТОВ «ФК ВЕСТА» право вимоги заборгованості за договором кредиту № 490908935 від 03.10.2013 р. (а.с.20-34). 16.01.2019 р. між ТОВ «ФК ВЕСТА» та ТзОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТзОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги заборгованості за договором кредиту № 490908935 від 03.10.2013 р. (а.с.35-46). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України). Отже, позивачем доведено, що право вимоги за кредитними договорами , укладеними з ПАТ «Альфа-Банк» відповідно до реєстру боржників перейшло до позивача ТОВ "Вердикт Капітал". Із розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 11.03.2021 р. заборгованість\~ за кредитним договором №490908935 відповідача [PERSON] складає 23999.36 грн., з яких: 4928.85 грн. - заборгованість по основній сумі кредиту, 17650 грн. заборгованість по пені,\~ 444 грн. 3 % річних, 976.51 грн. інфляційні збитки. Статтею ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, оскільки відповідач прострочив свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів, отриманих на підставі кредитного договору, то у позивача виникло право на стягнення суми боргу з урахуванням 3% річних. На час звернення до суду у відповідачки [PERSON] \~ є заборгованість по кредитному договору №490908935 у розмірі 6349,36 грн., з яких: 4928.85 грн. - заборгованість по основній сумі кредиту, 444 грн. 3 % річних, 976.51 грн. інфляційні збитки. Зазначена сума заборгованості підтверджена розрахунком заборгованості, та у зв`язку із визнанням її відповідачем [PERSON] , вважається безспірною.\~ Що стосується вимог позивача про стягнення нарахованої пені у розмірі 17650 грн., суд прийшов до висновку про відмову в цій частині позовних вимог, оскільки за умовами кредитного договору №490908935 від 03.10.2013 року, які підписані відповідачкою, нарахування пені не передбачено. Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За приписами ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково, то з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені при поданні позовної заяви у розмірі 605.18 грн., пропорційно (26.66 %) до обсягу задоволених вимог. Статтею 137 ЦПК України визначено поняття витрат на правничу допомогу та порядок їх відшкодування, у відповідності до якої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, позивачем ставилось питання про стягнення з відповідача на їх корить суми понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн. На підтвердження понесення таких витрат надано наступні докази: Договір №05-03/2021 про надання правничої допомоги від 05.03.2021., укладений між ТОВ «Вердикт Капітал» та адвокатським об`єднанням «Лігал АССІСТАСТАНС»; платіжне доручення №195390019 від 02.04.2021 на суму 200000,00 грн.; заявку на надання юридичної допомоги №15 від 08.03.2021 на суму 20000,00грн (надані послуги - надання усної консультації - 1500,00 грн., надання усної консультації - 1500,00 грн, надання письмової поглибленої консультації з посиланням на нормативні акти - 9000,00 грн. (3 години), складення позовної заяви про стягнення боргу, підготовка та друк необхідних документів - 8000,00 грн (4 години); Витяг з Акту №1 про надання юридичної допомоги від 23.03.2021 на суму 20000,00 грн. (а.с.70-78). З урахуванням пропорційності розміру задоволених позовних вимог з відповідача [PERSON] \~ на користь позивача слід стягнути судові витрати понесені на професійну правничу допомогу у сумі\~ 5332 грн., що буде об`єктивно відповідати вимогам співмірності. На підставі наведеного,

Outcome: partial