Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 03.10.2014 року. В шлюбі народилися спільні діти дочка [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO] . Покликається на те, що сімейне життя між ним та відповідачем по справі не склалось. Сторони подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Шлюб існує формально. Просить суд, розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , який був укладений 03.10.2014 року. Позивач подала суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю та просить проводити розгляд справи у її відсутності, стягнути судові витрати пов`язані з розглядом справи, а саме судовий збір в розмірі 908 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн. Відповідач подав до суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти розірвання шлюбу, просить проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Сімейного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення частково. Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 03 жовтня 2014 року шлюб між сторонами зареєстрований 03 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1469 (а.с. 9). Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. При таких обставинах подальше спільне проживання і збереження сім`ї неможливе, а тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п.п.1, 4 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Так, за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу позивач сплатила судовий збір у розмірі, визначеному пп.3 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 908 грн. згідно платіжного доручення №109Т003КWS від 21.10.2021 року (а.с.1). Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Рішення ухвалене по суті позовних вимог 09.12.2021 року з прийняттям судом згідно вимог ч.ч. 1, 4ст.206 ЦПК України визнання позову відповідачем у поданій заяві до першого судового засідання. Таким чином, з урахуванням суми сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 454 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн.

Outcome: partial