Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ВДВС Олександрійського міськрайонного управління юстиції, третя особа [PERSON] в якому просить зняти арешт з належного йому автомобіля AUDI 80, реєстраційний номер ВА 4271АВ 1988 року випуску та мотоцикла [NUMBER] накладений постановою ВДВС Олександрійського МУЮ від 20.05.2014 року. Позовні вимоги мотивовано тим, що він являється власником автомобіля AUDI 80, реєстраційний номер ВА 4271АВ 1988 року випуску та мотоцикла [NUMBER]. В жовтні 2015 року від працівників МВС він дізнався, що на його автомобіль постановою ВДВС Олександрійського МУЮ було накладено арешт та його було оголошено в розшук. В подальшому його автомобіль працівниками міліції було у нього вилучено та поміщено на штраф-майданчик. При зверненні до ВДВС Олександрійського МУЮ він дізнався, що в провадженні державного виконавця ВДВС Олександрійського МУЮ [PERSON] перебуває зведене виконавче провадження до складу якого увійшли : виконавче провадження № 48469976 за виконавчим листом № 2/398/2333/13 від 21.11.2013 року про стягнення з нього аліментів на утримання дитини на користь [PERSON]; виконавче провадження № 40125291 про стягнення штрафу за постановою ДАІ № аа2091300 від 07.09.2013 року; виконавче провадження № 44021130 про стягнення штрафу за постановою ДАІ № ПС 123063 від 13.06.2014 року; виконавче провадження № 44460789 за постановою ВДАІ № пс1 715648 від 30.06.2014 року. Арешт та заборону відчуження на його автомобіль та мотоцикл були накладені постановою від 20.05.2014 року в межах виконавчого провадження № 40125291 про стягнення штрафу накладеного постановою ВДАІ від 07.09.2013 року, яка була скасована Олександрійським міськрайонним судом. Інші постанови ВДАІ, виконавчі провадження по який увійшли до складу зведеного виконавчого провадження також були скасовані судом, а які скасовані не були по них було своєчасно сплачені штрафи. Після пред»явлення державному виконавцю постанови Олександрійського міськрайонного суду від 23.10.2013 року про скасування постанови ДАІ від 07.09.2013 року та від 15.10.2015 року ним було винесено постанову про зняття транспортного засобу з розшуку, однак арешт з транспортного засобу знято так і не було. Після неодноразових звернень до ВДВС Олександрійського МУЮ з проханням зняти арешт з майна, його вимоги були залишені без задоволення, тому за захистом своїх прав вимушений звернутись до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Державний виконавець ВДВС Олександрійського МУЮ в задоволенні позовних вимог просив відмовити, посилаючись на обставини викладені у запереченні на позов та на вимоги ч.5 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження". [PERSON] в судове засідання не з»явилась, надіслала заяву з проханням розглядати справу без її участі, зазначила, що проти зняття арешту з майна не заперечує. Суд заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши надані сторонами докази, дійшов висновку, що позовну заяву слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Частиною першою статті 15 ЦКУкраїни (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.\~\~ Відповідно до статей 57-60 ЦПК України , кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Сторонам у справі було роз»яснино обов»язок доказування та наслідки ненадання доказів. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду. Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку. Судом встановлено, що державним виконавцем ВДВС Олександрійського МРУЮ [PERSON] при примусовому виконанні постанови ВДАІ № аа2091300 виданої 07.09.2013 року, 20 травня 2014 року було винесено постанову про накладення арешту на автомобіль AUDI 80, реєстраційний номер ВА 4271АВ 1988 року випуску та мотоцикл [NUMBER], право власності на які зареєстровано за [PERSON] (а.с.4,21). Постановою державного виконавця ВДВС Олександрійського МРУЮ [PERSON] від 17.08.2015 року виконавче провадження з примусового виконання постанови ВДАІ № аа2091300 виданої 07.09.2013 року, було приєднано до зведеного виконавчого провадження № 4869976, до складу якого також увійшли : виконавче провадження № 48469976 за виконавчим листом № 2/398/2333/13 від 21.11.2013 року про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини на користь [PERSON]; виконавче провадження № 44021130 про стягнення штрафу за постановою ДАІ № ПС 123063 від 13.06.2014 року; виконавче провадження № 44460789 за постановою ВДАІ № пс1 715648 від 30.06.2014 року (а.с. 5-8). 17.08.2015 року державним виконавцем ВДВС Олександрійського МРУЮ [PERSON] при примусовому виконанні постанови ВДАІ № аа2091300 виданої 07.09.2013 року, 20 травня 2014 року було винесено постанову про розшук автомобіля AUDI 80, реєстраційний номер ВА 4271АВ 1988 року випуску та мотоциклу [NUMBER](а.с. 9) 15.10.2015 року державним виконавцем ВДВС Олександрійського МРУЮ [PERSON] було винесено постанову про зняття з розшуку транспортних засобів AUDI 80, реєстраційний номер ВА 4271АВ 1988 року випуску та JAWA 350 реєстраційний номер [NUMBER]. Постанова мотивована тим, що постанова № аа2091300 від 07.09.2013 року про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу в сумі 510 грн скасована рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 23.10.2013 року. Питання про зняття арешту з транспортних засобів державним виконавцем залишилось не вирішеним (а.с. 11) Відповідно довідки ВДАІ з обслуговування м.Олександрії та Олександрійського району від 15.10.2015 року , за період з 2014 року по 15.10.2015 року заборгованість [PERSON] по штрафам за адміністративні правопорушення відсутня (а.с.12). Згідно довідки виданої ВДВС Олександроійського МРУЮ , заборгованість за виконавчим листом про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON], згідно заяви стягувача- відсутня (а.с.20). Державний виконавець в судовому засіданні підтвердив той факт, що станом на час розгляду справи, у позивача відсутня заборгованість за аліментами. Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, суд не вбачає законних підстав для відмови у скасуванні арешту майна, оскільки наразі заборгованість по штрафам по адміністративним правопорушенням відсутня (а.с. 43), заборгованості по аліментам також немає, тому наявність обтяжень майна [PERSON] фактично порушує його права власника, які гарантовані Конституцією України. Відповідно вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати у справі суд покладає на рахунок відповідача. Разом з тим, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, оскільки вони не підтверджені жодним доказом.

Outcome: partial