Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

23 січня 2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила позбавити відповідача батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач є батьком неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], сторони з 15 серпня 2001 року не підтримують подружніх відносин, а рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 20 грудня 2002 року шлюб розірваний. Відповідач ніколи не піклувався про фізичний і духовний розвиток їх дітей, жодного разу не повідомляв про наміри побачити дітей, бажання з ними спілкуватися. Батько жодного разу не вітав дітей з днем народження, не дарував подарунків, ухиляється від сплати аліментів. Позивач вважає, що батько дітей не виявляє належної батьківської уваги, турботи і не підтримує їх матеріально, в зв'язку з чим звернулася до суду із позовом про позбавлення його батьківських прав. В судовому засіданні позивач позов підтримала, вважала доцільним позбавити відповідача батьківських прав, просила позов задовольнити. Пояснила, що за дванадцять з половиною років, упродовж яких сторони разом не проживають, батько жодного разу не привітав дітей з днем народження. Відповідач не виявляє інтересу до дітей, матеріальної допомоги їм не надає, ухиляється від сплати аліментів, через що поставало питання про порушення кримінальної справи. Позивач перешкод у спілкуванні з дітьми їх батьку не чинила. Донька намагалася зв'язатится з ним через інтернет, двічі писала листи, однак, відповідач перший лист проігнорував, вдруге донька написала листа батьку рік тому, втім, результату не отримала. Крім того, батько дітей має великі борги приватним особам та банкам, житло знаходиться у заставі банку. До позивача приходять люди з вимогами повернути гроші, погрожують, тому вона турбується за долю дітей. Відповідач в судове засідання двічі не з'являвся, про час та дату слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки не повідомив, заперечень проти позову не надіслав, в зв'язку з чим суд допустив заочний розгляд справи. Прокурор позов підтримав, просив його задовольнити, з урахуванням того, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків та наявності висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Представник третьої особи - служби у справах дітей Жовтневої райдержадміністрації Миколаївської області в судовому засіданні підтримала вимоги позивача, суду пояснила, що в січні 2014 року до них звернулася позивач для вирішення питання про позбавлення відповідача бітьківських прав. Були зроблені запити у відповідні установи щодо надання характеристик та до виконавчої служби про надання довідки про заборгованість по аліментам; батько дітей був запрошений до служби, однак, він проігнорував запрошення, так само не з'явився для вирішення питання до виконкому сільської ради. Під час вирішення на комісії питання про доцільність позбавлення батьківських прав заслуховувалась думка дітей, які висказали бажання позбавити батька батьківських прав відносно них. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснила, що згодна, аби суд позбавив її батька батьківських прав. Пояснила, що батько ніколи не цікавився її життям, бачила його тільки один раз, коли йшла з бабусею в поліклінику, брату на той момент виповнилося три роки. Батько жодного разу не вітав її з днем народження, не приходив, пам'ятає, як він одного разу приніс брату памперси, а їй спортивний костюм. Свідок намагалася зв'язатися з батьком через інтернет, але на перший лист він не відповів, а на другий - його дружина в грубій формі повідомила, що батько не бажає з нею спілкуватися. Повідомила, що на неї тиску не було, її мати перед подачею позову до суду радилася з нею щодо необхідності позбавлення батька батьківських прав. Малолітній [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що батька не пам'ятає, знає його лише по фото, ніколи його не бачив, батько подарунків ніколи не дарував. Повідомив, що зі слів сестри він бачив батька, коли вони з бабусею йшли до полікліники, на той час він був маленький. Вислухавши пояснення сторін, представника третьої особи, показання свідків [PERSON], [PERSON], думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відповідач є їх батьком (а.с.19). На підставі свідоцтва про укладення шлюбу, відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] уклали шлюб 15 жовтня 1993 року, в результаті чого остання змінила прізвище на "[PERSON]" (а.с.21). Однак, зазначений шлюб був розірваний 09 листопада 2004 року (а.с.23). Згідно свідоцтва про зміну імені, 14 червня 2012 року [PERSON] змінила прізвище на "[PERSON]" (а.с.24). Виходячи з даних довідки ЖКП ММР "БРИЗ" №278 від 20.01.2014 року, діти [PERSON] та [PERSON] проживають з матір'ю [PERSON] (а.с.27). Згідно виконавчого листа Заводського районного суду м.Миколаєва №2-1527/2002 року, виданого 09 липня 2002 року, з відповідача стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 1/2 неоподатковуваного мінімума доходів громадян, починаючи з 20 червня 2002 року, до повноліття дітей (а.с.25-28). На підставі довідки відділу ДВС Жовтневого РУЮ від 16.01.2014 року за [PERSON] рахується заборгованість по аліментам за період з 20.06.2002 року по 15.01.2014 року в сумі 72699 грн. 82 коп. (а.с.32). У відповідності до повідомлення відділу внутрішніх справ Жовтневого району Миколаївської області, була розглянута заява [PERSON] по факту злісного ухилення від сплати аліментів, але у порушенні кримінального провадження було відмовлено на підставі ст.6 п.2 КПК України за відсутністю складу злочину (а.с.33). [PERSON] навчається в 6-б класі Миколаївської ЗОШ І-ІІІ ступенів №35 (а.с.36), за період навчання в школі батько дитини не з'являвся, батьківські збори не відвідував, сином не цікавився (а.с.36,39,40). 01.09.2012 року [PERSON] поступила до Миколаївського базового медичного коледжу, на теперішній час навчається на ІІ курсі фельдшерського відділення, вихованням та навчанням доньки займається мати, батько не цікавиться успіхами дитини, на батьківські збори не з'являється (а.с.37,38). У відповідності до приписів ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток Згідно ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно роз'яснень, що містяться в пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від свої обов'язків має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З показань допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що відповідач безвідповідально відноситься до виконання своїх батьківських обов'язків, ніколи не приїжджає до дітей, не спілкується з ними, не цікавиться їх долею, не надає жодної матеріальної допомоги на їх утримання. Неповнолітній [PERSON] взагалі не пам'ятає відповідача. На підставі рішення Полігонівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області за №2 від 31.01.2014 року та висновку Жовтневої районної державної адміністрації від 25.02.2014 року відповідач не виконує батьківських обов'язків відносно своїх дітей - [PERSON] та [PERSON], а тому підлягає позбавленню батьківських прав в судовому порядку (а.с.7,13-14). Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, ухиляється від обов'язку по їх вихованню. Згідно ч.6 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків, відповідно до ч.4 ст.155 СК України, є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. На підставі ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно приписів ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 №789-ХІІ, яка є частиною національного законодавства України у відповідності до ст.9 Конституції України, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також дитинi забезпечується такий захист i пiклування, якi необхiднi для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків. При ухваленні рішення суд, у відповідності до ч.2 ст.171 СК України, врахував думку дітей [PERSON], [PERSON] щодо необхідності позбавлення їх батька батьківських прав. Серед іншого, суд приймає до уваги, що відповідач не з'являвся в судові засідання, що сприймається як байдуже ставлення до дітей. Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved