Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що вона з 02.03.1996р. по 28.01.2013р. перебувала у шлюбі з [PERSON], від даного шлюбу народився син -[PERSON], [INFO], який на даний час навчається в морському коледжі Херсонської державної морської академії та знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач добровільно не надає кошти на утримання сина та його навчання, просила суд стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову і до закінчення сином навчання, а саме до липня 2016р. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON], в обґрунтування якого зазначив, що від шлюбу з [PERSON] має сина - [PERSON], навчання, харчування, одяг, заняття у спортивній секції якого оплачує за власні кошти, а також орендує йому квартиру, здійснює його лікування. Разом з матір'ю син [PERSON] не проживає більше двох років, майже півроку не спілкується з нею взагалі. Уточнивши позовні вимоги, просив стягнути з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO]. Позивачка первісним позовом та іі представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали на підставах, зазначених в позові, просила позов задовольнити. Зустрічний позов не визнали, категорично заперечували проти його задоволення, пояснивши, що [PERSON] самостійно сплачувала за І курс навчання, з дитиною спілкується регулярно, раз на два місяці син приїздить додому, вона надає йому матеріальну допомогу та їжу. Також зазначили, що [PERSON] не має можливості сплачувати аліменти, так як не працює через відсутність підходящої роботи. Відповідач за первісним позовом позовні вимоги не визнав, надав суду письмові заперечення, в яких зазначив, що [PERSON] не займається утриманням сина, оскільки фактично не має на це коштів через відсутність працевлаштування. Він самостійно або його сестра [PERSON] за його кошти у разі його відсутності в Україні оплачують навчання [PERSON], його проживання в м. Херсоні, лікування, зайняття у спортивній секції та інші побутові потреби, у зв'язку з чим просив відмовити в задоволенні позову. Заявлений ним зустрічний позов підтримав із аналогічних викладеним у позовній заяві підстав, позовні вимоги щодо стягнення аліментів в розмірі 2000 грн. до досягнення сином повноліття просив задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що первісний позов не підлягає задоволенню, а зустрічний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони від шлюбу, який розірваний 28.01.2013 року ( а.с. 4), мають сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого [PERSON] та [PERSON] вказані батьками ( а.с. 3). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст.ст. 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Згідно з ч. 1 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 Сімейного кодексу України) і виплачуються щомісячно. Згідно довідки Херсонської державної морської академії №6503 від 06.09.2013р., [PERSON] 25.08.2012р. вступив на денну форму навчання до Морського коледжу І рівня акредитації Херсонської державної морської академії зі спеціальності «Судноводіння на морських шляхах». Строк закінчення навчання у вказаному ВУЗі - липень 2016 року. Як встановлено судом, і це не оспорюються та не спростовується сторонами по справі, [PERSON] працевлаштований та отримує заробітну плату, на відміну від [PERSON], яка з серпня 2010 року не працює (а.с.88). Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що їх онук [PERSON] знаходиться на повному утриманні батька - [PERSON], який дбає не лише про навчання сина, а й про всі його життєві потреби, оскільки мати онука - [PERSON] створила нову сім'ю, вихованням та утриманням сина не займається. Свідок [PERSON] в суді пояснив, що він разом з [PERSON] неодноразово приїздив до навчального закладу для бесіди з викладачами, спілкувався з [PERSON]. Стверджує, що [PERSON] приймає участь у вихованні сина, проте ким оплачується навчання [PERSON] не знає. Як вбачається з пояснень сторін, [PERSON] проживає в м.Херсоні на орендованій квартирі. Відповідно до договору оренди квартири від 01.09.2013р., (а.с. 16-17) укладеного [PERSON] як орендарем, оплату за користування житлом здійснює останній. Він же оплачує навчання сина у коледжі, що підтверджується наданими [PERSON] копіями квитанцій про оплату навчання сина (а.с.19-20, 62-63). Відповідно до ч.2 ст.171 СК України, дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що під час навчання проживає з товаришем на орендованій квартирі в м. Херсоні, оренду якої сплачує батько, який також оплачує його навчання, зайняття в спортивній секції, піклується про нього, забезпечує його потреби, допомагає матеріально. На канікулах проживає в м. Каховці у бабусі з дідусем - [PERSON] та [PERSON] або разом з батьком. Його мати - [PERSON] не цікавиться його успіхами та навчанням, не приймає участі у його утриманні та вихованні. Протягом останнього часу з матір'ю майже не спілкується, так як вона приїжджала до навчального закладу та ображала його у присутності інших осіб. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести, ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З урахуванням вищевикладеного, [PERSON] не було надано на підтвердження своїх вимог достовірних, належних та допустимих доказів щодо утримання свого сина та ухилення від утримання дитини [PERSON] Крім того, як зазначено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Стягнення аліментів на дітей, які досягли повноліття, з підстав, передбачених ст.ст. 198, 199 СК України, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою. Таким чином, враховуючи що на день звернення з позовом до суду [PERSON] не досяг 18 років, а право на утримання за ст.199 СК України, на яку посилається позивач за первісним позовом, виникає лише при навчанні повнолітних дітей, в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити. Позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню, оскільки відповідачкою за зустрічним позовом не надано жодних доказів неспроможності надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина. Крім того, суд вважає, що [PERSON] не можна визнати неспроможною сплачувати аліменти на утримання сина у зв'язку з тим, що вона, будучи працездатною, не працює без поважних причин, оскільки законом не передбачено таких підстав звільнення від сплати аліментів. Приймаючи до уваги викладене вище, виходячи з принципу справедливості і розумності, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 400 грн. щомісячно. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд, у відповідності до ст.. 88 ЦПК України, вважає, що згідно ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial