Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

17 вересня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою в обґрунтування якої зазначила, що відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 01.06.2010 року відділом ДРАЦС Горохівського РУЮ її шлюб із [PERSON] розірвано. У шлюбі в них народився син [PERSON] [INFO] . Рішенням Горохіського районного суду Волинської області від 19.10.2017 року було зобов`язано відповідача стягувати аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн. Позивач зазначає, що є інвалідом ІІ групи ,єдиним джерелом доходу є її пенсія, якої не вистачає на повноцінне забезпечення неповнолітнього сина. Зазначає, що відповідач має стабільних дохід, і в змозі сплачувати аліменти у визначеному законом розмірі. Враховуючи наведене, просить суд збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] в її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. До початку судового засідання від позивача на адресу суду надійшла заява, у якій вона просить розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, щодо постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнає частково та згідний сплачувати аліменти в розмірі 1255 гривень щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, так як на його утриманні перебувають двоє неповнолітній дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, приходжу до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 01.06.2010 року відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого відділом ДРАЦС Горохівського РУЮ (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [INFO] у шлюбі у сторін народився син [PERSON] (а.с.8). Копією виконавчого листа та копією рішення долученого до матеріалів позову підтверджується, що рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 19.10.2017 року було вирішено стягувати аліменти з відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі до 900 (дев`ятсот) гривень щомісяця, починаючи з 14 вересня 2017 року і до досягнення сином повноліття (а.с.10-12). Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що розмір аліментів, який на даний час стягується з відповідача на утримання сина є недостатнім для його належного забезпечення. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Верховний Суд України у постанові від 05.02.2014 року в справі №6-143цс13 зазначив, що право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що відповідач є здоровим, працездатним, на обліку в лікарів не перебуває. У своїй заяві до суду повідомив про зміни його сімейного стану, вказав, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей . Водночас позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що у відповідача змінився матеріальний стан, який дозволяє йому сплачувати аліменти у більшому розмірі, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грнивень. В свою чергу, суд вважає доведеним, що у зв`язку з підвищенням цін на продовольчі та непродовольчі товари, підвищенням рівня прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, матеріальний стан позивача погіршився, розмір аліментів, що стягуються з відповідача не відповідає звичайним потребам неповнолітніх дітей. Діти мають потребу в соціальному розвитку та навчанні, на що необхідні матеріальні витрати, якими позивач не може забезпечити сина у повній мірі. Частиною 2 ст.182 СК України, передбачений мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги часткове визнання відповідачем позову в розмірі 1255 грн., наявність на його утриманні ще двох неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що стягувані з [PERSON] на підставі рішення Горохівського районного суду Волинської області від 19.10.2017 року аліменти, є недостатніми для належного забезпечення потреб [PERSON] , [INFO] , а тому заявлені вимоги позивача [PERSON] про збільшення розміру аліментів підлягають до часткового задоволення та збільшення їх розміру до 1600 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що визначений розмір аліментів є достатнім для належного забезпечення потреб неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та справедливим. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного суду України 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 23) відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, аліменти у зміненому розмірі на користь позивача підлягають стягненню з моменту набранням даним рішенням законної сили. Крім того, згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Тобто, рішення до негайного виконання допускаються у справах саме про стягнення аліментів, а не про зміну їх розміру. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. На підставі ст.ст.180-183, 192 СК України,

Outcome: partial