Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

[PERSON] Мішель звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» в особі Вінницького регіонального відділення ПАТ «КБ «Хрещатик», в якій просив визнати припиненою поруку [PERSON] Мішель за договором поруки №06/12 від 02.11.2012р., укладеним між ПАТ «КБ «Хрещатик» та [PERSON] Мішель. Позовні вимоги мотивовано тим, що 27.02.2012р. ПАТ «КБ «Хрещатик» в особі Вінницького регіонального відділення ПАТ «КБ «Хрещатик» та Підприємством «Гассіб» з іноземною інвестицією було укладено генеральний кредитний договір №06/12. В рамках генерального кредитного договору сторонами було укладено кредитні договори №06/12-6 від 20.12.2013р., №06/12-7 від 21.08.2014р., №06/12-8 від 21.08.2014р. На забезпечення виконання зобовязань за вказаними кредитними договорами ПАТ «КБ «Хрещатик» та [PERSON] Мішель було укладено договір поруки №06/12 від 02.12.2012р. До вищевказаних кредитних договір неодноразово вносилися зміни та додатковою угодою №7 до кредитного договору №06/12-6 від 19.12.2014р., додатковою угодою №3 до кредитного договору №06/12-7 від 19.12.2014р., додатковою угодою №3 до кредитного договору №06/12-8 від 19.12.2014р. сторонами було узгоджено наступні строки виконання зобовязання: - кредитний договір №06/12 3500 доларів США до 31.07.2015р. та 2981000 доларів США до 20.08.2015р.; - кредитний договір №06/12-7 8500 доларів США до 31.07.2015р. та 366500 доларів США до 20.08.2015р.; - кредитний договір №06/12-8 5000 доларів США до 31.07.2015р. та 295000 доларів США до 20.08.2015р. Як зазначає позивач, Підприємством «Гассіб» з іноземною інвестицією прострочено виконання зобовязань за вищевказаними кредитними договорами, оскільки починаючи з 31.07.2015р. кредит не погашався. При цьому, договором поруки не було встановлено строку протягом якого діє порука, а з позовною заявою до суду відповідач звернувся з пропуском шестимісячного строку з дня настання строку виконання основного зобовязання, а відтак з урахуванням положень ст. 559 ЦК України та правової позиції Верховного суду України від 17.09.2014р. у справі №6-53цс14, позивач вважає поруку припиненою, у звязку з чим звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача у відзиві на позовну заяву (а.с. 120-131) та в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що генеральним кредитним договором та додатковими договорами до генерального кредитного договору строк виконання основного зобовязання було визначено 20 серпня 2015 року, а ПАТ «КБ «Хрещатик» звернулося до суду з позовом до [PERSON] Мішель про стягнення заборгованості за кредитними договорами 19 лютого 2016 року, тобто в межах шестимісячного строку, а відтак твердження позивача не ґрунтуються на умовах укладених сторонами договорів. Ухвалою суду від 22.06.2016р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Підприємство «Гассіб» з іноземною інвестицією. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача та просив їх задовольнити. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надавши їм юридичну оцінку суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на таке. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 27.02.2012р. ПАТ «КБ «Хрещатик» в особі Вінницького регіонального відділення ПАТ «КБ «Хрещатик» та Підприємством «Гассіб» з іноземною інвестицією було укладено генеральний кредитний договір №06/12, відповідно до п. 1.1 якого кредитор встановлює позичальнику ліміт кредитних операцій у розмірі 3100000 доларів США терміном на 36 місяців з 27 лютого 2012 року по 26 лютого 2015 року, в межах якого здійснюються кредитні операції в іноземній валюті долари США за окремими кредитними договорами, що будуть укладені в рамках цієї угоди (далі - Договори), в порядку і на умовах, передбачених цією угодою та договорами. При цьому Договори є невідємною частиною цієї угоди. (а.с. 8-15) Шляхом укладання додаткових договорів №1 від 22.08.2012р., №2 від 13.09.2012р., №3 від 21.12.2012р., №4 від 27.08.2013р., №4 від 31.01.2013р., №6 від 30.09.2013р., №7 від 20.12.2013р., №8 від 21.08.2014р., №9 від 05.12.2014р., №10 від 19.12.2014р., сторонами вносилися зміни до генерального кредитного договору №06/12, зокрема щодо ліміту кредитних операцій, мети кредитування, процентних ставок за кредитними договорами. (а.с. 18-51) 20 грудня 2013 року, ПАТ «КБ «Хрещатик» в особі Вінницького регіонального відділення ПАТ «КБ «Хрещатик» та Підприємством «Гассіб» з іноземною інвестицією укладено Кредитний договір №06/12-6, що укладений в рамках генерального кредитного договору від 27.02.2012р. №06/12 (а.с. 53-55). Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору №06/12-6 від 20.12.2013р. кредитор відкриває позичальнику на умовах генерального кредитного договору від 27.02.2012р. №06/12 (далі Генеральний договір) відкличну відновлювальну кредитну лінію (далі - Кредит) з лімітом у сумі 2830000 доларів США строком на 12 місяців з 20 грудня 2013 року до 19 грудня 2014 року терміном повернення кредитних коштів 19 грудня 2014 року згідно з графіком, зазначеним у п. 3.3, зі сплатою процентів за користування кредитом із розрахунку 12% річних. Додатковим договором №6 від 5 грудня 2014 року розмір ліміту відновлювальної кредитної лінії збільшено до 2984500,00 доларів США. (а.с. 62) На виконання Кредитного договору №06/12-6 від 20.12.2013р. ПАТ «КБ «Хрещатик» в особі Вінницького регіонального відділення ПАТ «КБ «Хрещатик» видано, а Підприємством «Гассіб» з іноземною інвестицією отримано кредитні кошти в загальній сумі 2988500,00 доларів США, (2830000,00 доларів США 20.12.2013р. та 158500,00 доларів США 05.12.2014р.), що підтверджується випискою по особовому рахунку боржника за період з 20.12.2013р. по 18.01.2016р. (а.с. 147). Відповідно до п. 3.3 Кредитного договору №06/12-6 від 20.12.2013р. повернення кредиту позичальник здійснює починаючи з березня 2014 року на позичковий рахунок №20626032078224 у ПАТ «КБ «Хрещатик», МФО 300670, згідно з наступним графіком: до 31.03.2014р. 8500 дол. США, до 30.04.2014р. 8500 дол. США, до 30.05.2014р. 8500 дол. США, до 30.06.2014р. 18500 дол. США, до 31.07.2014р. 18500 дол. США, до 29.08.2014р. 18500 дол. США, до 30.09.2014р. 18500 дол. США, до 31.10.2014р. 18500 дол. США, до 28.11.2014р. 18500 дол. США, до 19.12.2014р. 2693500 дол. США. Свої зобовязання, в частині повернення кредитних коштів, Підприємство «Гассіб» з іноземною інвестицією виконало частково сплативши 4000,00 доларів США (2000,00 доларів США 10.04.2014р. та 2000,00 доларів США 30.04.2014р.) (а.с. 147) Разом з тим, до Кредитного договору №06/12-6 від 20.12.2013р. сторонами неодноразово вносилися зміни, в тому числі в частині встановлення графіку погашення заборгованості, шляхом укладення додаткових договорів №1 від 31.03.2014р., №2 від 05.05.2014р., №3 від 28.05.2014р., №4 від 27.06.2014р., №5 від 01.09.2014р., №6 від 05.12.2014р. та №7 від 19.12.2014р. (а.с. 52-64) Так, пунктом 3 додаткового договору №7 від 19.12.2014р. сторони пункт 3.3 Кредитного договору №06/12-6 від 20.12.2013р. виклали в наступній редакції: повернення кредиту позичальник здійснює починаючи з липня 2015 року на позичковий рахунок №20626032078224 у ПАТ «КБ «Хрещатик», МФО 300670, згідно з наступним графіком: - 31 липня 2015 року 3500,00 доларів США; - 20 серпня 2015 року 2981000,00 доларів США. Однак, боржник, у строк встановлений пунктом 3 додаткового договору №7 від 19.12.2014р. до Кредитного договору №06/12-6 від 20.12.2013р., свої зобовязання в частині повернення кредитних коштів не виконав, у звязку з виникла заборгованість за кредитним договором. 21 серпня 2014 року, ПАТ «КБ «Хрещатик» в особі Вінницького регіонального відділення ПАТ «КБ «Хрещатик» та Підприємством «Гассіб» з іноземною інвестицією укладено Кредитний договір №06/12-7, що укладений в рамках генерального кредитного договору від 27.02.2012р. №06/12 (а.с. 65-67). Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору №06/12-7 від 21.08.2014р. банк відкриває позичальнику на умовах генерального кредитного договору від 27.02.2012р. №06/12 (далі Генеральний договір) відкличну відновлювальну кредитну лінію (далі - Кредит) з лімітом у сумі 208500 доларів США строком на 12 місяців з 21 серпня 2014 року до 20 серпня 2015 року терміном повернення кредитних коштів 20 серпня 2015 року згідно з графіком, зазначеним у п. 3.3, зі сплатою процентів за користування кредитом із розрахунку 12% річних. Додатковим договором №2 від 5 грудня 2014 року розмір ліміту відновлювальної кредитної лінії збільшено до 375000,00 доларів США. (а.с. 70) На виконання Кредитного договору №06/12-7 від 21.08.2014р. ПАТ «КБ «Хрещатик» в особі Вінницького регіонального відділення ПАТ «КБ «Хрещатик» видано, а Підприємством «Гассіб» з іноземною інвестицією отримано кредитні кошти в загальній сумі 375000,00 доларів США, (208500,00 доларів США 21.08.2014р., 34525,01 доларів США 05.12.2014р., 47217,93 доларів США 30.12.2014р., 47920,21 доларів США 04.02.2015р. та 36836,85 доларів США 04.03.2015р.) що підтверджується випискою по особовому рахунку боржника за період з 21.08.2014р. по 18.01.2016р. (а.с. 164) Відповідно до п. 3.3 Кредитного договору №06/12-7 від 21.08.2014р. повернення кредиту позичальник здійснює починаючи з грудня 2014 року на позичковий рахунок №20626032078224 у ПАТ «КБ «Хрещатик», МФО 300670, згідно з наступним графіком: до 29.12.2014р. 8500 дол. США, до 30.01.2015р. 8500 дол. США, до 27.02.2015р. 8500 дол. США, до 31.03.2015р. 8500 дол. США, до 30.04.2015р. 8500 дол. США, до 29.05.2015р. 8500 дол. США, до 30.06.2015р. 8500 дол. США, до 31.07.2015р. 8500 дол. США, до 20.08.2015р. 140500 дол. США. До Кредитного договору №06/12-7 від 21.08.2014р. сторонами неодноразово вносилися зміни, в тому числі в частині встановлення графіку погашення заборгованості, шляхом укладення додаткових договорів №1 від 01.09.2014р., №2 від 05.12.2014р., №3 від 19.12.2014р. (а.с. 68-71) Так, пунктом 1 додаткового договору №3 від 19.12.2014р. сторони пункт 3.3 Кредитного договору №06/12-7 від 21.08.2014р. виклали в наступній редакції: повернення кредиту позичальник здійснює починаючи з липня 2015 року на позичковий рахунок №20626032078224 у ПАТ «КБ «Хрещатик», МФО 300670, згідно з наступним графіком: - 31 липня 2015 року 8500,00 доларів США; - 20 серпня 2015 року 366500,00 доларів США. Однак, боржник, у строк встановлений пунктом 1 додаткового договору №3 від 19.12.2014р. до Кредитного договору №06/12-7 від 21.08.2014р., свої зобовязання в частині повернення кредитних коштів не виконав, у звязку з виникла заборгованість за кредитним договором. 21 серпня 2014 року, ПАТ «КБ «Хрещатик» в особі Вінницького регіонального відділення ПАТ «КБ «Хрещатик» та Підприємством «Гассіб» з іноземною інвестицією укладено Кредитний договір №06/12-8, що укладений в рамках генерального кредитного договору від 27.02.2012р. №06/12 (а.с. 73-75). Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору №06/12-8 від 21.08.2014р. банк відкриває позичальнику на умовах генерального кредитного договору від 27.02.2012р. №06/12 (далі Генеральний договір) відкличну відновлювальну кредитну лінію (далі - Кредит) з лімітом у сумі 396000 доларів США строком на 12 місяців з 21 серпня 2014 року до 20 серпня 2015 року терміном повернення кредитних коштів 20 серпня 2015 року згідно з графіком, зазначеним у п. 3.3, зі сплатою процентів за користування кредитом із розрахунку 12% річних. Додатковим договором №2 від 5 грудня 2014 року розмір ліміту відновлювальної кредитної лінії збільшено до 600000,00 доларів США. (а.с. 78) На виконання Кредитного договору №06/12-8 від 21.08.2014р. ПАТ «КБ «Хрещатик» в особі Вінницького регіонального відділення ПАТ «КБ «Хрещатик» видано, а Підприємством «Гассіб» з іноземною інвестицією отримано кредитні кошти в загальній сумі 600000,00 доларів США, (369000,00 доларів США 21.08.2014р., 6781,26 доларів США 04.03.2015р., 48707,51 доларів США 03.04.2015р., 47585,48 доларів США 05.05.2015р., 49589,19 доларів США 04.06.2015р., 48448,56 доларів США 03.07.2015р. та 2888,00 доларів США 28.09.2015р. ) що підтверджується випискою по особовому рахунку боржника за період з 21.08.2014р. по 18.01.2016р. (а.с. 177) Відповідно до п. 3.3 Кредитного договору №06/12-8 від 21.08.2014р. повернення кредиту позичальник здійснює починаючи з грудня 2014 року на позичковий рахунок №20626032078224 у ПАТ «КБ «Хрещатик», МФО 300670, згідно з наступним графіком: до 29.12.2014р. 5000 дол. США, до 30.01.2015р. 5000 дол. США, до 27.02.2015р. 5000 дол. США, до 31.03.2015р. 5000 дол. США, до 30.04.2015р. 5000 дол. США, до 29.05.2015р. 5000 дол. США, до 30.06.2015р. 5000 дол. США, до 31.07.2015р. 5000 дол. США, до 20.08.2015р. 356000 дол. США. До Кредитного договору №06/12-8 від 21.08.2014р. сторонами неодноразово вносилися зміни, в тому числі в частині встановлення графіку погашення заборгованості, шляхом укладення додаткових договорів №1 від 01.09.2014р., №2 від 05.12.2014р., №3 від 19.12.2014р. (а.с. 76-80) Так, пунктом 1 додаткового договору №3 від 19.12.2014р. сторони пункт 3.3 Кредитного договору №06/12-8 від 21.08.2014р. виклали в наступній редакції: повернення кредиту позичальник здійснює починаючи з липня 2015 року на позичковий рахунок №20626032078224 у ПАТ «КБ «Хрещатик», МФО 300670, згідно з наступним графіком: - 31 липня 2015 року 5000,00 доларів США; - 20 серпня 2015 року 595000,00 доларів США. Однак, боржник, у строк встановлений пунктом 1 додаткового договору №3 від 19.12.2014р. до Кредитного договору №06/12-8 від 21.08.2014р., свої зобовязання в частині повернення кредитних коштів не виконав, у звязку з виникла заборгованість за кредитним договором. З метою забезпечення виконання зобовязань за генеральним кредитним договором від 27.02.2012р. №06/12 та укладених в його рамках кредитних договорів, ПАТ «КБ «Хрещатик» в особі Вінницького регіонального відділення ПАТ «КБ «Хрещатик», [PERSON] Мішель та Підприємством «Гассіб» з іноземною інвестицією укладено договір поруки №06/12 від 2 листопада 2012 року, до якого сторонами вносилися зміни згідно з додатковим договорами №1 від 21.12.2012р., №2 від 31.01.2013р., №2 від 27.08.2013р., №4 від 20.12.2013р., №5 від 21.08.2014р., №6 від 05.12.2014р., №7 від 19.12.2014р. (а.с. 81-95) Відповідно до пункту 1 додаткового договору №7 від 19.12.2014р. про внесення змін до договору поруки №06/12 від 02.11.2012р., пункт 1.1. договору поруки №06/12 від 02.11.2012р. викладено в наступній редакції: Поручитель ([PERSON] Мішель) зобовязується перед банком нести в повному обсязі солідарну відповідальність за невиконання позичальником зобовязань перед банком по погашенню одержаних кредитів відповідно до генерального кредитного договору №06/12 від 27.02.2012р. кінцевим терміном погашення 20 серпня 2015 року та укладених в його рамках: - кредитного договору №06/12-6 від 20.12.2013р. з лімітом в сумі 2984500 доларів США терміном погашення 20.08.2015р. та належних за користування кредитом відсотків з розрахунку 11% річних по 30 червня 2015 року та 12% річних з 1 липня 2015 року по 20 серпня 2015 року; - кредитного договору №06/12-7 від 21.08.2014р. з лімітом в сумі 375000 доларів США терміном погашення 20.08.2015р. та належних за користування кредитом відсотків з розрахунку 12% річних з дня отримання кредитних коштів по 31 жовтня 2014 року, у розмірі 11% річних з 1 листопада 2014 року по 30 червня 2015 року, у розмірі 12% річних з 1 липня 2015 року по 20 серпня 2015 року; - кредитного договору №06/12-8 від 21.08.2014р. з лімітом в сумі 600000 доларів США терміном погашення 20.08.2015р. та належних за користування кредитом відсотків з розрахунку 11% річних з 1 листопада 2014 року по 30 червня 2015 року, у розмірі 12% річних з 1 липня 2015 року по 20 серпня 2015 року, укладених між банком та позичальником, а також комісії, штрафів і пені. Згідно з пунктом 2 додаткового договору №7 від 19.12.2014р. про внесення змін до договору поруки №06/12 від 02.11.2012р., пункт 4.1 договору поруки №06/12 від 02.11.2012р. викладено в наступній редакції: Цей догорів набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання позичальником зобовязань за генеральним кредитним договором від 27.02.2012р. №06/12 та укладених в його рамках кредитного договору №06/12-6 від 20.12.2013р. з лімітом в сумі 2984500 доларів США, кредитного договору №06/12-7 від 21.08.2014р. з лімітом в сумі 375000 доларів США, кредитного договору №06/12-8 від 21.08.2014р. з лімітом в сумі 600000 доларів США. Пунктом 3 додаткового договору №7 від 19.12.2014р. передбачено, що цей договір є невідємною частиною договору поруки №06/12 від 02.11.2012р., укладеного ПП «Гассіб», ПАТ «КБ «Хрещатик» та [PERSON] Визначаючись щодо обґрунтованості позовних вимог суд виходить з того, що відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 1 статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини друга статті 554 ЦК України). Припинення поруки повязане, зокрема, із закінченням строку її чинності. За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Отже, порука це строкове зобовязання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє субєктивне право кредитора. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України). Таким чином, умови договору поруки №06/12 від 02.11.2012р., укладеного позивачем, відповідачем та третьою особою, з урахуванням додаткового договору №7 від 19.12.2014р., про його дію до повного виконання зобовязань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом України у постанові від 17 вересня 2014 року при розгляді справи №6-53цс14. Як встановлено судом та вбачається з кредитних договорів №06/12-6 від 20.12.2013р., №06/12-7 від 21.08.2014р., №06/12-8 від 21.08.2014р., укладених в рамках генерального кредитного договору №06/12 від 27.02.2012р., з урахуванням додаткових до них договорів, боржник (Підприємство «Гассіб») був зобовязаний здійснювати погашення заборгованості за кредитними договорами черговими платежами. Зокрема: 1) умовами Кредитного договору №06/12-6 від 20.12.2013р., з урахуванням змін внесених додатковим договором №7 від 19.12.2014р., передбачено, що у боржника строк виконання зобовязань наступив: - 31 липня 2015 року щодо сплати 3500,00 доларів США; - 20 серпня 2015 року щодо сплати 2981000,00 доларів США. Таким чином, у Підприємство «Гассіб» з іноземною інвестицією 1 серпня 2015 року виникла прострочка зі сплати 3500,00 доларів США, а з 21 серпня 2015 року прострочене зобовязання зросло ще на 2981000,00 доларів США. 2) умовами Кредитного договору №06/12-7 від 21.08.2014р., з урахуванням змін внесених додатковим договором №3 від 19.12.2014р., передбачено, що у боржника строк виконання зобовязань наступив: - 31 липня 2015 року щодо сплати 8500,00 доларів США; - 20 серпня 2015 року щодо сплати 366500,00 доларів США. Таким чином, у Підприємство «Гассіб» з іноземною інвестицією 1 серпня 2015 року виникла прострочка зі сплати 8500,00 доларів США, а з 21 серпня 2015 року прострочене зобовязання зросло ще на 366500,00 доларів США. 3) умовами Кредитного договору №06/12-8 від 21.08.2014р., з урахуванням змін внесених додатковим договором №3 від 19.12.2014р., передбачено, що у боржника строк виконання зобовязань наступив: - 31 липня 2015 року щодо сплати 5000,00 доларів США; - 20 серпня 2015 року щодо сплати 595000,00 доларів США. Таким чином, у Підприємство «Гассіб» з іноземною інвестицією 1 серпня 2015 року виникла прострочка зі сплати 5000,00 доларів США, а з 21 серпня 2015 року прострочене зобовязання зросло ще на 595000,00 доларів США. З цього приводу варто зазначити, що Верховним Судом України у постанові від 17.09.2014р. по справі №6-53цс14 висловлено правову позицію, відповідно до якої «виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем)». Таким чином, оскільки умовами кредитних договорів №06/12-6 від 20.12.2013р., №06/12-7 від 21.08.2014р., №06/12-8 від 21.08.2014р., з урахуванням додаткових до них договорів, боржник (Підприємство «Гассіб») був зобовязаний здійснювати погашення заборгованості черговими платежами, а тому шестимісячний строк для предявлення вимоги до поручителя має обраховуватися з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням. Суд також звертає увагу, що частиною четвертою статті 559 ЦК України передбачено три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, якщо кредитор не предявить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобовязання не встановлено або встановлено моментом предявлення вимоги), якщо кредитор не предявить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України). Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування субєктивного права кредитора й субєктивного обовязку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом предявлення позову), кредитор вчиняти не може. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобовязань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "предявлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання як умови чинності поруки слід розуміти як предявлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість предявлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто в даному випадку протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням. Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобовязання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Аналогічна правова позиція також викладена Верховним судом України у постанові від 17 вересня 2014 року при розгляді справи №6-53цс14. Відповідно до частини 2 статті 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що ПАТ «КБ «Хрещатик» в особі Вінницького регіонального відділення ПАТ «КБ «Хрещатик» звернулося до Вінницького міського суду з позовною заявою до [PERSON] Мішель про стягнення 1333206615,22 грн. заборгованості за кредитними договорами №06/12-6 від 20.12.2013р., №06/12-7 від 21.08.2014р., №06/12-8 від 21.08.2014р., шляхом безпосередньої подачі позовної заяви до канцелярії суду (не поштою) 19 лютого 2016 року. Як вбачається з відмітки відділу приймання кореспонденції Вінницького міського суду Вінницького області на позовній заяві у справі №127/3231/16-ц за позовом ПАТ «КБ «Хрещатик» в особі Вінницького регіонального відділення ПАТ «КБ «Хрещатик» до [PERSON] Мішель про стягнення 1333206615,22 грн. заборгованості за кредитними договорами №06/12-6 від 20.12.2013р., №06/12-7 від 21.08.2014р., №06/12-8 від 21.08.2014р., остання подана до суду 19 лютого 2016 року. (а.с. 110-119, 193) Провадження у справі №127/3231/16-ц на даний час зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, з вимогою про стягнення 3500,00 доларів США заборгованості за кредитним договором №06/12-6 від 20.12.2013р., 8500,00 доларів США заборгованості за кредитним договором №06/12-7 від 21.08.2014р. та 5000,00 доларів США заборгованості за кредитним договором №06/12-8 від 21.08.2014р., строк виконання яких настав 31.07.2015р., відповідач мав звернутися до суду з позовом до боржника не пізніше 1 лютого 2016 року (з урахуванням того, що 31.01.2016р. неділя, вихідний день). В свою чергу, з вимогою про стягнення 2981000,00 доларів США заборгованості за кредитним договором №06/12-6 від 20.12.2013р., 366500,00 доларів США заборгованості за кредитним договором №06/12-7 від 21.08.2014р. та 595000,00 доларів США заборгованості за кредитним договором №06/12-8 від 21.08.2014р., строк виконання яких настав 20.08.2015р., відповідач мав звернутися до суду з позовом до боржника не пізніше 22 лютого 2016 року (з урахуванням того, що 20 та 21 лютого 2016 року субота та неділя, вихідні дні). Таким чином, оскільки строк виконання основного зобовязання щодо стягнення 3500,00 доларів США заборгованості за кредитним договором №06/12-6 від 20.12.2013р., 8500,00 доларів США заборгованості за кредитним договором №06/12-7 від 21.08.2014р. та 5000,00 доларів США заборгованості за кредитним договором №06/12-8 від 21.08.2014р., настав 31 липня 2015 року, а позивач звернувся до суду з позовною заявою до поручителя лише 19 лютого 2015 року (відмітка на позовній заяві), зобовязання сторін, що виникли з договору поруки №06/12 від 02.11.2012р., у вищевказаній частині, припинилися, а відтак позовні вимоги, в цій частині, підлягають задоволенню. В той же час, оскільки строк виконання основного зобовязання щодо стягнення 2981000,00 доларів США заборгованості за кредитним договором №06/12-6 від 20.12.2013р., 366500,00 доларів США заборгованості за кредитним договором №06/12-7 від 21.08.2014р. та 595000,00 доларів США заборгованості за кредитним договором №06/12-8 від 21.08.2014р., настав 20 серпня 2015 року, а позивач звернувся до суду з позовною заявою до поручителя 19 лютого 2015 року (відмітка на позовній заяві), зобовязання сторін, що виникли з договору поруки №06/12 від 02.11.2012р., у вищевказаній частині, не припинилися, оскільки відповідач звернувся з позовом в межах шестимісячного строку, а відтак позовні вимоги, в цій частині, задоволенню не підлягають. При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, оскільки позивач в позовній заяві та в судовому засіданні зазначав лише про припинення поруки щодо тіла кредиту, не обґрунтовуючи суми нарахованих та сплачених відсотків, судом, в межах заявлених позивачем вимог, досліджувалось питання припинення поруки виключно в частині тіла кредиту, та не досліджувалось питання припинення поруки в частині нарахованих та сплачених відсотків. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно з частиною 1 статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За викладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Згідно з частиною 1 статті 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 36 постанови від 17.10.2014\~ №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснив судам, що якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. Таким чином, оскільки заявлена вимога є вимогою немайнового характеру та беручи до уваги те, що позовні вимоги задоволено частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути 275,60 грн. витрат повязаних зі сплатою судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial