Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

28 лютого 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання дітей в розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття, а потім по 1000 гривень щомісячно до досягнення другою дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона не працює, діти знаходяться на її утриманні, а відповідач не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Під час розгляду справи позивачка підтримала позов та просила його задовольнити. Відповідач позов визнав частково, просив стягувати аліменти в частці від його заробітку, оскільки він працює. Заслухавши сторони, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Згідно до ст.180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Сторони перебували у шлюбі з 05 листопада 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 055837, виданого 05 листопада 2007 року Новоселівською сільською радою Саратського району Одеської області (а.с. 5). Шлюб між сторонами розірвано рішенням Саратського районного суду Одеської області від 25 серпня 2015 року (а.с.12). Як видно з копій свідоцтв про народження серії 1-ЖД № 199648, виданого Новоселівською сільською радою Саратського району Одеської області та серії 1-ЖД № 335925, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції в Одеській області, позивачка та відповідач є батьками малолітніх дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.6, 7). Довідка Новоселівської сільської ради Саратського району № 166 від 22 тлютого 2017 підтверджує, що діти проживають з матірю та знаходяться на її утриманні. Відповідач працює вантажником у Виробничо-комерційній фірмі «Тігос». Згідно довідки про доходи, виданої ВКФ "Тігос", відповідач щомісячноотримує заробітну плату в сумі 2634 гривень. Частина 2 ст.182 СК України встановлює, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням сімейного та матеріального становища сторін, а також приписів ч.2 ст.182 СК України суд визначає аліменти на утримання дітей у розмірі по 1/3 частці від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до повноліття старшої дитини, а потім по 1/6 частці від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення другою дитиною повноліття. Вимоги позивачки про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі не ґрунтуються на законі, тому що ст. 184 СК України визначає, що суд може визначити аліменти у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач працює і регулярно отримує заробітну плату, тому у задоволенні позову в частині визначення аліментів у твердій грошовій сумі належить відмовити. На підставі пункту 3 частини 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору. У звязку з чим, згідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 640 гривень.

Outcome: partial