Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

20 липня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів на дітей, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Луцька райдержадміністрація Волинської області. Ухвалою суду до участі у справі залучено орган опіки і піклування Шацьку райдержадміністрацію Волинської області як третю особу без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача та встановлено, що орган опіки і піклування Луцька райдержадміністрація Волинської області є третьою особою без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між [PERSON] та [PERSON] 2005 року було укладено шлюб, який 11 листопада 2010 року рішенням Шацького районного суду Волинської області розірвано. У цьому шлюбі у них народилися два сини: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з матір'ю [PERSON] у смт. Шацьк і знаходяться на повному її утриманні. Відповідач увесь цей час проживає окремо від дітей, в с. Маяки Луцького району і майже п'ять років участі у вихованні синів не бере. Всі ці роки він не проявляв до дітей щонайменшої батьківської турботи, хоча мав таку можливість, жодного разу не приїжджав до синів, не цікавився їх життям, здоров'ям, навчанням, матеріальної допомоги на їх утримання не надавав, домовленості про спільне утримання дітей між батьками дітей не досягнуто. Відповідач не має офіційного місця роботи, однак працює на сезонних роботах, отримує нерегулярний, мінливий дохід, тому має можливість брати участь в утриманні своїх дітей. Інших дітей та непрацездатної дружини у відповідача немає; про інші обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, позивачу невідомо. Мати дітей [PERSON] працює медреєстратором Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги», де отримує середній заробіток 1661,12 грн. на місяць, і їй вкрай тяжко одній утримувати двох малолітніх дітей. Тому, оскільки відповідач ухиляється від обов'язку з виховання і утримання своїх дітей, позивач [PERSON] просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його малолітніх синів та стягувати з нього аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримала з підстав, зазначених у заяві, просила позов задовольнити повністю. Прокурор вважає, що за встановлених судом обставин підстав для позбавлення відповідача батьківських прав немає, а в частині стягнення аліментів позов є обґрунтованим і його задоволення буде в повній мірі відповідати інтересам дітей. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Шацької райдержадміністрації Волинської області Єрофєєва Л.С. при вирішенні спору покликалася на розсуд суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, місце і час розгляду справи, про причину неявки суд не повідомив, заяв, пояснень, заперечень щодо позову не подав, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Луцької райдержадміністрації Волинської області як органу опіки і піклування в судове засідання не з'явився, подав суду письмовий висновок щодо розв'язання спору з додатками ( у тому числі пояснення відповідача [PERSON] по суті спору) і письмове клопотання про розгляд справи за відсутності представника органу опіки і піклування. Луцька райдержадміністрація Волинської області як орган опіки і піклування дійшла висновку про недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його малолітніх дітей. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідка, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток. Згідно з ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зокрема, ст. 164 цього кодексу передбачає, що за ухилення від виконання своїх обов'язків з виховання дитини мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач, громадянин України [PERSON], [INFO], який зареєстрований в [ADDRESS], є батьком малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвами про народження дітей та паспортом відповідача (а.с. 6, 7, 57, 58). Малолітні [PERSON] та [PERSON], зареєстровані та фактично проживають разом з матір'ю [PERSON], [INFO], по [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, довідкою Шацької селищної ради Шацького району Волинської області від 14.07.2015 року №1388 та актом обстеження умов проживання від 04.09.2015 року. Крім цього, комісією служби у справах дітей Шацької райдержадміністрації встановлено, що умови проживання дітей задовільні, в будинку є необхідні меблі та побутова техніка, діти мають окреме місце для відпочинку та підготовки уроків. В сім'ї доброзичливі стосунки. Діти відвідують школу. З батьком діти спілкувались останній раз у червні 2015 року за місцем проживання батька. Зі слів дітей, батько їх не відвідує. Служба у справах дітей вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його малолітніх дітей (а.с. 6, 7, 8, 66). Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач [PERSON] участі у вихованні їхніх дітей не бере, синів не відвідує, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що проживає у смт. Шацьк по сусідству з сім'єю [PERSON], яка сама виховує двох синів. Батько дітей [PERSON] дітей не відвідує, але їй відомо, що діти їздили до батька в с. Маяки на літніх канікулах. Разом з цим, з висновку органу опіки та піклування Луцької райдержадміністрації Волинської області від 20.08.2015 року вбачається, що комісією органу опіки і піклування було проведено обстеження умов проживання відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS], та встановлено, що умови проживання задовільні, у період літніх канікул до [PERSON] приїжджали його діти [PERSON], [PERSON] За місцем проживання [PERSON] характеризується з позитивної сторони, є здоровим на диспансерному наркологічному обліку у Волинському обласному наркологічному диспансері не перебуває (а.с. 55-56). З доданих до висновку органу опіки і піклування особистих письмових пояснень [PERSON] вбачається, що він заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо двох його синів. Він періодично цікавиться життям і навчанням дітей у їх матері чи в самих дітей по телефону, дуже любить своїх дітей, дбає про їх здоров'я і загальний розвиток. Влітку 2014 року та 2015 року діти приїжджали до нього в с. Маяки на канікули (а.с. 57-59). Вказані обставини підтверджуються також доданими до висновку письмовими поясненнями матері відповідача [PERSON], яка особисто зазначила, що фактично проживає разом зі своїм сином [PERSON] у [ADDRESS], і є бабусею [PERSON] та [PERSON]. В червні 2015 року мати дітей [PERSON] привезла дітей до батька на канікули і вони проживали протягом двох тижнів з батьком [PERSON], який їх належним чином доглядав (а.с. 63, 64). З доданого до висновку органу опіки і піклування акту обстеження умов проживання [PERSON] вбачається, що він тимчасово не працює, розлучений, дружина з дітьми проживає в смт. Шацьк, його діти [PERSON] та [PERSON] у червні 2015 року протягом двох тижнів проживали з батьком за місцем його реєстрації (а.с. 62). Згідно з вимогами статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу (визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, загальновідомі та встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, обставини). Отже на підставі викладеного суд дійшов висновку, що позивачем в судовому засіданні не доведено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків з виховання дітей, тому у задоволенні позову в частині позбавлення батьківських прав слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 цього кодексу, якщо платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З доданих до висновку органу опіки і піклування особистих письмових пояснень [PERSON] вбачається, що він не заперечує проти стягнення з нього аліментів на дітей (а.с. 57-59). Судом встановлено, що відповідач [PERSON], є здоровими, працездатними, інших дітей та непрацездатних членів сім'ї на утриманні не має, не працює, але має нерегулярний, мінливий дохід, не заперечує проти позовних вимог в частині стягнення аліментів, то з нього слід стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. Таким чином позов слід задовольнити частково. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір", з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 243,60 грн. за позовну вимогу про стягнення аліментів. На підставі статей 150, 155, 164, 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial