Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

29.07.2014 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON], в якому після збільшення позовних вимог, просили суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку та доходів щомісячно, починаючи стягнення з 21.07.2014р. і на період навчання, але не більше як до досягнення сином 23-річного віку, стягнення яких здійснювати на користь [PERSON]. Свої вимоги мотивують тим, що від шлюбу позивачки [PERSON] з відповідачем є син [PERSON], [INFO]. До повноліття сина, відповідач сплачував аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини від його доходів на підставі рішення суду. На даний час [PERSON] навчається на бюджетній формі навчання, на денному відділенні Охтирського коледжу СНАУ. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, намагається уникнути виплати аліментів, оскільки двічі звертався до суду про зменшення розміру аліментів, які стягувались на позивача як неповнолітню особу. За станом здоров'я син потребує лікування, перебуває на утриманні матері, відповідач офіційно працевлаштований, має постійний заробіток , має транспортний засіб, та має можливість сплачувати аліменти. Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав викладених у позові. В обґрунтування розміру позовних вимог [PERSON] зазначив, що він отримує стипендію у сумі близько 540,00грн., однак вказаної суми коштів йому не вистачає, оскільки щоденно витрачає по 20,00грн. на харчування в коледжі, здає по 10,00грн. щомісячно на прибирання у коледжі, на початку навчального року здав 200,00грн. на альбоми, купує собі зошити та інші навчальні приналежності, залишок коштів витрачає на інші власні потреби. Всім іншим його забезпечує мама. Позивачка [PERSON] зазначила, що син проживає разом з нею, перебуває на диспансерному обліку за станом здоров'я, періодично вживає ліки, збільшився розмір оплати за комунальні послуги, одяг та продукти харчування не дешеві, вона отримує невелику заробітну плату, тому коштів на утримання сина не вистачає. Підтвердила, що відповідач не має заборгованості по сплаті аліментів, які він сплачував на утримання [PERSON] до його повноліття, тому вважає, що у відповідача є можливість сплачувати аліменти в тому ж розмірі як і раніше. Позивачі підтвердили, що відповідач звертався до них з пропозицією вирішити спір в позасудовому порядку, а саме: відкрити картковий рахунок, на який би він перераховував кошти у сумі 1500,00грн. щомісячно, однак сторони до згоди не дійшли. Представник позивачів також просив задовольнити позов, звернув увагу суду на те, що майновий стан відповідача з моменту припинення сплати аліментів на [PERSON] як на неповнолітню дитину, не змінився, докази на які посилається відповідач були оцінені судом під час розгляду справ за позовами [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в задоволенні яких йому було відмовлено. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, просив встановити аліменти в розмірі 1/8 частини від його доходу. Представник відповідача, з думкою якого погодився відповідач, в судовому засіданні, пояснив, що на даний час, запропонований відповідачем розмір аліментів, перевищує розмір мінімальної заробітної плати та прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Наголошував на тому, що виплата аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, призначається за умови можливості здійснення таких виплат, тому просив суд врахувати, що відповідач має від другого шлюбу двох неповнолітніх дітей, на яких на підставі судового рішення з нього стягнуті аліменти у розмірі 1/3 частки від його доходу, дружина на даний час не працює, тому всі витрати на утримання сім'ї покладаються на відповідача по справі. Третя особа в судове засідання не з'явилась, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 06.08.1996р. (а.с.6) Судом встановлено, що на даний час [PERSON] навчається в Охтирському коледжі Сумського НАУ, форма навчання державна, на денному відділенні, що підтверджується довідкою № 77 від 09.07.2014р. (а.с.9) [PERSON] проживає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою про склад сім'ї № 285 від 20.07.2014р.(а. с. 10) Відповідно до ч.3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч.1, ч.2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів " роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.2 ст.200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] має постійне місце роботи, розмір середньомісячної заробітної плати становить 1110,27 грн., що підтверджується копією довідки про заробітну плату №5 від 16.07.2014р.(а.с.26) Позивач [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у кардіолога, що підтверджується довідкою КЗ «Охтирська ЦРЛ» № 2735 від 23.09.2014р., отримує стипендію в розмірі 580,00грн. на місяць, що підтверджується копією довідки про доходи № 499 від 15.07.2014р.(а.с.89, 111) Судом встановлено, що [PERSON] має постійне місце роботи, розмір середньомісячної заробітної плати за період з серпня 2013р. по липень 2014 року становить від 11 400,00грн., що підтверджується копією довідки про заробітну плату № 128-08/14 від 14.08.2014р.(а.с.98) На даний час [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON], в якому у них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про одруження та свідоцтвами про народження дітей(а.с.71-73) [PERSON] на даний час не працює, що підтверджується матеріалами справи. (а.с. 75-76) Син відповідача [PERSON], [INFO], перебуває на диспансерному обліку в дитячій поліклініці з діагнозом: діскинезія жовче-вивідних шляхів по гіпотонічному типу, що підтверджується копією довідки КЗ «Охтирська ЦРЛ» № 2786 від 12.08.2014р..(а.с. 77) Відповідно до рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17.06.2013року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходів) щомісячно, що визнається сторонами та підтверджується матеріалами справи. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач [PERSON] потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням, оскільки навчається в Охтирському коледжі Сумського НАУ на денному відділенні, ніде не працює, отримує стипендію, а відповідач має змогу надавати йому матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище [PERSON], який знаходиться на утриманні матері, у зв'язку з навчанням несе витрати на харчування та забезпечення себе навчальними приналежностями, витрати у виді оплати за навчання, проживання в гуртожитку чи проїзд до навчального закладу у нього відсутні, також враховує, що [PERSON] має постійне місце роботи, має на утриманні двох малолітніх дітей, визнав частково позов у розмірі 1/8 частини від заробітку, що становить 1425,00грн. та на даний час перевищує розмір мінімальної заробітної плати та прожиткового мінімуму для працездатних осіб, які визначені чинним законодавством України. З огляду на викладене та враховуючи, що з позовом до відповідача звернулися дві особи, які мають таке право в порядку ст. 199 СК України, зміст позовних вимог викладено як право вимоги на користь одного з позивачів - [PERSON], тому суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а саме: визначенню розміру аліментів на його утримання в розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку та доходів відповідача, а в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, то судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст. 79 ЦПК України - судові витрати складаються, зокрема, з судового збору та витрат на правову допомогу. Відповідно ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків, надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». В обґрунтування вимог про компенсації витрат на правову допомогу представником позивача [PERSON] - [PERSON] надано договір про надання правової допомоги від 13.08.2014р.,укладений між [PERSON] та [PERSON], квитанцію про оплату правової допомоги від 13.08.2014р. на суму 1500,00 грн., акт виконаних робіт.(а.с. 91-93, 114) Судом встановлено, що [PERSON] допущений до розгляду справи як фахівець в галузі права, ним надавалась правова допомога під час участі в судовому засіданні, а саме: 15.08.2014р. -з 14 год.07 хв. по 14 год. 22 хв. - тривалістю 15хв., 09.09.2014р.-з 14 год.44 хв. по 15 год. 02 хв. - тривалістю 18хв., 23.09.2014р.-з 14 год.16 хв. по 15 год. 36 хв. - тривалістю 01 год. 20 хв., що підтверджується журналами судового засідання по даній справі. Розрахунок граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу фахівця в галузі права при наданні правової допомоги в судовому засіданні наступний: 01 год. 53 хв. (час участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні) х (1250грн. (мінімальна зарплата) х 40 %) = 941,67 грн. З огляду на викладене та враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] задоволені на 50%, суд приходить до висновку, що витрати позивача на оплату послуг фахівця в галузі права підлягають відшкодуванню в розмірі 470,84грн. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial