Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

У червні 2021 року представник позивача звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача в порядку суброгації 46 119, 52 грн. та понесених витрат на оплату судового збору в розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог вказував, що 20.06.2019 року ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» змінило найменування на ПАТ «Страхова компанія «АРКС». 03 жовтня 2017 року між ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та [PERSON] укладено договір страхування наземного транспорту № 334637а7кл, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом «BMW Х3» д/н [NUMBER] . Після цього, 17.07.2018 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «BMW Х3» д/н [NUMBER] та «ГАЗ» [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 02.08.2018 року у справі про адміністративне правопорушення № 753/13977/18, встановлено вину [PERSON] у вищезазначеній ДТП. Згідно рахунку СТО № 247 від 02.08.18 ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту застрахованого об`єкту склала 46 119,52 грн. За страховим випадком позивачем сплачено страхове відшкодування в розмірі 46 119,52 грн. Позивач зазначає, ив, що до нього перейшло право зворотної вимоги (суброгації) до відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків, на суму 46119,52 грн. 19.07.2021 року ухвалою Деснянського районного суду міста Києва цивільну справу № 754/9546/21 направлено до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за підсудністю. 26.08.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 30.08.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. 19.10.2021 року представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. 01.11.2021 року відповідач звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, розгляд справи просив проводити за його відсутності. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 02.08.2018 року постановою Дарницького районного суду м. Києва [PERSON] визнано винним у порушенні п. 10.9 ПДР та скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказана постанова розміщена на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/75688936). Зі змісту постанови суду вбачається, що «17 липня 2018 року о 14 годині 50 хвилин на вул. Здолбунівська 7-А в м. Києві, [PERSON] , керуючи автомобілем «ГАЗ 33302», державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності руху, внаслідок чого вчинив зіткнення з автомобілем «BMW», державний номерний знак [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів». Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «BMW Х3» д/н [NUMBER] , рік випуску 2011, свідоцтво про реєстрацію ТЗ [NUMBER] , № кузова [NUMBER] , вигодонабувач [PERSON] , була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» згідно договору страхування наземного транспорту «Все включено» № 334637а7кл від 03 жовтня 2017 року. Згідно наявної у справі копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, [PERSON] є власником автомобіля BMW Х3» д/н [NUMBER] , рік випуску 2011, № кузова [NUMBER] . З повідомленням від 25.07.2018 про настання події (дата події 17.07.2018 року), що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу звернувся [PERSON] (власник застрахованого ТЗ), автомобіль «BMW Х3», реєстраційний номер [NUMBER] , 2011 рік випуску, № кузова [NUMBER] . Згідно ремонтної калькуляції № 1.003.18.0 від 02.08.2018 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «BMW Х3» номерний знак [NUMBER] , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 17.07.2018 року, складає 46 119,52 грн. Згідно рахунку СТО № 247 від 02.08.18 ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту автомобіля «BMW Х3» д/н [NUMBER] (страхувальник [PERSON] ) становить 46 119,52 грн. Страховиком ПАТ «Страхова компанія «АРКС» на підставі страхових актів №АХА2398023 від 03.08.2018 року та №АХА2402971 від 27.08.2018 року було здійснено виплату страхового відшкодування на рахунок ФОП [PERSON] у розмірі 24 437,68 грн. та 21681,84 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 482 031 від 07.08.2018 року та № 488496 від 28.08.2018 року відповідно, призначення платежу вказано страхове відшкодування, [PERSON] . 17.07.2018 року постановою серії НК № 979616 інспектора УПП у м. Києві ДПП, [PERSON] визнано винним за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Зміст адміністративного правопорушення полягав у не пред`явленні полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на автомобіль ГАЗ 3302 д.н.з. [NUMBER] . При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На момент вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «BMW Х3» був застрахований в ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» відповідно укладеного договору страхування наземного транспорту № 334637а7кл від 03.10.2017 року. Проте, автомобіль марки «ГАЗ», номерний знак [NUMBER] , на момент дорожньо-транспортної пригоди, не мав полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується також даними з відповіді від НПУ про учасників ДТП. В зв`язку з наведеним власник автомобіля марки BMW Х3» звернувся до ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування»» із повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування. Цивільним кодексом України передбачено, що зворотня вимога може бути заявлена у вигляді регресу (ст. 1191 ЦК України) або у вигляді суброгації (ст. 993 ЦК України). Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, а відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого, а тому в порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику. У п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття регрес та суброгація. У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): вказано, що стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Розмежовує поняття «регрес» та «суброгація» і Верховний Суд у своїй постанові від 30.01.2019 року у справі № 755/9320/15-ц, та зазначає, що під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. А регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється частиною першою статті 1191 ЦК України. Отже, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі є суброгацією. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до позивача перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди, в порядку суброгації. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує прав інших осіб, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення. Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи зміст наведених правових норм, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків від ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою, тобто в розмірі 1 135 грн., іншу частину сплаченого судового збору повернути позивачу.

Outcome: approved