Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Франківська районна адміністрація Львівської міської ради звернулася до суду із позовом, в якому просить зобов'язати [PERSON] знести самочинно влаштовані перегородки у квартирі [ADDRESS] та привести квартиру [ADDRESS] у попередній стан. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач самовільно, без отримання дозвільних документів Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, частково приєднав коридор загального користування до своєї квартири та провів перепланування своєї квартири встановивши перегородку. Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради прийнято розпорядження від 27.09.2013 р. №395 «Про приведення у попередній стан самочинно перепланованої та розширеної квартири [ADDRESS]», яким зобов'язано [PERSON] у місячний термін за власні кошти привести в попередній стан квартиру, яка самочинно переплаче нова та розширена за рахунок приєднаних приміщень загального користування. Однак, в добровільному порядку зазначене розпорядження він не виконав, просить позов задоволити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, на виклик суду не з'явився, про причину неявки не повідомив, тому суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянув справу заочно за його відсутності на підставі наявних у ній доказів. Треті особи - представник ЛКП «Магістральне» в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому суд приходить до переконання про можливість проведення розгляду справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п.4 ст.15 ЖК України, виконавчі комітети районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів у межах і в порядку, встановлених законодавством України, цим кодексом та іншими актами законодавства України на території району, міста, району в місті здійснюють контроль за станом експлуатацією відомчого житлового фонду. У відповідності до вимог ст.ст. 152, 154 ЖК України, переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належать громадянинові на праві приватної власності, проводяться з дозволу виконавчої комітету місцевої ради. Контроль за утриманням будинків (квартир), що належать громадянам здійснюють виконавчі комітети місцевих Рад народних депутатів. Згідно п.1.4.1 Правил користування будинками та прибудинковими територіями, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів відповідно до законодавства. Відповідно до п.3.4. розділу VI Положення про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради, затвердженого ухвалою Львівської міської ради №3704 від 08.07.2010 року, п.4.3.4 Положення про Франківську районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням Львівської міської ради №8 від 06.01.2012 року, та п.3.1. Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 09.09.2011 року № 835 до повноважень районної адміністрації в галузі будівництва належить розгляд та вжиття заходів, у встановленому виконавчим комітетом, департаментом містобудування порядку, щодо фактів самочинного будівництва. У відповідності до п.1.6.5 Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 09 вересня 2011 року № 835 самочинним будівництвом є перепланування (реконструкція, капітальний ремонт, реставрація) та переобладнання житлових будинків, житлових приміщень за рахунок ліквідації або влаштування таких архітектурно-конструктивних елементів як перегородки, вікна, двері; встановлення (будівництво) тамбурів, сіней, балконів, лоджій, веранд та інше без влаштування фундаментів, а також інженерного обладнання, без дозволу виконавчого органу міської ради і належно затвердженої проектної документації або з істотним відхиленням від проекту. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] проживає в двохкімнатній квартирі [ADDRESS], яка належить йому на праві власності, і така розташована на третьому поверсі вказаного будинку. Окрім нього в цій квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON] Також встановлено, що відповідач самочинно, в порушення встановленого законом порядку, здійснив перепланування вказаної квартири без дозвільних документів органів місцевого самоврядування шляхом часткового приєднання коридору загального користування до своєї квартири та проведення перепланування своєї квартири встановивши перегородку. Як вбачається з матеріалів справи, 22.08.2013 року адміністративна комісія при Франківській районній адміністрації Львівської міської ради притягнула відповідача до адміністративної відповідальності за ст.150 КУпАП, а саме: самовільне проведення перепланування житлової кімнати, а саме: встановлення перегородки та часткового приєднання коридору загального користування до кв. [ADDRESS], та наклала стягнення у виді штрафу у розмірі 51 грн. Розпорядженням голови Франківської районної адміністрації Львівської міської ради № 395 від 27.09.2013 року «Про приведення у попередній стан самочинно переплаченованої та розширеної квартири [ADDRESS]» відповідача було зобов'язано у місячний термін за власні кошти привести в попередній стан квартиру, яка самочинно перепланована та розширена за рахунок приєднаних приміщень загального користування. Відповідно до ч.2 ст.383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи із наведеного та враховуючи, що перепланування та розширення квартири здійснене [PERSON] без дозвільних документів органів місцевого самоврядування, порушує санітарно-технічні вимоги та права сусідів, тому позов слід задовольнити, зобов'язати відповідача привести планування квартири до попереднього стану згідно поверхового плану. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з цим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 229,40 грн. судового збору, сплаченого позивачем.

Outcome: approved