Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ», уточнивши який просить суд визнати дії ПАТ «ОДЕСАГАЗ» щодо від`єднання будинку [ADDRESS] (особистий рахунок № [NUMBER] ) від газопостачання на підставі акту № 00568 від 24.12.2019 року та акту від 24.12.2019 року - незаконними; стягнути з ПАТ «ОДЕСАГАЗ» матеріальні та моральні збитки рівномірно у сумі - 5000,00 гривень на користь позивача; витребувати від відповідача Акт балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін; визнати повідомлення відповідача №1 від 13.01.2020 року про періодичну повірку лічильника газу для будинку [ADDRESS] , незаконним та скасувати це повідомлення; визнати дії акціонерного товариства «Одесагаз» щодо безпідставного припинення газопостачання побутовим споживачам, зокрема 24.12.2019 року [PERSON] порушенням законодавства про захист економічної конкуренції передбаченим пунктом другим статті 50 та частиною 1 статті 13 Закону України « Про захист економічної конкуренції» у вигляді дій суб`єкта господарювання, який займає монопольне ( домінуюче) становище на ринку, що призвели до ущемлення інтересів споживача. Позов обґрунтовано тим, що позивач є власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , будинок приєднаний до мережі газопостачання та має особовий рахунок [NUMBER] . Позивач зазначає що між ним та відповідачем укладений Договір про приєднання до Договору про постачання природного газу побутовим споживачам, згідно з Договором Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для Споживача об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором. Використання природного газу може здійснюватися Споживачем виключно на власні побутові потреби, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Відносини Сторін, що є предметом цього Договору, але не врегульовані ним, регулюються згідно із Законом України Про ринок природного газу, Правилами постачання, Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2493, Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494. Отже, враховуючі ту обставину, що Позивачем сплачувались рахунки за спожитий природний газ, він є таким що приєднався до Договору постачання природного газу побутовим споживачам, та між Позивачем і АТ ОДЕСАГАЗ виникли правовідносини врегульовані вказаним договором. Позивач зазначає, що 24.12.2019 року до нього прийшли два представника АТ «ОДЕСАГАЗ» з метою перевірки газового обладнання. Зайшовши до будинку, ці працівники відкрили крани на газової пліті (з метою перевірки робото спроможності), а коли кухня наповнилась газом заявили, що є утеча газу та склали відповідний акт за підписом слюсаря Токарчук О.В . При цьому другий представник не підписався, хоча акт складають три особи за участі сторонньої особи - норма закону, тобто акт є неналежним та недопустимим доказом. В акті на відключення зазначена причина обстеження - утеча газу. Тобто позивач вважає, що відповідач, ще не зайшовши до будинку позивача вже знав , що є утеча - це випливає зі змісту причини обстеження. При цьому де саме є утеча газу відповідач не зазначив, в акті вказана установка трійника та додаткових приборів. Які саме додаткові прибори відповідачем не зазначено, у договорі зазначено що саме позивач повинен викликати відповідача при утечі газу, але ж позивач нікого не викликав. У позовній заяві [PERSON] вказує, що представники АТ «ОДЕСАГАЗ» зловживають владою та таким чином вимагають від нього гроші, так як його будинок від`єднаний від газу за порушення, що зазначені у акті № 00568 від 24.12.19р., але числові значення споживання газу у акті не зазначено як і не вказано які саме прибори були підключені, не вказана потужність цих приладів. Тобто не відомо скільки саме газу позивач повинен споживати за законом, і скільки газу споживає фактично. Вказані показники лічильника 05139, у той же час позивачем сплачено по показники 06000. Порядок обмеження та припинення розподілу природного газу споживачам прописаний у розділі 7 Кодексу та має вичерпний перелік, до якого не належить підстава, що зазначена акті № 00568. У позовній заяві [PERSON] також вказує, що 26.12.2019 р. написав заяву до відповідача про підключення газу, яку він і виконав. Тобто 26.12.2019р. в 15 годин його дім був приєднаний до системи газопостачання, але ніяких документів про приєднання відповідач не надав. Навпаки, хамів, принижував, та вимагав від нього підпису на акті розмежування відповідальності за лічильник, який знаходиться на вулиці у вільному доступі. Факт підключення будинку позивача до газопровіду і підтверджує неправомірне відключення його будинку від газу та доказує нікчемність актів про відключення. Свої договірні обов`язки позивач виконував добросовісно тому у АТ «ОДЕСАГАЗ» не було підстав для припинення газопостачання. Позивач наголошує, що відповідач незаконно позбавив його конституційного права на гідний рівень життя двоє суток. Весь цей час позивач незаконно був позбавлений гарячої їжі, його дім охолов, він дві доби потерпав від холоду, не спав, витрачав кошти на приїзд до відповідача, для надання заяви до суду. Обмеження основних Конституційних прав дорівнює завданню значних збитків, а тому йому нанесена моральна та матеріальна шкода. Розмір шкоди позивач визначив у сумі по 5000, 00 гривень. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив суд позов задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні позивач звертав увагу, що за проведення метрологічних робіт, зокрема повірку лічильника газу, ним було сплачено 381,36 гривень, хоча ці роботи мали б бути проведені за рахунок відповідача. Цю суму [PERSON] включив у суму завданої йому матеріальної шкоди, вказавши що інший розмір матеріальної шкоди він підтвердити квитанціями та чеками не може. Представник відповідача - АТ «ОДЕСАГАЗ» в судовому засіданні проти позову заперечувала, вказуючи що за інформацією наявною в АТ «Одесагаз» за адресою: [ADDRESS] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , встановлено лічильник природного газу Elster ВК- 34Т заводський номер 7512780. 26.12.2019 року за адресою надання послуги було виявлено порушення, несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку, та виник витік природного газу, про що складено Акт № 00568 від 24.12.2019 року. З метою запобігання аварійної ситуації було проведене відключення подачі природного газу, що зафіксовано в Акті на відключення №6428 від 24.12.2019 р. при цьому абонент [PERSON] відмовився ознайомлюватись та підписувати Пам`ятку щодо безпечного використання газу у побуті. 26.12.2019 р. після усунення споживачем виявлених порушень та написання відповідної заяви за Вхід. №1366 від 26.12.2019 р., газопостачання за адресою: [ADDRESS] було відновлене, що підтверджується Актом на підключення №6440 від 26.12.2019 року. 30.12.2019 р. Аварійно-диспетчерської службою АТ «Одесагаз», за заявою абонента щодо витоку природного газу у вузлі обліку, було проведено обстеження даного об`єкта, абонент на обстеження не з`явився на дзвінки на надані номери телефону не відповідав. За результатами обстеження витоків природного газу не виявлено, під час обстеження був присутній депутат вулиці Долінська Н.М .. Зважаючи на вище викладене дії співробітників АТ «Одесагаз» направлені виключно на уникнення аварійних ситуацій та перебувають в рамках норм чинного профільного законодавства. В свою чергу абонент [PERSON] протягом тривалого часу штучно створює конфліктні ситуації та займається їх ескалацією, відмовляється ознайомлюватись та підписувати документи, що регулюють відносини між газовими компаніями та споживачами, не допускає уповноважених співробітників до обстеження газового обладнання та пристроїв. Виходячи з вищенаведеного, вважає позовні вимоги [PERSON] не обґрунтованими, такими, що не підлягають задоволенню. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК). Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до ст.79 ЦПК України є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Закон України «Про ринок природного газу» розділив функції постачання та розподілу природного газу з 1 липня 2015 року АТ «Одесагаз», як Оператор ГРМ здійснює виключно діяльність з розподілу природного газу. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про ринок природного газу», державне регулювання ринку природного газу здійснює Регулятор (Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКГІ) у межах повноважень, визначених Законом та іншими актами законодавства. Умови Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у -і ерах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем). Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу, який розміщений на офіційному сайті НКРЕКП та АТ «Одесагаз» та/або в друкованих виданнях Одеської області, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Фактом приєднання споживача до умов Договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його 6ажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка аератора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , встановлено лічильник природного газу Elster ВК- 34Т заводський номер 7512780. 24.12.2019 року за адресою : [ADDRESS] було проведене відключення подачі природного газу, що зафіксовано в Акті на відключення № 6428 від 24.12.2019 року. 24.12.2019 року представниками оператора ГРМ за адресою позивача було складено про що складено Акт порушення №00568 від 24.12.2019 року -несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку, та виник витік природного газу. З метою запобігання аварійної ситуації було проведене відключення подачі природного газу, що зафіксовано в Акті на відключення №6428 від 24.12.2019 року. 26.12.2020 р. після написання позивачем відповідної заяви за Вхід. №1366 від 26.12.2019 р., газопостачання за адресою: [ADDRESS] було відновлене, що підтверджується Актом на підключення № 6440 від 26.12.2019 р.. Стосовно вимоги [PERSON] про визнання незаконними дії відповідача щодо від`єднання від газопостачання на підставі акту, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до положень глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494 (далі - Кодекс), Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року №285 (далі - Правила безпеки), та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: 1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; 2) відсутність споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника у відповідному розрахунковому періоді; 3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; 4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу"; 5) розірвання договору розподілу природного газу; 6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; 7) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 8) визнання у встановленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт; 9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ; 10) необгрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання- передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим); 11) відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання; 12) в інших випадках, передбачених законодавством. В акті Товариства № 00568 від. 24.12.2019 року виявлене порушення Споживачем, а саме : несакційне підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку. При цьому діапазон обчислення вузла обліку не наводиться. У той же час проектом передбачений та встановлений фактично газовий личильник BK G 4 Т «Elster». Суд проаналізувавши вищенаведені документи приходить до висновку, що представниками оператора ГРМ у складеному Акті про порушення не вказано газові прилади, які були несанкціоновано підключені до мережі, з доданих до актів матеріалів не вбачається наявного не санкціанованого підключення газових приладів. Враховуючи вищевикладене судом задовольняються вимоги про визнання дії ПАТ «ОДЕСАГАЗ» щодо від`єднання будинку [ADDRESS] (особистий рахунок № [NUMBER] ) від газопостачання на підставі акту № 00568 від 24.12.2019 року та акту від 24.12.2019 року - незаконними. Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб`єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку. Статтею 50 п.2 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлено, що порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є: 1) антиконкурентні узгоджені дії;2) зловживання монопольним (домінуючим) становищем; Стосовно вимог про визнання дії акціонерного товариства «Одесагаз» щодо безпідставного припинення газопостачання побутовим споживачам, зокрема 24.12.2019 року [PERSON] порушенням законодавства про захист економічної конкуренції передбаченим пунктом другим статті 50 та частиною 1 статті 13 Закону України « Про захист економічної конкуренції» у вигляді дій суб`єкта господарювання, який займає монопольне ( домінуюче) становище на ринку, що призвели до ущемлення інтересів споживача, суд зазначає що позивачем не доведено порушення вимог Закону України « Про захист економічної конкуренції», що є підставою для відмови у позові в цієї частині. За змістом ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом передбачені у ст. 16 ЦК України. Одним із таких способів, як зазначено у п. 10 ч. 1 наведеної статті, є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Цією нормою також встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст. 16 ЦК України, як спосіб захисту прав і законних інтересів суб`єктів господарювання встановлює, що права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються, зокрема, шляхом визнання повністю або частково недійсними актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживача. Тобто, за змістом вказаної норми суди розглядають на загальних підставах справи у спорах про визнання недійсними актів, прийнятих іншими органами, у тому числі, актів господарських товариств, які відповідно до закону чи установчих документів мають обов`язковий характер для учасників правовідносин, що виникають чи припиняються з прийняттям такого акту. Матеріалами справи підтверджується що 16.01.2020 року кур`єрська служба вручила позивачу повідомлення про необхідність періодичної повірки лічильника газу. Періодична повірка лічильника газу проводиться відповідно до розділу 8 Кодексу газорозподільних систем. Частина 3 пункту 2 розділу 8 прописує проведення повірки лічильника протягом між повірочного інтервалу. Відповідно до наданих документів у позивача встановлено лічильник BK G 4 Т «Elster», міжповірочний інтервал якого встановлений виробником у 8 років. Дата виготовлення лічильника - 13.02.2013 року, а отже між повірочний інтервал спливає 13.02.2021 року. Як вбачається з листа АТ « ОДЕСАГАЗ» за № 45 від 07.02.2020 року начальником управління ОМУЕГГ АТ «Одесагаз» Черниш М.В. на адресу позивача надіслано відповідь, з якої вбачається, що відповідачем визнається що 16.01.2020 року [PERSON] було помилково направлено повідомлення про проведення періодичної повірки лічильника газу. Проаналізувавши вищенаведену відповідь суд приходить до висновку, що керівництво АТ «Одесагаз» фактично визнало неправомірність своїх дій щодо направлення [PERSON] повідомлення про необхідність періодичної повірки лічильника газу від 16.01.2020 року, у зв`язку з чим вимога позивача про визнання повідомлення №1 від 13.01.2020 року про періодичну повірку лічильника газу для будинку [ADDRESS] незаконним, підлягає задоволенню. Відповідно до пункту 6 Глави 9 Розділу Х Кодексу ГРМ, якщо за результатами позачергової чи експертної повірки комерційного ВОГ (ЗВТ) не буде підтверджено факту невідповідності нормативним документам у сфері метрології, у всіх випадках за відсутності дублюючого чи підмінного ВОГ (ЗВТ) або припинення газопостачання об`єм розподілення точці вимірювання природного газу за період відсутності комерційного ВОГ(ЗВТ) розраховується за середньодобовими ( для неповної доби) за середньо годинними) значеннями за попередні аналогічних період споживання природного газу. При цьому витрати, пов`язані з проведенням позачергової чи експертної повірки, мають бути компенсовані їх ініціатором. Відповідно до розділу Х, глави 8 Кодексу ГРС, періодична повірка ( у том числі демонтаж, транспортування, монтаж, технічне обслуговування та пов`язаний з такою повіркою ремонт лічильників газу, які встановлені для розрахунків за спожитий природний газ побутовими споживачами ( населенням) для їх побутових потреб, здійснюється за рахунок оператора ГРМ незалежно від того, чи є він власником ЗВТ. Як вбачається з квитанції № 31681833 від 05 квітня 2021 року, [PERSON] на рахунок виконавця «Одесастандартметрологія» сплачено за повірку лічильника газу грошову суму у розмірі 381 гривня 36 копійок. Оскільки ініціатором такої перевірки був АТ « ОДЕСАГАЗ» , перевіркою порушень з боку Споживача [PERSON] не виявлено, тому з відповідача на користь позивача присуджується до стягнення грошова сума у розмірі - 381 гривня 36 копійок. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до статті 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна. В даному випадку позивач переніс моральні страждання і у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача, у зв`язку з незаконним відключенням від газопостачання. В контексті статті 23 ЦК України при визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Законодавець вказує, що межах розумності важливо правильно визначити розмір моральної шкоди в залежності від тяжкості моральних витрат, тривалості страждань, наслідки завданої шкоди відповідачем, а також часу необхідного на відновлення стану здоров`я та психічного стану позивача. У даному випадку суд враховує безумовні страждання які позивач зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача [PERSON] , яка виразилася у незаконному відключенні будинку позивача від газопостачання у канун Нового року. Неправомірними діями винної особи, позивачу завдана моральна шкода, яка полягає в тому що внаслідок відключення від газопостачання, житловий будинок не опалювався в зимовий період, майже у святкові дні, [PERSON] вимушений був відвідувати керівництво АТ «Одесагаз», писати скарги, готувати позов до суду. Всі ці обставини спричинили моральні страждання, оскільки вимусили позивача та всіх членів його сім' ї змінити звичайний уклад життя. Так, неправомірні дії з вини відповідача завдали позивачу моральну шкоду, яка виражається в неспокійному сні; виникненні пригніченого стану, внаслідок чого позивач почав до всього відноситися нервово; у душевних стражданнях у зв`язку із очікуванням винесення справедливого рішення суду, порушенні його трудової діяльності; необхідності організовувати альтернативне газовому опаленню опалення житлового будинку взимку, що викликало суттєві незручності; заплановані раніше плани довелось відкласти, а від деяких з них взагалі відмовитись, що спричинило проблеми з роботою. При з`ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд бере до уваги конкретні обставини справи, розмір та характер заподіяної шкоди, виходячи з характеру правопорушення, а також враховує вимоги розумності та справедливості. Суд вважає, шо вимоги позивача про відшкодування йому відповідачем моральної шкоди в розмірі 5 000 гривень є завищеними. На переконання суду стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 1500 гривень буде справедливим та достатнім відшкодуванням тих моральних страждань, які зазнав позивач. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Outcome: partial