Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

20 квітня 2015 року позивач [PERSON] акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 95225,87 гривень. Крім того, просив стягнути з відповідача судові витрати по справі. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21 березня 2008 року між сторонами було укладено кредитно-заставний договір № PLRМAN 13190318 про надання кредиту в сумі 57508.46 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15.48 % річних з кінцевим терміном повернення 20.03.2015 року. За умовами зазначеного договору боржник зобов'язувався щомісячно здійснювати погашення заборгованості за кредитом. Проте, відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконав, у встановлений термін кредитних коштів не повертає, в результаті чого має прострочену заборгованість за кредитом станом на 01 квітня 2015 року в сумі 95225,87 гривень, в тому числі: 15590,66 грн. - заборгованість за кредитом; 17720,86 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3508,94 - заборгованість по комісії за користування кредитом; 53632,75 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 4522,66 грн. - штраф (процентна складова). Заявою до суду представник позивача за довіреністю [PERSON]М просить справу розглядати у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини своєї неявки суд не повідомив. Представник відповідача [PERSON] до суду направив заяву, в якій вказав, що проти задоволення позовних вимог заперечує, зазначивши, що заборгованість виникла у зв'язку з скрутним матеріальним становищем, прохає суд зменшити розмір пені, який значно перевищує тіло кредиту. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 21.03.2008 року між сторонами був укладений кредитно-заставний договір № PLRМAN 13190318 про надання грошових коштів в сумі 57508,46 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15.48% річних з кінцевим терміном повернення 20.03.2015 року, та цільовим використанням на придбання автомобіля, оплати перших страхових платежів, оплати коштів за реєстрацію предмета застави. На виконання умов зазначеного вище кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язався щомісячно з 21 по 25 число здійснювати погашення заборгованості за кредитним договором, відсотків та комісії за користування кредитом . Відповідач взяті на себе зобов'язання порушив, внаслідок чого, станом на 01 квітня 2015 року має заборгованість в сумі 95225,87 гривень, в тому числі: 15590,66 грн. - заборгованість за кредитом; 17720,86 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3508,94 - заборгованість по комісії за користування кредитом; 53632,75 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 4522,66 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства та у встановлені договором строки. Ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. За ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно ч.1 ст. 546, ст. 549 ЦК виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК). Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору [PERSON] зобов'язався прийняти , належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов договору. Кредит надається на умовах забезпеченості, повернення , строковості, платності та цільового характеру використання. Відповідно до п.14.2, п.14.3 Кредитно-заставного договору № PLRМAN 13190318 нарахована пеня за порушення позивачем зобов'язань у сумі 53632 грн. 75 коп. Відповідно до п.14.9 Кредитно-заставного договору № PLRМAN 13190318 нарахований штраф у розмірі 250 грн. (фіксована частина) та 4522 грн. 66 коп. (процентна частина) із розрахунку 5% від суми заборгованості 15590 грн. 66 коп. Разом з тим, відповідно до ч.3\~ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Із роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, даним у постанові Пленуму №5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через не співмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини 3\~ст. 551 ЦК України\~можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Суд вважає, що пеня, нарахована позивачем за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором значно перевищує розмір збитків, нанесених внаслідок невиконання умов вказаного договору і є неспівмірною, тому пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором підлягає стягненню в межах 15590 грн., що відповідає принципам розумності та справедливості. Стягується з відповідача на користь банку-позивача: 57183,78 гривень, яка складається з 15590,66 грн. - заборгованість за кредитом; 17720,86 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3508,94 - заборгованість по комісії за користування кредитом; 15590,66 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 4522,66 грн. - штраф (процентна складова). Відповідач [PERSON] не надав суду доказів належного виконання зобов'язань за кредитно-заставним договором № PLRМAN 13190318 від 21 березня 2008 року. Розглянувши справу у межах заявлених вимог, беручи до уваги що спір між сторонами виник за договірних обставин, суть яких ніким в судовому засіданні не спростовувалась, сам договір не суперечить діючому законодавству, та враховуючи положення ст.1049 ЦК України, яким визначено обов'язок позичальника повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог позивача, та вважає за необхідне позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити частково. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частко, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. З відповідача на користь позивача також слід стягнути судовий збір на користь позивача , відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial