Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

10 серпня 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Іллічівської сільської ради Донецької області, в якій позивача, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 08.10.2015р., просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: Донецька область, Костянтинівський район, с. Ілліча, вул. Весіння, 10, в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON], який помер 25.01.2015р. Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті її батька [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарськими спорудами та земельною ділянкою за адресою вул. Весіння 10 у с. Ілліча Костянтинівського району. Вона будучи спадкоємцем першої черги подала заяву про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на будинок та запропоновано звернутись до суду. Також, їй було відмовлено у реєстраційній службі при прийнятті рішення про оформлення права власності. Вважає, що іншим шляхом, окрім як судового, вона не може вирішити питання про оформлення своїх спадкових прав. Позивача [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявились, однак надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності (а.с. 55). Відповідач Іллічівська сільська рада також не зявилась, проте надала суду заяву, в якій не заперечила проти задоволення позовних вимог та просить справу розглядати без їх участі. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО №292979 від 06.01.1971р. В результаті укладення шлюбу 27.10.1990р. вона змінила прізвище і стала [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії V-НО №469726 від 27.10.1990р. (а.с.7). 25 січня 2015 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО №826340 виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Костянтинівському району реєстраційної служби Костянтинівського МУЮ у Донецькій області 26.01.2015р. (а.с. 8). Після смерті [PERSON] залишилось двоє спадкоємців першої черги: дочка [PERSON] (позивачка по справі), яка прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, що підтверджується витягом про реєстрацію спадкової справи від 16.02.2015р. (а.с. 9) і відповіддю нотаріальної контори на запит суду (а.с. 51) та син [PERSON], який відмовився від прийняття спадщини, що підтверджується його заявою від 30.06.2015р., яка посвідчена приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області [PERSON] та зареєстрована в реєстрі за №1630 (а.с. 68). За наслідками розгляду заяви позивачки про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, 27.07.2015р. державним нотаріусом Другої Костянтинівської ДНК [PERSON] було винесено постанову про відмову [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно (а.с. 28). Причиною такої відмови послужила відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Також, 10.07.2015р. Рішенням державного реєстратора Реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області (а.с. 29), було відмовлено [PERSON] у державній реєстрації права власності на житловий будинок №10 по вул. Весінній у с. Ілліча Костянтинівського району Донецької області. Вирішуючи питання про склад спадкового майна, яке належало спадкодавцю на момент смерті, суд виходить із того, що відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З матеріалів справи встановлено, що Рішенням виконавчого комітету Іллічівської сільської ради народних депутатів від 14.05.1993р. №33 погоджено рішення сільської ради про виділення земельної ділянки гр. [PERSON] площею 0,1500 га. в с. Ілліча по вул. Весіння, 10 і дозволено будівництво індивідуального житлового будинку і господарсько-побутових добудов (а.с. 19). На підставі даного рішення було здійснено винос в натурі земельної ділянки, що підтверджується відповідним актом та планом (а.с. 20-21). Рішенням виконавчого комітету Іллічівської сільської ради №11 від 20.05.1998р. (а.с. 23) затверджено [PERSON] по прийманню в експлуатацію закінченого індивідуального житлового будинку у с. Ілліча по вул. Весіння, 10 гр. [PERSON], загальною площею 183,90 кв.м., житловою 84,9 кв.м. (а.с. 24-26). В подальшому, рішення Іллічівської сільської ради від 12.02.2007р. №У/10-4 передано в приватну власність земельну ділянку гр. [PERSON] (а.с. 22). Довідкою про технічний стан обєкта нерухомого майна від 21.05.2015р. та Технічним паспортом на буд. №10 по вул. Весінній у с. Ілліча стверджується, що на даний час, площа будинку не змінилась та надалі становить 183,90 кв.м. загальна, 84,9 кв.м. житлова. Відмітка про самовільне будівництво чи перепланування відсутня (а.с. 11-12). Як видно з відповіді КП "Костянтинівське міське бюро технічної інвентаризації КМР" від 02.09.2015р. №402 (а.с. 54) право власності на будинок №10 по вулиці Весінній у с. Ілліча не зареєстровано. Разом з тим, випискою з погосподарської книги (а.с. 61-65) стверджується, що за гр. [PERSON] міститься запис про житловий будинок 1998 року побудови, в с. Ілліча вул. Весіння, 10. Як зазначено у Листі ВССУ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р., записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Відтак, оцінюючи зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку, що наявність запису у погосподарській книзі, а також рішення органу місцевого самоврядування про виділення земельної ділянки та погодження будівництва, прийняття його в експлуатацію, підтверджують виникнення у [PERSON] права власності на будинок №10 по вулиці Весінній у с. Ілліча. Факт відсутності реєстрації такого права власності у органах, які здійснювали реєстрацію речових прав та їх обтяжень, не може бути підставою для позбавлення законного спадкоємця права успадкувати належне спадкодавцю майно. Разом з тим, суд дійшов до висновку, що таке право спадкоємця не може бути оформлено в інший спосіб, окрім як на підставі судового рішення про визнання права власності, так як відсутність реєстрації права власності перешкоджає такому оформлення в нотаріальному порядку, а зареєструвати на даний час неможливо, у звязку із смертю власника. Так, відповідно до п. 4.18. Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Мінюсту №296/5 від 22.02.2012р., якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як розяснено у Листі ВССУ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. За таких обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved