Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

Фізична особа - підприємець [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього матеріальної шкоди в порядку регресу у сумі 4078 грн. 18 коп. та судових витрат. Позивач зазначив, що 19 березня 2015 року між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Сумського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та громадянином [PERSON] (далі позичальник) бум укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної карки № [NUMBER] (далі - договір), 06 серпня 2015 року між АТ «Ощадбанк» та Позичальником було укладено додатковий договір № 1 до Договору № [NUMBER], відповідно до якого позичальнику встановлено кредитний ліміт та було надано кредит у сумі 4 000 (чотири тисячі) гри. 00 коп. Позичальник належним чином не виконував умови договору щодо сплати платежів у розмірі та у порядку, передбачених вищевказаним договором, і станом па 12.02.2016 року заборгованість позичальника за договором становила 4 078 грн. 18 коп. Майнові інтереси АТ «Ощадбанк», що пов'язані з матеріальними збитками, завданими внаслідок неповернення або неповного поверненням позичальниками кредитів та\\або несплатою або частковою несплатою процентів по кредитах на умовах, встановлених договорами, були застраховані приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «УПСК») згідно договору добровільного страхування кредитів № 055/07 від 01.08.2014 року. У зв'язку з вищезазначеним, АТ «Ощадбанк» звернулося до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування. ПрАТ «УПСК», виконуючи свої зобов'язання за договором № 055/07 від 01.08.2014 року, визнав факт неповного погашення позичальником грошового зобов'язання згідно умов договору перед АТ «Ощадбанк» страховим випадком та провів виплату страхового відшкодування в розмірі 4 078 грн. 18 коп., що підтверджується страховим актом та випискою по рахунку ПрАТ «УПСК» за 29.03.2016 року. З метою досудового врегулювання спору ПрАТ «УПСК» 05.08.2016 відповідачеві було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу. 05.02.2019 між ПрАТ «УПСК» (первісний кредитор) та фізичною особою - підприємцем [PERSON] (надалі - ФОП [PERSON], новий кредитор) укладено договір № 05/02/2019 про відступлення права вимоги (надалі - договір), відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку № 1 до договору. В тому числі новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу виплаченого первісним кредитором страхового відшкодування в розмірі 4078 грн. 18 коп., що було сплачено на користь АТ «Ощадбанк», як відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок невиконання (часткового невиконання) позичальником своїх зобов'язань з повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені договором про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної карки № [NUMBER] та додатковим договором до нього. Позивач подав до суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги і прохає розглядати справу без його участі, що суд вважає за можливе, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до суду не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не сповістив, відзив у наданий в ухвалі суду час до суду не подав, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. У зв'язку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 19 березня 2015 року між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Сумського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та громадянином [PERSON] (далі позичальник) бум укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної карки № [NUMBER] (далі - договір), 06 серпня 2015 року між АТ «Ощадбанк» та Позичальником було укладено додатковий договір № 1 до Договору № [NUMBER], відповідно до якого позичальнику встановлено кредитний ліміт та було надано кредит у сумі 4 000 (чотири тисячі) гри. 00 коп. Позичальник належним чином не виконував умови договору щодо сплати платежів у розмірі та у порядку, передбачених вищевказаним договором, і станом па 12.02.2016 року заборгованість позичальника за договором становила 4 078 грн. 18 коп. Майнові інтереси АТ «Ощадбанк», що пов'язані з матеріальними збитками, завданими внаслідок неповернення або неповного поверненням позичальниками кредитів та\\або несплатою або частковою несплатою процентів по кредитах на умовах, встановлених договорами, були застраховані приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «УПСК») згідно договору добровільного страхування кредитів № 055/07 від 01.08.2014 року. У зв'язку з вищезазначеним, АТ «Ощадбанк» звернулося до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування. ПрАТ «УПСК», виконуючи свої зобов'язання за договором № 055/07 від 01.08.2014 року, визнав факт неповного погашення позичальником грошового зобов'язання згідно умов договору перед АТ «Ощадбанк» страховим випадком та провів виплату страхового відшкодування в розмірі 4 078 грн. 18 коп., що підтверджується страховим актом та випискою по рахунку ПрАТ «УПСК» за 29.03.2016 року. З метою досудового врегулювання спору ПрАТ «УПСК» 05.08.2016 відповідачеві було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, яка була залишена відповідачем без реагування. 05.02.2019 між ПрАТ «УПСК» (первісний кредитор) та фізичною особою - підприємцем [PERSON] (надалі - ФОП [PERSON], новий кредитор) укладено договір № 05/02/2019 про відступлення права вимоги (надалі - договір), відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку № 1 до договору. В тому числі новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу виплаченого первісним кредитором страхового відшкодування в розмірі 4078 грн. 18 коп., що було сплачено на користь АТ «Ощадбанк», як відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок невиконання (часткового невиконання) позичальником своїх зобов'язань з повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені договором про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної карки № [NUMBER] та додатковим договором до нього. У відповідності з ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної сторони у розмірі виплаченого відшкодування. Також згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. З вищенаведеного вбачається, що в розумінні ст. ст. 993, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» у відповідача виникло зобов'язання перед ПрАТ «УПСК» відшкодувати завдані збитки в розмірі 4 078 (грн. 18 коп. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є договори та інші правочини. Частиною 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі договору про відступлення права вимоги від 05.02.2019 № 05/02/2019 до нового кредитора ФОП [PERSON] перейшло право вимоги відшкодування у порядку регресу виплаченого первісним кредитором ПрАТ «УПСК» 29.03.2016 на користь АТ «Ощадбанк» страхового відшкодування в розмірі 4 078 грн. 18 коп. як відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок невиконання (часткового невиконання) позичальником своїх зобов'язань з повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачених договором про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної карки № [NUMBER] та додатковим договором до нього. В порушення зазначених норм закону відповідач не відшкодував позивачу завдані збитки. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем надані належні і допустимі докази на підтвердження своїх вимог, які відповідачем не спростовано. Дослідивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений останнім судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп. та понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1000 грн.

Outcome: approved