Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу, Оболонського ВДВС, ВДВС Вишгородського районного управління юстиції, відділу примусового виконання рішень управління юстиції в Київський області про визнання дій протиправних та скасування рішень. Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що приватним нотаріусом Одеського міського нотаріальним округом було повідомлено про неможливість вчинення цивільних правочинів у зв'язку з тим, що Оболонським ВДВС, Вишгородського районного управління юстиції, відділом примусового виконання рішень управляння юстиції в Київський області було накладені арешти. В своїй позовній заяві Позивач обґрунтовувала свої вимоги тим, що порушення процедури накладання арешту та початку виконавчих проваджень відбулося з порушенням встановленої законом порядку, що в свою чергу порушує її права та свободи. Представник позивача до суду не з'явився, подав заяви про розгляд позову без його участі, проти задоволення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча були повідомлені про дату та час судового засідання. На підставі ст. 169, 224, 225 ЦПК України, суд вирішив розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, а також враховуючи ту обставину, що відповідачем не було надано доказів, які б спростовували доводи позивача суд вирішив, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При цьому суд виходить з таких обставин. Позивач дізналася, що Відділом Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції, код ЄДРПОУ 34961544 постановою про арешт майна боржника, серії та номер ВП №41921506, виданий 11.04.2016, накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON]. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29253287 від 14.04.2016 14:08:52, [PERSON], управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області. (номер запису про обтяження: 14163867 від 14.04.2016 14:08:12). Оболонським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві на підставі постанови №52303127 від 23.06.2017 року накладено арешт на все нерухоме майно (номер запису про обтяження: 21089845 24.06.2017 12:57:10). Відділом Примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони про заборону його відчуження серія та номер: 51845042, виданий 31.08.2016 р. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер :35557732 від 07.06.2017 15:08:19 (номер запису про обтяження: 20789558 07.06.2017 15:07:27). Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення про заборону його відчуження серія та номер 51845042, виданий 31.08.2016 , якою накладено арешт на приміщення , яке знаходиться у власності заявника (номер запису про обтяження 20790510 07.062017 15:23:45). Позивач посилалася, що під час винесення вказаних постанов відбулося порушення процедури виконавчого провадження, оскільки Відповідач не переконався у правах третіх осіб на вказане майно, порушив процедуру накладання арешту на вказане майно, а також передав відомості про розшук вказаного майна без вчинення заходів виконавчого провадження. Відповідно до приписів ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Однак, жодна постанова до Позивача не надходила, також він або треті особи не могли заявить про свої права на арештоване рухоме майно. Як визначено ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна. Проведення опису майна боржника здійснюється не пізніше ніж протягом місяця з моменту отримання інформації про місцезнаходження майна. Однак, жодного разу на поштову адресу Позивач не надходило ані письмових вимог Відповідача, щодо опису майна, ані представників Відповідача, щодо здійснення вказаних заходів виконавчого провадження. Як стало відомо Позивачеві, станом на звернення до суду за захистом свого порушеного права виконавче у Вишгородському ВДВС провадження вже було закрито однак, заходи забезпечення виконавчого провадження не були скасовані Відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Як визначено приписами ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа може звернутися до суду із позовом про зняття арешту з майна. Більш того, відповідно до ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом. Таким чином, саме порушення процедури може бути підставою для скасування рішення державного виконавця. Недодержання процедури повідомлення про початок виконавчого провадження та винесення постанов про арешт майна боржника порушують права та гарантії [PERSON] закріплені в Конституції. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до п. 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, реєстроване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку; рекомендоване поштове відправлення - реєстрований лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок "M", які приймаються для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення. Згідно з п. 91 цих Правил підлягають доставці додому: рекомендовані поштові картки, листи, секограми, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів. Виходячи з вищезазначеного, боржник вважається належним чином повідомленим про вимогу банку в тому разі, коли банком не лише направлено на адресу такого боржника лист про Вимогу, а й доведено факт його вручення адресатові під розписку. Щодо вимог до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу суд виходить з того, що вказані порушення недоведені Позивачем, а відтак не підлягають задоволенню в цій частині.

Outcome: partial