Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

У червні 2021 року представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів на їх користь заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 17231,31 грн. та суми сплаченого судового збору у розмірі 2270 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, облік нарахувань та оплат за які здійснюються за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] . Споживачі за послуги не сплачують, у зв`язку з чим у відповідачів у період з 01.03.16 по 31.03.21 разом з інфляційними витратами та 3% річних від простроченої суми утворилась заборгованість у розмірі 17231,31 грн. Як вказує позивач, боржники не здійснили жодних заходів до повного погашення заборгованості, у зв`язку з чим представник КП «Харківводоканал» і звернувся до суду. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 17.06.2021 розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідачі були повідомлені про існування справи шляхом направлення їм ухвали разом з позовом з додатками по останньому відомому місцю його реєстрації. У встановлений строк відповідачі відзив на позовну заяву не надав. Суд вважає, при відсутності заперечень зі сторони позивача, у відсутність відзиву на позов, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до 2 ст. ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та являються споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, облік нарахувань та оплат за які здійснюються за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] . Відповідно до ч.1ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. За даним особовим рахунком наявна заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.03.16 по 31.03.21 у розмірі 8207,87 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.12.14 по 31.03.21 у розмірі 7338, 31 грн. З матеріалів справи вбачається, що заборгованість до теперішнього часу боржниками не погашена. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності зі ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно вимог п. 5 ч. 3ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Нарахування за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення за вказаною адресою проводяться на підставі тарифів, встановлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики і комунальних послуг у відповідності до ч. 2ст. Закону № 1875та п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630. Відповідно до п. 1 ч. 2ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» №2918 від 10.01.2002 року споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно з п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Але, відповідачі отримуючи послуги з центрального водопостачання і водовідведення своєчасно їх не оплачують, у зв`язку з чим і утворилась заборгованість, яка і підлягає стягненню з відповідачів на користь КП «Харківводоканал». Крім того, представник позивача просив суд стягнути з відповідачів суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 1227,86 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 457,27 грн., що підтверджується розрахунком 3% та індексації по заборгованості за надані послуги. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Щодо вимоги позивача про визнання причин пропуску строку позовної давності поважними, суд зазначає наступне. У відповідності до ст.ст.256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позивач пред`явив вимоги про стягнення заборгованості, які виходять за межи позовної давності. Частиною 3 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Враховуючи, що відповідачами відповідна заява не заявлена, строки позовної давності до вимог КП «Харківводоканал» судом не застосовуються. Виходячи з викладеного, даючи оцінку вищезазначеним доказам, враховуючи не надання відповідачами відзиву на позов з відповідними запереченнями, суд приходить до висновку про те, що позовна заява КП «Харківводоканал» підлягає задоволенню в повному обсязі. Окрім того, у зв`язку з задоволенням позову на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачів в рівних частках на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 2270 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved