Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю. В обґрунтування позовних вимог заявник посилалась на те, що вона разом із [PERSON] проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 01.10.1998 року на дачі [ADDRESS]. Рішенням Запорізької міської ради № 55 від 22.06.2011 року [PERSON] передано у власність земельну ділянку [ADDRESS] (кадастровий номер 2310100000:02:033:0155) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення садівництва. За життя [PERSON] не встиг завершити приватизацію та отримати державний акт про право власності на вказану земельну ділянку. Після смерті [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки [NUMBER] в СТ «Ветеран», загальною площею 0,1089. Спадкоємцем другої черги за законом після смерті [PERSON] є його рідна сестра [PERSON], яка вчасно подала заяву про прийняття спадщини після смерті брата. Позивач вважає вказану земельну ділянку сумісною власністю, так як вона проживала однією сім'єю із [PERSON] із 1998 року. У зв'язку із зазначеним позивач просить встановити факт проживання однією сім'єю із [PERSON] із 1998 року до [INFO] та визнати за нею право на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на 1/2 частку земельної ділянки [ADDRESS] (кадастровий номер 2310100000:02:033:0155), загальною площею 0,1089. В ході розгляду справи [PERSON] подала зустрічну позовну заяву до [PERSON], згідно до змісту якої просила визнати за нею право на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на земельну ділянку [ADDRESS] (кадастровий номер 2310100000:02:033:0155), загальною площею 0,1089. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилалась на те, що вона є єдиною спадкоємицею другої черги за законом після смерті брата [PERSON], у зв'язку із чим має право на завершення приватизації спірної земельної ділянки. В судовому засіданні [PERSON] та її представник підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] визнають частково та не заперечують, що [PERSON] має право на завершення приватизації на 1/2 частину спірної земельної ділянки як спадкоємець другої черги за законом. [PERSON] та її представник підтримали заявлені зустрічні позовні вимоги та просили їх задовольнити. Позовні вимоги [PERSON] не визнали, вважають їх безпідставними та необґрунтованими. Представник третьої особи до суду не з'явився, причин своєї неявки суду не повідомив. Свідки [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що [PERSON] приблизно з 1998 року проживала разом із [PERSON] на дачі [NUMBER] в СТ «Ветеран» м. Запоріжжя однією сім'єю, вели спільне господарство, робили поточні ремонти, тримали кролів та свиней. Напередодні своєї смерті, [PERSON] доглядала [PERSON] із свідком [PERSON], купували ліки. Також вони несли витрати з поховання померлого. [PERSON] далі продовжує проживати на цій дачі, нести витрати на її утримання. Суд, з'ясувавши позицію сторін стосовно предмета спору, проаналізувавши фактичні обставини по справі, вивчивши матеріали справи приходить до висновку про повне задоволення первісних позовних вимог та часткове задоволення зустрічного позову з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Запорізької міської ради № 55 від 22.06.2011 року [PERSON] передано у власність земельну ділянку [ADDRESS] (кадастровий номер 2310100000:02:033:0155) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення садівництва. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖС № 263033, виданим 30.04.2013 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. За життя [PERSON] не встиг завершити приватизацію та отримати державний акт про право власності на вказану земельну ділянку, про що свідчить лист Головного управління Держземагенства у Запорізькій області від 18.06.2014 року (а.с. 69). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку [ADDRESS] (кадастровий номер 2310100000:02:033:0155). Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є [PERSON] (сестра померлого), яка звернулася з відповідною заявою про прийняття спадщини 24.06.2013 до Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] Але отримати свідоцтво про право на спадщину не змогла, тому що не надала правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку. Також, згідно даних спадкової справи № 19/2013, копія якої знаходиться в матеріалах цивільної справи № 332/1029/14-ц (провадження № 2/332/443/14), 23.10.2013 року із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] звернулась [PERSON], як цивільна дружина померлого (а.с.114-122 справи № 332/1029/14-ц). Судом встановлено, що [PERSON] з 1998 року проживала однією сім'єю з померлим [PERSON] на дачі [NUMBER] в СТ «Ветеран» без реєстрації та належного оформлення своїх шлюбних відносин. Відповідно до ст. 74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Згідно до ч.5 ст.61 Сімейного кодексу України (в редакції станом на 22.06.2011 року), об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації Частиною 1 ст.70 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно до ст.234 ЦПК України, факти, що мають юридичне значення, це такі факти, що породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. При цьому чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Так, в судовому засіданні було встановлено, що в період часу з 1998 року по [INFO] [PERSON] проживала разом із [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбних відносин. Враховуючи той факт, що на час передачі спірної земельної ділянки у власність [PERSON] діяла частина 5 ст.61 Сімейного кодексу України, яка передбачала, що земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, то [PERSON] має право на поділ зазначеної земельної ділянки як спільно нажитої за час сумісного проживання однією сім'єю шляхом визнання за нею права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на 1/2 її частину. Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, до складу спадкового майна після смерті [PERSON] входить 1/2 частина земельної ділянки [ADDRESS] (кадастровий номер 2310100000:02:033:0155), яка була передана йому у власність рішенням Запорізької міської ради № 55 від 22.06.2011 року (за вирахуванням 1/2 частини, яка є об'єктом спільної сумісної власності, нажитої під час сумісного проживання із [PERSON] однією сім'єю). Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: - ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; - виготовлення технічної документації на земельні ділянки; - визначення меж земельної ділянки в натурі; - погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; - одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; - реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. За таких обставин суд вважає, що [PERSON] має право на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на 1/2 частину спірної земельної ділянки на своє ім'я, як спадкоємець другої черги за законом після смерті [PERSON] На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial