Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

27.10.2020 року заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою, якою просить встановити факт того, що він, заявник [PERSON] , та його рідний дядько - спадкодавець [PERSON] , який помер [INFO] - проживали разом, - однією сім`єю більше, ніж п`ять років до часу відкриття спадщини - з осені 2005 року і до дня смерті дядька - до [INFO] за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, обробляли присадибну ділянку, утримували домашнє господарство і тварин, птицю, в них були спільний бюджет, харчування, витрати, придбання предметів домашнього побуту, він, заявник, дбав про дядька, турбувався, підтримував. Так сталося, що дядько у серпні 2014р. поїхав побачитися з родичами до Луганської області, і там захворів, однак він, заявник, не залишав без турботи дядька - надсилав йому кошти для лікування, однак дядько вже не вилікувався і помер в гостях у Луганській області, де і був похований, оскільки тіло було далеко везти. Факт його, заявника, проживання з дядьком разом, однією сім`єю, можуть підтвердити свідки. Крім того, заявник просить встановити факт родинного зв`язку між ними - що він, [PERSON] , - доводиться рідним племінником спадкодавцю [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги заявник мотивує тим, що спадкодавець є його рідним дядьком, з яким він, заявник, проживав у [ADDRESS] , де дядько був й зареєстрований, а він, заявник, був зареєстрований за іншою адресою - в [ADDRESS] , тому, звернувшись до нотаріуса з заявою про отримання спадщини після смерті дядька - у виді земельної ділянки площею 2га, яку він, заявник, як спадкоємець п`ятої черги прийняв, але від нотаріуса отримав відмову у видачі відповідного свідоцтва; і, хоча інших спадкодавців в дядька немає, він, заявник, не може отримати свідоцтво про спадщину на майно, що залишилося після смерті дядька ще й через те, що відсутні докази спорідненості між дядьком та його, заявника, батьком, оскільки в батька та дядька, виявилося, відсутні (втрачені) свідоцтва про народження, та й звернувшись до Державного архіву в Одеській області - він отримав лише довідку щодо наявності запису про народження дядька, проте записів про народження батька знайти не зміг. У судове засідання заявник не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та докази на підтвердження позовних вимог, підтримав свої вимоги, просив задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Болградської міської ради Одеської області, - надіслав суду заяву про те, що копію заяви отримав, просить розглянути справу без його участі (а.с.26). Розглянувши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню частково за наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: - [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво [NUMBER] , видане 29.09.2014р. Виконавчим комітетом Михайлівської селищної ради м.Ровеньки Луганської області, а/з №53, а.с.10), після його смерті відкрилася спадщина на усе майно, що йому належало; - відповідно до свідоцтва про смерть батька заявника - [PERSON] - він помер [INFO] (а.с.11); - на ім`я спадкодавця [PERSON] виданий державний акт на право власності на землю ОД №011403 (а.с.12); - відповідно до акту опитування свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що є сусідами заявника та спадкодавця, вони підтверджують факт проживання однією сім`єю заявника [PERSON] з його дядьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , вони разом вели спільне господарство, обробляли город, утримували свійську птицю, купували продукти харчування, одяг, ліки, племінник здійснював догляд за дядьком; акт завірений старостою с.Владичень (а.с.13-14); - відповідно до довідок з місця проживання, що видані виконкомом Болградської міської ради та старостою с.Владичень, відповідно, місце проживання заявника [PERSON] є зареєстрованим в [ADDRESS] , а спадкодавця [PERSON] - за адресою: [ADDRESS] (а.с.15-17); - згідно архівної довідки Одеського обласного Державного архіву за №1411/06-20 від 19.08.2021р., в реєстраційній книзі про народження Примарії села Імпуцита Ізмаїльського повіту за 1930 рік є запис чоловічої графи №1 «Stepan», народився та охрещений 01.01.1930р., батьки: (румунською) « [PERSON] », 30 років, мати - « [PERSON] », 32 роки, обоє православні (а.с.18); - приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Станєвою В.Б. відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину щодо майна спадкодавця [PERSON] у зв`язку з пропуском шетси-місячного строку звернення до нотаріуса з заявою (а.с.19); - відповідно до відповіді, наданої суду приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Станєвою В.Б. на ухвалу про витребування доказів - спадкова справа щодо майна спадкодавця [PERSON] - не заводилася (а.с.25); - відповідно до заяви представника відповідача - Болградської міської ради - він просить справу розглянути за його відсутністю, не заперечує проти їх задоволення. Порядок судочинства у справах про встановлення юридичних фактів врегульовано статтями 315-319 ЦПК України. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду за таких умов: 1) факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій; 2) для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення; 3) встановлення факту не має бути пов`язано з наступним вирішенням спору про право, підвідомчого суду; 5) заявник не має іншої можливості одержати чи поновити документи, які посвідчують факт, що має юридичні наслідки. Наявність спору про право, не підвідомчого судам, не є перешкодою для судового встановлення юридичного факту. Чинним законодавством не передбачений інший позасудовий порядок встановлення юридичних фактів. Згідно з ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, тобто, встановлення факту, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, та за відсутності спору про це право. Відповідно до ч.1ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст.1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за його життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Тобто, предметом доказування при розгляді справ щодо встановлення факту проживання однією сім`єю, передусім, є сукупність обставин, що є, згідно із законом, основними ознаками сім`ї: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків. Ч.2 ст.315 ЦПК України передбачено, що, крім юридичних фактів, які зазначені в частині першій вказаної статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини зі спадкодавцем є необхідним для видачі свідоцтва про право на спадщину. За змістом норм статей 1268-1269 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч.3ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Згідно з п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Отже, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п.3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до роз`яснень п.2 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування", виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, в разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п.23 цієї ж Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Оскільки позивач стверджує, що вони разом зі спадкодавцем проживали однією сім`єю за життя спадкодавця: вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, тобто мали взаємні права та обов`язки більш, ніж п`ять років, у тому числі, - станом на момент смерті спадкодавця, цей факт підтверджується дослідженими у судовому засіданні вищевказаними доказами, що містяться в матеріалах справи, і узгоджуються між собою, а тому - підтверджують встановлений судом вказаний факт, що має для позивач юридичне значення. Тому суд дійшов висновку, що цей період часу є підтвердженим достатніми і належними доказами, які ніким і нічим не спростовані, оскільки заперечень цьому факту з боку зацікавленої особи не надійшло, інших спадкоємців майна не вбачається, а тому - не вбачається також й спору про право. Крім того, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що факт проживання заявника більш, ніж п`ять років однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] що помер [INFO] - доведений належними, допустимими і достатніми доказами, які були надані суду, оскільки заявник та спадкодавець разом проживали не менше, ніж п`ять років за однією й тією ж адресою, з наданих доказів вбачається, що не виключається, що спадкодавець є рідним дядь ком заявника, проте, оскільки доказів цьому не достатньо (відсутнє свідоцтво народження батька заявника, з якого можна було б встановити, що дідусь і бабця заявника є батьками як батька заявника, так і дядька), суд не має обґрунтованих підстав визнати це як факт, і тому дійшов висновку, що ця вимога заяви задоволенню не підлягає. Відомостей того, що задоволенням вимог заяви будуть порушені права третіх осіб - судом не встановлено.

Outcome: partial