Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

24.12.2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» (далі - ТОВ «МДЛ Запоріжжя» в особі представника Соколової Н.І. звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 14352,75 грн., а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2102,00 грн. Та витрати на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Послуги з управління багатоквартирним будинком, квартира в якому належить відповідачу, надає позивач ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» з 06.09.2017 року. [PERSON] за комунальні послуги не сплачує, у зв`язку із чим утворилась заборгованість, за період з листопада 2017 по грудень 2020 року в сумі 8145,03 грн. Також просить суд стягнути інфляційні збитки в сумі 1629,01 грн. та 3% річних в сумі 476,71 грн. Покласти на відповідача судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 2102,00 грн. та витрат на правничу допомогу в сумі 2000,00 грн. Ухвалою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14.01.2021р. відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні. 08.02.2021 року відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечувала. Посилається на те, що не була обізнана про факт укладання договору та не приймала будь-яких послуг від ТОВ «Місто для людей», а отже не могла бути обізнаною про існування будь-яких договірних зобов`язань. Наданий позивачем розрахунок заборгованості не може слугувати доказом, який підтверджує факт надання та об`єм послуг. 02.03.2021 року позивач надав відповідь на відзив, в якому заперечив проти доводів відповідача,зазначив, що послуги з управління багатоквартирним будинком за Договором № 06/09/17-180 від 06.09.2017 року надані в повному обсязі і ця обставина не спростована відповідачем. Представник позивача адвокат Соколова Н.І. була повідомлена про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача за наявними в справі матеріалами. Відповідач [PERSON] до суду повторно не з`явилася, заяв або клопотань від неї до суду не надходило. Суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 року № 520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків міста Запоріжжя» згідно із Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» ТОВ «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЗАПОРІЖЖЯ» було визначено переможцем конкурсу на управителя багатоквартирних будинків за двома лотами в місті Запоріжжя. 06.09.2017 року Договір № 06/09/17-180 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з ТОВ «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЗАПОРІЖЖЯ» від імені співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] укладено заступником голови Запорізької міської ради Бородаєм О.М., уповноваженим на укладання цього договору пунктом 6 рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 №520 (надалі Договір). Вартість послуг за Договором для житлових та нежитлових приміщень на 1 поверсі складає 3,89 грн. на місяць за 1 квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення в будинку. Для житлових та нежитлових приміщень на 2 та вище поверхах складає 4,91 грн. на місяць за 1 квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення в будинку. Квартира [ADDRESS] має загальну площу 67,99 кв.м., знаходиться вище першого поверху, у зв`язку з чим, вартість послуги за місяць складає 333,83 грн. (67,99 х 4,91). Відповідно до ч. 6 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017р. № 2189-VIII, індивідуальний споживач це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Особовий рахунок № [NUMBER] відкритий на відповідача [PERSON] , яка зареєстрована: [ADDRESS] . Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що договір між позивачем чи балансоутримувачем і відповідачем не укладався. Згідно ч. 23 Договору від 06.09.2017 року, правовідносини, що виникають у зв`язку з виконанням умов цього договору і не врегульована ним, регулюються відповідно до законодавства. У даному випадку, правовідносини додатково регулюються згідно спеціального Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», а також Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно ст.9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п. 5 ст. 27 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»: «У разі, якщо протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом співвласники багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будником, управління таким будинком здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташований багатоквартирний будинок. У разі якщо місцевою радою або її виконавчим органом відповідно до законодавства прийнято рішення про делегування іншому органу суб`єкту владних повноважень функцій із здійсненням управління об`єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг, управитель призначається на конкурсних засадах таким органом; У такому разі ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається за результатами конкурсу, який проводиться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства, а договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком строком на один рік від імені співвласників підписує уповноважена особа виконавчого органу відповідної місцевої ради, за рішенням якого призначено управителя. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк». Частиною 6 статті 11 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» встановлено, що договір з управителем укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово іншу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на наступний однорічний строк. Статтею 15 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», встановлено, що у випадках, визначених законом, договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладається від імені співвласників багатоквартирного будинку уповноваженою особою органу місцевого самоврядування. Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. Відповідно до ч. 1 ст. 1. Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управитель багатоквартирного будинку фізична особа-підприємець або юридична особа суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Згідно ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Згідно ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Відповідно до ч.6 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017р. № 2189-VIII, індивідуальний споживач це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно до ч. 2-4 ст. 12 Закону № 417-VІІІ, витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Зобов`язання із здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком у разі здачі в найм (оренду) квартир та/або нежитлових приміщень державної або комунальної власності несуть наймачі (орендарі) таких квартир та/або приміщень. Стаття 543 ЦК України передбачає, що у разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсягу як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017р. № 2189-VIII визначено перелік житлово-комунальних послуг, до яких належить: житлова послуга послуга з управління багатоквартирним будинком. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017р. № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ч.2 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017р. № 2189-VIII, вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком у разі визначення управителя органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу. Згідно до ч.34 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Зобов`язання із здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком у разі здачі в найм (оренду) квартир та/або нежитлових приміщень державної або комунальної власності несуть наймачі (орендарі) таких квартир та/або приміщень. У відповідності до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у строк, встановлений для його виконання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Отже, відповідач зобов`язаний оплатити спожиті послуги, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг. Згідно ч. 12 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1 та 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласник багатоквартирного будинку, це власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку. Співвласники багатоквартирного будинку, зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Згідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», обсяг зобов`язань та відповідальності кожного співвласника за договором, який є обов`язковим для всіх співвласників, визначається пропорційно до його частки співвласника. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Суд не погоджується з запереченнями відповідача щодо не отримання послуг від ТОВ ««МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЗАПОРІЖЖЯ» на управління будинком в зв`язку з відсутністю укладеного між стронами договору, оскільки відповідач не зверталась до ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» щодо укладення індивідуального договору, договір укладено заступником голови Запорізької міської ради з питань діяльності виконавчих органів Бородаєм О.М., який уповноважений на укладення цього договору рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 №520, згідно із Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», що діє від ім`я співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Тобто, у даному випадку укладено колективний договір уповноваженою особою від Запорізької міської ради. Вирішуючи спір в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України, суд виходить з наступного. Статтею 625 ч. 2 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Беручи до уваги те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційних нарахувань та 3% річних не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. Відповідно до п. 29 Постанови КМУ від 5 вересня 2018 р. № 712 «Про затвердження Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком» плата за послугу з управління вноситься щомісяця до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, якщо інший порядок та строки не визначені договором управління. За бажанням співвласника оплата послуги з управління може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Позивачем заявлено вимоги щодо стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.11.2017р. по 30.11.2020р, надані послуги за листопад 2017 року відповідач мала сплатити до 20 грудня 2017 року, позов пред`явлений до суду 24.12.2020 року. З письмовою заявою про застосування строку позовної давності відповідач до с уду не зверталася. А тому підстав для застосування позовної давності суд не вбачає. Це правило ґрунтується на засадах справедливості і виходить з неприпустимості безпідставного збереження грошових коштів однією стороною зобов`язання за рахунок іншої. Отже позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги уз управління багатоквартирним будинком за період з листопада 2017 по листопад 2020 року включно в сумі 8145,03 грн. підлягають задоволенню. Оскільки [PERSON] прострочила виконання зобов`язання, на підставі ст.625 ЦК України з неї підлягають стягненню 3% річних, які згідно розрахунку позивача за період з 01.12.2017 р. по 30.11.2020 року становлять 476,71 грн. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача втрат від інфляції за прострочення сплати заборгованості за період з грудня 2017р. по грудень 2020 р. в розмірі 1629,01 грн., то зазначені позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ст.1Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»№1282-ХІІ, індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Сума індексації визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації на розмір приросту індексу споживчих цін, поділений на 100%. Відповідно до ст.4 Закону №1282-ХІІ (в редакції, яка діяла до 01.01.2016р.), індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Проте, з 01.01.2016р. набрали чинності зміни до ст.4 Закону №1282-ХІІ, згідно з якими індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється у розмірі 103 відсотка. Перевіривши наданий позивачем розрахунки суми індексації суд вважає, що він не відповідає вищевказаним вимогам закону та є невірним, у зв`язку з чим суд не бере його до уваги,оскільки згідно наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат вбачається, що індекс інфляції за вказаний період не перевищує граничній поріг встановлений ст.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, в частині стягнення з відповідача заборгованості за оплату послуг з управління багатоквартирним будинком за період з листопада 2017 по листопад 2020 року включно в сумі 8145,03 грн. та 3% річних за прострочення заборгованості в сумі 476,71 грн., що разом складає 8621,74 грн. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст. ст. 141, 142 ЦПК України. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати підлягають стягненню з [PERSON] пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Суд задовольнив 84,1% від суми позову (8621,74 грн. / 10250,75 грн. х 100 = 84,1%). Таким чином, стягненню з відповідача підлягає судовий збір в сумі 1767,78 грн. (84,01% від 2102 грн.) Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу в сумі 2000,00 грн. суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з таких підстав. Позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надано суду договір про надання правової допомоги від 03.02.2020 року, строк дії якого зазначено до 31.12.2020р. та попередній розрахунок суми судових витрат позивача. Згідно попереднього розрахунку витрат,які понесені та будуть понесені Позивачем згідно п.4.3 Договору № 03/02 за здійснення комплексу заходів, спрямованих на стягнення заборгованості з боржника за договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком,включаючи здійснення заходів пов`язаних із стягненням заборгованості з боржника в процесі виконавчого провадження у розмірі 2000,00 грн. Проте, в пункті 5.1. Договору зазначено, що він набирає чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2020 року. Будь-яких доказів того, що Договір був продовжений позивачем надано не було. Провадження у справі було відкрито ухвалою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14.01.2021р., справа була розглянута судом без проведення судових засідань. Представник позивача у розгляді справи участі не приймала, просила розглядати справу за її відсутності. Крім того, матеріали справи не містять доказів понесених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.,які заявлені до стягнення з відповідача. На підставі ст.ст.509,526,815,901,903 ЦК України,Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: partial