Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що перебувала у шлюбі з відповідачем, однак шлюб було розірвано відповідно до рішення Тиврівського районного суду 145/2044/16-ц від 23.01.2017 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею і перебуває на її утриманні. Рішенням Тиврівського районного суду від 24.03.2017 року по цивільній справі №145/2038/16-ц з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання їхньої неповнолітньої доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі, у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 09.12.2016 року, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач аліменти сплачує нерегулярно, однак цих коштів їй не вистачає для належного забезпечення доньки, тим паче вона зростає, а позивачка змушена витрачати більше коштів, враховуючи різкий ріст цін на продукти харчування одяг, засоби гігієни, на її лікування, канцелярське приладдя, оплата за дитячий садочок тощо. На даний час (на скільки їй відомо) матеріальний стан відповідача поліпшився, він працює, отримує заробітну плату і може сплачувати більшу суму аліментів на утримання дитини. Їй невідомо про наявність у відповідача [PERSON] інших утриманців. Так прожитковий мінімум збільшився і матеріальний стан відповідача покращився, вважає, що відповідач повинен сплачувати більшу суму аліментів на утримання дитини. Вважає за доцільне змінити розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у частці від заробітку (доходу) батька дитини в розмірі 1/4 від усіх його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів не погіршить матеріального становища відповідача і є реальним для нього. Просить змінити розмір аліментів, які було присуджено відповідно до рішення Тиврівського районного суду 24.03.2017 року у справі № 145/2038/16-ц, і стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 від усіх його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених у заяві. Відповідач [PERSON] в судові засідання двічі (03.04.2019 та 08.07.2019) не з`явився, хоч про слухання справи повідомлений в установленому законом порядку, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Заяви про відкладення розгляду справи, про слухання справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідно до наданого відзиву в задоволенні позову просить відмовити. За таких обставин у відповідності до ст.280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, враховуючи майновий стан сторін та інші обставини, що мають значення для вирішення справи, вважає за доцільне позов задоволити, виходячи з наступного. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років на даний час становить 1699 грн. на місяць (ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік"). Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 р. батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ч.1 ст.192 СК України та п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі (а.с.5), мають дочку [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про її народження (а.с.2). Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що стверджується довідкою Гніванського КП "Гніваньводопостач" №298 від 08.02.2019 р. (а.с.4) та актом обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї від 08.02.2018 р. (а.с.3). Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 24.03.2017 р. (а.с.6) з [PERSON] на користь [PERSON] присуджено аліменти в розмірі 1000 гривень щомісячно на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , починаючи з 09.12.2016 року до повноліття дитини. Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак обоє з батьків зобов`язані спільно забезпечити отримання дітьми прожиткового мінімуму. Зростання цін на товари та продукти харчування через рівень інфляції курсу гривні потягло значне погіршення матеріального стану позивачки, що є загально відомим фактом, який не потребує доказування. Згідно ЗУ "Про державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років складає 1699 грн. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Відповідач [PERSON] працездатний, фізично здоровий, а тому спроможний надавати позивачці допомогу в утриманні їхньої спільної дитини. За таких обставин суд вважає, що вбачаються підстави для способу та розміру аліментів і визначення їх у 1/4 частці від доходу відповідача. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка від сплати судового збору у даній справі звільнена. Відповідно до ст.141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суд присуджує судовий збір з відповідача з врахуванням мінімального розміру судового збору.

Outcome: approved