Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

12.02.є2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що з 03.06.2011 року вона перебуває в офіційно зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого [INFO] року у них народилася дочка. Фактично з березня 2013 року вони з чоловіком припинили спільне проживання, останній самоусунувся від обов»язку щодо її утримання під час вагітності та її ж утримання після народження дитини, а також народженої дитини. Посилаючись на те, що відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання дочки, а також її утримання на час здійснення нею догляду за новонародженою дитиною, відсутність у неї доходу у зв»язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки у розмірі одного прожиткового мінімуму на одну дитину віком до 6 років з моменту її звернення в суд з позовом і до досягнення дочкою повноліття, а також на її утримання матеріальну допомогу в розмірі одного прожиткового мінімуму , встановленого Законом України «Про державний бюджет на 2014 рік» на час її перебування у відпустці по догляду за дитиною, а саме з 12.02.2014 року і до досягнення дитиною трьохрічного віку. До початку судового розгляду справи, позивач подала уточнену позовну заяву, відповідно до якої, з зазначених у першій позовній заяві підстав, просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] року в розмірі по 2 000, 00 грн. щомісячно, починаючи з моменту її звернення в суд з позовом про стягнення аліментів і до досягнення дитиною повноліття; на її утримання матеріальну допомогу в розмірі 1 000, 00 грн. щомісячно з моменту звернення в суд з позовом і до досягнення дитиною трьохрічного віку. Крім того, позивач просила зобов»язати відповідача відшкодувати понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 2 000, 00 грн., якою вона мала потребу скористатися для звернення в суд з позовом про стягнення аліментів. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені нею до [PERSON] вимоги у повному обсязі. Вказала суду, що відповідач не виконує обов»язку щодо утримання їх дочки, а також її на час здійснення нею догляду за дочкою, вона та її з відповідачем дочка фактично перебувають на утриманні її батьків. Стверджувала, що витрати на утримання дочки складають 2 000, 00 грн., оскільки дочка перебуває на штучному годуванні, для забезпечення її повноцінного розвитку потребує додаткових витрат на медичне лікування, лікувальну фізкультуру та масаж. Також значну частину витрат складає придбання дитині одягу та необхідних предметів для її розвитку. Аліменти просила стягнути з відповідача з моменту її звернення в суд з позовом. Відповідач у судовому засіданні визнав, що перебуває в офіційно зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого мають дочку. Матеріальну допомогу дружині не надає, оскільки остання взагалі не бажає з ним спілкуватися. Разом з тим послався на те, що він з 25.03. по 01.94.2014 року перебував на амбулаторному лікуванні у лікаря кардіолога, за станом здоров»я не працює, а тому не має можливості надавати позивачу матеріальну допомогу на її утримання та утримання дочки у зазначеному в позовній заяві розмірі. Повідомив суд, що він зможе надавати матеріальну допомогу [PERSON] на утримання дочки в розмірі по 500, 00 грн. щомісячно на утримання дружини по 200, 00 грн. щомісячно. Заслухавши думку учасників судового розгляду справи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений [PERSON] позов піддлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 червня 2011 року (а.с.4). Сторони у справі є батьками [PERSON], яка народилася [INFO] року (а.с.8). Малолітня [PERSON] зареєстрована та проживає з матір»ю [PERSON] за адресою - [ADDRESS], малолітня дочка перебуває на утриманні матері. (а.с.35) Відповідно до наказу президента ТОВ «Українська медична група» від 25.10.2013 року №23-К [PERSON] надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 23.12.2013 року до [INFO] року включно (а.с.36). Статтями 155,180,181,182,183 СК України передбачено, що батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а при ухиленні батьків від цього обов"язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку, в розмірі визначеному судом. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Звертаючись в суд з позовом, позивач послалася на те, що вона потребує від чоловіка матеріальної допомоги на утримання малолітньої дочки в розмірі 2 000, 00 грн., а на своє утримання 1 000, 00грн. щомісячно, однак доказів на підтвердження того, що її витрати на утримання дочки складають 2 000, 00 грн., а на її утримання вона потребує 1 000, 00 грн. останньою суду не надано. Відповідач заперечуючи проти позову, послався суду на те, що з 25.03. по 01.04.2014 року перебував на амбулаторному лікуванні у лікаря - кардіолога, за станом здоров»я не може працювати, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі по 500, 00 грн. щомісячно, а на утримання дружини по 200, 00 грн. щомісячно. На підтвердження зазначених заперечень відповідачем надано суду тільки довідку про те, що він з 25.03. по 01.04.2014 року перебував на амбулаторному лікуванні у лікаря - кардіолога, однак зазначена довідка не є підставою для висновку суду, що відповідач за станом здоров»я не може працювати. З урахуванням усіх обставин справи, а також отримання позивачем, на час вирішення спору, соціальної допомоги на утримання новонародженої дитини, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], починаючи з 12.02.2014 року: аліменти на утримання дочки до її повноліття, визначивши розмір у сумі по 500, 00 грн. щомісячно до зміни матеріального стану сторін; на утримання дружини матеріальну допомогу у розмірі по 700, 00 грн. щомісячно до досягнення дочкою трирічного віку, або ж зміни матеріального стану сторін . Вимоги [PERSON] про відшкодування понесених нею витрат на правову допомогу підлягають задоволенню відповідно до правил ст. ст. 79,84 ЦПК України, однак тільки у розмірі 1 000, 00 грн., оскільки ці витрати підтверджені позивачем документально, а вартість правової допомоги, що була надана [PERSON] адвокатом [PERSON] на підставі договору про надання адвокатських послуг від 01.04.2014 року розрахована останнім в порядку установленому Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» та даних про розмір мінімальної заробітної плати, встановлений Законом України «Про державний бюджет на 2014 рік» (а.с. 22,29,30, 32,33,34). За правилами ст. 88 ЦПК України судовий збір за розгляд справи судом підлягає стягненню з відповідача на користь держави у розмірі 243,60 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial