Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

23.11.2020 року до суду надійшов позов [PERSON] до Новоселівської сільської ради об`єднаної територіальної громади Березівського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. На обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що [INFO] померла його бабуся - [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 5,79 га, за кадастровим номером: 5121283400:01:001:0353, виданої на підставі рожпорядження Березівської районної державної адміністрації від 25.10.2005 року №626/А-2005, яка знаходиться на території Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області. На момент смерті [PERSON] згідно довідки, виданої Шевченківською сільською радою Березівського району Одеської області за №07/02-23 від 10.01.2020 року, проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою також проживав та був зареєстрований [PERSON] (батько позивача), який згідно ст. 1268 ЦК України фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері, але не оформив своїх спадкових прав згідно законодавства України. Факт родинних відносин між покійною [PERSON] та покійним сином [PERSON] , підтверджується посвідкою про народження від 1 вересня 1939 року за № 1824706, відповідний актовий запис; № 48, в якій в графі Мати вказано [PERSON] . Але [INFO] [PERSON] помер. Внаслідок звернення позивача до Березіської районної державне нотаріальної контори, була відкрита спадкова справа номер у спадковому реєстрі 56855010 (номер у нотаріуса 261/2014) та оформлено спадщину, яка належала батьку позивача на праві приватної власності. Після його смерті залишилось нерухоме спадкове майно, на яке не було видано свідоцтво про право власності на спадщину, а саме: земельна ділянка для ведення товарної сільськогосподарського виробництва Державний акт Серія ЯБ № 900539 загальною площею 5.79 га., за кадастровим номером: 5121283400:01:001:0353, виданої на підставі розпорядження Березівської районної державної адміністрації від 25 жовтня 2005 року № 626/А-2005, яка знаходиться на території: Новоселівської сільської ради, Березівського району. Одеської області яка фактично була прийнята але не оформлена покійним після смерті своєї матері тобто бабусі позивача. Свідоцтво не було видане через те, що нотаріусам не з`ясовано родинних відносин між батьком позивача - [PERSON] , та його матір`ю - [PERSON] (копію роз`яснення №305/02-14 від 02.06.2020 року додаю). В наявності позивача є документ, а саме Посвідка про народження від 11 вересня 1939 року за № 1824706 відповідний актовий запис: № 48. Проте актовий запис не підтверджений органами РАГСу Державним архівом Одеської області . А саме, відповідно до відповіді з Державного архіву Одеської області від 03.03.2020 року за 536/05-20, щодо надання архівної довідки та підтвердження відповідного актового запису п народження, вказано що документи вважаються втраченими у період окупації та воєнних дій 1941-1944 року, у зв`язку з чим підтвердити народження [PERSON] надати архівну довідку не є можливим.Виходячи з вищевикладеного єдиним документом що зберігся та підтверджує факт родинних відносин є Посвідка про народження від 11 вересня 1939 року за № 1824706, проте самого актового запису немає можливості віднайти. У зв`язку з вищевикладеним позивач не може оформити свої спадкові права. На підставі цього звернувся до суду та просить суд задовольнити його позовні вимоги. Ухвалою суду від 24.11.2020 року відкрито загальне позовне провадження по справі. Ухвалою суду від 23.12.2020 року замінено відповідача Новоселівську сільську раду Березівського району Одеської області на належного відповідача - Раухівську селищну раду об`єднаної територіальної громади Березівського району Одеської області. Ухвалою суду від 25.01.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. Також, суд враховує, що відповідно до наказу №5-од про організацією Березівського районного суду Одеської області на час дії карантину ( з подальшими змінами), постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з відповідними змінами), Постанови КМУ №392 від 20 травня 2020 року «Про встановлення карантинуз метою запобігання поширенню на території України гострої гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» ( з подальшими змінам) та відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, установлено з 12.03.2020 року по теперішній час на усій території України карантин. Згідно з рекомендаціями МОЗ України громадянам серед інших заходів запропоновано залишатися вдома, тримати дистанцію, дбати про власну безпеку. Розгляд справи неодноразово відкладався. У судове засідання 15.04.2021 року позивач разом зі своїм представником не з`явилися. Одночасно, від них надійшла заява про слухання справи у їх відсутності. На позовних вимогах наполягають та просять їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання 15.04.2021 року також не з`явився. 23.12.2020 року та 10.03.2021 року на адресу суду надіслав заяву про слухання справи у його відсутності. Заперечень та клопотань відносно розгляду справи не має та просить задовольнити позов [PERSON] . За приписами ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, врахувавши думку представника позивача, викладену у заяві від 18.03.2021 року, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 07 травня 2008 року померла - [PERSON] (а.с.7). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №900539 власником земельної ділянки площею 5.79 га, що розташована на території Новоселівської сільської ради Березівського району Одеської області є [PERSON] (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 16 вересня 2014 року помер - [PERSON] (а.с.11). Відповідно до листа Березівської державної нотаріальної контори Одеської області №305/02-14 від 02.06.2020 року [PERSON] рекомендовано звернутись до суду з питання встановлення факту родинних відносин (а.с.16). Згідно пункту першого частини першої статті 315 ЦПК України, «Суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особам». Встановлення зазначеного факту має для позивача юридичне значення, оскільки дозволяє йому реалізувати своє право на отримання спадщини. Факт родинних відносин між померлою [PERSON] та позивачем стверджується у наданих суду документах та тим, що за життя померла і позивач підтримували родинні стосунки, та взаємовідносини між ними були як у бабусі та онука. Так, відповідно до посвідки про народження від 1 вересня 1939 року за № 1824706, [PERSON] (є батьком позивача), - в графі Мати вказано [PERSON] (а.с.10). Окрім цього, згідно довідки виконавчого комітету Шевченківської сільської ради Березівської ради від 10.01.2020 року вбачається, що [PERSON] до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті [PERSON] за вказаною адресом зареєстрований та проживав син [PERSON] (а.с.9). Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що позивачем надані належні та допустимі докази родинних відносин з [PERSON] , які не викликають сумніву у їх достовірності та належності. Отже, як вбачається з матеріалів справи [PERSON] дійсно мав родинні зв`язки з [PERSON] , (яка була матір`ю [PERSON] , померлого [INFO] ), так як був її онуком. При цьому, до вказаного висновку суд дійшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Враховуючи, що встановлення факту родинних відносин необхідне позивачу для оформлення права на спадщину, тому заява в цій частині підлягає задоволенню. Що стосується визнання права власності на спадкове майно, то суд зазначає наступне. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності Таким чином, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ч.2 п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В оглянутій копії спадкової справи № 261/2014 (а.с.30-49) не міститься постанови нотаріуса про відмову позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, спадкоємець мав надати нотаріусу документи, що підтверджують родинні відносини. Враховуючи те, що судом встановлено факт родинних відносин, а тому позивачем не втрачено можливість отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом. Таким чином, вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті спадкодавця є передчасними, тому задоволенню не підлягають. Рішення повинно відповідати вимогам Цивільно-процесуального кодексу України бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial