Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до Марганецького міського суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, виселення з будинку. Просила суд виділити їй 7/10 (сім десятих) частин домоволодіння з господарськими спорудами, розташованого в [ADDRESS] з земельною ділянкою площею 0,3178 га., з розташованими на ній: житловим будинком з житловою площею 36,90 кв.м. і загальною площею 44,70 кв.м., житловим будинком з житловою площею 38,50 кв.м. і загальною площею 65,20 кв.м., гаражем, літнім душем, погрібом, 2 сараями, літньою кухнею. Виселити [PERSON] [INFO] з домоволодіння [ADDRESS]. Виділити відповідачу холодильник "Самсунг" - 1745 грн., праску - 135 грн., DVD Мередіан - 400 грн., акустичну систему - 2000 грн., обігрівач маслянний-300 грн., телевізор -1000 грн., телевізор - 600 грн., диван -1250 грн., ліжка дерев'яні - 2 шт. вартістю 1500 грн., тумбочку під телевізор - 400 грн., кухонний сервант - 400 грн., шифанери - 2 шт. вартістю - 1200 грн. [PERSON] звернувся з зустрічним позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Просив суд поділити 710 частин домоволодіння з господарськими спорудами, розташованого на земельній ділянці розміром 0,3178 га, за адресою: [ADDRESS], що є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], шляхом зміни правового статусу 7/10 частин вищевказаного домоволодіння на спільну часткову власність [PERSON] та [PERSON], закріпивши за [PERSON] та [PERSON] ідеальні частки у 710 частинах будинку [ADDRESS] , у розмірі 1/2 частини вищевказаних частин домоволодіння за кожним. Стягнути з нього на користь відповідачки грошову компенсацію у розмірі 10 000 гривень - 12 частину вартості 710 частин домоволодіння з господарськими спорудами, розташованого на земельній ділянці розміром 0,3178 га, за адресою: [ADDRESS]. Визнати за ним право власності на 12 частину 710 частин домоволодіння з господарськими спорудами, розташованого на земельній ділянці розміром 0,3178 га, за адресою: [ADDRESS], яка належала [PERSON], позбавивши [PERSON] права володіння та користування 710 частими домоволодіння з господарськими спорудами, розташованого на земельній ділянці розміром 0,3178 га, за адресою: [ADDRESS]. Стягнути з відповідача судові витрати. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник свої позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх у повному обсязі, проти зустрічного позову заперечували. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечували. Вислухавши сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позови, як первісний так і зустрічний підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 20 грудня 2003 року, 04 червня 2010 року шлюб було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] (а.с.39). За час шлюбу сторонами було придбано 710 частин домоволодіння з господарськими спорудами, розташованого на земельній ділянці розміром 0,3178 га, за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 11 грудня 2007 року (а.с.5). Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини та самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1 ст.69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1, 2 ст.71 Сімейного кодексу України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу належить їм на праві сумісної власності і у разі його поділу частки дружини та чоловіка є рівними. Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділити спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної вартості на час розгляду справи. Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» якщо неподільні речі не можуть бути реально поділенні між подружжям відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. На підставі вищевикладеного суд вважає за можливе змінити правовий статус 7/10 частин домоволодіння з господарськими спорудами, на земельній ділянці площею 0,3178 га, розташованого за адресою [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві власності, на спільну часткову власність та поділити 7/10 частин вищевказаного домоволодіння, визнавши за [PERSON] право власності на 7/20 частин домоволодіння з господарськими спорудами, на земельній ділянці площею 0,3178 га, розташованого за адресою [ADDRESS] та визнавши за [PERSON] право власності на 7/20 частин домоволодіння з господарськими спорудами, на земельній ділянці площею 0,3178 га, розташованого за адресою [ADDRESS]. Крім того, поділу підлягає майно факт придбання якого за час шлюбу та його вартість визнається сторонами, а саме суд вважає за можливе виділити [PERSON]: холодильник «Самсунг», вартістю - 1745 гривень, телевізор, вартістю - 1000 гривень, DVD «Мередіан», вартістю - 400 гривень, праску, вартістю - 135 гривень, тумбочку під телевізор, вартістю - 400 гривень, обігрівач масляний, вартістю - 300 гривень. На загальну суму 3980 гривень. Виділити [PERSON]: акустичну систему, вартістю - 2000 гривень, диван, вартістю - 1250 гривень, телевізор, вартістю - 600 гривень. На загальну суму 3 850 гривень. Стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію у сумі - 130 гривень. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; за ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що поділу не підлягають ліжка дерев'яні - 2 шт. вартістю 1500 грн., кухонний сервант авртістю - 400 грн. та шифанери - 2 шт. вартістю - 1200 грн., оскільки [PERSON] не погоджується з вартістю вказаного майна та оспорює факт придбання вказаного майна в період шлюбу, [PERSON] не надано суду належних доказів вартості вказаного майна та доказів того, що дане майно придбано за час шлюбу. Судом роз'яснено сторонам право на призначення експертизи, однак вони відмовились реалізувати вказане право. Позовні вимоги [PERSON] в частині виділення [PERSON] 7/10 частин домоволодіння з господарськими спорудами, на земельній ділянці площею 0,3178 га, розташованого за адресою [ADDRESS] та виселення [PERSON] з домоволодіння розташованого за адресою [ADDRESS] та позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] компенсації у розмірі 10000 гривень - ? частину вартості 7/10 частин домоволодіння, розташованого за адресою [ADDRESS], визнання за ним частини домоволодіння яка належить [PERSON] позбавивши її права власності на належну їй частину домоволодіння не підлягають задоволенню, оскільки: Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1ст.319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 325 ЦК України суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Так як вищевказані позовні вимоги фактично тягнуть за собою позбавлення права власності та права користування майном, суд вважає за необхідне в їх задоволенні відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у сумі - 229 гривень 40 копійок.

Outcome: partial