Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

У березні 2020 року позивач звернулася до суду з указаним позовом. Зазначивши, що 19.11.2011 року було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу сторони мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя у них не склалося. На даний час проживають окремо. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований виконавчим комітетом Червоноволоцької сільської ради Лугинського району Житомирської області 19.11.2011 року, актовий запис № 2. У разі розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Понесені судові витрати просить стягнути з відповідача на її користь. Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 27.03.2020 року відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Надано відповідачу строк для подання відзиву. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», із змінами, на усій території України з 12 березня 2020 р. установлено карантин. Відповідно до Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, зокрема, для подачі відзиву, продовжуються на строк дії такого карантину. Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 19.05.2020 року продовжено розгляд справи та ухвалено, що розгляд справи буде проведений протягом 30 днів після закінчення карантину. 17.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 року №731-ІХ, яким внесені зміни, зокрема у пункт 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до, зокрема, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30.03.2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Таким чином, оскільки протягом 20-денного строку учасниками справи не подано заяв/клопотань на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом, суд дійшов висновку про розгляд вказаної справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження отримав 09.04.2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення, яке міститься в матеріалах справи, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм об`єктивну та неупереджену оцінку, враховуючи відсутність заперечень проти позову з боку відповідача, суд приходить наступного висновку. Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що між сторонами 19.11.2011 року був укладений шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Червоноволоцької сільської ради Лугинського району Житомирської області, актовий запис № 2 (а. с. 6). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] (а. с. 7). Спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, спільне господарство не ведуть, разом не проживають, шлюбні відносини між ними не підтримуються. Майнового спору між ними немає. Строку для примирення позивач просила не надавати. За таких обставин справи, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому подальше спільне життя подружжя буде суперечити їх інтересам. Статтею 113 СК України встановлено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що до реєстрації шлюбу у позивача було прізвище « [PERSON] », яке вона змінила на « [PERSON] » у зв`язку з одруженням з відповідачем. Право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] » позивачеві гарантує держава. Отже, вимога позивача про залишення їй прізвища « [PERSON] » підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, у вигляді судового збору, в розмірі 840 грн. 80 коп., який був нею сплачений відповідно до фіскального чека № 1011490954 від 18.03.2020 року. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі ст. 24, 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved