Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

31.08.2015 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача про стягнення матеріальної та моральної шкоди, мотивуючи тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. 26 лютого 2014 року її квартира була залита, а саме стіни, стеля та підлога кухні та кладової, в результаті несправності стояка кухонної каналізації між її квартирою та квартирою № 49, тобто в перекритті над її квартирою. Відповідач висунув вимоги, що її рахунок повинен бути проведений ремонт трубопроводів, вона оплатила. Сплачені нею за товарними чеками кошти за матеріали становлять 2274,1 грн. та на рахунок відповідача за роботу його працівників 1400 грн. Вважає, що відповідач повинен був сам ремонтувати трубопровід, а не вимагати від неї оплати, тому просить стягнути понесені матеріальні збитки. Крім матеріальних збитків своїми діями відповідач завдав їй моральну шкоду, яку вона оцінює у 1500 грн.. Просить стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду у сумі 3674,1 грн., моральну шкоду у сумі 1500 грн., витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн.. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та попросив суд їх задовольнити. Також просив стягнути витрати на проведення експертизи в сумі 2500 грн.. Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово- комунальної компанії МК -2010» позов не визнала та вказала на те, що позивачка добровільно укладала з ними договір на заміну трубопроводу в її квартирі та причиною залиття не було пошкодження каналізаційного стояка, а його забиття. Висновки експертизи не визнала, так як не відомо які були позивачкою надані труби для проведення експертизи та заміна трубопроводу в квартирі відбулась внаслідок порушення правил користування внутриквартирними комунікаціями мешканців квартири. Вважає, що ніяких протиправних дій відносно позивача її підприємство не вчиняло, тому стягнення матеріальної та моральної шкоди не підлягає задоволенню. Просила відмовити в задоволенні позову. Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом України, Житловим Кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про захист прав споживачів».. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням її майна. Згідно ст. 386 ЦК України, власник права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до Наказу «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» за № 76 від 17.05.2005 р., зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р., за №927/11207 передбачено, що утримання житлового фонду передбачає виконання робіт передбачених наказом Держжитлокомунгоспу України від 10.08.2004 р. N 150 ( z1046-04 ) "Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд", зареєстрованим у Мін'юсті України 21.08.2004 за N 1046/9645 (із змінами). Крім того, зазначеним наказом встановлено, що технічне обслуговування жилих будинків - комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. П.2.4 Наказу «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» за № 76 від 17.05.2005 р., поточний ремонт - комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструкцій і інженерного обладнання. У судовому засіданні встановлено, що позивачка є власником квартири [ADDRESS] ([PERSON]) у м. Краматорську ( а.с.7-8). Відповідно до Витягу з Державного реєстру ТОВ «ЖКК МК -2010» воно є юридичною особою ( а.с.27). Відповідно до Рішення виконкому Краматорської міської ради №892 від 15.12.2010 року на останнього покладено обовязки по наданню послуг з утримання будинків, споруд та при будинкових територій у будинках комунальної власності Краматорської міської громади/ у тому числі й у будинку позивача, про що не заперечували сторони у суді. Тобто судом встановлено, що виконавцем послуг з утримання будинків, споруд та при будинкових територій у будинку позивача є ТОВ «ЖКК МК -2010», про що не заперечують сторони. Судом також встановлено, що відповідно до копії [PERSON] б/н від 04.03.2014 року, залиття квартири №45 відбулось по причині засмічення кухонної каналізації між 45 та 49 квартирами, копії [PERSON] б/н від 22.05.2015 інженерні комунікації знаходяться в технічно справному стані та в заміні нема необхідності ( а.с.10,35). Дані обставин підтверджені в судовому засіданні свідком [PERSON], який є головним інженером ТОВ «ЖКК МК -2010». Позивачка [PERSON] допитана в судовому засіданні в якості свідка підтвердила свої вимоги та пояснила, що залиття її квартир відбулось не з причин засмічення кухонної каналізації між 45 та 49 квартирами, а в звязку, з пошкодженням цієї труби. Труби вона зберегла як доказ, а на умови відповідача по заміні труб за власний кошт погодилась, так як через її квартиру відбувалось залиття нижніх квартир. Відповідно до висновку експерта № 212/6 за своїм технічним станом та строком експлуатації потребувала заміни каналізаційні та водопровідні труби стояків в кухні та туалеті на ділянці [ADDRESS] ([PERSON]) у м. Краматорську, так як на демонтованих каналізаційних та водопровідних трубах зафіксовано тріщини з розкриттям до 1 см., сліди іржі, засміченість діаметра труби до 1,5 см., а також згідно нормативних вимог строк експлуатації для труб з водопостачання перевищує в середньому на 30 років, каналізаційних труби на 5-6 років. Фактично виконані роботи в окремій квартирі №45 відносяться до поточного ремонту, так як будівля №25 по вул. Гв. Кантемирівців в цілому не підлягає капітальному ремонту. ( а.с.149-172). Допитана в судовому засіданні експерт [PERSON] підтвердила висновок та пояснила, що роботи, які здійснив відповідач по заміні каналізаційної та водопровідних труб стояків в кухні та туалеті на ділянці [ADDRESS] (Гв. Кантемирівіців) у м. Краматорську відносяться до поточного ремонту, так як будівля №25 по вул. Гв. Кантемирівців в цілому не підлягає капітальному ремонту та відновлювальні роботи склали всього 0,06 %. Як вбачається з копій актів виконаних робіт , довідок вартості виконаних робіт та інше (а.с.75-80) ТОВ «ЖКК МК -2010» виконало у квартирі позивачки поточний ремонт систем ХВС, ГВС, зливної каналізації, що засвідчено підписом керівника та печаткою підприємства. Суд не бере до уваги обґрунтування заперечень проти позову відповідачів в тій частині, що вони не виконують капітальний ремонт, до якого відносяться роботи в квартирі [ADDRESS] (Гв. Кантемирівіців) у м. Краматорську, вони спростовані висновками експертизи та поясненнями експерта в судовому засіданні. Що стосується заперечень відповідача в частині, що досліджені експертом труби не є трубами, демонтованими з квартири позивачки, судом не приймаються, так як представник відповідача була присутня при дослідження спірних труб, заперечень експерту не надавала, також позивачкою були надані фото таблиці спірних труб як до демонтажу так і після демонтажу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальних збитків, підтверджених квитанціями та актами виконаних робіт підлягають задоволенню, як доведені та слід стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 3674,1 грн. Розглядаючи питання про стягнення моральної шкоди суд вважає, що позов у цій частині не підлягає задоволенню з таких підстав. У позові позивач посилається на ст.1167 ЦК України, якою передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року; № 4 зі змінами, спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: -коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції, або випливає з її положень; -у випадках передбачених ЦК України та іншими законами, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди/наприклад ст..49 Закону «Про інформацію», ст..44 Закону «Про авторське право і суміжні права»; -при порушенні зобовязань, які підпадають під дію Закону «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобовязання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом про захист прав споживача й правовідносини по даному спору регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», де ст.4 вказаного Закону вказує на випадки стягнення моральної шкоди. [PERSON] у позові не посилається на ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» та не навела ні у позові ні у судовому засіданні підстав, для стягнення з відповідача на її користь моральної шкоди у відповідності з Законом України «Про захист прав споживачів», де йдеться про те, що споживач має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоровя продукцією, у випадках передбачених законодавством. Враховуючи положення ст. 60 ЦПК України, де йдеться про те, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов в частині стягнення моральної шкоди не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню на користь позивача витрати повязані з проведенням експертизи в розмірі 2500 грн. та в доход Державного бюджету судові витрати у розмірі 551,20 грн. Що стосується вимог позивача по оплаті понесених витрат на правову допомогу, суд виходить з того, що дані витрати розраховуються відповідно до постанови КМУ № 590 від 27.04.2006 року із змінами та склали 6 годин х (1378 грн.х0,4) = 3307,20 грн. Враховуючи те, що суд не може вийти за межі позовних вимог, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в розмірі 1500 грн. та ці витрати слід покласти на відповідача. В судовому засіданні експертом заявлено клопотання про стягнення на її користь витрат в звязку з викликом в судове засідання в розмірі 277 грн. Суд вважає заявлене клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. В звязку з тим, що експерт був викликаний в судове засідання за клопотанням представника відповідача, який не звільнений від сплати судових витрат, тому дані витрати слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial