Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

25 вересня 2015 року [PERSON] звернулась до Центрального районного суду м.Миколаєва із позовом до [PERSON] про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя та просила суд здійснити поділ майна, що є власністю подружжя та визнати за позивачем право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]; 1/2 частину квартири [ADDRESS]; 1/2 частку нежитлового приміщення підвалу літери [PERSON] загальною площею 68,6 кв.м., що складає 1/1 частки, які знаходяться за адресою: м.Миколаїв, вул.Декабристів 13; стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля Renault Trafic, реєстраційний номер [NUMBER], у розмірі 115000,00 грн. та стягнути з відповідача судові витрати. В подальшому позивач доповнила позовні вимоги та поросила суд також здійснити поділ майна, що є власністю подружжя та визнати за позивачем право власності на 1/2 частку квартири з гаражем № 12 в будинку № 10-А по вул. Нікольській в м.Миколаєві. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] вказала, що за час перебування у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, сторонами було придбано спільне рухоме та нерухоме майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя. В звязку з тим, що шлюбні відносини між сторонами припинені та відповідач вже вчинив дії направлені на відчуження спільного майна, позивач була вимушена звернутися до суду із вищевказаним позовом. Ухвалою суду від 20 грудня 2017 року позовні вимоги в частині визнання права власності на 1/2 частку квартири з гаражем № 12 в будинку № 10-А по вул. Нікольській в м.Миколаєві залишені без розгляду за заявою представника позивача. В судове засідання 20.12.2017 року сторони не зявились від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, просила суд задовольнити уточнені позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вказала що позовні вимоги визнає частково, а саме в частині визнання за позивачем права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]; 1/2 частину квартири [ADDRESS]; 1/2 частку нежитлового приміщення підвалу літери [PERSON] загальною площею 68,6 кв.м., що складає 1/1 частки, які знаходяться за адресою: м.Миколаїв, вул.Декабристів 13; в частині стягнення з відповідача на користь позивача компенсації вартості 1/2 частки автомобіля Renault Trafic, реєстраційний номер [NUMBER], у розмірі 34618,00 грн., згідно висновку експертизи № 168 від 05.09.2016 року. В частині визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частку квартири з гаражем № 12 в будинку № 10-А по вул. Нікольській в м.Миколаєві, з позовом не згодна. Суд, оглянувши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 грудня 1999 року /а.с.7/, від вказаного шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] /а.с.9/ та [PERSON], [INFO] /а.с.9/. Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 23 жовтня 2013 року вищевказаний шлюб укладений між сторонами було розірвано /а.с.7/. Згідно договору купівлі-продажу від 05 березня 2015 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] передали у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] /а.с.17/. 10 квітня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, згідно якого останній придбав квартиру [ADDRESS] /а.с.20/. 15 червня 2007 року між територіальною громадою м.Миколаєва в особі Миколаївської міської ради та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу комунального майна, відповідно до якого останній придбав нежитлове приміщення підвалу літери [PERSON] загальною площею 68,6 кв.м., що складає 1/1 частки, які знаходяться за адресою: м.Миколаїв, вул.Декабристів 13 /а.с.23-24/. Згідно баз даних, які використовуються у службовій діяльності регіонального сервісного центру МВС України в Миколаївській області транспортний засіб Renault Trafic, реєстраційний номер [NUMBER], 10 липня 2008 року був зареєстрований за [PERSON] 25 грудня 2012 року вказаний транспортний засіб знято з обліку для реалізації, того ж дня вказаний автомобіль зареєстровано на [PERSON] на підставі довідки-рахунку ДПІ № 951725 виданої 25.12.2012, ПП «МПП ВИБІР» /а.с.105/. Відповідно до висновку №168 Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України від 05.09.2016 року щодо експертного авто товарознавчого дослідження по ринкової вартості автомобіля Renault Trafic, реєстраційний номер [NUMBER], з врахуванням факторів викладених в дослідницькій частині, складає: на день фактичного припинення шлюбних відносин 05.12.2012 року 76375,34 грн.; на момент відчуження 25.12.2012 року 69234,48 грн. /а.с.169-174/. Згідно ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений. Згідно ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею проживають діти. Згідно вимог ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Таким чином, судом встановлено, що вищевказане майно: квартира [ADDRESS]; квартира [ADDRESS]; нежитлове приміщення підвалу літери [PERSON] загальною площею 68,6 кв.м. за адресою: м.Миколаїв, вул.Декабристів 13; автомобіль Renault Trafic, реєстраційний номер [NUMBER], придбано в період шлюбу [PERSON] та [PERSON] та є спільною сумісною власністю подружжя. Вказані обставини в цій частині визнаються відповідачем, та таке визнання позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Зважаючи на викладене, спільне майно підлягає розподілу шляхом визнаня за позивачем права власності на 1/2 частку квартири № 21 за адресою: м. Миколаїв, вул. Декабристів, 13; 1/2 частку квартири № 22 за адресою: м. Миколаїв, вул. Декабристів, 13, нежитлове приміщення підвалу літери [PERSON] загальною площею 68,6 кв.м. за адресою: м. Миколаїв, вул. Декабристів, 13. Що стосується транспортного засобу автомобілю Renault Trafic, реєстраційний номер [NUMBER], який також є спільним майном подружжя, однак наразі відповідач відчужив його, передавши у власність [PERSON], то позивач відповідно до\~ст.71 СК України, має право на грошову компенсацію замість її частки у спільній сумісні власності, яка становить 34617,24 грн., що складає 1/2 від його ринкової вартості, визначеної висновком експерта на час відчуження транспортного засобу (69234,48/2= 34617,24 грн.). Згідно з п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Вимоги позивача про стягнення компенсації вартості 1/2 частки спірного автомобіля саме у розмірі 115000 грн. не знайшли свого підтвердження в суді, суд стягуючи компенсацію у розмірі 34617,24 грн. керується висновком експерта про ринкову вартість спірного транспортного засобу на час його відчуження. При поданні позову до суду, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3664,23 грн. та витрати, пов'язані із залученням експерта у розмірі 552,96 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача в розмірі 4217,19 грн.

Outcome: partial