Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

У червні 2020 року позивач АТ «КБ «ПриватБанк» звернувся у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 14.10.2011 року на підставі Заяви [PERSON] , між позивачем АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому було збільшено в розмірі 10000,00 грн. Між тим, відповідач порушила умови договору кредиту, не повертала отриманий кредит своєчасно, не сплачував кошти (відсотки) за користування ним. В зв`язку із порушенням умов договору, у відповідача станом на 31.03.2020 року утворилася заборгованість за кредитом в розмірі 392341,70 грн, з яких: 7389,37 грн. заборгованість за тілом кредита; 382952,74 грн, заборгованість за відсотками; 1999,59 заборгованість за пенею. Оскільки законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення повної суми заборгованості, позивач просить стягнути з боржника 136404,29 грн., : з яких 7389,37 грн. заборгованість за кредитом, 129014,92 грн. заборгованість по процентам за період з 14.10.2011 по 31.10.0218 р, а також судовий збір. Ухвалою суду від 10 липня 2020 року відкрито спрощене провадження у справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у клопотанні доданому до позовної заяви клопотав про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника АТ КБ «ПриватБанк», зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд про їх задоволення. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала, в судове засідання не з`явився з невідомої суду причини Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на що, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд надходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність задоволення позовних вимог, з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 14.10.2011 року [PERSON] підписала анкету-заяву № б/н про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Обґрунтовуючи поданий позов, АТ КБ «ПриватБанк» зазначило, що відповідач належним чином не виконав умов договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 31.03.2020 року утворилася заборгованість за кредитом в розмірі 392341,70 грн, з яких: 7389,37 грн. заборгованість за тілом кредита; 382952,74 грн, заборгованість за відсотками; 1999,59 заборгованість за пенею. Але просить стягнути 136404,29 грн., : з яких 7389,37 грн. заборгованість за кредитом, 129014,92 грн. заборгованість по процентам за період з 14.10.2011 по 31.10.0218 р. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов`язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження умов кредитування АТ КБ «ПриватБанк» надало суду копію анкети-заяви відповідача [PERSON] про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розрахунок заборгованості. Разом з тим, вказані документи не підтверджують умов кредитування та наявності заборгованості у визначеній позивачем сумі. Як вбачається з матеріалів справи, витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, не містять підпису [PERSON] . Анкета-заява містить лише анкетні дані відповідача [PERSON] її контактну інформацію. 03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом АТ «КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа №342/180/17). У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Враховуючи викладене, суд, розглянувши справу на підставі наданих доказів, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог АТ «КБ «Приватбанк» про стягнення із [PERSON] заборгованості за відсотками. З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 31.03.2020 року заборгованість за тілом кредиту становить 7389,37 грн. Наданий банком розрахунок заборгованості відповідачем не спростований. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial