Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

10 липня 2014 року позивач звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 63078,33 грн. Свій позов обґрунтовує тим, що 14 червня 2012 року Публічне акціонерне товариство «Райфайзен Банк Аваль» та [PERSON] уклали договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0736/82/0241280 від 14.06.2012р., у відповідності до вищевказаного договору, громадянину [PERSON] було надано кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії у сумі 41 911,15 гривень строком до 14.06.2018 року із сплатою 35,9% річних. Надання кредитних коштів проводилося згідно вимог п.1.3 кредитного договору шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язався щомісячно до 14-го числа, починаючи з місяця наступного за місяцем надання кредиту, здійснювати погашення кредиту згідно графіку погашення кредитної заборгованості та погашати проценти за користування цим кредитом. Проте відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Станом на 23.06.2014 року заборгованість за кредитним договором складає 37369,64 грн., з яких прострочена сума боргу складає 1350,99 грн.; заборгованості по сплаті відсотків - 7600,51 грн.; пені за невчасну сплату кредиту та погашення відсотків - 18108,18 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 63078,33 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в зв'язку зі зверненням до суду в сумі 630,78 грн. Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був письмово належним чином повідомлений, про що в матеріалах справи мається поштове повідомлення. Причину своєї неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлений ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого, згідно заяви представника позивача, останній не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини з зобов'язального права. Судом встановлено наступне. Публічне акціонерне товариство «Райфайзен Банк Аваль» та [PERSON] уклали договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0736/82/0241280 від 14.06.2012р. (а.с.4-11), у відповідності до вищевказаного договору, банк надає відповідачу кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії у сумі 41 911,15 гривень строком до 14.06.2018 року із сплатою 35,9% річних. Відповідно до п. 1.1.2 кредитного договору, кредит видається на споживчі цілі - 40000,00 грн.; на сплату страхового платежу на користь страховика в розмірі 1911,15 грн. Відповідно до п. 1.3 кредитного договору, надання кредиту здійснюється в дату надання кредиту у безготівковій формі шляхом переказу суми кредиту на поточний рахунок. Кошти в розмірі 1911,15 грн. направляються страховику в якості страхового платежу згідно з пунктом 4.6 цього договору. Позичальник цим договором доручає банку здійснити в дату надання кредиту договірне списання коштів в розмірі 40000 гривень з поточного рахунку на платіжну картку №0750176000 в «Райфайзен Банк Аваль» 335076. Відповідно до п.2.1 кредитного договору, позичальник сплачує процент за користування кредитом у складі щомісячного ануїтетичниого платежу, вказаного в графіку, і розраховується виходячи з процентної ставки вказаної в п.1.1.8 Договору. Відповідно до п.3.1 кредитного договору, позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтетичними платежами відповідно до умов цього договору. Ануїтетичний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів за його користування. Відповідно до п.4.1 кредитного договору, предметом страхування за цим договором є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з життям, здоров'ям та працездатністю позичальника, який також є страхувальником та застрахованою особою за цим договором. Відповідно до п.4.6 кредитного договору, страхова премія в сумі 1911,15 грн. сплачується в дату надання кредиту страхувальником за рахунок кредиту шляхом перерахування коштів в національній валюті України на користь кредитора, як страхового агента, з метою подальшого перерахування кредитором коштів на користь страховика. Відповідно до п.7.1 та 7.1.2 договору, у разі настання обставин невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань (обов'язків) за цим договором, кредитор має право без необхідності укладання будь-яких додаткових угод (договорів) вимагати достроково виконання позичальником зобов'язань за цим договором, включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів, пені та інших платежів відповідно до умов цього договору. Відповідно до п. 10.3 кредитного договору, за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за договором кредитор має право вимагати, а позичальник зобов'язаний на вимогу кредитора сплатити останньому пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором від №014/0736/82/0241280 від 14.06.2012р. (а.с.13) вбачається, що станом на 23.06.2014 року у [PERSON] існує заборгованість у сумі 63078,33 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 37369,64 грн., заборгованості по сплаті відсотків - 7600,51 грн., пені за невчасну сплату кредиту та погашення відсотків - 18108,18 грн. В судовому засіданні даний розрахунок заборгованості перевірений і суд вважає його правильним, але суд звертає увагу на наступне. Згідно ст..2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набрав чинності 15.10.2014 року, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. За відомостями Добропільського МВ ГУДМС України в Донецькій області (а.с.25), [PERSON], відповідач по справі, зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету міністрів України від 30.10.2014 року №1053-р, до цього переліку входить м.Добропілля (Добропільська міська рада) Донецької області. Враховуючи вищевикладене, позивач повинен був нараховувати пеню за невчасну сплату кредиту та погашення відсотків [PERSON] лиже до 14.04.2014 року. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором від №014/0736/82/0241280 від 14.06.2012р. (а.с.13), розрахована пеня станом на 14.04.2014 року складає 13395,27 грн. За кредитним договором (ст.1054 ЦК України) банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст..1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст..1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст..1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч.1 ст..624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків Відповідно до ст..60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст..526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст..530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Враховуючи викладене, аналізуючи діюче законодавства, суд приходить до висновку, що позов ПАТ "Райфайзен Банк Аваль" є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню, а саме, з відповідача підлягає стягненню сума боргу по кредитному договору в розмірі 58365,42 грн. в тому числі: 37369,64 грн. - заборгованість за кредитом станом на 23.06.2014 року, 7600,51 грн. - заборгованість по сплаті відсотків станом на 23.06.2014 року, 13395,27 грн. - пеня за невчасну сплату кредиту та погашення відсотків станом на 14.04.2014 року. В решті позову відмовити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним. Статею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, а саме в розмірі 58365,42 грн., і те, що ставка судового збору за даним позовом, згідно ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] понесені позивачем судові витрати в розмірі 583,65 грн.

Outcome: partial