Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

У червні 2021 року на адресу Бориспільського міськрайонного суду надійшла вищевказана позовна заява. Позов вмотивований тим, що 09 вересня 2011 року сторони зареєстрували шлюб. Від вказаного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Також сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , який на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду ними був усиновлений. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2021 року шлюб між сторонами було розірвано. На даний час діти знаходиться на утриманні позивача, а тому позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно та до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді від 02 липня 2021 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнала частково та зазначила, що [PERSON] визнає ту обставину, що у них з позивачкою є син, [PERSON] , [INFO] , який на теперішній час проживає з матір`ю, [PERSON] . Що стосується [PERSON] , [INFO] , який на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.11.2012 року був усиновлений відповідачем, то він постійно проживав і на теперішній час проживає у батьків позивачки і перебуває на їхньому утриманні. Таким чином, представник відповідача просила суд стрягнути аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а у задоволенні позову в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] - відмовити. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 09 вересня 2011 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу прізвище у подружжя, чоловік - [PERSON] , дружина - [PERSON] (а.с.6). [INFO] у них народився син [PERSON] , ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26 червня 2013 року (а.с.7). [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 грудня 2012 року, відповідно до якого батьком дитини є [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.8). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2021 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.9). Відповідно до акту обстеження житлових і матеріальних умов від 09 червня 2021 року, [PERSON] , виховує дітей [PERSON] та [PERSON] самостійно та потребує виплати аліментів від батька її дітей (а.с.10). Згідно із ч.1 ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За таких обставин [PERSON] зобов`язаний утримувати своїх синів до досягнення ними повноліття і позивач має право на отримання від відповідача аліментів на утримання їх спільної дитини. Проте слід зазначити, що відповідно до рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 жовтня 2013 року, [PERSON] сплачує аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням обставин встановлених під час судового розгляду справи та вимог ст. 182-184 СК України суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Розмір аліментів необхідно встановити в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.06.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» складає 908 гривень 00 копійок. У відповідності до п.1. ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial