Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

18 грудня 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач є батьком її дочки [PERSON], [INFO]. Шлюб між ними розірваний і вони проживають окремо. Відповідач згідно з рішенням Роменського міськрайонного суду від 26.02.2015 року сплачував на її коритьсь аліменти на утриманні їх спільної дитини до її повноліття в розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку. На даний час їх повнолітня дочка навчається на 3-му курсі денного відділення Роменського коледжу Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана». Термін закінчення навчання - 31 січня 2017 року. В зв'язку з навчанням вона потребує матеріальної допомоги, а доходів, що позивачка отримує, є недостатньо для створення необхідних умов для проживання і навчання дитини. Відповідач, як колишній працівник силових структур, є пенсіонером і регулярно отримує пенсію. А тому має можливість надавати матеріальну допомогу дитині. В зв'язку з цим позивачка просить стягнути з нього на її користь на утримання повнолітньої дочки [PERSON], яка продовжує навчання, аліменти в розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача і до закінчення навчання. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, доручивши представляти свої інтереси в суді адвокату Мороз Л.О. Остання позовні вимоги підтримала і суду пояснила, що розмір аліментів, про які просить позивач, не є завищеним і відповідач має можливість сплачувати їх. Окрім цього, враховуючи те, що на сьогоднішній день все необхідне для забезпечення дитини - це одяг, взуття, їжа і така інше, коштує дорого, то навіть аліментів в розмірі ? частини від доходів відповідача буде недостатньо. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні частково заперечив проти задоволення позову і погодився сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини від свого доходу. Заперечення мотивував тим, що в нього на утриманні є ще неповнолітній син [PERSON] від іншого шлюбу, на утримання якого він також сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини від доходу, та неповнолітня дочка [PERSON], а тому з огляду на зазначене, він не має фінансової можливості сплачувати аліменти на повнолітню дочку в заявленому позивачкою розмірі - ? частини. Треті особи - [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, в якій вона прохала задовольнити позов. А [PERSON] також в письмовій заяві прохала розглядати справу без її участі і при прийнятті рішення покладалася на розсуд суду. Заслухавши пояснення представник позивачки, заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи і надані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст. ст. 182, 198, 199, 200 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження (а. с. 5). З довідки квартального комітету № 21 виконкому Роменської міської ради від 07.12.2015 року вбачається, що повнолітня дочка [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] (а.с. 9) Відповідно до довідки з навчального закладу дочка [PERSON] в даний час є студенткою 3-го курсу денного відділення Роменського коледжу Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» і навчається на бюджетній основі. Кінець навчання - 31 січня 2017 року (а. с. 6). Відповідно до ст.ст. 198, 199 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з вимогами ст. 200 Сімейного Кодексу України - суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Тобто обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів (п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"): досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто, батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину. Із роз'яснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Так, згідно зі ст.198 СК України обов'язок утримувати повнолітніх дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги лежить на обох батьках. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходить з наступного. В судовому засідання достовірно встановлено і підтверджено доказами, що повнолітня дочка позивачки та відповідача [PERSON] продовжує навчання в коледжі на денній формі, отже вона немає поки що можливості працевлаштуватися і отримувати заробітну плату для забезпечення своїх особистих потреб. Але суд також враховує, що [PERSON] навчається на бюджетній основі і оплата за навчання дитини на позивачку не покладена. Відповідач в свою чергу отримує пенсію за вислугою років, тобто має стабільний дохід, є фізично здоровою особою і необмежений у своїй працездатності (протилежного в судовому засіданні не було доведено). Але ж суд також звертає увагу на наявність у відповідача на утриманні ще двох неповнолітніх дітей він інших шлюбів, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.06.2013 року, рішенням Роменського міськрайонного суду від 04.09.2013 року і копією виконавчого листа до нього. Виходячи з цього, суд вважає за можливе визначити відповідачу до сплати аліменти в розмірі 1/5 частини від усіх видій його заробітку. Окрім цього, висновок суду про те, що аліменти в розмірі 1/5 частини від заробітку [PERSON] будуть відповідати його матеріальному становищу ґрунтується і на тому, що він до виповнення дочці [PERSON] повноліття вже сплачував на її утриманні такий же розмір аліментів. Також в силу ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: partial