Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

20.02.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», в якому просить, стягнути з відповідача [PERSON] на його користь матеріальну шкоду завдану в наслідок ДТП в розмірі 47696,50 грн, в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн. З [PERSON] та ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» просить стягнути на свою користь судові витрати по справі: судовий збір за подання позову в частині відшкодування майнової шкоди - 810 грн. 80 коп., судовий збір за подання позову в частині відшкодування моральної шкоди - 810 грн. 80 коп., за подання заяви про забезпечення позову - 405 грн. 40 коп., за проведення експертизи по встановленню розміру спричиненої шкоди - 2826 грн., за надання професійної правничої допомоги - 15'000 грн. Свої вимоги мотивував тим, що 24.07.2019 року о 14 год 35 хв на 432 км а/д М-05 сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля JEEP PATRIOT [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем HYUNDAI GETZ д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль HYUNDAI GETZ отримав значні механічні пошкодження. Вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 108445грн. Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] , що було встановлено працівниками поліції під час оформлення події та постановою Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.10.2019 року. Крім того, йому ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» виплачене страхове відшкодування у розмірі 60748,50грн. Враховуючи, що витрати з оплати відновлювального ремонту автомобіля складають 108445 грн., страховою компанією йому виплачена у відшкодування шкоди 60748,50грн., то розмір невідшкодованої шкоди становить 47696,50грн. та підлягає відшкодуванню відповідачем [PERSON] . Крім цього, йому завдана моральна шкода, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, які він зазнав внаслідок пошкодження належного йому майна; додатковому емоційному навантаженні та необхідності витрачати додатковий час з метою відновлення порушених прав та відшкодування завданих збитків; неможливості користуватись належним йому транспортним засобом через його значні пошкодження, а він та його дружина пенсіонери; понесенні незапланованих матеріальних витрат, що завдавало йому незручності у повсякденному житті, необхідність вишукування додаткового часу і додаткових зусиль для організації свого життя. Отже, крім майнової шкоди [PERSON] повинен відшкодувати йому моральну шкоду, яку він оцінює у 10000 грн. Також, просить стягнути з [PERSON] та ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на свою користь судові витрати по справі: судовий збір за подання позову у розмірі 2121,80грн., за проведення експертизи по встановленню розміру спричиненої шкоди - 2826 грн., за надання професійної правничої допомоги - 15'000 грн. Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 21.02.2020 року заяву судді Теренчук Ж.В. про самовідвід задоволено та передано справу до канцелярії суду для визначення судді у порядку, встановленому ст.33 ЦПК України. Згідно з автоматизованою системою документообігу суду при розподілі справ між суддями для розподілу вказана справа 21.02.2020 року була розподілена в провадження судді Гринчак С.І. Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 27.02.2020 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування майнової та моральної шкоди, що спричинена в наслідок ДТП, залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 11.03.2020 року відкрито провадження по даній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 11.03.2020 року у задоволені заяви [PERSON] про забезпечення позову відмовлено. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 09.04.2020 року клопотання представника позивача Мирковіча В.Ю. про витребування доказів задоволено, витребувано у Територіального сервісного центру № 5141 МВС України в Одеській області відомості про те, чи належить [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] на праві власності транспортний засіб марки «JEEP PATRIOT», державний реєстраційний номер [NUMBER] , або будь-який інший транспортний засіб. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.04.2020 року клопотання представника позивача Мирковіча В.Ю. про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на автомобіль марки «JEEP PATRIOT», 2011 року, державний реєстраційний номер [NUMBER] , належний [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.08.2020 року в задоволенні клопотання представника відповідача - адвоката Радулова Валерія Володимировича про призначення судово-автотехнічної експертизи по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування майнової та моральної шкоди, що спричинена в наслідок ДТП,- відмовлено. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 13.08.2020 року виправлено описку в одинадцятому абзаці третьої сторінки мотивувальної частини ухвали Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.08.2020 року по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування майнової та моральної шкоди, що спричинена в наслідок ДТП.Одинадцятий абзац третьої сторінки мотивувальної частини ухвали Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.08.2020 року вважати вірним: Таким чином, враховуючи те, що вина [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу HYUNDAI GETZ д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , встановлена постановою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.10.2019 року, вказана постанова набрала законної сили і є обов`язковою для суду, що розглядає дану справу, перевірка наявності чи відсутності вини відповідача, в межах розгляду цієї справи, є недопустимим. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 27.08.2020 року в задоволені клопотання представника відповідача - адвоката Радулова Валерія Володимировича про скасування арешту, накладеного Роздільнянським районним судом Одеської області від 28.04.2020 року та виклик свідків по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування майнової та моральної шкоди, що спричинена в наслідок ДТП, - відмовлено. Ухвалою Роздільнянського районного суду від 28.08.2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. Постановою Одеського апеляційного суду від 19.02.2021 року апеляційну скаргу представника відповідача [PERSON] адвоката Радулова В.В. про скасування забезпечення позову та допит свідків, залишено без задоволення. Ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 27.08.2020 року залишено без змін. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Мирковіч В.Ю., який діяв на підставі ордера серії ОД 132112 від 15.10.2019 року в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява, в якій він позовні вимоги [PERSON] підтримав у повному обсязі,наполягав на їх задоволенні, та просив розгляд справи проводити у відсутності позивача та його представника ( а.с.115, т.2) Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просив у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі, зазначив, що виним себе у ДТП, що сталося 24.07.2019 року не вважає, страхова компанія сплатила [PERSON] майнову шкоду в достатноьому розмірі. Представник відповідача - адвокат Радулов В.В., який діяв на підставі ордера серії ОД 607001 від 22.05.2020 року, в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав, просив відмовити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву ( а.с.189-193, т.1). Представник відповідача - Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в судове засідання, не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надавши суду відзив на позовну заяву, в якому просили у задоволенні позовних вимог [PERSON] до ПАТ «НАСК «Оранта» відмовити у повному обсязі, ( а.с.114-117, т.1) та заяву про розгляд справи без участі представника ПАТ «НАСК «Оранта». ( а.с.119-120, т.2) Заслухавши пояснення відповідача та його представника, вивчивши матеріали справи, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії [NUMBER] від 19.03.2009 року транспортний засіб HYUNDAI GETZ, д/з [NUMBER] , 2008 року випуску належить позивачу - [PERSON] .( а.с.9, т.1) Судом встановлено, що 24.07.2019 року о 14 год 35 хв на 432 км а/д М-05 [PERSON] , керуючи а/м JEEP PATRIOT [NUMBER] не вибравши безпечної швидкості руху, не дотримавшись безпечної дистанції, допустив зіткнення з а/м HYUNDAI GETZ д/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали технічні пошкодження. Постановою Роздільнянського районного суду Одеської області від 17 жовтня 2019 року винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди було визнано [PERSON] , якого було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та на нього накладено штраф у розмірі 340 грн. ( а.с.10-11, т.1) Постанова набрала законної сили 10.06.2020 року. Постановою Одеського апеляційного суду від 10.06.2020 року постанову Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.10.2019 року залишено без змін. ( а.с.184-187, т.1) Протокол щодо порушення водієм [PERSON] Правил дорожнього руху в момент ДТП не складався, постанов про його притягнення до адміністративної відповідальності або про відсутність складу адміністративного правопорушення не виносилось. Під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] клопотань про проведення судово- автотехнічної експертизи до суду не надходило. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №14від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», розглядаючи позов, який випливає зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі. Таким чином, суд вважає доведеним та таким, що не підлягає доказуванню факт вини відповідача [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 24 липня 2019 року, під час якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля JEEP PATRIOT [NUMBER] , яким є відповідач, була застрахована Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта». Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.1ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п.2.4 "Методики", вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно з роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. Відповідно до висновку експерта № 19-4533-4535 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу автомобіля HYUNDAI GETZ, реєстраційний номер [NUMBER] , від 13.09.2019 року, ринкова вартість КТЗ в непошкодженому стані до моменту ДТП становить 132305грн, вартість відновлювального ремонту КТЗ пошкодженого внаслідок ДТП, яка сталася 24.07.2019 року, складає 108445грн., вартість матеріального збитку складає 61748грн.53коп.( а.с. 15-23,т.1). Позивачу Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» виплачене страхове відшкодування у розмірі 60748,50грн., що підтверджується квитанцією №84109760016 від 27.01.2020 року.( а.с.45, т.1) Розмір франшизи -1000грн. Сума невідшкодованої шкоди становить - 46696,47грн.., яку суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] , як з винуватця у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Позивач також просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 10000 грн. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно дост.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, крім випадків, встановлених законом. Суд вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, які він зазнав внаслідок пошкодження належного його майна; додатковому емоційному навантаженні та необхідності витрачати додатковий час з метою відновлення порушених прав та відшкодування завданих збитків; неможливості користуватись належним йому транспортним засобом через його значні пошкодження, понесенні незапланованих матеріальних витрат, що завдавало йому незручності у повсякденному житті, необхідність вишукування додаткового часу і додаткових зусиль для організації свого життя. В зв`язку з цим, виходячи із принципу розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 5000грн., задовольнивши вказані позовні вимоги частково. Щодо стягнення витрат на правову допомогу. За пунктом 1 частиною 2 та частиною 3 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. У своїй постанові від 27 червня 2018 у справі № 826/1216/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Згідно матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача надано: угода про надання правничої допомоги № б/н від 15.10.2019 року ( а.с.41, т.2) ; квитанцію до прибуткового касового ордера №81 від 12.02.2020 року на суму 15000грн. ( а.с.57, т.1), квитанцію до прибуткового касового ордера №91 від 13.10.2020 року на суму 10000грн. ( а.с.47, т.2), детальний опис наданих послуг згідно договору про надання правої допомоги від 15.10.2019 року ( а.с.39, т.2) . Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 року № 13-рп/2000, від 30.09.2009 року № 23-рп/2009. Так, пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04). Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою. Відтак, враховуючи, що позивач підтвердив, понесені витрати на професійну правничу допомогу, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені та підтверджені витрати на правничу допомогу в розмірі 25000,00 грн., що відповідатиме принципу пропорційності розподілу витрат у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102грн. (840,80грн.- майнова шкода, 840,80грн. - моральна шкода, 420,40грн. - забезпечення позову) та 2826грн. (за проведення експертизи) На підставі ст.ст.22,23,1166,1167,1187,1188,1194 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial