Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

04.03.2015 року [PERSON] звернулася до Радехівського районного суду Львівської області із позовом про стягнення з [PERSON] на її користь матеріальної шкоди у сумі 8544, 29 грн. та моральної шкоди 10 000 грн. В обгрунтування позову вказує, що 27.04.2014 року близько 14.00 год. [PERSON] керуючи автомобілем марки «Славута», д.н.з. [NUMBER] рухаючись дорогою сполучення Павлів-Станин, у напрямку с.Павлів порушив правила дорожнього руху, не справився з керування та здійснив на позивача наїзд. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивач отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров'я у вигляді закритого перелому хірургічної шийки правої плечової кістки, закритого перелому верхньої третини обох кісток правої гомілки, синяків на задньо-зовнішній поверхні правого стегна, колінного суглобу та гомілки. Внаслідок отримання тілесних ушкоджень, позивачем було витрачено на лікування 8554, 29 грн. коштів для придбання ліків. Крім цього, зазначає, що її було завдано моральної шкоди у сумі 10 000 грн. в обгрунтування якої вказує, що після ДТП її здоров'я значно погіршилося, втратила спокій і нормальний ритм життя. Представник відповідача проти позову заперечив. Вважає, що [PERSON] не повинен відшкодовувати шкоду, оскільки транспортний засіб був застрахований, а відтак відповідати має саме страхова компанія. За клопотання представника відповідача, судом ухвалою від 21.04.2015 року було залучено у якості співвідповідача приватну акціонерну страхову компанію «Скарбниця» (код ЄДРПОУ 13809430). Представник відповідача приватної акціонерної страхової компанії «Скарбниця» у судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази суд приходить до висновку про часткове задоволення позову враховуючи наступне. Судом встановлено, що вироком Радехівського районного суду Львівської області від 17.01.2015 року було визнано [PERSON] винним у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Зокрема, 27.04.2014 року близько 14.00 год. [PERSON] керуючи автомобілем марки «Славута», д.н.з. [NUMBER] рухаючись дорогою сполучення Павлів-Станин, у напрямку с.Павлів порушив правила дорожнього руху, не справився з керування та здійснив наїзд на позивача [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивач [PERSON] отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров'я у вигляді закритого перелому хірургічної шийки правої плечової кістки, закритого перелому верхньої третини обох кісток правої гомілки, синяків на задньо-зовнішній поверхні правого стегна, колінного суглобу та гомілки. Таким чином, [PERSON] порушив Правила безпеки дорожнього руху, а саме п.12.3 та 13.1. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що позивачем було витрачено на лікування та придбання ліків внаслідок ДТП кошти у сумі 8494 грн. 28 коп., що підтверджується відповідними документами. Крім цього, суд вважає, що вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає до задоволення у сумі 7000 (сім тисяч гривень). Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що між відповідачем [PERSON] та акціонерною страховою компанією «Скарбниця» було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів від 05.04.2014 року. Із довідки від 31.03.2015 року вбачається, що [PERSON] дійсно звертався 07.05.2014 року в ПрАТ АСК «Скарбниця» з повідомлення про настання ДТП, яка мала місце 27.04.2014 року, за адресою по вул.Молодіжна, с.Станин, Радехівського району, Львівської області. Відповідно до статті 21 Закону № 1961-IV на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв'язку із цим при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі. Згідно п.19 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки» з урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону України "Про страхування" у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Наприклад, несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку (пункт 5 частини першої статті 989 ЦК, пункт 5 частини першої статті 991 ЦК) може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у тому разі, якщо воно позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком. При цьому суди також повинні мати на увазі, що порушення страхувальником визначеного договором страхування строку подання документів, що стосуються страхового випадку, не є порушенням визначеного договором строку повідомлення про настання страхового випадку. Таким чином, співвідповідачем ПрАТ АСК «Скарбниця» не було надано суду жодного належного і допустимого доказу на підтвердження тієї обставини, що для страховика були перешкоди пересвідчитися у тому, що дорожньо-транспортна пригода, яка трапилася 27.04.2014 року є страховим випадком. За таких обставин позов підлягає до задоволення у частині стягнення коштів у сумі 8494 грн. 28 коп. та 7 000 грн. саме із ПрАТ АСК «Скарбниця».

Outcome: partial