Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю без поважних причин понад один рік, а саме понад вісім років, із зняттям [PERSON] з реєстраційного обліку у вказаній квартирі. Вимоги мотиву тим, що 12 серпня 1996 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. За наслідками укладеного Договору всі члени родини, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] набули право власності на квартиру у рівних долях. На підставі договору дарування, укладеного 19 грудня 2011 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], позивач набув право власності на ? частку у праві власності на квартиру [ADDRESS]. Таким чином, на момент подачі позову до суду ? частини квартири [ADDRESS] належить позивачу, а ? частина квартири належить [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер Згідно витягу з реєстру територіальної громади міста Києва №9458485 від 28.09.2017 року, на даний час за даною адресою в квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. Фактично відповідач з 2006 року є громадянином Російської Федерації, мешкає в Російській Федерації, з 09.09.2009 року офіційно зареєстрований в [ADDRESS]. Відповідач особисто виявив бажання бути знятим з реєстрації місця проживання в Україні, надавши [PERSON] довіреність на представництво його інтересів в реєстраційному відділі МВС України щодо вчинення дій, необхідних для зняття його з реєстраційного обліку. За довіреністю відповідача 30.11.2011 року [PERSON] подала до ЖБК «Зоря» заяву про зняття з реєстрації місця проживання відповідача зі спірної квартири. Проте дана заява була залишена без задоволення у зв'язку з відсутністю українського паспорту відповідача. Позивач зазначає, що бездіяльність відповідача щодо вжиття заходів для зняття з реєстраційного обліку завдає йому певні збитки, а саме з оплати комунальних послуг. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.10.2017р. залучено до участі у справі у якості третіх осіб які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Житлово-будівельний кооператив «Зоря» та [PERSON] (а.с. 17). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.11.2017р. у справі виключено з числа третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Дніпровський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві та залучено до участі у справі Дніпровську районну у місті Києві державну адміністрацію (а.с. 31-32). В судовому засіданні позивач, третя особа [PERSON] та представник третьої особи Житлово-будівельного кооперативу «Зоря» [PERSON] позов підтримали. Відповідач в судове засідання не з'явився, на адресу суду направив нотаріально посвідчену заяву, у якій зазначив, що проти заявлених вимог не заперечує. Представник третьої особи Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, на адресу суду направив клопотання, у якому просив розглядати справу без участі представника та прийняти рішення згідно чинного законодавства Суд, вислухавши пояснення позивача, третьої особи [PERSON], представника третьої особи ЖБК «Зоря» Яворської О.І., свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Абзацом 6 п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»визначено, що за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Згідно договору купівлі продажу від 12.08.1996 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], останні купили в рівних долях квартиру [ADDRESS] (а.с. 8). Відповідно до договору дарування ? частки у праві власності на квартиру від 19.12.2011 року, [PERSON], яка діяла від свого імені та імені [PERSON] подарувала [PERSON] ? частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] (а.с. 9). [INFO] [PERSON] помер (а.с 12). Як вбачається з витягу з реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою [ADDRESS] станом на 28.09.2017р. у спірній квартирі зареєстровані відповідач та третя особа [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Факт не проживання відповідача у спірному житловому приміщенні підтверджено показами представника третьої особи ЖБК «Зоря» [PERSON] та третьої особи [PERSON], які були допитані судом у якості свідків. Свідок [PERSON] засвідчила, що вона з 14.11.2016 року працює на посаді голови правління Житлово-будівельного кооперативу «Зоря», часто заходила до квартири позивача, де проживає [PERSON], також мешкав чоловік останньої, який помер. Особа відповідача їй не відома. Свідок [PERSON] засвідчила, що відповідач є її сином, який мешкає в м. Москва та у спірній квартирі жодного дня не проживав, його речей тут не має. Вони з відповідачем мають постійний зв'язок, про подачу позову [PERSON] відомо, на зняття з реєстрації він згодний. Крім того, як убачається з копії паспорта, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Отже, за вищевикладених обставин судом встановлено, що відповідач більше року без поважних причин не проживає у спірній квартирі, мешкає в Російській Федерації, його майно у спірній квартирі не знаходиться, будь які заперечення відповідача щодо суті позову відсутні; позивачу, який є власником квартири [ADDRESS], відповідач чинить перешкоди у користуванні житловим приміщенням, позивач несе додаткові майнові витрати за утримання житла, не може належним чином користуватися та розпоряджатися вказаною квартирою, а тому позов у цій частині підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. У решті заявлених вимог слід зазначити наступне. Відповідно до частини першої ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином відсутні підстави задоволення позовних вимог у частині зняття [PERSON] з реєстраційного обліку, оскільки наявність рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, відповідно до вищезазначеного закону є підставою для зняття особи з реєстрації. Відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в дохід держави в сумі 640 грн.

Outcome: partial