Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

23.07.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради, про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні батька з дитиною. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 03.09.2009 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб, актовий запис № 629, який зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області. 27.12.2017 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя шлюб був розірваний, рішення набрало законної сили 29.01.2018 року. Від даного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу позивач почав проживати окремо. Відповідачка усілякими способами стала перешкоджати йому спілкуватись з дитиною, тому він змушений був звернутися до суду за захистом своїх прав, просив суд зобов`язати відповідачку усунути йому перешкоди у спілкуванні з донькою, шляхом встановлення графіку зустрічей з ними наступним чином: кожної другої та четвертої суботи місяця: з 11.00 годин суботи до 11.00 годин неділі, на території батька за місцем його фактичного мешкання без присутності матері; щорічно в день народження дитини, тобто [INFO] , та у дні офіційних свят (Новий рік,Різдво, Пасха та інших за узгодженням), враховуючи стан здоров`я дитини, без присутності матері та на узгодженій між сторонами території, а вразі відсутності такої згоди на нейтральній території. Позивач в судовому засіданні просив його позовну заяву задовольнити в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала частково, зустрічний позов підтримала повністю , суду пояснила, що не заперечує у спілкуванні позивача з донькою, але наполягала на тому, щоб зустрічі відбувалися у її присутності до досягнення дитиною 6 років, також заперечувала щоб дитина залишалася у позивача на ночівлю. Представник відповідача підтримала думку позивачки з підстав, викладених в уточненій зустрічній позовній заяві. Представник третьої особи надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність на розсуд суду з урахуванням прав та інтересів малолітньої дитини. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідачки та її представника, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позовна заява та зустрічна позовна заява підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] , перебували між собою у шлюбі, актовий запис № 629, який зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області. 27.12.2017 року рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області шлюб був розірваний (а.с.9). Від даного шлюбу позивач та [PERSON] мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.07.2016 р., актовий запис №1379 (а.с. 10). Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької від 30.01.2019 року № 263/15250/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] визначено місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . 04.06.2019 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя був виданий судовий наказ по справі № 263/4668/19, відповідно до якого з [PERSON] на користь відповідачки стягнуто аліменти на доньку у розмірі 1/4 частини заробітку, починаючи з 28.03.2019 року і до повноліття дитини, щомісячно (а.с.11). Згідно фіскального чеку від 09.07.2019 року, вбачається, що позивачем засобами поштового зв`язку на імя [PERSON] здійснений переказ грошових коштів у сумі 13000,00 грн. з зазначенням призначення платежу - «аліменти» (а.с.12). З заяви [PERSON] до Центрального відділу ДВС міста Маріуполя від 22.07.2019 року, вбачається, що позивач звертався до вказаного органу для отримання інформації щодо відкриття провадження по справі, та надання довідки про заборгованість по аліментам 22.07.2019 (а.с.16). З висновку від 15.07.2019 року, наданого медичним психологом [PERSON] , [PERSON] має помірно виражений характер, в конфліктних ситуаціях намагається уникнути конфлікту, психічний стан особисті особливості не перешкоджають спілкуванню з донькою, вважається можливим встановити час для спілкування з дитиною (а.с.18-21). У висновку органу опіки та піклування Маріупольської міської ради Донецької області про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні батька [PERSON] з донькою [PERSON] № 13-31-132 від 24.09.2019 р. вказано, що 19.09.2018 питання про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні батька з дитиною, було розглянуто на комісії з питань захисту прав дитини. Розглянувши всі матеріали справи та заслухавши думку присутніх членів комісії, запрошених, члени комісії дійшли висновку - встановити наступний графік спілкування: другу та четверту суботу місяця з 11.00 годин суботи до 11.00 години неділі, на території батька за місцем його фактичного мешкання без присутності матері; щорічно в день народження дитини, тобто [INFO] , та у дні офіційних свят (Новий рік, Пасха, Різдво та інших за узгодженням), враховуючи стан здоров`я дитини, без присутності матері та на узгодженій між сторонами території, а вразі відсутності такої згоди на нейтральній території. Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради не виявив фактів та обставин, які б робили неможливим задоволення позовних вимог [PERSON] (а.с.49-51). Згідно постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23.10.2019 року № 263/11642/19 визнано [PERSON] винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] були складені Центральним ВП ГУНП в Донецькій області на підставі висновку спеціаліста психолога за результатами психодіагностичного обстеження малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.53). Відповідно довідки, наданої Комунальним некомерційним підприємством Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 м. Маріуполя», [PERSON] , [INFO] , знаходиться на лікуванні у невролога. (а.с.56-57). У відповідності до висновку від 10.06.2019 року щодо результатів психодіагностичного обстеження малолітньої [PERSON] , наданого психологом [PERSON] , рекомендовано упорядкувати кратність зустрічей позивача [PERSON] з донькою, обмеживши їх двома-трьома годинами на тиждень, без ночівель, бажано в присутності матері на нейтральній території (а.с.18-21). Суд не приймає до уваги копію акту проведення співбесіди з дитиною, складеною головним спеціалістом Управлінням «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради, оскільки в судовому засіданні не було встановлено дату його складення, підстави проведення співбесіди, крім того вищевказаний висновок спростовується висновком органу опіки та піклування Маріупольської міської ради Донецької області № 13-31-132 від 24.09.2019 року. Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України. Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Метою законодавчого закріплення права батьків на спілкування з дитиною і є насамперед захист інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав і виконання обов`язків повинно ґрунтуватися на повазі до прав дитини і її людської гідності. В силу ч. ч.1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. На підставі ч. ч. 2, 3 ст. 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Суд вважає, що батькам дитини слід налагодити відносини між собою в частині досягнення належного спільного виховання дитини та знайти спільні мирні шляхи вирішення питання щодо можливості періодичного спілкування батька із донькою. Таким чином, оскільки позивач та відповідачка мають рівні права щодо виховання та розвитку своєї доньки , позивач має бажання приймати участь у вихованні доньки, а спілкування між позивачем та його донькою не перешкоджають нормальному розвитку дитини, прийнявши до уваги, що позивачу чиняться перешкоди у спілкуванні та побаченні з дитиною, з урахуванням поведінки позивача та відповідачки, між якими немає порозуміння, позовну заяву про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні батька з донькою , який проживає окремо від неї слід задовольнити частково. Враховуючи стан здоров`я дитини, суд вважає, що перші п`ять місяців зустрічі дитини повинні проходити у присутності матері без залишення дитини на ночівлю за місцем проживання батька, тому зустрічний позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. Тобто, суд приходить до висновку , що слід встановити наступний порядок спілкування позивача з донькою, а саме: другу та четверту суботу місяця: з 11.00 годин суботи до 13.00 годин, на території за домовленістю сторін, враховуючи думку та стан здоров`я дитини, будь-яких дитячих культурно-розважальних комплексів, а також місцях масового відпочинку: парках, скверах, спортивно-ігрових майданчиках, що знаходяться на території м. Маріуполя у присутності матері - [PERSON] протягом п`яти місяців з дня набрання даним рішенням законної сили; другу та четверту суботу місяця: з 11.00 годин суботи до 11.00 годин неділі , на території батька за місцем його фактичного проживання без присутності матері,починаючи з шостого місяця з дня набрання даним рішенням законної сили; щорічно в день народження дитини, тобто [INFO] , та у дні офіційних свят (Новий рік, Різдво , Пасха) з 10 год.00 хв. до 13 год.00 хв., враховуючи думку та стан здоров`я дитини, без присутності матері , на узгодженій між сторонами території.

Outcome: partial