Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

АТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 33 591,73 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 24 392,72 гривень, заборгованості за відсотками в розмірі 8 949,01 гривень. Свої вимоги мотивувало тим, що 17.01.2016 року [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору №SAMABWFC00000341072 та отримання кредитної картки. На підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку [PERSON] отримав кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 46,80% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив своїм підписом у Анкеті-Заяві згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір. АТ "АКЦЕНТ-БАНК" свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредитні кошти. Однак, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, що призвело до виникнення заборгованості. Викладене стало підставою для звернення позивачем до суду з цим позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.09.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач [PERSON] у визначений ухвалою суду строк відзиву на позов не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Участь свого представника в судовому засіданні позивач не забезпечив, разом з позовною заявою надав суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечив (а.с. 3 зворотний бік). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом завчасно та належним чином, в тому числі шляхом розміщення відповідного повідомлення на веб порталі «Судова влада», про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Враховуючи наведене, суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа) провести розгляд справи у відсутність позивача та відповідача за наявними у справі матеріалами згідно ст.ст. 178, 279 ЦПК України, оскільки підстав для відкладення розгляду справи, визначених ст. 223 ЦПК України, немає. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 629, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Судом установлено, що 17.01.2016 року [PERSON] підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку (а.с.7). Згідно інформації, що викладена у даній заяві, [PERSON] підтвердив, що він погоджується із тим, що ця анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, правилами використання, основними умовами обслуговування та кредитування, розміщеними на рекламному буклеті, становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і погодився з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг погодився отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.а-bank.ua, зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті А-Банку www.а-bank.ua. Банк, звертаючись до суду з позовом, надав анкету - заяву від 17.01.2016 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банк, яка підписана відповідачем, розрахунок заборгованості за кредитним договором №SAMABWFC00000341072 від 17.01.2016 року, а також витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», розміщенні на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила», Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна». Згідно наданого банком розрахунку, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 05.08.2020 року становить 33 591,73 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 24 392,72 гривень та заборгованості за відсотками в розмірі 8 949,01 гривень (а.с.5-6). Відповідно до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «АКЦЕНТ-БАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Як вбачається із матеріалів справи, зокрема з анкети-заяви позичальника [PERSON] від 17.01.2016 року, вона містить лише особисті дані відповідача та його підпис, будь-які посилання чи вказівки на укладення двостороннього чи одностороннього договору відсутні, як і відсутні сума (розмір) отриманого кредиту, процентна ставка, строк дії договору, тощо. АТ «АКЦЕНТ-БАНК», пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив окрім тіла кредиту (суми, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи своє право вимоги в цій частині, а також розмір і порядок нарахування, крім розрахунку кредитної заборгованості за договором від 17.01.2016 року, посилається на витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», розміщенні на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила», Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна» як невід`ємні частини спірного договору, якими визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких, зокрема, визначено дію договору та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяги з Тарифів та з Умов розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ-БАНК», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Наданий позивачем витяг із Умов та Правил надання банківських послуг в А - Банку належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та пені за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому, суд відмічає, що позивач не надав доказів, що саме надана редакція діяла на момент укладення договору. Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг у ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Крім того, які саме умови містились в так званому «рекламному буклеті», з якими погодився відповідач, суду не відомо, з представлених матеріалів вказаних обставин встановити не можливо. Відповідно не можливо встановити чи порушувались відповідачем ці умови, якими правами та обов`язками наділялись сторони за вказаним договором. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. За таких обставин, суд не вбачає підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами. Такого висновку суд дійшов з урахуванням правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17, які є обов`язковими для застосування у відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Відтак у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 8 949,01 гривень слід відмовити. Зі змісту укладеного між сторонами кредитного договору від 17.01.2016 року у вигляді заяви-анкети вбачається, що він не містить строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, які підлягають захисту шляхом стягнення з боржника фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сума непогашеного тіла кредиту в розмірі 24 392,72 гривень. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» судовий збір у розмірі 1 526,47 грн., тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог (72,62%). На підставі викладеного,

Outcome: partial