Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. В підтвердження позовних вимог зіслався на обставини викладені в позовній заяві та просить постановити рішення, яким зобовязати [PERSON] не чинити йому перешкоди брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином [PERSON], [INFO]. Встановити час та дні для його зустрічей з сином [PERSON], [INFO], за виключенням місяців перебування його на сезонних роботах: 2-3 субота та 2-4 неділя місяця протягом дня з 10.00 год. до 19.00 год. та забирати дитину до себе додому, для спілкування в домашніх умовах, без присутності матері дитини. Зобовязати [PERSON] надавати йому точну інформацію щодо фактичного проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомляти його про це особисто на наступний день з дня настання таких обставин. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Просив задовольнити. Відповідачка заперечила проти задоволення позову, посилаючись на те, що з вересня 2011 року не підтримувала подружні відносини з позивачем та не проживала разом із ним. З дитиною, якій було 1 рік і 4 місяці через неналежну поведінку колишнього чоловіка змушена була переїхати проживати до своєї матері за адресою м. Самбір вул. В.Великого 4\\66 Львівської області. З цього часу протягом двох років [PERSON] не навідувався до сина, не цікавився ним, не приймав участі у його вихованні, не спілкувався з ним. Син не памятає колишнього чоловіка як батька. Однак з 2013 року після двох років окремого проживання колишній чоловік почав проявляти інтерес до дитини, зявляючись у нетверезому стані у вечірній час до неї додому, влаштовуючи скандали. Вона змушена було звертатись в Самбірський МВ ГУМВС України у Львівській області з заявами про таку поведінку [PERSON] Комісією з питань захисту прав дитини було прийнято рішення та встановлено порядок спілкування батька з дитиною. В звязку з погіршенням стану здоровя дитини 21.10.2013 року, вона змушена була звернутись до дитячого психіатра. У дитини відмічався неспокій, легка збудливість, неспокійний сон, капризування. Дитина була оглянута, проведено лабораторні обстеження. Призначено лікування з причини астеноневротичного (емоційно лабільного) розладу, залізодефіцитної анемії. При повторних оглядах відмічалося незначне покращення загального стану дитини, став спокійнішим, менше вразливим, покращився сон. На даний час знаходиться на диспансерному обліку та продовжує курс лікування. Вона не заперечує проти спілкування батька з сином, однак враховуючи стан здоровя дитини, його привязаність до матері, незнання позивача як батька взагалі, вважає неможливим спілкування батька з дитиною без присутності матері, оскільки дитина постійно вживає ліки, потребує в звязку із захворюванням спеціального харчування, перебування дитини поза його місцем постійного проживання в селі, де проживає [PERSON] і немає належних умов, вважає неможливим. Просить в позові відмовити. Представник комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Суд, заслухавши сторони, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлені і знайшли своє підтвердження у судовому засіданні такі обставини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 липня 2009 року. Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07 травня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. В звязку з розлученням позивачці змінено прізвище із Держипільська на Чепіль. Після розірвання шлюбу неповнолітня дитина [PERSON] залишився проживати з матірю [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Відповідно до ч.6 ст.7 Сімейного Кодексу України жінка та чоловік мають рівні права і обовязки у сімейних відносинах, шлюбі та сімї, а відповідно до ч.2 ст.141 цього ж Кодексу розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Участь одного з батьків у вихованні дитини та підтриманні родинних звязків забезпечується державою. Відповідно до ч.2 ст.157 Сімейного Кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, має право на особисте спілкування з нею. Згідно ч.3 цієї ж статті той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.159 Сімейного Кодексу України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий з батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Відповідно до ч.2 ст.159 Сімейного Кодексу України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побаченні, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обовязків, особиста прихильність до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інших обставин, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоровя одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Визначаючи спосіб участі позивача у вихованні дитини суд враховує наступні обставини, визначені ч.2 ст.159 Сімейеного Кодексу України. Як вбачається з пояснень представника позивача, і не оспорюється відповідачем [PERSON] згідно рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 18.03 2013 року сплачує аліменти на утримання дитини по 550 гривень щомісячно, іншої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дитина [PERSON] не проживає і не спілкується з батьком [PERSON] тривалий час, оскільки після припинення сімейно-шлюбних відносин позивачка перейшла проживати до своєї матері за адресою, де на даний час проживає. Протягом тривалого часу відповідач не провідував дитину, яка з врахуванням малолітнього віку не памятає його як батька. [PERSON] постійно виїжджає на сезонні роботи, відтак відсутній за місцем постійного проживання. Починаючи з 2013 року [PERSON] намагався наладити контакт з колишньою дружиною та спілкуватись з дитиною, однак це приводило до постійних конфліктів, що стверджується наявними в матеріалах справи копіями офіційних застережень, які виносились йому Самбірським МВ ГУМВС України у Львівській області. Згідно повідомлення із Самбірської міської дитячої лікарні від 29.11.2013 року за №66, вбачається, що дитина [PERSON], [INFO], звернувся з матірю до дитячого психіатра 21.10.2013 року. Зі слів матері у дитини відмічався неспокій, легка збудливість, неспокійний сон, капризування. Дитина була оглянута, проведено лабораторні обстеження. Призначено лікування з причини астеноневротичного (емоційно лабільного) розладу, залізодефіцитної анемії. При повторних огляд відмічається незначне покращення загального стану дитини, став спокійнішим, менше вразливим, покращився сон. На даний час знаходиться на диспансерному обліку та продовжує курс лікування. 11.11.2013 року мати з дитиною звернулася за консультацією до дитячого невролога зі скаргами на виражений неспокій, збудливість, психоемоційну лабільність, поганий сон. На огляд лікаря реагував крайнє негативно, плакав, кричав. Після огляду та обстеження дитині було призначено лікування, на фоні якого стан дитини став з незначною позитивною динамікою. Став дещо спокійний та краще спить по ночах, проте утримується психоемоційна лабільність, збудливість. Рекомендовано продовжити курс лікування, диспансерне спостереження у дитячого невролога та психіатра, заняття з психологом. Із повідомлення із Самбірської міської дитячої лікарні від 16.12.2013 року за №68, вбачається, що дитина [PERSON], [INFO] знаходиться під диспансерним наглядом у дитячого лікаря психіатра з 21.10.2013 року з діагнозом: Астено невротичний синдром. Згідно повідомлення із Самбірської міської дитячої лікарні від 21.02.2014 року за №9, вбачається, що дитина [PERSON], [INFO] був оглянутий лікарем психіатром 20.02.2014 року і призначено подальше лікування. Із повідомлення із Самбірської міської дитячої лікарні від 26.08.2014 року за №51, вбачається, що дитина [PERSON], [INFO], був оглянутий лікарем психіатром 05.08.2014 року. Продовжує лікування. Допитані у судовому засіданні в якості свідків лікар психіатр дитячого відділення Самбірської ЦРЛ [PERSON] ствердила, що дитина перебуває на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті з діагнозом астено-невротичний синдром. Дитина легко збудлива, потребує постійного нагляду матері та лікування, спеціального харчування, оскільки також страждає залізодефіцитною анемією. Рекомендовано заняття з психологом. Спілкування з батьком, якого дитина не знає, може спричинити загострення хвороби, відтак налагоджувати спілкування з батьком необхідно поступово, протягом тривалого часу, після виздоровлення дитини в присутності матері. Аналогічні обставини ствердив допитаний у судовому засіданні дитячий лікар [PERSON] Органом опіки та піклування згідно вимог ч.5 ст.19 Сімейного Кодексу України прийняті наступні рішення : Згідно рішення комісії з питань захисту прав дитини Самбірського міськвиконкому Про встановлення часу для участі у вихованні дітей від 04.10.2013 року за №8, вбачається, що [PERSON] встановлено дні для особистого спілкування та участі у вихованні сина [PERSON]: 1-3 субота та 2-4 неділя місяця протягом дня з 10.00 год. до 19.00 год., за виключенням місяців перебування батька на сезонних роботах. Згідно рішення комісії з питань захисту прав дитини Самбірського міськвиконкому Про встановлення часу для участі у вихованні дітей від 02.04.2014 року за №5, вбачається, що [PERSON] просить переглянути години для особистого спілкування та участі у вихованні сина, комісія з питань захисту прав дитини вирішила залишити без змін [PERSON] дні для особистого спілкування та участі у вихованні сина [PERSON]: 1-3 субота та 2-4 неділя місяця протягом дня з 10.00 год. до 19.00 год., за виключенням місяців перебування батька на сезонних роботах. Приймаючи дані рішення щодо участі батька [PERSON] у вихованні та спілкування із сином [PERSON] не були враховані вищевказані обставини, зокрема стан здоровя дитини, його вік, особиста прихильність до матері. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (ратифікована Україною 27.02.1991 р., дата набуття чинності для України 27.09.1991 р.) визначено, що "в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини". Згідно із ч. 8\~ ст. 7 СК України\~ регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Із тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст.\~ 7,\~ 141,\~ 159 СК України\~ випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суди мають враховувати передусім інтереси самої дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Згідно акту обстеження житлово побутових умов гр. [PERSON] від 04.11.2014 року від 04.11.2014 року, вбачається, що житлово побутові умови проживання [PERSON] за адресою м. Самбір вул. Володимира Великого, 4/66 є нормальними. Згідно характеристики виданої виконкомом Чаплівської сільської ради від 19 березня 2013 року, вбачається, що [PERSON] за час проживання на території Чаплівської сільської ради зарекомендував себе з позитивної сторони. Ввічливий, працьовитий, дисциплінований, товариський молодий громадянин, батько. Користується авторитетом і повагою серед сусідів та односельчан. Із акту обстеження матеріально побутових та житлових умов проживання [PERSON], вбачається, що [PERSON] проживає в житловому будинку своїх батьків. Також в даному житловому будинку проживає дідусь пенсіонер інвалід ВВВ - [PERSON], [INFO]. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе встановити наступний спосіб спосіб участі [PERSON] у вихованні сина [PERSON], [INFO], зобовязавши комісію з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області встановити після виздоровлення дитини час спілкування з батьком в присутності матері [PERSON] з врахуванням стану здоровя дитини [PERSON], [INFO]. В решті позовні вимоги слід задовольнити. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial