Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування за законом та усунення перешкод в користуванні власністю. Ухвалою суду від 28.05.2014 р. позовні вимоги [PERSON] в частині усунення перешкод в користуванні власністю залишені без розгляду. У позові зазначає, що [INFO] р. померла його дружина [PERSON], заповіту на випадок смерті не залишила. Спадкоємцями за законом є він та донька [PERSON] - [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS]. На час відкриття спадщини він проживав та був зареєстрований у вказаній вище квартирі разом із спадкодавцем. Він звернувся до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, але не зміг надати оригіналу правовстановлюючого документу, у зв»язку з чим нотаріусом була винесена постанова про відмову в оформленні права на спадщину за законом. За позовом [PERSON], посилаючись на ст.ст.1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, просить визнати за ним право власності на ? частину квартири [ADDRESS], після смерті [PERSON], яка померла [INFO] р. [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом, який уточнювала в процесі розгляду справи. Посилаючись на ті ж обставини, що і [PERSON] в частині визнання права власності у порядку спадкування, просить визнати за нею право власності на ? частину спірної квартири. Крім того, посилаючись на ст.ст.355, 356, 358, 383, 386 ЦК України, ст.47, 150, 155 ЖК України, просить стягнути з неї на користь [PERSON] вартість ? частини в квартирі [ADDRESS] у розмірі 35075 грн. В обґрунтування вказаних вимог зазначила, що спірна квартира має дві кімнати площею 16 та 11,9 кв.м., загальна площа квартири складає 47,76 кв.м. Вона має намір реалізувати своє право на визначення порядку користування квартирою. На сьогоднішній день у них з відповідачем нема будь-якої домовленості з приводу користування спірним майном. В даний час в квартирі зареєстровані, окрім неї та відповідача, член її сім»ї - [PERSON] Згідно висновку експерта виділення в натурі їй ? та ? частини квартири неможливо, як неможливо виділити в натурі й частку відповідача, внаслідок чого є неможливим встановлення порядку користування спірною квартирою між сторонами. Оскільки нею подано позов про визнання права власності на ? частку квартири в порядку спадкування за законом, вона звернулась до ТОВ «Національна експертно-правова група» з заявою про проведення оцінки ? частки квартири [ADDRESS], що складає 35075 грн. Представник позивача за первісним позовом підтримав позов, пред»явлений [PERSON] Заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] в частині сплати [PERSON] компенсації на ? частку спірної квартири, оскільки вважає суму компенсації значно заниженою. Розмір суми вважав таким, що не підтверджений належними та допустимими доказами. Представник відповідача за первісним позовом та [PERSON] просили задовольнити зустрічну позовну заяву. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про розгляд справи повідомлялась, заяви про бажання приймати участь у розгляді справи до суду не подавала. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача за первісним позовом, відповідача та її представника, суд вважає, що позов [PERSON] заявлений обгрунтовано і підлягає задоволенню, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва № 13667 про право власності на житло від 17.05.2012 р., виданого Шевченківською районною адміністрацією, [PERSON] належить ? частина квартири [ADDRESS]. Право власності [PERSON] зареєстровано в ОП ЗМБТІ (а.с.34 зв.). [INFO] р. [PERSON] померла (а.с.30), після її смерті відкрилась спадщина у вигляді вказаної частки квартири. Спадкоємицями першої черги після смерті [PERSON] є [PERSON], як чоловік, та [PERSON], як донька померлої. Згідно довідки ВП КП ВРЕЖО № 10 МКП «Основаніє» від 13.06.2013 р. (а.с.31), [PERSON] постійно мешкав та був зареєстрований разом з [PERSON] на час її смерті за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] 25.05.2013 р. звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері (а.с.25). Постановою державного нотаріуса П»ятої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв»язку з тим, що ним не надано оригіналу правовстановлюючого документу на майно, належне спадкодавцеві (а.с.35зв.-36). За ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1,3 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Виходячи з того, що сторони, як спадкоємці першої черги, прийняли спадщину після смерті [PERSON] у порядку, визначеному ст.1269 ЦК України, суд вважає позовні вимоги в частині визнання за ними права власності у порядку спадкування за законом такими, що підлягають задоволенню. Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення з [PERSON] компенсації за належну [PERSON] частку в спірній квартирі, суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК припинення права особи на частку в спільному майні допускається за наявності передбачених пп. 1-3 ч. 1 ст.365 ЦК України обставин, а саме якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим і таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї і за умови ( ч.2 ст.365 ЦК) попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім'ї, вирішується у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи, особливостей об'єкта, який є спільним майном. За висновком судової будівельно-технічної експертизи № 118-14 від 12.09.2014 року виділити в натурі власнику [PERSON] ? частину та ? частину, та власнику [PERSON] ? частину в квартирі [ADDRESS] з технічної точки зору, не надається за можливе (а.с.79-81). Однак неможливість виділення в натурі часток сторін у вказаній вище квартирі не свідчить про наявність умов для застосування п., п.1, 2 ч.1 ст.365 ЦК України, бо частка [PERSON] складає 1/4 частину квартири і не є незначною порівняно до частки позивача. При цьому, згідно технічного паспорту (а.с.58), спірна квартира має дві жилі кімнати, площею 16,0 та 11,9 кв.м. Згідно постанови Запорізького виконкому обласної Ради народних депутатів та президії обласної ради профспілок № 2 від 08.01.1985 р. «Про правила обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов та надання їм житлових приміщень» рівень середньої забезпеченості житловою площею в м.Запоріжжя визначений в 8 м.кв. Мінімальний розмір житлової площі на кожного члена сім»ї на території Запорізької області встановлений в розмірі 6 м.кв. Таким чином, на частку, що належить [PERSON], припадає 6,98 к.в.м. (27,9 кв.м./4), що є більшим від мінімального розміру, встановленого на території Запорізької області. Встановлені під час розгляду справи обставини не свідчать про наявність умов застосування п.3 ч.1 ст.365 ЦК україни, бо не дають підстав вважати про неможливість встановлення порядоку спільного володіння і користування вказаним житловим приміщенням. Також матеріали справи не містять доказів того, що припинення 1/4 частки [PERSON] не завдасть істотної шкоди його інтересам, оскільки відсутня інформація про наявність у відповідача за зустрічним позовом іншого житлового приміщення, яке б належало йому на праві власності чи користування. Крім того, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 04 жовтня 1991 року № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", при неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза. В процесі розгляду справи [PERSON], на виконання вимог ч.2 ст.365 ЦК України, внесла на депозитний рахунок суду вартість частки, що належить [PERSON], яку визначила згідно звіту з оцінки майна, складеного ТОВ «Національно експертно-правова група». Як зазначено в звіті, вартість ? частини квартири [ADDRESS] станом на 04.02.2014 р. складає 35 075 грн. Таким чином, станом на дату оцінки, спір в суді про припинення частки позивача за первісним позовом, не перебував (зустрічний позов прийнято до судового розгляду 28.05.2014 р.). Представник [PERSON] категорично не погоджуючись з сумою, яку бажає сплатити [PERSON], як компенсацію за частку позивача за первісним позовом, заявив клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи та вирішення якої просив поставити питання про визначення ринкової вартості житлового приміщення квартири [ADDRESS]. Згідно висновку експерта (а.с.105-110), ринкова вартість зазначеної квартири може складати 354 359 грн. Клопотань від [PERSON] про призначення у справі експертиз до суду не надходило. Враховуючи наведене вище, судом не встановлено підстав, визначених ст.365 ЦК України, для припинення частки [PERSON] в спірній квартири, у зв»язку з чим позов [PERSON] в цій частині задоволенню не підлягає, а сума, яка нею внесена нею на депозитний рахунок суду підлягає повернення позивачу за зустрічним позовом. На підставі ст.88 ЦПК України, суд стягує зі сторін на користь іншої сторони, понесені ними судові витрати, що складаються з судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial