Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача - Вінницької міської ради, про виділення в натурі 1/2 частки житлового будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою. Позов мотивовано тим, що відповідно до договору дарування частини будинку, посвідченого 27.07.1998 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області, [PERSON] набула у власність 1/2 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Співвласниками іншої 1/2 частки вказаного будинку є відповідачі по справі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Частини житлового будинку, якими відповідно користується позивач та відповідачі мають окремий вхід до своєї частини будинку і ведуть окреме господарство. Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів № 205 від 30.06.1988 року за вищевказаним будинковолодінням було закріплено земельні ділянки площею 600 кв. м та 353 кв. м, якими сторони користуються і на даний час. Оскільки сторони в добровільному порядку не можуть дійти згоди щодо порядку користування зазначеною земельною ділянкою, позивач через свого представника звернулась до суду з даною позовною заявою, в якій, з урахуванням зміни предмета позову, та неодноразового уточнення позовних вимог просила: виділити в натурі належну [PERSON] 1/2 частку в будинку «А» з відповідною часткою господарських споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], припинивши право спільної сумісної власності з іншими співвласниками і визнати таку частку будинку з господарськими спорудами окремим об'єктом нерухомого майна, що належить [PERSON] на праві приватної власності, з можливістю присвоєння окремої поштової адреси (а саме [ADDRESS]) згідно варіанту № 1 (додаток 11) висновку експерта за результатами проведення судової будівельно - технічної, оціночно - будівельної та земельно - технічної експертизи № ОС - 230 від 04.05.2016 року, згідно якого виділити [PERSON] приміщення: кухні 1 - 1 площею 13,5 кв.м., житлової кімнати 1 - 3 площею 22,9 кв.м., коридор 1 - 4 площею 1,0 кв.м., житлову кімнату 1 - 5 площею 9,6 кв.м., житлову кімнату 1 - 6 площею 11,7 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: ганок, убиральня «Б», ворота з хвірткою № 1, огорожа № 3, колодязь № 5 (1/2 частина). Визначити грошову компенсацію [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 5807 грн. Виділити в натурі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON] 1/2 частку в будинку «А», з відповідною часткою господарських споруд, за тією ж адресою, припинивши право спільної сумісної власності з [PERSON] і визнати таку частку будинку з господарськими спорудами окремим об'єктом нерухомого майна, з можливістю присвоєння окремої поштової адреси ([ADDRESS]) згідно того ж варіанту експертизи, а саме виділити відповідачам приміщення: кухні 2 - 5 площею 14, 0 кв.м., житлової кімнати 2 - 6 площею 21 кв.м., коридору 2 - 7 площею 0,8 кв.м., житлову кімнату 2 - 8 площею 11,5 кв.м., житлову кімнату 2 - 9 площею 9,9 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: погріб п/А1, погріб п1/А1, погріб п/а, ганок, козирок, навіс «г», хвіртка № 2, ворота № 4, колодязь №5 (1/2 частина). Представник позивача також просив виділити в користування [PERSON] земельну ділянку, згідно варіанту № 2, додатку № 14 висновку експерта за результатами проведення судової будівельно - технічної, оціночно - будівельної та земельно - технічної експертизи № ОС - 230 від 04.05.2016 року, згідно якого [PERSON] користується земельною ділянкою площею 458 кв.м., що позначена блакитним кольором, відповідачі у справі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON] користуються земельною ділянкою площею 457 кв.м., що позначена жовтим кольором. Земельну ділянку площею 38 кв.м., що позначена у варіанті № 2 додатку № 14 висновку експерта сірим кольором залишити у спільному користуванні. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] вимоги позову підтримав в повному обсязі. З урахуванням проведення судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи, просив суд виділити в натурі [PERSON] частку будинку з відповідною часткою господарських споруд по [ADDRESS] відповідно до варіанту 1 (додаток 11) висновку експертизи № ОС-230, складеного 04.05.2016 року експертом Вінницької торгово-промислової палати. Також просив встановити порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок позивача, відповідно до варіанту 2 (додаток 14) висновку експертизи № ОС-230, від 04.05.2016 року. Також просив стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію в розмірі 5807 грн. Вирішити питання щодо стягнення з відповідачів на користь [PERSON] половину витрат на проведення судової експертизи в розмірі 3600 грн. Витрати по оплаті судового збору просив залишити за позивачем. Відповідачі [PERSON], [PERSON], в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнали у повному обсязі, не заперечували проти задоволення позову за тими варіантами судової експертизи, що запропоновані представником позивача. Не заперечували також проти стягнення з них відповідної грошової компенсації в розмірі 5807 грн. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання вкотре не з'явились, повідомлялись судом про день, час та місце розгляду справи завчасно та належним чином. Представник третьої особи Вінницької міської ради Федчишен В.А., будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву, згідно якої з приводу вирішення позовних вимог поклався на розсуд суду. Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є частково обґрунтованим і підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що домоволодіння [ADDRESS] перебуває у спільній частковій власності сторін у справі, а саме: - [PERSON] належить 1/2 частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що підтверджується договором дарування частини будинку від 27.07.1998 року, посвідченим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лавреновим I.A., реєстровий № 2134, а також відповідним витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 4802248 (а.с. 8, 9); - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить інша 1/2 частка даного житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що підтверджується договором міни від 07.10.1999 року, посвідченим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Стеблюк Н.В., реєстровий № 676 (арк. 75 інвентаризаційної справи № 20152). Згідно з рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів № 205 від 30.06.1988 року, за домоволодінням [ADDRESS] закріплено земельну ділянку загальною площею 953 кв. м., з них 600 кв. м. - в постійне користування, 353 кв. м. - в тимчасове користування (а.с. 10). Відповідно до схематичного плану земельної ділянки садибного (індивідуального) житлового будинку [ADDRESS], загальна площа земельної ділянки домоволодіння станом на 04.02.2015 року становить - 1041 кв.м. (арк. 118 інвентаризаційної справи № 20152). Наведена вище фактична площа земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS], визначена спеціалістами ДП «Поділлягеодезкартографія», згідно з кадастровим планом земельної ділянки, виготовленого ДП «Поділлягеодезкартографія», (арк. 122 інвентаризаційної справи № 20152). Згідно матеріалів інвентаризаційної справи №20152 на домоволодіння що розташоване по [ADDRESS], площа житлового будинку "А" з прибудовами по внутрішнім обмірам становить - 160 кв.м., в тому числі площа самочинно збудованих приміщень становить - 44,1 кв.м. (а.с.119,124 інвентарної справи). Оскільки житлова прибудова А1, прибудова а1 та сарай Г є самочинно збудованими (згідно матеріалів інвентаризаційної справи № 20152, див. арк. 118), суд не вирішує питання щодо їх розподілу (п. 2.3. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна» затверджена наказом Міністерства з питань житлово - комунального господарства України від 18.06.2007 року № 55) Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.91 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»: При вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. У цьому зв'язку суд зазначає, що згідно висновку експерта від 04.05.2016 року № ОС - 230, квартири житлового будинку, що виділяються в ізольоване користування (згідно запропонованих варіантів) мають окремі входи, відокремлені системи електропостачання, газопостачання, опалення, водопостачання і водовідведення та не потребують додаткового переобладнання конструктивних елементів будинку та систем інженерного устаткування (а.с. 126). Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.91 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»: в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. При поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності; якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки; компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою; право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання; у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється; така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Як вбачається з висновку експерта від 04.05.2016 року № ОС - 230 за результатами проведення судової будівельно - технічної, оціночно - будівельної та земельно - технічної експертизи, що виконано Вінницькою торгово - промисловою палатою, співставляючи фактичне об'ємно - просторове рішення та внутрішнє планування житлового будинку, функціональне використання приміщень, ідеальні частки співвласників в одиницях площі з вищенаведеними вимогами основних пунктів нормативної документації, розподіл житлового будинку в означених ідеальних частках по ? та ? частки з метою обладнання окремих ізольованих квартир виконати неможливо, разом з тим, враховуючи планувальні рішення об'єкта дослідження, можливо надати два варіанти розподілу приміщень житлового будинку, наближені до ідеальних часток по ? та ?, з визначенням грошової компенсації одній із сторін за відхилення від ідеальної частки (а.с. 122). З огляду на викладене суд прийшов до висновку, що виділ часток співвласників в натурі будинковолодіння з відповідною часткою господарських будівель і споруд, що знаходяться у [ADDRESS], є можливим відповідно до варіанту 1 Висновку експерта 04.05.2016 року № ОС - 230 за результатами проведення судової будівельно - технічної, оціночно - будівельної та земельно - технічної експертизи, що виконано Вінницькою торгово - промисловою палатою - Додаток 11. Суд вважає за необхідне обрати саме такий варіант, оскільки він не позбавляє можливості кожного з співвласників користуватись своєю частиною житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та максимально відповідає ідеальним часткам у праві спільної часткової власності (пріоритетне значення при виділі часток має саме право власності, а не порядок користування майном, що склався фактично), також суд враховує й те, що вказаний варіант запропонований представником позивача погоджений з відповідачами [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні. За вказаним варіантом [PERSON] виділяється в натурі 49/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS], яка складається з: житлового будинку «А», площею 58,7 кв.м., а саме: кухня 1 - 1 площею 13,5 кв.м., житлова кімната 1 - 3 площею 22,9 кв.м., коридор 1 - 4 площею 1,0 кв.м., житлова кімната 1 - 5 площею 9,6 кв.м., житлова кімната 1 - 6 площею 11,7 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: ганок, убиральня «Б», ворота з хвірткою № 1, огорожа № 3, колодязь № 5 (1/2 частина). Зважаючи на те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні погодились на обраний позивачем варіант розподілу приміщень будинковолодіння за варіантом 1 (додаток 11) висновку експерта, за вказаним варіантом [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] та [PERSON] в спільне користування виділяється в натурі 51/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS], яка складається з: житлового будинку «А», площею 57,2 кв.м., а саме: кухня 2 - 5 площею 14, 0 кв.м., житлова кімната 2 - 6 площею 21 кв.м., коридор 2 - 7 площею 0,8 кв.м., житлова кімната 2 - 8 площею 11,5 кв.м., житлова кімната 2 - 9 площею 9,9 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: погріб п/А1, погріб п1/А1, погріб п/а, ганок, козирок, навіс «г», хвіртка № 2, ворота № 4, колодязь №5 (1/2 частина). При обрані вказаного варіанту виділу часток судом врахована Правова позиція Верховного Суду України, викладена в Постанові (справа № 6-12 цс13) від 03.04.2013 року, відповідно до якої визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників; у тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток в праві власності на будинок. Зважаючи, що при обраному варіанті виділу є відхилення від часток, необхідно стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію за відхилення від ідеальної частки в частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у розмірі 5807 грн. проти чого представник [PERSON] - [PERSON] не заперечує. Як зазначалось вище, згідно ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється; така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Виходячи з аналізу вказаної норми закону, вимоги позивача в частині припинення права спільної часткової власності позивача та відповідачів на будинковолодіння, що розташоване в [ADDRESS] підлягають до задоволення. Разом з тим, враховуючи те, що судом задовольняться вимоги позивача щодо виділення внатурі позивачу та відповідачам окремих частин будинковолодіння що розташоване в [ADDRESS], не потребується визнання таких виділених частин будинковолодіння окремими об'єктами нерухомості, оскільки виділені приміщення і без вказаної констатації у судовому рішенні є такими, з цього приводу між сторонами по справі спору немає, а тому вимоги позивача в цій частині до задоволення не підлягають. Що стосується вимог позивача щодо присвоєння виділеним позивачу та відповідачам приміщенням окремих поштових адрес, а саме: [ADDRESS] та [ADDRESS] - відповідно, суд зважає на те, що відповідно до п. 7.2. Додатку до Рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 13.08.2009р. №1816 «Про внесення змін до додатку до рішення виконавчого комітету міської ради №130 від 27.01.2009 року»: присвоєння нової поштової адреси (крім об'єктів комунальної власності) здійснюється виключно рішенням виконкому міської ради на підставі документів, зазначених в п. 7.1. Враховуючи наведене, присвоєння нової поштової адреси окремому об'єкту нерухомого майна може бути здійснено у відповідному визначеному відповідним виконавчим органом місцевого самоврядування порядку. Суд не може перебирати на себе функції такого виконавчого органу місцевого самоврядування, а як наслідок вимоги позивача в цій частині до задоволення не підлягають. Вирішуючи позовні вимоги в частині встановлення порядку користування земельною ділянкою суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 30 Земельного кодексу України (від 18.12.1990 року), нині втратив чинність, однак чинному на час набуття позивачем та відповідачами права власності на відповідні частки вищевказаного будинковолодіння: При переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об'єктів. Аналогічні положення закріплені в ч. 2 ст. 120 ЗК України, якою визначено, що якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Абзаци 1 і 2 цього пункту стосуються також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди. По даній цивільній справі судом було призначено земельно-технічну експертизу, виконання якої доручено Вінницькій торгово - промисловій палаті. 04.05.2016 року Вінницькою торгово - промисловою палатою складено висновок № ОС - 230 за результатами проведення судової будівельно - технічної, оціночно - будівельної та земельно-технічної експертизи, згідно якого на розгляд суду представлено 6 варіантів встановлення порядку користування спірною земельною ділянкою (Додатки 13 - 18 до висновку експертів). Згідно висновку експерта, та як зазначалось вище за будинковолодінням [ADDRESS], згідно рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів № 205 від 30.06.1988 року закріплено земельну ділянку загальною площею 953 кв.м. (матеріали інвентаризаційної справи № 20152, арк. 22). В матеріалах цивільної справи наявний акт встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки від 30.09.2008 року, згідно якого межі спірної земельної ділянки погоджені з суміжними землекористувачами (землевласниками), а тому спору з приводу меж земельної ділянки з суміжними землекористувачами (землевласниками) немає (а.с. 13). В судовому засіданні представник позивача просив встановити найбільш оптимальний з його точки зору порядок користування спірною земельною ділянкою, відповідно до якого [PERSON] пропонується виділити в користування земельну ділянку, згідно варіанту № 2, додатку № 14 висновку експерта за результатами проведення судової будівельно - технічної, оціночно - будівельної та земельно - технічної експертизи № ОС - 230 від 04.05.2016 року, згідно якого [PERSON] користується земельною ділянкою площею 458 кв.м., що позначена блакитним кольором, відповідачі у справі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON] користуються земельною ділянкою площею 457 кв.м., що позначена жовтим кольором. Земельну ділянку площею 38 кв.м., що позначена у варіанті № 2 додатку № 14 висновку експерта сірим кольором залишити у спільному користуванні. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні погодили запропонований представником позивача варіант встановлення порядку користування спірною земельною ділянкою згідно варіанту № 2 Додатку 14 висновку експерта, та не заперечували проти позовних вимог в цій частині, вказавши на те, що вказаний варіант також відповідає і їх інтересам. Визначаючись щодо варіанту встановлення порядку користування земельною ділянкою суд враховує те, що вказаний представником позивача варіант користування в повній мірі враховує інтереси як позивача так і відповідачів, зокрема він враховує інтереси учасників спору по проходу до спільного колодязя, доступу до земельних ділянок, порядок користування якими встановлюється судом, а також обслуговування своїх частин будинковолодіння, а тому до застосування підлягає саме варіант № 2 Додаток 14 висновку експерта. За вищевказаних обставин суд приходить до переконання, що позов в частині встановлення порядку користування земельною ділянкою згідно варіанту № 2 додатку 14 висновку експерта є обґрунтованим, а тому в цій частині також підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати; якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивові відмовлено. Зважаючи на результат вирішення справи та те, що представник позивача просив стягнути з відповідачів ? розміру судових витрат за проведення комплексної будівельно - технічної, оціночно - будівельної та земельно - технічної експертизи, а витрати по сплаті судового збору просив залишити за ним, суд враховуючи викладене вважає, що з відповідачів слід стягнути половину витрат за проведення описаної експертизи в розмірі 3600 грн., а судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем, оскільки представник позивача просив про такий порядок розподіл судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: partial