Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

20 липня 2018 року [PERSON] - позивач\~ звернувся до Радомишльського районного суду Житомирської області з позовом до Радомишльської міської ради Житомирської області - відповідача про визнання права власності на спадкове майно. На підставі розпорядження голови Радомишльського районного суду Житомирської області №281 від 21.08.2018 року справа №289/1501/18 була передана до Малинського районного суду Житомирської області, як до найбільш територіально наближеного суду.\~ В позовній заяві [PERSON] зазначив, що 02.08.2011 року в м. Радомишлі Житомирської області у віці 68 років померла його та третіх осіб мати [PERSON], про що 09.08.2011 року був зроблений відповідний актовий запис за №145. Батько позивача [PERSON] помер 20.07.1997 року у віці 62 років, про що 22.07.1997 року був зроблений актовий запис №148. Після смерті батьків, зокрема матері, відкрилася спадщина на майно, до складу якого входить: житловий будинок з господарськими спорудами в м. Радомишлі Житомирської області по вул.Феодосіївській (до перейменування Радянській), 30, що належав покійній матері позивача на підставі Свідоцтва про право особистої власності на будівлю; житловий будинок з надвірними господарськими спорудами, що розташований в м. Радомишлі Житомирської області по вул. Феодосіївській,32, що також належав покійній матері [PERSON]; земельна ділянка, площею 0,2700га, яка складається з двох земельних ділянок: одна площею 0,1700га, кадастровий номер 1825010100:06:007:0310, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, та друга, площею 0,1000га, кадастровий номер 1825010100:06:007:0309, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Дані земельні ділянки розташовані в м. Радомишлі Житомирської області по вул.Феодосіївській (до перейменування Радянська), 32 та надані спадкодавцю згідно рішення Радомишльської міської ради №66 від 21.05.2010 року. При житті ні батько, ні мати заповітів не складали. Також позивач зазначив, що у звязку з тим, що він постійно проживає в Російській Федерації, на момент смерті матері працював на посаді з постійними розїздами (відрядженнями), а тому не міг в передбачений законодавством термін звернутися до Радомишльської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак позивач вважає, що прийняв спадщину відповідно до ст.1270 ЦК України. Треті особи, які являються братом і сестрою позивача, не претендують на дане спадкове майно. Позивач звертався до нотаріуса з метою отримати Свідоцтво про право на спадщину, однак нотаріуси не мають можливості видати дане свідоцтво у звязку з втратою оригіналів правовстановлюючих документів як на будинки, так і на земельну ділянку. Позивач вважає, що його мати отримала вказану спадщину на законних підставах, а після смерті матері цією спадщиною користується він, як єдиний спадкоємець за законом. Отже, у позовній заяві [PERSON] просить визнати за ним право власності на: житловий будинок з господарськими спорудами в м. Радомишлі Житомирської області по вул.Феодосіївській (до перейменування Радянській),30, що належав покійній матері позивача [PERSON] на підставі Свідоцтва про право особистої власності на будівлю; житловий будинок з надвірними господарськими спорудами, що розташований в м. Радомишлі Житомирської області по вул. Феодосіївській,32, що також належав покійній матері позивача [PERSON]; земельну ділянку, площею 0,2700га, яка складається з двох земельних ділянок: одна площею 0,1700га, кадастровий номер 1825010100:06:007:0310, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, та друга, площею 0,1000га, кадастровий номер 1825010100:06:007:0309, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Дані земельні ділянки розташовані в м. Радомишлі Житомирської області по вул.Феодосіївській (до перейменування Радянська), 32 та надані спадкодавцю згідно рішення Радомишльської міської ради №66 від 21.05.2010 року. В судове засідання представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 02.07.2018 року не зявився, 01.11.2018 року подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, 01.11.2018 року подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі.\~\~ \~ \~ Представник третьої особи - [PERSON], [PERSON], який діє на підставі довіреності від 10.01.2005 року, в судове засідання не зявився. Як зазначалося вище, 01.11.2018 року подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги [PERSON] підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Третя особа\~-\~Разас (Захарчук,\~[PERSON])\~Т.Д. в судове засідання не зявилася, належним чином повідомлена про дату час і місце розгляду справи. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про дату час і місце розгляду справи. Дослідивши обставини справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, матері позивача - [PERSON] на праві власності належав житловий будинок з господарськими спорудами у м. Радомишлі Житомирської області по вул. Феодосіївській (до перейменування Радянській),30, що підтверджується свідоцтвом № 65 від 17.03.1981 року(а.с. 30). Крім того, [PERSON] на праві власності належали ? ідеальних частин жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходяться у м. Радомишлі Житомирської області по вул. Феодосіївській (до перейменування Радянській), 32, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26.08.2003 року(а. с. 35). Також слід зазначити, як вбачається з витягу з рішення Радомишльської міської ради Житомирської області від 21.05.2010 року № 66, рада прийняла рішення передати у приватну власність [PERSON] земельні ділянки: площею 0,17 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, та друга, площею 0,10га, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд(а.с. 40). 02.08.2011 року померла [PERSON] - мати позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ТП №174116, актовий запис про смерть №145. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, яке при житті належало останній. Як зазначає позивач, він як спадкоємець за Законом не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину через втрату оригіналів правовстановлюючих документів. [PERSON] із спадкового реєстру №53779868 від 23.10.2018 року, інформація щодо відкритих спадкових справ щодо майна померлої [PERSON] у реєстрі відсутня. Статтею 392 ЦК України\~визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). [PERSON] зі\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З матеріалів спадкової вбачається, що [PERSON] заповіт не складала. Частиною 1\~ст. 1258 ЦК України\~передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до 1261\~ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження яке видано від 24 грудня 1980 року (а.с. 8). Враховуючи те, що спадкова справа після [PERSON] не відкривалася, та в матеріалах справи присутні заяви від інших спадкоємців(третіх осіб у справі), які не претендують на спадщину, позивач є єдиним спадкоємцем який виявив бажання прийняти спадщину після своєї матері. Щодо спадкового майна, право власності на яке позивач просить визнати за ним, суд вважає за необхідне зазначити наступне. В позовній заяві позивач просить визнати право власності на житловий будинок з господарськими спорудами у м. Радомишлі Житомирської області по вул. Феодосіївській (до перейменування Радянській),30, яке належало [PERSON], що підтверджується свідоцтвом № 65 від 17.03.1981 року. Суд вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. В позовній заяві позивач також просить визнати право власності на будинок з надвірними господарськими спорудами, що розташований в м. Радомишлі Житомирської області по вул. Феодосіївській, (до перейменування Радянській),32, яке належало [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26.08.2003 року. Суд вважає позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, оскільки, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.08.2003 року, [PERSON] належали лише ? ідеальних частин жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходяться у м. Радомишлі Житомирської області по вул. Феодосіївській (до перейменування Радянській), 32, а не жилий будинок повністю, а тому у задоволенні права власності на ? ідеальних частин вищезазначеного жилого будинку слід відмовити. Також, у позовній заяві позивач просить визнати право власності на земельну ділянку, площею 0,2700га, яка складається з двох земельних ділянок: одна площею 0,1700га, кадастровий номер 1825010100:06:007:0310, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, та друга, площею 0,1000га, кадастровий номер 1825010100:06:007:0309, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Як зазначає позивач, право власності на них підтверджується витягом з рішення Радомишльської міської ради Житомирської області від 21.05.2010 року № 66 про передачу [PERSON] у приватну власність вищезазначених ділянок. Суд вважає позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається\~із матеріалів\~справи,\~відповідно до\~рішення 28-ої\~сесії Радомишльської\~міської ради\~Житомирської області\~5-го\~скликання №66\~від 21\~травня 2010\~року «Про\~затвердження технічної\~документації із\~землеустрою щодо\~встановлення меж\~земельних ділянок\~для виготовлення\~державних актів\~на право\~власності на\~землю та\~внесення змін\~в деяких\~пунктів рішень\~сесій»,\~радою було\~вирішено затвердити\~технічну документацію\~із землеустрою\~щодо встановлення\~меж земельних\~ділянок для\~виготовлення державних\~актів на\~право власності\~на землю\~та передати\~її у\~приватну власність\~[PERSON],\~яка проживає\~[INFO] Житомирської області, на земельну ділянку, площею 0,10га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) та площею 0,17га для ведення особистого селянського господарства по вул. Радянська,32 (а.с.40). Відповідно до положень листа ВССУ «Про судову\~практику розгляду\~цивільних справ\~про спадкування» 16.05.2013\~\~№ 24-753/0/4-13,\~судом було\~здійснено наступні\~висновки. Статтею 1218\~ЦК\~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11\~ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7\~про те, що відповідно до статті 1225\~ЦК\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст. 125\~ЗК\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: - цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; - свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126\~ЗК). Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: - ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; - виготовлення технічної документації на земельні ділянки; - визначення меж земельної ділянки в натурі; - погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; - одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; - реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216\~ЦК\~не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X "Перехідні положення"\~ЗК. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125\~ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи те, що [PERSON] за життя не отримала державного акта про право власності на землю, отже юридично не набула у власність земельні ділянки, позовні вимоги [PERSON] в даній частині є необґрунтованим та безпідставним.

Outcome: partial