Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

19.03.2015 року позивач [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 13.10.2014 року о 08:18 год. по вул. Васильківській, 19/15 в м. Києві, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля [NUMBER], під керування [PERSON], та автомобіля [NUMBER], належного позивачу на праві власності. Внаслідок вказаної події транспортний засіб позивача зазнав механічних пошкоджень. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 27.10.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно рахунку-фактури № 0000168756 від 05.03.2015 року ПАТ «Українська автомобільна корпорація», матеріальна шкода завдана транспортному засобу «КІА», д.н.з. [NUMBER], складає 31 931, 40 грн. Крім того, позивач зазначила, що неправомірними діями відповідача їй спричинено тяжкі моральні страждання: вона втратила спокій, часто болить голова, безсоння. Також позивач втратила можливість використовувати належний їй на право власності автомобіль для особистих потреб, що призводить до дискомфорту. Заподіяну моральну шкоду оцінила в 10 000, 00 грн. Крім того, зважаючи на необхідність звернення до суду для вирішення спору, позивач вимушена була понести витрати на правову допомогу, а саме залучення адвоката до участі в справі. За таких обставин позивач просила стягнути з відповідача спричинену їй матеріальну шкоду у розмірі 31 931,40 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000, 00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн., а також витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 419, 31 грн. Протокольною ухвалою суду від 24.06.2015 року до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено Приватне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія». Протокольною ухвалою суду від 25.02.2016 року до участі в справі як співвідповідача залучено Приватне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія». 04.02.2016 року від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, а саме з урахуванням проведеної відповідачем ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» виплати страхового відшкодування у розмірі 15 932, 38 грн., позивач спросив стягнути з відповідачів спричинену матеріальну шкоду у сумі 15 999,02 грн., моральну шкоду у сумі 10 000, 00 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн., сплачений судовий збір у сумі 419, 31 грн. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, також зазначив, що позовні вимоги підтримує у відповідності до заяви про уточнення позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» надала суду заяву про розгляд справи без її участі, додатково зазначила, що страхове відшкодування виплачене позивачу в повному обсязі, з огляду на, що просила у задоволенні позову відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов в частині стягнення матеріальної шкоди задоволенню не підлягає, в частині стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу - підлягають задоволенню частково. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля [NUMBER], згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с. 8). 13.10.2014 року в м. Києві по вул. Васильківська, 19/15 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля [NUMBER], під керування [PERSON], та автомобіля [NUMBER]. Внаслідок події транспортний засіб «КІА», д.н.з. [NUMBER], зазнав механічних пошкоджень, що відображено в Довідці, виданій ДАІ з обслуговування Голосіївського району ГУ МВС України в м. Києві (а.с. 9). Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 27.10.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 7). Цивільно-правова відповідальність [PERSON], як власника автомобіля [NUMBER], на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», що підтверджується Полісом АС/9714363 (а.с. 47). Листом ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» Вих. № 5097 від 11.06.2015 року, позивачу було повідомлено про прийняте рішення по події, яка мала місце 13.10.2014 року, а саме щодо виплати страхового відшкодування у сумі 15 932, 38 грн. без урахування ПДВ (а.с. 72). Згідно платіжних доручень № 34 від 21.09.2015 року, № 62 від 22.09.2015 року, № 94 від 24.09.2015 року, № 129 від 25.09.2015 року, № 163 від 28.09.2015 року, № 195 від 29.09.2015 року на розрахунковий рахунок [PERSON] в ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» перераховано страхове відшкодування на загальну суму 15 932,38 грн. (а.с. 109-111). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 2 вказаної статті, ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. В обгрунтування розміру матеріальної шкоди, позивачем надано суду рахунок-фактуру № 0000168756 від 05.03.2015 року філії «Автоцентр на Столичному» ПАТ «Українська автомобільна корпорація» та ремонтну калькуляцію, згідно яких вартість робіт та вартість запчастин (матеріалів) необхідних для відновлення транспортного засобу «Кіа», д.н.з. [NUMBER], складає з ПДВ 31 931,40 грн. (а.с. 10-15). Водночас, будь-яких відомостей на підтвердження кваліфікації особи, яка вчинила розрахунок по № 0000168756 від 05.03.2015 року, суду не надано. Також суду не надано доказів на підтвердження того, що позивач фактично понесла витрати на відновлення транспортного засобу «Кіа», д.н.з. [NUMBER], у розмірі згідно рахунку- фактури № 0000168756 від 05.03.2015 року. Згідно Звіту № 3235 з оцінки транспортного засобу ФОП «[PERSON].» вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Кіа», д.н.з. [NUMBER], внаслідок пошкодження при ДТП складає 18 519, 40 грн., в тому числі ПДВ 2 587, 02 грн. Суд приймає до уваги також те, що стороною позивача результати Звіту № 3235 з оцінки транспортного засобу ФОП «[PERSON].», за допомогою належних та допустимих доказів не спростовано, в тому числі сторона позивача не скористалася процесуальним правом подати до суду клопотання про проведення судової автотоварознавчої експертизи, з метою належного підтвердження розміру завданого матеріального збитку та визначення вартості відновлювального ремонту, автомобіля «Кіа», д.н.з. [NUMBER] Як вбачається зі наданих суду документів, Звіту № 3235 з оцінки транспортного засобу було вчинено ФОП «[PERSON].», який має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ № 8064 від 10.12.2011 року та Свідоцтво про реєстрацію у Державному реєстрі оцінювачів. Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено за допомогою належних та допустимих доказів, що розмір заподіяного йому збитку становить саме 31 931, 40 грн. Враховуючи вказане, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача різниці між даною сумою та виплаченим страховим відшкодуванням в розмірі 15 999,02 грн. Стосовно вимог позивача щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн. суд зазначає наступне. Враховуючи обставини, на які посилається в позові та в судовому засіданні представник позивача, суд приходить до висновку, що позивач дійсно зазнала моральної шкоди, пов'язаної з пошкодженням її майна, необхідності змінювати звичний ритм життя, у зв'язку з неможливістю використовувати належний їй транспортний засіб. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч.3 вказаної статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд приймає до уваги посилання позивача на те, що внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди останній було завдано моральних страждань, у зв'язку з неможливістю використання належного їй на праві власності транспортного засобу, та, з урахуванням вимог розумності та справедливості, оцінює завдану моральну шкоду в розмірі 2 000,00 грн. У відповідності до положень ст. 1167 ЦК України, вказана сума підлягає стягнення з водія [PERSON] Що стосується стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 5 000, 00 грн., суд має зазначити наступне. На обґрунтування розміру витрат на правову допомогу, позивачем надано довідку-квитанцію Об'єднання адвокатів «Київські адвокати» від 05 березня 2015 року. Разом з тим, суд не може прийняти вказаний документ на підтвердження проведення розрахунку між адвокатом Об'єднання адвокатів «Київські адвокати» та позивачем, оскільки довідка-квитанція - не є касовим документом, яким підтверджується зарахуванням коштів за фактично надані послуги Водночас, відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Виходячи з положень вказаної статті суд приходить до висновку, що компенсації підлягає винагорода за правову допомогу, надану за: -участь особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні; -участь особи, яка надавала правову допомогу, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; -ознайомлення особи, яка надавала правову допомогу, з матеріалами справи. Як вбачається з протоколів судових засідань, представник позивача дійсно брав участь в судових засіданнях, які тривали: 24.06.2015 року - 8,91 хвилин; 23.07.2015 року - 5,85 хвилини; 30.09.2015 року - 16,20 хвилин; 09.12.2015 року 0,95 хвилин; 25.01.2016 року - 5,87 хвилини; 25.02.2016 року - 12,40 хвилин. Враховуючи все викладене, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 445,79 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial