Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

21.10.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання у розмірі 800,00 грн. щомісячно до досягнення нею 23 років. В обґрунтування позову зазначає, що 1997 року по 04.11.1999 рік перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Донька навчається в Одеській національній академії звязку ім. О.С. Попова на першому курсі денної контрактної форми навчання. Позивачка з 05.10.2015 року перебуває на обліку у Бердянському міському центрі зайнятості, а тому не має можливості матеріально допомагати доньці. Посилаючись на ст.ст. 199 СК України просить стягнути з відповідача на утримання доньки аліменти у розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення нею 23 років. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримала, просить їх задовольнити. Додатково суду пояснили, що [PERSON] навчається в академії на контрактній, денній формі навчання. Згідно з договором про надання освітніх послуг плата за весь термін навчання становить 41000,00 грн., вартість одного року навчання 10250,00 грн. Проживає [PERSON] в гуртожитку академії. Крім оплати за навчання їй також необхідно придбавати канцелярські приладдя, навчальну літературу, харчуватися та одягатися. Позивачка зараз не працює, а тому забезпечити доньку усім необхідним самостійно не зможе. Батько ж в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на оплату навчання доньки відмовляється. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] проти позову заперечують. В обґрунтування заперечень представник відповідача вказує на те, що відповідач не має змоги надавати дочці матеріальну допомогу, оскільки відповідач зараз ніде не працює. У жовтні 2015 року він звільнився з роботи в ПП «Мідас». Підприємницькою діяльністю він не займається, 18 грудня 2015 року внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про припинення ним підприємницької діяльності. Відповідач підробляє неофіційно водієм. На його утриманні знаходиться неповнолітній син та мати-пенсіонерка. Його дружина також ніде не працює, перебуває на обліку в Центрі зайнятості. Кошти, які він отримує він нерегулярних підробіток він витрачає на утримання своєї сімї та непрацездатної матері. Стягнення аліментів на повнолітню доньку призведе до неможливості взагалі утримувати неповнолітнього сина та непрацездатну матір. Просять відмовити у задоволенні позову. Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Статтею 199 СК України передбачено, у разі якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із частиною 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.3). З довідки Одеської національної академії звязку ім. О.С. Попова №11-45/1088 від 05.10.2015р. (а.с.7) вбачається, що [PERSON] з 01.09.2015 року зарахована на 1-й курс денної контрактної форми навчання за напрямком підготовки «Соціологія». Термін закінчення навчання 30.06.2019 рік. З наданої суду копії договору про надання освітніх послуг №ЕВ-РК-057 від 17.08.2013р. (а.с.46) загальна вартість освітньої послуги за весь термін навчання становить 41000,00 грн., вартість одного року навчання становить 10250,00 грн. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] дійсно навчається на денному відділенні академії, на контрактній формі навчання, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Позивачка [PERSON] відповідно до довідки Бердянського міського центру зайнятості від 27.10.2015 року(а.с.22), перебуває на обліку як безробітна з 05.10.2015 року. Відповідач є працездатною особою, на обліку в центрі зайнятості не перебуває. З трудової книжки відповідача [PERSON] вбачається, що 28.10.2015 року він був звільнений з роботи в ПП «Міда» за власним бажанням (ст.38 КЗпП України). Відповідач був зареєстрований як фізична особа-підприємець, але 18.12.2015 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців внесено запис про припинення підприємницької діяльності ФОП [PERSON], що підтверджується довідкою державного реєстратора від 18.12.2015р. Як пояснив відповідач він неофіційно підробляє на власній машині, здійснюючи курєрські перевозки. Його дохід від цієї роботи становить 1000 грн. на місяць. Суд приймає до уваги, що на утриманні відповідача [PERSON] перебуває також малолітня дитина [PERSON], [INFO]. Разом з тим, суд не може прийняти до уваги, посилання представника відповідача на те, що на утриманні відповідача перебуває його матір [PERSON], яка є пенсіонеркою, оскільки відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження перебування матері на його утриманні та суми витрат, яку він несе у звязку з цим. Крім того, як вбачається з довідки УПФУ [PERSON] отримує пенсію у розмірі 1258,20 грн. Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, враховуючи матеріальний стан як позивача, так і відповідача, а також на те, що надання матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини є обовязком обох батьків, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача можливо стягнути аліменти у розмірі 250,00 грн. щомісячно, до закінчення донькою навчання в академії, тобто до 30 червня 2019 року, а у разі продовження нею навчання не довше ніж до досягнення дитиною 23 років. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: partial