Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 01.10.2018 р. [PERSON] звернулася до Богунського районного суду м. Житомира із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину [PERSON]В, 10.03.2010 р. н. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 16.11.2012 р. стягнуто з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн. З моменту присудження судом аліментів суттєво збільшились витрати на утримання дитини, її виховання, необхідність забезпечення здорового фізичного та гармонійного психічного розвитку дитини. Зазначила також, що змінилось її матеріальне та сімейне становище у звязку з народженням другої дитини та перебуванням у відпустці по вагітності та пологах. Окрім того, 08.10.2018 р. отримала попередження про наступне припинення державної служби та вивільнення її у звязку з ліквідацією Апеляційного суду Житомирської області. Відповідач є працездатним, виїжджає на заробітки за кордон до Польщі, свої доходи приховує. Між тим, вона не в змозі забезпечити у повному обсязі потреби дитини, тому просить збільшити розмір аліментів до 2000,00 грн. щомісячно. В судове засідання сторони не зявилися, позивач надала заяву про розгляд справи без її участі позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи без їх участі, просив призначити меншу суму аліментів, які підлягатимуть сплаті щомісячно, ніж просить позивач. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх\~ відсутності\~ на підставі вимог ст.ст. 211 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їх змісту правовідносини. 09.06.2009 р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб (а. с. 16). Від даного шлюбу 10.03.2010 р. народилася дитина [PERSON] (а. с. 18). Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 16.11.2012 р. шлюб між сторонами розірвано, малолітнього сина [PERSON] залишено на подальше проживання при матері, стягнуто з відповідача на користь на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн. щомісячно (а. с.13-15). Правовідносини щодо забезпечення дитини\~сімейним вихованням,\~можливістю духовного\~та фізичного\~розвитку,\~обовязків батьків\~щодо утримання\~ дитини регулюються нормами Сімейного кодексу України № 2947-III від 10.01.2002 р. (зі змінами), Закону України Про охорону дитинства № 2402-III від 26.04.2001р, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованою Постановою ВР України № 789-XII від 27.02.1991 р. Статтею 18 Конвенції про права дитини закріплений принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Стаття 8 Закону України Про охорону дитинства гарантує право дитини на достатній життєвий рівень для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень . Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що дитина [PERSON], навчається у третьому класі НВК № 38 м. Житомира, займається спортом, відвідує секцію з айкідо, плавання, додатково навчається англійській мові. Додаткові заняття дитини відбуваються за рахунок платних внесків (а. с. 34-44). Водночас дитина має проблеми зі здоровям, потребує періодичного лікування, дієтичного харчування, санаторно-курортного лікування (а. с. 23-33). Матеріали справи також містять докази витрат позивача для забезпечення дитини одягом, взуттям, іншими необхідними потребами, щомісячний розмір яких значно перевищує розмір аліментів, що виплачує відповідач (а. с. 45-63). Суд також враховує наявність у позивача іншої дитини [PERSON], 27.05.2018 року, у звязку з необхідності догляду за яким [PERSON] на даний час перебуває у відпустці до досягнення дитиною трирічного віку (а. с. 20,22), відсутність доходів за період з 01.04.2018 по 30.06.2018 р (а. с. 21) та розмір щомісячної одноразової допомоги, яку вона отримує при народженні дитини (а. с. 22). Згідно рішення Богунського районного суду м. Житомира від 07.02.2014 року було визначено спосіб участі [PERSON] у вихованні сина [PERSON], [INFO], та спілкуванні з ним таким чином :- щонеділі з 11-00 до 17-00 години. (а. с. 171). ЗУ "Про Державний бюджет на 2019 рік"прожитковий мінімум, для дитини віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року складає 2027 грн, з 1 липня - 2118 грн, з 1 грудня - 2218 грн. У сукупності наведеного, із врахуванням позиції відповідача, судом визнається необхідним та достатнім збільшення аліментів, що присуджені з відповідача на користь позивача, в розмірі 1014 грн., щомісячно. Відповідно ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір та інші судові витрати покладаються на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 4,12,13,76, 81, 141, 264, 265, 273, 280, 282, 284, 430 ЦПК України, суд,

Outcome: partial