Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

03 вересня 2014 року позивачка звернулася з позовом до суду, в якому просила стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн. на місяць, до досягнення її повноліття. Зазначила, що з 04 серпня 20006 року уклала шлюб з відповідачем, [INFO] народилась дочка, батьком якої записаний відповідач, хоча з відповідачем вони і мешкають в одній квартирі, однак він ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Витрати на утримання дочки вона несе сама. Відповідачка у судовому засіданні позов підтримала, зазначила, що її заробіток складається з мінімальної заробітної плати, її чоловік працює, однак часто змінює місце роботи, про його дохід їй невідомо, зароблені кошти тратить на свої потреби, всі витрати по догляду та розвитком дитини вона несе сама. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково не заперечуючи обовьязку сплачувати аліменти заперечував їх розмір, а також виказував занепокоєння куди будуть витрачатися гроші. Зазначив, що отримує мінімальну заробітну плату та допомагає батькові [INFO]. Перевіривши обставини справи, суд вважає необхідним позов задовольнити частково, виходячи з наступного. Вислухавши сторони, перевіривши обставини справи доказами, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного: Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є дочкою відповідача, що підтверджується свідоцтвом про її народження, де батьками записані позивачка та відповідач. Дитина проживає з батьками, однак відповідач у справі матеріальну допомогу не надає. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач є працездатною особою, працює механіком в ТОВ "Фоззі-Фуд", щомісяця отримує заробітну плату у розмірі 1417,17 грн., що підтверджується довідкою, на хронічні захворювання не страждає інвалідом не визнаний. Відповідач не має аліментних зобов'язань перед іншими особами, проживає окремо від свого пристарілого батька [INFO], і зі слів позивачки сам користується матеріальною допомогою від батька. Згідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За таких обставин судом не встановлено підстав до визнання розміру аліментів у твердій грошовій сумі, разом з тим у відповідності до положень ст. 180 та ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України та природи правовідносин, які склалися між сторонами суд доходить висновку про задоволення позову про стягнення аліментів не в твердій грошовій сумі а у частці від заробітку (доходу). З огляду на викладене, матеріальне становище дитини і відповідача який аліментних зобов'язань не має, не є інвалідом, працездатний, у силу ст. 182 Сімейного кодексу України, з відповідача на користь позивачки суд стягує аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позовної заяви - 03.09.2014 р. і до досягнення дочкою повноліття. Виходячи з вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] судовий збір на користь держави у сумі 243,60 грн., одержувач: код: 37999701, УДК в Орджонікідзевському районі м. Харкова, Банк: ГУДКУ у Харківській області, МФО 851011, р/р 31214206700009, КБКД: 22030001.

Outcome: partial