Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

13.08.2013 року позивачка звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини щомісячно в розмірі ? частки від його заробітку (доходу), починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та суду пояснила, що перебувала з відповідачем у шлюбі з 02.09.1995 р. по 29.10.2007 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні . Після розірвання шлюбу відповідач сплачував аліменти добровільно, але з серпня 2013 року відмовився від сплати аліментів. Оскільки син часто хворіє, а у неї немає можливості самостійно забезпечувати його, просила стягнути з відповідача примусово аліменти на утримання сина. Крім того, просила стягнути з відповідача витрати на юридичну допомогу у розмірі 3000,00 грн. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні повністю підтримав позицію позивачки та її вимоги.. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов визнала частково та суду пояснила, що відповідач регулярно до серпня 2013 року надавав позивачці матеріальну допомогу на утримання сина. Відповідач не працює, оскільки є інвалідом 3 групи, несе значні витрати на придбання лікарських засобів. Крім того, відповідач має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] від наступного шлюбу, який також розірвано. У зв'язку з наведеним, просила стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 1/6 частки від його доходу. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні підтримала позицію представника відповідача [PERSON] у повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що з 02.09.1995 року позивачка [PERSON], [INFO] та відповідач [PERSON], [INFO], знаходились у шлюбі, зареєстрованому у Ворошиловському відділі реєстрації актів цивільного стану м. Донецька. 29.10.2007 року шлюб між сторонами був розірваний рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька. Від спільного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва Ворошиловського УПСЗН м. Донецька серія ААБ №013433 [PERSON] є інвалідом 3 групи з 13.03.2002 року. Відповідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] відповідач має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] від іншого шлюбу. Згідно з вимогами ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Але мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], судом враховується, що [PERSON] визнаний дитиною потерпілою від Чорнобильської катастрофи згідно свідоцтва серія [NUMBER]. Також судом враховується, що відповідач [PERSON] є інвалідом 3 групи з 13.03.2002 року та отримує пенсію по інвалідності. При цьому судом не береться до уваги наявність у платника аліментів іншої дитини, -[PERSON], 12.10.2010 року, оскільки відповідачем не надано суду доказів, відповідно ст. 60 ЦПК України того, що зазначена дитина знаходиться на його утриманні, або отримає від нього матеріальну допомогу. Також суд враховує рекомендації Верховного суду України, які містяться у постанові Пленуму від 15 травня 2006 р. N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" в тій частині, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. З урахуванням наведених обставин та вимог закону, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання не повнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/5 частки усіх видів доходу відповідача щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, в цій частині позовні вимоги задовольняються судом частково. Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу, суд вважає ці вимоги частково обґрунтуванними з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року №4191-VI, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засідання та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Враховуючи, час надання особою правової допомоги, у судовому засіданні та під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, суд приходить до висновку про необхідність компенсації позивачці витрат на правову допомогу у розмірі 487,20 грн. Таким чином, в цій частині вимоги задовольняються судом також частково. На підставі ст. 88 ч. 3 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому з відповідача на користь держави підлягають стягненню мінімальна ставка судового збору за подання позову майнового характеру, що передбачено ст. 4 ч. 2 п.1 п.п.2 ЗУ «Про судовий збір» у розмірі 229,40 грн. А в цілому позов задовольняється судом частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial