Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

У червні 2020 року заявник звернулася до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що з серпня 1979 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] . Проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, проживали однією сім`єю. [INFO] [PERSON] помер, після його смерті залишилося спадкове майно. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину [PERSON] необхідно встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. В зв`язку з чим, заявник просить суд встановити факт проживання [PERSON] та померлого [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з серпня 1979 року по 04.06.2020 року . Ухвалою суду від 30.06.2020 року було відкрито провадження у справі. В судовому засіданні заявник на вимогах наполягала, просила їх задовольнити, оскільки це дасть їй можливість оформити пай після [PERSON] Представник Лиманецької сільської ради в судове засідання не з`явився, заявою від 21.07.2020 року просив справу розглядати за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Так, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №11. З довідки Лиманецької сільської ради від 24.06.2020 року вбачається, що [PERSON] дійсно проживала разом з [PERSON] однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 1979 року і по день його смерті [INFO] . Відповідно до довідки Лиманецької сільської ради від 04.06.2020 року, [PERSON] проводила поховання свого співмешканця [PERSON] , який помер [INFO] , на момент смерті проживали разом та вели спільне господарство. Згідно із копією будинкової книги, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] з квітня 1997 року. З відповіді державної нотаріальної контори від 08.07.2020 року вбачається, що за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за законом була заведена спадкова справа №89/2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Заяв від інших спадкоємців не надходило. Відповідно до статті 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. За змістом статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Частиною 2 статті 6 Кодексу про шлюб та сім`ю України встановлено, що визнається тільки шлюб, укладений у державних органах реєстрації актів громадянського стану. Лише з набранням чинності 01 січня 2004 року Сімейним кодексом України, пунктом 2 статті 3 вказаного Кодексу було визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пункт 4 даної статті зазначає, що сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до статей 1216 та 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до статті 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Частинами першою, третьою та п`ятою статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Зазначені заявником факти про те, що [PERSON] проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу із [PERSON] , повністю підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , які пояснили, що з моменту їх переїзду до с.Лиманець, приблизно 1981-1982 роки, вони знайомі із [PERSON] та [PERSON] , які спільно проживали, вели спільне господарство та були сім`єю по день смерті останнього у червні 2020 року. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність фактів, повідомлених свідками, даних про їх зацікавленість у результаті розгляду справи не виявлено. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт сумісного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] без реєстрації шлюбу однією сім`єю з 01.01.2004 року, тобто з дати набрання чинності Сімейним кодексом України, по день смерті останнього 04.06.2020 року є встановленим в судовому засіданні, в зв`язку з чим суд вважає за необхідне заяву у цій частині задовольнити, оскільки це дасть можливість заявнику реалізувати свої спадкові права.

Outcome: partial