Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з уточненими позовними вимогами до Повного товариства «Ломбард «Заставно-Кредитний Дім» про зміну формулювання причин звільнення та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, просив: - визнати незаконним та скасувати наказ № КД-1645 від 30.11.2016р. ПТ «Ломбард «Заставно-Кредитний Дім» про звільнення його - [PERSON] з посади Оцінювач-експерт 30 листопада 2016р. у зв'язку з втратою довір'я до нього, згідно з п.2 ст.41 КЗпП України; - зобов'язати відповідача ПТ «Ломбард «Заставно-Кредитний Дім» видати наказ про звільнення його - [PERSON] з посади Оцінювач-експерт за власним бажанням згідно з ч.1 ст.38 КЗпП України; - зобов'язати відповідача змінити формулювання причин звільнення у трудовій книжці, а сам: запис № 8 від 30.11.2016р. - «Звільнений з посади оцінювач-експерт у зв'язку з втратою довір'я до нього, згідно п.2 ст.41 КЗпП України» на запис: «Звільнений з посади оцінювач-експерт за власним бажанням, згідно ч.1 ст.38 КЗпП України»; - стягнути з відповідача на його користь середню заробітну плату за весь час вимушеного прогулу в розмірі 17 823,00 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову покликався на те, що 29 квітня 2016 року був прийнятий на посаду оцінювача-експерта у Стрийське відділення Повного Товариства «Ломбард «Заставно-Кредитний Дім» (№70) згідно наказу КД-411 від 28.04.2016 р. Працював за робочим графіком: добу працює - дві доби відпочиває. В такому режимі працював до 24 вересня 2016р. З 24 вересня 2016р. без будь-яких погоджень з ним та без попередження змінилися істотні умови праці, а саме змінили робочий графік - він змушений був одну добу працювати та лиш одну добу відпочивати. Не погоджуючись із зміною істотних умов праці, а разом з тим з порушенням трудового законодавства щодо нього, 08 листопада 2016р. подав заяву про звільнення за власним бажанням. Керівник відділення наклав резолюцію, що не заперечує проти звільнення з 22 листопада 2016р. 09 листопада 2016р. він здав зміну по Акту інвентаризації предметів закладу. Жодних претензій щодо недостачі та/або відсутності будь-яких товарів, коштів не було. 10 листопада 2016р. він відчув погіршення стану здоров'я, тому змушений був звернутись до лікаря. Лікар оглянув його та призначив курс лікування, виписав Листок непрацездатності, згідно з яким він хворів з 10.11.2016р. по 15.11.2016р. З дозволу лікаря стати до роботи я мав 17 листопада 2016 року. Оскільки стан здоров'я не покращився, лікування було продовжено з 17.11.2016р. по 22.11.2016р. До роботи я мав стати 23 листопада 2016 р. 23 листопада 2016р. він з'явився за місцем праці (вул.Валова,8/1 в м.Стрий). До роботи його не допустили та у зв'язку із звільненням запропонували провести інвентаризацію предметів закладу. Він погодився, оскільки при здачі зміни 09.11.2016р. все було гаразд і жодних претензій до нього не було. Інвентаризація проводилась представниками відповідача з 23 по 25 листопада 2016р. При інвентаризації було виявлено розбіжності, недостачі, а також вироби, які не працювали. З приводу цього у нього відібрали пояснення, в яких він зазначив, що з 10.11.2016р. по 22.11.2016р. він знаходився на лікарняному, тому фактично не мав можливості контролювати їх стан, умови зберігання, працездатність та комплектацію. У зв'язку з виявленими розбіжностями йому відмовили у звільненні, мотивуючи це тим, що він маю негайно погасити заборгованість. 30 листопада 2016р. листом № 91 його було повідомлено про те, що у зв'язку із звільненням 30.11.2016р. необхідно прибути за трудовою книжкою до відділу кадрів ПТ «Ломбард «Заставно-Кредитний Дім» за адресою: м.Київ. вул.Ернста,16-Б. Разом з тим рекомендовано, у випадку не можливості прибуття у відділ кадрів, направити завірену нотаріусом заяву про пересилання трудової книжки поштою із зазначенням адреси отримання. На його запит 09.12.2016р. надіслано копію наказу про прийом № КД-411 від 28.04.2016р.; копію наказу про звільнення № КД-1645 від 30.11.2016р. та трудову книжку. Однак, довідку про розмір заробітної плати не надіслали. З наказом про звільнення № КД-1645 від 30.11.2016р. ознайомився 12.12.2016р. після його отримання. З наказу вбачається, що його звільнено з посади Оцінювач-експерт (м.Стрий, вул.Валова,8/1, ПТ «Ломбард «Заставно-Кредитний Дім») 30 листопада 2016р. у зв'язку з втратою довір'я, згідно з п.2 ст.41 КЗпП України. Відповідний запис внесений у трудову книжку. З формулюванням причин звільнення категорично не згідний, оскільки мав бути звільнений у відповідності до поданої заяви, оскільки не вчиняв будь-яких дій, які би викликали втрату довір'я до нього. 09 листопада 2016р. здав зміну без будь-яких претензій та втрати матеріальних цінностей. З 09.11.2016р. по 22.11.2016р. перебував на лікарняному. В подальшому до матеріальних цінностей його не допускали, а з роботи не звільняли. Отже, звільнення з роботи у зв'язку з втратою довір'я вважає безпідставним та надуманим. Неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці стало перешкодою для подальшого працевлаштування. Вважав дії відповідача незаконними, адже згідно з п. 4 ч. 1 ст. 36 та ч. 1 ст. 38 КЗпП він вправі розірвати безстроковий трудовий договір, укладений із роботодавцем, попередивши його письмово за два тижні. До того ж ч.6 ст.43 Конституції України гарантує кожному громадянину захист від незаконного звільнення. Згідно із ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з ю дня видачі трудової книжки. Наказ про звільнення № КД-1645 від 30.11.2016 року та трудову книжку позивач отримав поштою 12.12.2016р. тоді з ним й ознайомився, тому термін звернення до суду не пропустив. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Як зазначено вище трудову книжку позивач отримав 12.12.2016р., але з ним не проведено повний розрахунок, оскільки виплатили тільки частину належних коштів. Згідно з ч.3 ст.235 КЗпП він маює право на виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Згідно з наданою відповідачем довідкою його заробітна плата становить: за вересень 2016р. - 3287,26 грн., за жовтень 2016р. - 6538,45 грн. Отже, розмір середньомісячної заробітної плати за фактично відпрацьовані 43 робочі дні становить 9825,71 грн. Відтак, розмір середньоденної зарплати становитиме 228,50 грн. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позов підтримали, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Окрім наведеного позивач пояснив, що всі працівники відділення ломбарду мали доступ до прийнятих ним речей, оскільки телефони, планшети, фотоапарати зберігалася на полицях у кімнаті, яка не зачинялася. Не заперечив того, що в цьому приміщенні постійно ведеться відео-спостереження. З посадовою інструкцією та договором про повну матеріальну відповідальність був ознайомлений та підписав. Заяву про звільнення за власним бажанням подав, перебуваючи останній день на зміні, оскільки не погоджувався працювати за зміненим графіком та виконувати обов'язки звільненого працівника. При цьому йому ще й не виплачували належним чином заробітну плату. Був присутній при проведенні інвентаризації 23-24 листопада 2016р. Перевіряли лише прийняті ним вироби. В нього були зауваження - як приклад звертав увагу на те, що не приймав праску з тріснутим корпусом, але його зауваження до уваги не взяли. Ствердив, що зазначені в акті предмети прийняті ним, але не згідний з тим, що приймав предмети у несправному стані, оскільки телефони та планшети мають здатність швидко виходити з ладу, а при прийомі він не має змоги як слід перевірити їхню справність. Стверджував, що прийняті ним предмети на момент їх прийняття чи на його зміні не були пошкоджені, але довести, що будь-хто вивів їх з ладу протягом двох тижнів, що він перебував на лікарняному, не може. Окрім цього зазначений акт не доводить те, що він прийняв зазначені в ньому предмети у несправному стані, а доводить лиш те, що ці предмети були несправні на час перевірки. В кінці листопада йому повідомили, що він звільнений, але не повідомили за що саме. Про підставу звільнення дізнався з наказу. Звільнення вважає незаконним, оскільки мав бути звільнений відповідно до поданої заяви 23.11.2016р. Відповідач подав заперечення на позов, в якому зазначив, що позивач дійсно працював у ПТ «Ломбард «Заставно-Кредитний Дім», а саме в Стрийському відділенні Повного Товариства "Ломбард "Заставно-Кредитний Дім" (№ 70) на посаді оцінювача-експерта в період з 29.04.2016р. по 30.11.2016 р. 09.11.2016р. на адресу Товариства надійшла заява від позивача про звільнення його за власним бажанням з 09.11.2016. З безпосереднім керівником позивача - керуючим відділенням [PERSON] було погоджено звільнення [PERSON] з роботи з 22.11.2016р., що підтверджується резолюцією останнього на заяві. В період з 10.11.2016 по 22.11.2016 [PERSON] знаходився на лікарняному у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та вийшов на роботу 23.11.2016р. Враховуючи той факт, що посада оцінювача-експерта в Товаристві передбачає безпосереднє обслуговування матеріальних та грошових цінностей, а працівники, які її обіймають є матеріально-відповідальними особами, чинним законодавством та внутрішніми нормативними документами Товариства передбачено обов'язкове проведення інвентаризації при звільненні. [PERSON] є матеріально-відповідальною особою, яка безпосередньо обслуговує матеріальні цінності, що підтверджується підписаними ним посадовою інструкцією від 29.04.2016 та договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 29.04.2016 (копія посадової інструкції оцінювача-експерта [PERSON] від 29.04.2016 та копія договору від 29.04.2016 додаються). Про місце, дату та час проведення інвентаризації [PERSON] як матеріально- відповідальна особа, був повідомлений під особистий підпис у відповідній розписці (копія додасться). Інвентаризація проводилась на Стрийському відділенні Повного Товариства "Ломбард "Заставно-Кредитний Дім" (№ 70) в присутності [PERSON] в період з 23.11 по 24.11.2016р. В ході її проведення членами комісії були встановлені грубі порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями, численні розбіжності між обліковими даними та фактичною наявністю предметів техніки та засобів зв'язку, що приймались у заклад позивачем. Предмети техніки та засоби зв'язку №№ 495-16036292; 495-16036934; 495-16037436; 495-16039393; 495-16039549; 495-16039804; 495-16039820; 495-16040197 були прийняті останнім під заставу у повністю або частково непрацюючому стані, тобто всупереч Методики з оцінки офісної, побутової техніки та засобів зв'язку, інших предметів, що приймаються в якості закладу та рекомендацій з їх перевірки, затверджених наказом генерального директора Товариства № 01-0415 ЗДТ від 02.04.2015 (далі - Методика оцінки техніки), яка є внутрішнім нормативним документом Товариства і обов'язковою до виконання всіма онінювачами-експергами, які здійснюють прийом/заклад вказаних предметів (копія Розписки щодо суворого дотримання при виконанні посадових обов'язків внутрішніх нормативних документів Товариства від 29.04.2016 та копія Зобов'язання від 29.04.2016 підписані [PERSON]). Інвентаризацію було проведено комісією за участю менеджера з питань регіонального розвитку [PERSON], керуючого відділенням [PERSON], завідувача відділення [PERSON], оцінювача-експерта [PERSON] в присутності оцінювача-експерта [PERSON], що підтверджується його особистим підписом в Актах. Результати інвентаризації зафіксовано в Актах інвентаризації предметів закладу (побутової та офісної техніки) станом на 23.11. та 24.11.2016р. та додатках до актів (копії актів інвентаризації та додатків до них додаються). Факт того, що предмети, по яким були виявлені порушення, приймалися у заклад саме оцінювачем-експертом [PERSON] підтверджується даними реєстраційно-облікової системи, які зафіксовані у додатку до Актів інвентаризації предметів закладу від 23.11.2016р. Окрім цього [PERSON] визнав це у позовній заяві. Таким чином, оцінювач-експерт [PERSON], будучи матеріально-відповідальною особою, яка безпосередньо обслуговує матеріальні цінності, при виконанні посадових обов'язків, всупереч діючим на Товаристві Внутрішнім правилам надання фінансових послуг, Порядку Цокументального оформлення ломбардних операцій, Методик з оцінки офісної, побутової техніки та засобів зв'язку, інших предметів, що приймаються в якості закладу та рекомендацій з їх перевірки, затверджених наказом генерального директора Товариства № 01-0415 ЗДТ від 02.04.2015р., неодноразово вносив недостовірну інформацію до договорів про надання ломбардом фінансового кредиту та закладу майна до ломбарду, до реєстраційно-облікової системи, приймав у заклад вироби, які відповідно до вказаних Методик взагалі не могли прийматися у заклад, що є грубим порушенням вимог Методик і призвело до грубого порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями. Крім цього, внаслідок вказаних винних незаконних дій оцінювач-експерт [PERSON] видав фінансових кредитів на суми, що не відповідають прийнятим у заклад предметам, чим вчинив розтрату матеріальних цінностей Товариства. Такі умисні, винні, неправомірні дії [PERSON] призвели до завдання Товариству матеріальних збитків на загальну суму 2482 грн. 65 коп. Викладені вище обставини, розмір збитків та факт наявності вини працівника [PERSON] підтверджуються належним чином оформленим Актами інвентаризації предметів закладу (побутової та офісної техніки) та додатками до них, доповідною запискою керуючого відділеннями - [PERSON] від 24.11.2016р. Після виявлення грубих порушень правил проведення операцій з матеріальними цінностями [PERSON], спричинення Товариству матеріальних збитків, спроби останнього уникнути відповідальності за вчинене через невизнання свої вини, незважаючи на факт її доведеності, а також, враховуючи той факт, що посада оцінювача-експерта в Товаристві передбачає безпосереднє обслуговування матеріальних та грошових цінностей, а працівники, що її обіймають є матеріально-відповідальними особами, вказані вище незаконні, винні дії оцінювача-експерта [PERSON] дали підстави для втрати довір'я до нього з боку Товариства, у зв'язку з чим 30.11.2016р. було прийняте рішення звільнити його за п.2 ст.41 КЗпП України. Положеннями ст.47 КЗпП встановлений обов'язок власника або уповноваженого ним органу провести розрахунок з працівником у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Статтею 116 КЗпП встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Сума, що підлягала до виплати [PERSON] становить 2 356 грн. 36 коп., що підтверджується Довідкою від 15.05.2017 № 478/1 (копія додається). Зазначена сума не була сплачена [PERSON] з наступних підстав. Як було зазначено вище вчинені [PERSON] грубі порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями призвели до завдання Товариству матеріальних збитків на суму 2 482 грн. 65 коп. Відповідно до ст.130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. Крім того, чинним законодавством передбачено, що шкода у вигляді витрат визначається за фактичними виплатами, зокрема сумами грошових коштів, переплачених за договором. За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. Частиною 3 ст.127 КЗпП України передбачено, що відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу при відшкодуванні шкоди, завданої з вини працівника підприємству, установі, організації (стаття 136). Відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135і цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей (п. 1 ст. 134 КЗпП України). Стаття 136 КЗпП України встановлений порядок покриття шкоди, заподіяної працівником, в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку - провадиться за розпорядженням власника або уповноваженог о ним органу, а керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. Розпорядження власника або уповноваженого ним органу або вищестоящого в порядку підлеглості органу має бути зроблено не пізніше двох тижнів з дня виявлення заподіяної працівником шкоди і звернено до виконання не раніше семи днів з дня повідомлення про це працівникові. Як було зазначено вище та підтверджено актами інвентаризації та додатками до них розмір шкоди у вигляді безпідставно виданих сум грошових коштів за договорами про надання ломбардом фінансового кредиту та закладу майна до ломбарду становить 2 482 грн. 65 коп., що є різницею між сумою кредиту за договорами про надання ломбардом фінансового кредиту та закладу майна до ломбарду та сумою кредиту, яка розрахована згідно методики оцінки техніки. Отже, сума що підлягала до виплати [PERSON] у розмірі 2 356 грн. 36 коп. була відрахована із заробітної плати останнього для відшкодування шкоди, завданої Товариству винними діями працівника на підставі Розпорядження генерального директора Товариства від 30.11.2016 (копія розпорядження додасться). Від ознайомлення з розпорядженням [PERSON] відмовився, що підтверджується складеним комісією Актом відмови від 01.12.2016 (копія акту додасться). Відтак, твердження позивача про те, що Товариством не було здійснено з ним повний розрахунок при звільненні, є безпідставними. В судовому засіданні представники відповідача - [PERSON] та адвокат Гошовська О.В. позов заперечили з наведених вище підстав. Окрім цього [PERSON] пояснив, що прийняті у заклад предмети перебувають у захищеному стані, мають відповідне місце для зберігання та перебувають під відеонаглядом. Не заперечив того, що позивач дійсно у зв'язку з виробничою потребою - звільненням іншого працівника приблизно місяць працював добу через добу, але зарплата йому виплачувалася належним чином, про що свідчить надана довідка. Коли 08.11.2016р. позивач, перебуваючи на зміні, подав заяву про звільнення, він в телефонному режимі намагався з'ясувати в останнього причину звільнення. Позивач сказав, що йому набридло працювати. Він пояснив позивачу, що згідно законодавства останній повинен відпрацювати два тижні. Позивач сказав, що більше не вийде на роботу. Згодом позивач надав лікарняний листок. Оскільки позивач був матеріально-відповідальною особою, була проведена інвентаризація товарно-матеріальних цінностей, які той обслуговував. Позивач брав участь в інвентаризації та ознайомлений з актом. Були виявлені суттєві розбіжності, але претензії висловили лише по зазначених в акті предметах. Решту дрібних порушень комісія в акті не зазначала. Наведених в акті 9 предметі це неліквід. Переглядом відео-спостереження не зафіксовано умисного пошкодження цих предметів протягом перебування позивача на лікуванні з 09.11. по 23.11.2016р. позивачу пропонували добровільно відшкодувати завдані товариству збитки, але він категорично відмовився та сказав: «Зустрінемось у суді». Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] згідно наказу КД000000411 від 28.04.2016 р. з 29 квітня 2016 року працював на посаді оцінювача-експерта у Стрийському відділенні Повного Товариства «Ломбард «Заставно-Кредитний Дім» (№70) (а.с.6,10-11). 09.11.2016р. позивач подав заяву про звільнення його за власним бажанням з 09.11.2016р. Керівником позивача - керуючим відділенням [PERSON] було погоджено звільнення [PERSON] з роботи з 22.11.2016р., що підтверджується резолюцією останнього на поданій позивачем заяві (а.с.4). В період з 10.11.2016 по 22.11.2016 [PERSON] знаходився на лікарняному у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, що підтверджується копіями листків непрацездатності серія АВФ №679750 та серія АГС №217769, які видані Стрийською ЦРЛ (а.с.8,9). До роботи став 23.11.2016р. [PERSON] є матеріально-відповідальною особою, яка безпосередньо обслуговує матеріальні цінності, що підтверджується підписаними ним посадовою інструкцією від 29.04.2016р. та договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 29.04.2016р. Оскільки посада оцінювача-експерта в ПТ «Ломбард «Заставно-Кредитний Дім», яку обіймав позивач, передбачала безпосереднє обслуговування матеріальних та грошових цінностей, останній був матеріально-відповідальною особою, чинне законодавством та внутрішні нормативні документи Товариства передбачали обов'язкове проведення інвентаризації при звільненні. Про місце, дату та час проведення інвентаризації [PERSON] був повідомлений під особистий підпис у відповідній розписці. Інвентаризація проводилась на Стрийському відділенні ПТ "Ломбард "Заставно-Кредитний Дім" (№ 70) в період з 23 по 24.11.2016р. комісією в складі: менеджера з питань регіонального розвитку [PERSON], керуючого відділенням [PERSON], завідувача відділення [PERSON], оцінювача-експерта [PERSON], в присутності позивача [PERSON] В ході проведення інвентаризація членами комісії були встановлені грубі порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями, численні розбіжності між обліковими даними та фактичною наявністю предметів техніки та засобів зв'язку, що приймались у заклад позивачем, а саме: предмети техніки та засоби зв'язку №№ 495-16036292; 495-16036934; 495-16037436; 495-16039393; 495-16039549; 495-16039804; 495-16039820; 495-16040197 були прийняті останнім під заставу у повністю або частково непрацюючому стані, тобто всупереч Методики з оцінки офісної, побутової техніки та засобів зв'язку, інших предметів, що приймаються в якості закладу, та рекомендацій з їх перевірки, затверджених наказом генерального директора Товариства № 01-0415 ЗДТ від 02.04.2015 (далі - Методика оцінки техніки), яка є внутрішнім нормативним документом Товариства і обов'язковою до виконання всіма онінювачами-експергами, що здійснюють прийом/заклад вказаних предметів (Розписка щодо суворого дотримання при виконанні посадових обов'язків внутрішніх нормативних документів Товариства від 29.04.2016 та Зобов'язання від 29.04.2016 підписані [PERSON]). Результати інвентаризації зафіксовано в Актах інвентаризації предметів закладу (побутової та офісної техніки) станом на 23-24.11.2016р. та додатках до актів (копії актів інвентаризації та додатків до них долучені до заперечення та містяться в матеріалах справи). Позивач з Актам ознайомлений, що підтверджено його особистим підписом в таких. Той факт того, що предмети, по яких були виявлені порушення, приймалися у заклад саме оцінювачем-експертом [PERSON], підтверджується даними реєстраційно-облікової системи, які зафіксовані у додатку до Актів інвентаризації предметів закладу від 23.11.2016р. Не заперечив цього й сам позивач. Таким чином, оцінювач-експерт [PERSON], будучи матеріально-відповідальною особою, яка безпосередньо обслуговує матеріальні цінності, при виконанні посадових обов'язків, всупереч діючим на Товаристві Внутрішнім правилам надання фінансових послуг, Порядку документального оформлення ломбардних операцій, Методик з оцінки офісної, побутової техніки та засобів зв'язку, інших предметів, що приймаються в якості закладу та рекомендацій з їх перевірки, затверджених наказом генерального директора Товариства № 01-0415 ЗДТ від 02.04.2015р., неодноразово вносив недостовірну інформацію до договорів про надання ломбардом фінансового кредиту та закладу майна до ломбарду, до реєстраційно-облікової системи, приймав у заклад вироби, які відповідно до вказаних Методик взагалі не могли прийматися у заклад, що й призвело до порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями. Внаслідок вказаних винних незаконних дій оцінювач-експерт [PERSON] видав фінансових кредитів на суми, що не відповідають прийнятим у заклад предметам, чим вчинив розтрату матеріальних цінностей Товариства на загальну суму 2482 грн. 65 коп., що підтверджено Актами інвентаризації предметів закладу (побутової та офісної техніки) та додатками до них. Відповідно до п.1 договору про повну матеріальну відповідальність від 29.04.2016р., укладеного з позивачем, працівник, що обіймає посаду оцінювач-експерт Товариства безпосередньо пов'язану із зберіганням, перерахуванням, прийманням, видачею, переміщенням і перевезенням грошових коштів і товарно-матеріальних цінностей (надалі ТМЦ), бере на себе повну матеріальну відповідальність за: правильність (відповідність) здійснення оцінки ТМЦ при прийомі їх у заставу (у заклад), що проводиться працівником при укладенні договорів ломбардної позики і закладу майна до ломбарду; належне та відповідальне збереження/розпорядження грошових/ими коштів/ами та ТМЦ; уважно, чесно, бережно та дбайливо поводитися з ТМЦ та грошовими коштами, вживати заходи щодо запобігання їхньої шкоди; своєчасно повідомляти Товариство про всі обставини, що загрожують безпеці зберігання ТМЦ та грошових коштів; суворо дотримуватися встановлених Товариством та чинним законодавством правил здійснення операцій з ТМЦ та грошовими коштами, а також порядку їх зберігання; приймати участь в інвентаризації ТМЦ та грошових коштів; вести облік, складати і надавати у встановленому порядку звіти щодо руху залишків/наявності ТМЦ та грошових коштів. Згідно із ст.139 КЗпП України, працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у разі винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довіри до нього з боку власника або уповноваженого ним органу. Розірвання трудового договору за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України можливе за таких умов: 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл, тощо); 2) винна дія працівника; 3) втрата довіри до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу. Правовий аналіз цієї норми матеріального права дає підстави для висновку про те, що вона не передбачає настання для роботодавця негативних наслідків, чи наявності завданої роботодавцю матеріальної шкоди як обов'язкової умови для звільнення працівника; звільнення з підстав втрати довіри може вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує гроші або товарні цінності (зайняття їх прийманням, зберіганням транспортуванням, розподілом і т.п.), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довіри (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-100цс16. Стаття 60 ЦПК України визначає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позову своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Однак, позивачем та його представником, не подано жодного доказу на підтвердження позовних вимог. Не знайшло свого підтвердження й твердження про те, що звільнення позивача за п.2 ст.41 КЗпП України, а не за власним бажанням (ч.1 ст.38 КЗпП України), є свого роду помстою з боку відповідача за небажання залишитися і надалі працювати чи відшкодувати добровільно збитки, встановлені актом ревізії. Натомість представником відповідача надані беззаперечні докази на підтвердження того, що позивач - оцінювач-експерт [PERSON], будучи матеріально-відповідальною особою, яка безпосередньо обслуговує матеріальні цінності, при виконанні посадових обов'язків, приймав у заклад вироби, які відповідно до Методик з оцінки офісної, побутової техніки та засобів зв'язку, інших предметів, що приймаються в якості закладу та рекомендацій з їх перевірки, затверджених наказом генерального директора Товариства № 01-0415 ЗДТ від 02.04.2015р., не підлягали прийняттю у заклад, що й призвело до порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями. Оскільки матеріалами справи підтверджено, що до трудових обов'язків позивача відносилося виконання операцій, що пов'язанні з безпосереднім обслуговуванням товарно-матеріальних цінностей, контролю за рухом і зберіганням таких, а факт порушення позивачем посадових обов'язків належним чином зафіксований в Актах інвентаризації предметів закладу (побутової та офісної техніки) станом на 23-24.11.2016р., суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON]

Outcome: dismissed