Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

[PERSON], в інтересах якої діє представник [PERSON], звернулася до суду з позовною заявою провизнання недійсним сертифікату на земельну частку пай, визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай), розміром 5,25 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості). Вказане право [PERSON] отримала в спадок після смерті [PERSON]. Звернувшись до державного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину у видачі такого нотаріусом було відмовлено. В постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 грудня 2016 року зазначено, що [PERSON] не надала документ, що підтверджує право на земельну частку (пай) через втрату сертифікату виданого на ім'я [PERSON] Крім того, згідно відповіді відділу Держгеокадастру на запит Апостолівської державної нотаріальної контори, сертифікат на ім'я [PERSON] виготовлений 27 червня 1999 року, тобто після смерті останнього. Вказані обставини стали підставою для відмови нотаріусом у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] на земельну частку (пай) у землі яка перебувала у колективній власності КСП «Перше Травня», без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка перейшла у спадок [PERSON] після смерті її чоловіка [PERSON] В зв'язку з викладеним позивач в позасудовому порядку позбавлена можливості оформити право власності на спадкове майно. Позивач просить її позовну заяву задовольнити - визнати недійсним сертифікат на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданий Апостолівською районною державною адміністрацією 27 червня 2001 року на ім'я [PERSON]. Визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом, право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Перше Травня», що знаходиться в с. Перше Травня Апостолівського району Дніпропетровської області, розміром 5,25 умовних кадастрових гектарів. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про слухання справи без його участі та без участі позивача, заявлені вимоги просить задовольнити. Від виконавчого комітету Апостолівської міської ради надійшла заява про слухання справи за відсутності їх представника, проти задоволення позову відповідач не заперечував. Апостолівська районна державна адміністрації Дніпропетровської області надала заяву відповідно до якої справу просять розглянути без участі їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], свідоцтво про смерть [NUMBER] (а.с. 26). Відповідно до заповіту [PERSON], складеного та посвідченого секретарем виконавчого комітету Першотравенської сільської Ради народних депутатів Апостолівського району Дніпроетровської області 14 квітня 1997 року, заповідач заповіла житловий будинок який знаходиться в [ADDRESS], і все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те на що заповідач має право за законом, що належить та буде належати на день смерті, наступним спадкоємцям: [PERSON]; [PERSON], [PERSON]. (а.с. 27). Позивач є дочкою [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], свідоцтво про одруження серії [NUMBER]) (а.с. 59). З свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.03.2002 року вбачається, що позивач успадкувала після смерті [PERSON] житловий будинок який знаходиться в [ADDRESS]; земельну ділянку площею 5,120 га в межах згідно з планом розташовану на території Першотравенської сільської ради, передану у приватну власність на підставі рішення 24 сесії ХХІІІ скликання Першотравенської сільської ради народних депутатів № 113 від 09.02.2001 року, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; майновий пай КСП «Перше Травня» - СТОВ «Майське», що знаходиться в с. Перше Травня, Апостолівського району Дніпропетровської області (а.с. 40). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) свідоцтво про право на спадщину видане 19.03.2002 року (бланк АЕР 285308) - чинне (а.с. 64). Згідно додаткового свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.06.2004 року та довідки № ввс. 351178, позивач успадкувала після смерті [PERSON] - автомобіль ЗАЗ 968 М, 1993 року випуску (а.с.54). Інші спадкоємці визначені в дослідженому раніше заповіті, відповідно до матеріалів спадкової справи № 115/2002, після смерті [PERSON] спадщину після останньої не прийняли в зв'язку з пропуском строку звернення з відповідною заявою, проти видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу не заперечували, про що надали державному нотаріусу відповідну заяву (а.с. 25). [INFO] помер [PERSON], чоловік [PERSON] (свідоцтво про смерть [NUMBER], свідоцтво про одруження [NUMBER]) (а.с. 57,58). З свідоцтва про право на спадщину за законом 18.02.1997 року вбачається, що спадкоємцем майна [PERSON] є його дружина - [PERSON], спадкове майно на яке видане вказане свідоцтво складається з житлового будинку [ADDRESS] з надвірними будівлями перелік яких наведено в свідоцтві (а.с. 31). 27 червня 2001 року на ім'я [PERSON] було видано сертифікат серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай) розміром 5,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат видано на підставі рішення Апостолівської районної державної адміністрації від 12 червня 2001 року № 301/2-р, державний акт на підставі сертифікату не видавався (а.с.9,71). Зазначене розпорядження Апостолівської РДА та сертифікат було видано на підставі рішення Апостолівського районного суду в справі № 2-2001 відповідно до якого визнано за [PERSON] право на земельну частку (пай) КСП «Перше Травня», в розмірі середньої земельної частки (паю) згідно з науково-технічною документацією - 4,6 га. Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 19 грудня 2016 року позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку пай, яке за життя належало [PERSON] було відмовлено через відсутність оригіналу документу що посвідчує відповідне право а також через те, що такий документ було видано після смерті [PERSON] (а.с. 73). Згідно положень статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку пай також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права власності на земельну частку (пай). Відповідно до п.2 Указу Президента № 720/95 від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» передбачено що, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», а саме: абзацом 2 частини 24 передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Водночас згідно положень ст. 25 ЦК України визначено, що здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Таким чином за [PERSON] визнано право на земельну частку (пай) розміром 4,6 в умовних кадастрових гектарах, яке увійшло до складу його спадщини, на підставі вищевказаного рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області. Позивачем в позовній заяві заявлено вимогу про визнання недійсним сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого Апостолівською РДА 27 червня 2001 року на ім'я [PERSON] Враховуючи що цивільна правоздатність [PERSON] припинилася в момент його смерті, а сертифікат що посвідчує право на земельну частку (пай) особи було видано після [INFO], тобто після його смерті, відповідно право на земельну частку (пай) на підставі сертифікату у [PERSON] не виникло. Таким чином суд вважає вказану вимогу обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна [PERSON], що підтверджується дослідженим раніше свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18.02.1997 року, остання успадкувала, хоча і не оформила за життя, право на земельну частку (пай) яке належало спадкодавцю. [PERSON] в свою чергу успадкувала відповідне право, яке увійшло до складу спадщини [PERSON], в повному обсязі, оскільки прийняла частину спадщини на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.03.2002 та додаткового свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Інші спадкоємці визначені в заповіті [PERSON], посвідченому 14 квітня 1997 року, відповідно до матеріалів спадкової справи № 115/2002, після смерті [PERSON] спадщину після померлої не прийняли. Таким чином, позивач прийнявши частину спадщинивважається такою, що прийняла всю спадщину. Згідно роз'яснень п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. Відповідно до положень ч.9,10ст. 5 Земельного Кодексу України 1990 року, кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 15 ЦК визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Таким чином, враховуючи що позивач в передбачений законом строк звернулась з заявою про прийняття спадщини (а.с. 23,24), спадщину фактично прийняла, однак не має змоги оформити відповідне право в позасудовому порядку, суд вважає її позовні вимоги про визнання права на земельну частку (пай) обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню в частині визнання права на земельну частку (пай) розміром 4,6 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості), яке належало [PERSON], який помер [INFO], оскільки право на 4,6 умовних кадастрових гектара визнано на підставі рішення суду в справі № 2-2001, яке є правовстановлюючим документом, за [PERSON] і відповідно таке право саме на 4,6 умовних кадастрових гектар увійшло до складу спадщини [PERSON] та [PERSON] після їх смерті. На підставі викладеного та

Outcome: partial