Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Як зазначив позивач, він є спадкоємцем за заповітом, після матері - [PERSON]. Відповідно до заповіту, [PERSON] заповіла йому житловий будинок, що розташований за адресою: Донецька область Великоновосілківський район село Зелений Гай, вул. Петровського 60 та земельну ділянку біля будинку. Вказаний заповіт, на момент смерті [PERSON], відмінено або змінено не було. Виготовивши новий технічний паспорт на будинок (на підставі старого технічного паспорту) позивач прийняв спадщину після померлої матері, оскільки у встановлений законом 6-місячний термін звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з тим що, згідно довідки № 139 від 06.06.2016 року виданої Комунальним підприємством «Великоновосілківське районне бюро технічної інвентаризації» зазначено, що згідно архівних даних, станом на 31.12.2012 року, про право власності на домоволодіння розташоване за адресою: Донецька область, Великоновосілківський район, с. Зелений Гай, вулиця Петровського 60, не зареєстровано, не дивлячись на те, що свідоцтво про право власності на вказаний будинок є видане на імя матері позивача - [PERSON], і крім того на ньому є запис про його реєстрацію № 232 від 12.07.1999 року. Ще за життя мати позивача [PERSON], оформила у приватну власність земельну ділянку площею 0,257 га, на якій розташований вказаний житловий будинок про що свідчить державний акт на право приватної власності на землю серії ДН зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 56 виданий 05.09.1991 року Іскрівською сільською радою Великоновосілківського району, Донецької області. Зважаючи на вказане позивач був змушений звернутися до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно В судове засідання позивач не зявився, але надіслав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить розглянути позов за його відсутності. Представник відповідача, виконкому Іскрівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області до суду не зявився, надав заяву в якій просить розглянути позов за його відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі. Заінтересована особа - КП «Великоновосілківське районне бюро технічної інвентаризації», також направили до суду лист, згідно якого погодилися з позовом у повному обсязі, просили розглядати справу у відсутності представника КП «Великоновосілківське районне бюро технічної інвентаризації», зауважили, що в правовстановлюючих документах позивача було допущено технічні помилки, а тому проти задоволення позову не заперечили. Дослідивши матеріали справи судом фактично встановлено наступне. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст.ст. 1216-1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-НО № 929683, виданого виконкомом Іскрівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, [PERSON] померла (а.с. 10). Згідно копії свідоцтва про право власності від 21 червня 1994 року, виданого Великоновосілківською РДА, [PERSON] на праві приватної власності,належить житловий будинок за адресою: Донецька область, Великоновосілківський район, с. Зелений Гай, вулиця Петровського (а.с. 12), але у свідоцтві про право власності не вказано номер будинку та згідно листа КП «Великоновосілківське районне бюро технічної інвентаризації», номер будинку є 60, що відповідає дійсності . Судом також встановлено, що [PERSON] склала заповіт 11 квітня 2012 року, яким заповіла вищевказаний житловий будинок, позивачеві.(а.с. 9). Ч. 1 ст. 1268 ЦК України встановлюється, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [PERSON] спадщину у вигляді житлового будинку прийняв, оскільки у відповідний законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де йому було відмовлено. Відповідно до ст. 1235 ЦК України - заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Суд бере до уваги, що у позивача, у даному випадку, відсутні інші засоби для визнання права власності на житловий будинок, окрім судового порядку, тому вважає можливим визнати за ним право власності на вищевказане майно за правилами спадкування за заповітом. На підставі ст. ст. 392, 1216-1220,1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved