Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Кобаківської сільської ради про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування з земельного питання та зобов'язання його затвердити проект землеустрою та надати земельну ділянку у власність. Представник позивачки по довіреності, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, суду пояснив, що рішенням Кобаківської сільської ради від 17.11.2014 року за № 04-28/2014 року позивачці [PERSON], дано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки для індивідуального садівництва із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 0,0600 га, що знаходиться по [ADDRESS]. Цим же рішенням її зобов"язано подати проект землеустрою на розгляд сесії. Для розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки між позивачкою та [PERSON] було укладено договір і відповідний проект було підготовлено 25.04.2016 року. Після цього 15.11.2016 року у Державний земельний кадастр було внесено дану земельну ділянку та присвоєно їй кадастровий номер [NUMBER]. Даний проект землеустрою щодо відведення їй у власність земельної ділянки погоджений відділом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру Косівського району Івано-Франківської області. Належним чином підготовлений проект землеустрою щодо відведення позивачці земельної ділянки та витяг із Державного земельного кадастру про земельну ділянку вона передала відповідачу для розгляду на черговій сесії сільської ради та затвердження. Однак, рішенням XI сесії сьомого демократичного скликання Кобаківської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області від 25.05.2017 року за №3-11/2017 позивачці [PERSON], було відмовлено в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення для індивідуального садівництва та передачі у власність земельної ділянки площею 0,0954 га., що знаходиться в [ADDRESS]. Вважає дане рішення відповідача незаконним та просить позов задоволити. Представник відповідача Дивоняк В.Р. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що рішеннямКобаківської сільської ради від 17.11.2014 року за № 04-28/2014 року позивачці [PERSON] було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки для індивідуального садівництва із земель комунальної власності. Однак, тільки після виготовлення проекту землеустрою сільська рада вирішує чи передавати дану земельну ділянку у безоплатну власність чи в оренду, так як виготовлення проекту землеустрою необхідно в обох випадках. При розгляді проекту землеустрою [PERSON] на черговій сесії Кобаківської сільської ради від 25.05.2017 року за №3-11/2017, їй було відмовлено у наданні даної земельної ділянки у власність. Тобто, у відповідності до ст. 122 ЗК України, сесія заперечила щодо передачі даної землі позивачці у власність. Вважає оскаржуване рішення сільської ради правомірним та просить в позові відмовити. Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Так, відповідно до ст.ст. 3 та 6 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Статтею 19 Земельного Кодексу України передбачено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, зокрема, і землі сільськогосподарського призначення, які в свою чергу та у відповідності до п.«а» ч.3 ст.22 ЗК України, передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства. Згідно ст. 35 Земельного Кодексу України, громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва. Як було встановлено в судовому засіданні, позивачці [PERSON] рішенням Кобаківської сільської ради від 17.11.2014 року за № 04-28/2014 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 0,0600 га, що знаходиться по [ADDRESS] та зобов"язано подати проект землеустрою на розгляд сесії, що стверджується копією рішення Кобаківської сільської ради від 17.11.2014 року за № 04-28/2014 року (зворотній бік а.с.14), яке, як підтвердив представник відповідача в судовому засіданні, є дійсним і на даний час. У відповідності до вищенаведеного рішення сільської ради, для розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, позивачкою [PERSON] 25.04.2016 року було укладено із [PERSON] договір про розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки (а.с.23). Згідно до даного договору, виконавцем [PERSON] було виконано всі умови договору та виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] для індивідуального садівництва по [ADDRESS] (а.с.11-28). Однак, при розгляді заяви позивачки про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, рішенням Кобаківської сільської ради від 25.05.2017 року за №3-11/2017 (а.с.10), відмовлено [PERSON] у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі даної земельної ділянки у власність. Прийняття такого рішення відповідач в судовому засіданні пояснив тим, що сільська рада після виготовлення проекту землеустрою згідно ст. 122 ЗК України має повноваження передати землю у власність або у користування. У передачі даної землі у власність сесія сільської ради відмовила. Тобто, судом встановлено, що сесія Кобаківської сільської ради при вирішенні питання щодо затвердження проекту землеустрою [PERSON] відмовила позивачці у затвердженні поданого нею проекту землеустрою тільки з тих підстав, що ст. 122 ЗК України надано їй право обирати чи передавати у власність земельну ділянку чи у користування, а жодних інших вагомих підстав щодо такої відмови, представником відповідача суду не було представлено. А тому, рішення ХІ сесії сьомого демократичного скликання Кобаківської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області від 25.05.2017 року за № 3-11/2017 слід визнати недійсним та в цій частині позов задоволити. Що ж до позовної вимоги про зобов»язання Кобаківської сільської ради затвердити на її черговому засіданні вищенаведений проект землеустрою, то в задоволенні цієї вимоги слід відмовити, так як на даний час Кобаківська сільська рада входить в Рожнівську об'єдану територіальну громаду. А відповідно до ч.3 ст. 8 Закону України «Про добровільне об'єднання територіальних громад», об'єднана територіальна громада є правонаступником всього майна, прав та обов'язків територіальних громад, що об'єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою об'єднаною територіальною громадою. У разі об'єднання всіх територіальних громад одного району в одну об'єднану територіальну громаду все майно спільної власності територіальних громад такого району є комунальною власністю об'єднаної територіальної громади, а пов'язані з таким майном права та обов'язки належать об'єднаній територіальній громаді з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою об'єднаною територіальною громадою. Враховуючи наведене на підставі ст.ст. 3, 6 Конституції України, ст.ст. 10, 24 ЗУ «Про місцеве самоврядування», ст.ст. 118, 123 ЗК України ЦК України, та

Outcome: partial