Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

02.09. 2016 року [PERSON] звернулася з позовом, в якому просила: 1) стягнути з Державного бюджету України на її користь у відшкодування шкоди у вигляді не нарахованої та не отриманої щомісячної компенсації за період з 01.06.2015 по 31.07.2016 року (14 повних місяців) включно у розмірі 5577 грн. 60 коп. шляхом списання Державною казначейською службою України коштів з єдиного казначейського рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень; 2) стягнути з Державного бюджету України на користь позивача у відшкодування шкоди у вигляді не нарахованої та не отриманої допомоги на оздоровлення за 2015 рік у розмірі 120 грн. шляхом списання Державною казначейською службою України коштів з єдиного казначейського рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні своїх повноважень; 3) стягнути з Державного бюджету України на користь позивача у відшкодування шкоди у вигляді не нарахованої та не отриманої різниці у пенсії за період з 01 червня 2015 року по 31 липня 2016 року включно (14 повних місяців) в сумі 7896 грн. 23 коп. шляхом списання казначейською службою України коштів з єдиного казначейського рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень; 4) стягнути з Державного бюджету України на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 10000 грн. шляхом списання Державною казначейською службою України коштів з єдиного казначейського рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 4), що підтверджується посвідченням серії В-П №708503. Також, позивач зазначає, що у неї є захворювання, яке виникло внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС та призвело до інвалідності, що підтверджується експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 27.01.2015 № 21. Позивач вважає, що вона має право на визнання за нею статусу особи, яка є потерпілою від аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії з видачею відповідного посвідчення та на відповідні гарантії соціального захисту. Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.07.2016 визнано протиправною відмову Чернігівської обласної державної адміністрації у видачі [PERSON] посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (1 категорія) з вкладкою до нього та зобов'язано Чернігівську обласну державну адміністрацію прийняти рішення про видачу [PERSON] посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (1 категорія) з вкладкою до нього. 03 серпня 2016 року Чернігівською ОДА було підписано посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та вкладка до нього. 18 квітня 2016 року позивач став на облік до УПСЗН Семенівської районної державної адміністрації як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії А № 131278, у звязку з чим позивачу була призначена та виплачується щомісячна компенсація в сумі 398 грн. 40 коп., та щорічна допомога на оздоровлення в розмірі 120 грн. Також, позивач став на облік до Новгород-Сіверського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області як інвалід ІІ групи у звязку з захворюванням, повязаним з впливом аварії на ЧАЕС, у звязку з чим її пенсія була збільшена з 1130,00 грн до 1640 грн. 26 коп. Таким чином, відповідачами позивачу було завдано збитків у вигляді упущеної вигоди через неотримання посвідчення в період з 20.05.2015 року по 03.08.2016 року, в результаті чого позивач втратила щомісячну компенсацію в сумі 398,40 грн. за 14 місяців на загальну суму 5577,60 грн. та щорічну допомогу на оздоровлення за 2015 рік у розмірі 120 грн., а також втратила різницю у виплаті пенсії на загальну суму 7896,23 грн. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. У судовому засіданні прокурор, представники Державної казначейської служби України, Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації та представник Чернігівської обласної державної адміністрації заперечували проти задоволення позову. Судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини. В 1997 році [PERSON] отримала посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 4) серія В-П № 708503. Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.07.2016 року у справі за позовом [PERSON] до Чернігівської обласної державної адміністрації про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії встановлено, що 27.01.2015 на засіданні № 21 Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України було встановлено, що захворювання позивача повязане з впливом аварії на Чорнобильській АЕС, про що видано експертний висновок. На підставі вказаного експертного висновку, Чернігівською обласною медико-соціальною експертною комісією позивачу надано другу групу інвалідності, що підтверджується копією довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВА № 011209 від 07.04.2015. З вищевказаними документами позивач 28.04.2016 звернувся до Чернігівської обласної державної адміністрації для отримання посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1. Листом від 01.06.2016 №10-11/5169 Департамент соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації повідомив позивача про те, що у звязку зі змінами у законодавстві відсутні законні підстави для видачі посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1. Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.07.2016 у справі №825/1184/15-а позов [PERSON] до Чернігівської обласної державної адміністрації про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії задоволено повністю, визнано протиправною відмову Чернігівської обласної державної адміністрації у видачі [PERSON] посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (1 категорія) з вкладкою до нього та зобов'язано Чернігівську обласну державну адміністрацію прийняти рішення про видачу [PERSON] посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (1 категорія) з вкладкою до нього. Зобов'язано Чернігівську обласну державну адміністрацію подати звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з дня набрання цією постановою законної сили. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. На виконання вищевказаної постанови суду 03.08.2016 року [PERSON] Чернігівською обласною державною адміністрацією було видано посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії А № 131278 с (а.с. 5). Після отримання посвідчення [PERSON] з липня 2016 року нарахована пенсія по інвалідності ІІ гр. ЧАЕС в сумі 1640,26 грн (а.с.13). З 05.08.2016 [PERSON] на підставі її заяви здійснено призначення компенсаційних виплат передбачених ст.20 та ст. 48 Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме - щомісячна компенсація за пільгове забезпечення продуктами харчування в сумі 398 грн 40 коп., а також щорічна допомога на оздоровлення (один раз на рік) в сумі 120 грн, що підтверджено довідкою № 5-12/6 від 19.08.2016 Управління соціального захисту населення Семенівської районної державної адміністрації (а.с.12). З довідки № 982 від 19.08.2016 року Семенівського відділу Новгород-Сіверського обєднаного управління Пенсійного фонду України вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні та одержує щомісячну пенсію по інвалідності ІІ групи ЧАЕС. Розмір пенсії з квітня 2015 по серпень 2016 склав 18682,88 грн (а.с.14). Відповідно до довідки Семенівського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії від 17.10.2016 року № 727/05 за наявності посвідчення постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії позивач мала б право на пенсію по інвалідності в такому розмірі: з 01.06.2015 року по 31.08.2015 року -1414,01 гр.; з 01.09.2015 року по 30.04.2016 року 1570,26 грн.; з 01.05.2016 року по 31.07.2016 року 1640,26 грн. Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Семенівської районної державної адміністрації від 18.10.2016 року № 1-2/3616 за наявності посвідчення постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії позивач мала б право на щомісячну компенсацію 50 процентів вартості продуктів харчування: у червні-липні 2015 року 301 грн; з серпня 2015 року 398,40 грн. Як вбачається з позовної заяви та не заперечується відповідачами, позивач, з метою надання їй статусу особи, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, у квітні 2015 року звернулася з відповідною заявою та пакетом документів до Управління соціального захисту населення Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області. Відповідно до ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Сума завданих збитків позивачу становить недоотримана пенсія з червня по серпень 2015 року 1156,62 грн (1414,01 1028,47)*3 =1156,62); недоотримана пенсія з вересня 2015 по квітень 2016 року 4530,08 грн (1570,26 1074,00)*8 =3970,08), недоотримана пенсія з травня по липень 2016 року 1530,78 грн (1640,26 1130,00)*3 =1530,78) загалом 7217,48 грн (1156,62+3970,08+1530,78 =7217,48). Недоотримана позивачем грошова компенсація, розмір якої затверджений Наказами Міністра соціальної політики від 10.03.2015 №259, від 12.10.2015 №1006 та від 25.01.2016 №42 за період з червня 2015 по липень 2015 року склала 602,00 грн (301*2 = 602,00); з липня 2015 по липень 2016 року склала 5577,60 грн (398,4*12 = 4780,80), загалом 5382,80 грн (602+4780,80=5382,80). До збитків відноситься недоотримана позивачем в 2015 році щорічна допомога на оздоровлення 120 грн, яка передбачена ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Загальна сума збитків, що завдана позивачеві незаконними діями відповідачів - Чернігівською обласною державною адміністрацією та Департаментом соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації становить 12720,28 грн (7217,48+5382,80 +120 =12720,28). Посилання Чернігівської обласної державної адміністрації на відсутність її вини у заподіянні майнової та моральної шкоди до уваги судом не приймається, оскільки за змістом ст. 1173 ЦК України, завдана шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади. В цьому випадку посилання відповідача на положення ч.2 ст.1166 ЦК України є безпідставним. Відповідно до ч. 1\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно із ч. ч. 2, 3\~ст. 23 ЦК України\~моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно зі\~ст. 1173 ЦК України\~шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Вказана стаття передбачає спеціальні підстави і умови відповідальності при завданні фізичній або юридичній особі шкоди у позадоговірних правовідносинах, які відрізняють їх від інших норм, що містять загальні правила позадоговірної (деліктної) відповідальності у цивільно-правових правовідносинах і полягають у спеціальному суб'єктному складі відповідальних осіб, спеціальній сфері діяльності цих суб'єктів та характері їх дій. Сферою застосування зазначеної норми є правовідносини із заподіяння шкоди фізичній чи юридичній особі у зв'язку з прийняттям зазначеними суб'єктами незаконних рішень, вчинення ними незаконних дій чи неправомірної бездіяльності при здійсненні ними своїх владних повноважень, визначених\~Конституцією\~і законодавством України.\~\~ До суб'єктів відповідальності за цією нормою належать створені відповідно до Конституції України, Конституції Автономної Республіки Крим і правових актів ВР, Президента, Кабінету Міністрів, Верховної ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим органи державної влади та управління, які реалізують надані державою функції та повноваження у сфері управління, а також органи місцевого самоврядування, створені на підставі Конституції, Закону "Про місцеве самоврядування в Україні", їх виконавчі органи. З урахуванням ступеня вини відповідачів, тривалості моральних страждань позивача та негативних наслідків від перенесених моральних та психоемоційних травм, які настали для позивача у зв'язку з протиправними діями, засад розумності та справедливості, суд знаходить підстави для відшкодування моральної шкоди у розмірі 4000, оскільки протиправна відмова відповідачів від вчинення передбачених законом дій та втрата позивачем у звязку з цим частини доходу неминуче викликає у нього почуття розпачу, вимагає додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ч. 2 ст. 25 Бюджетного кодексу України відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом. Згідно зі ст. 2 ЦК України держава Україна є учасником цивільних відносин, а тому має бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди за рахунок держави. Її в таких випадках представляє орган, який здійснює функції держави у цих правовідносинах. Відповідно до п. 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого указом Президента України від 15.04.2015 №215, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є Державна казначейська служба України (Казначейство України), яке зокрема здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. З огляду на положення ст. 2, 1173 ЦК України та ст.25 ч.2 Бюджетного кодексу України визначена судом сума майнової та моральної шкоди на користь позивача підлягає стягненню з Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України. Доводи представника ДКС України щодо неможливості стягнення даної суми за рахунок коштів Державного бюджету з посиланням на підпункт 2 пункту 9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України судомдо уваги не приймаються, оскільки даний пункт регулює стягнення тільки реальних збитків і не виключає стягнення за рахунок державного бюджету збитків в розумінні ст. 22 ЦК України. У звязку з частковим задоволенням позову - на 93,57%, з урахуванням ступеня вини за завдану матеріальну шкоду на користь держави з Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації належить стягнути судовий збір за вимоги майнового характеру у розмірі 115,43 грн., з Чернігівської обласної державної адміністрації 400,33 грн., за вимоги немайнового характеру, яку задоволено на 40 % на користь держави підлягає стягненню по 110,24 грн. з кожного.

Outcome: partial