Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

12 червня 2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд постановити рішення, яким збільшити розмір аліментів, який призначений рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 18 лютого 2015 року, та стягувати з відповідача в її, [PERSON] , користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3 000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 700 грн. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що між нею та відповідачем [PERSON] 15 вересня 2012 року був зареєстрований шлюб, який було розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Львова 02 лютого 2015 року. Від цього шлюбу у них із відповідачем народився син - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із нею, [PERSON] , та перебуває на повному її утриманні. 18 лютого 2015 року Шевченківським районним судом м. Львова було прийнято рішення про задоволення її позову до [PERSON] Даним рішенням зобов`язано відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини [PERSON] у сумі 700 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 01 березня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. Розмір аліментів у розмірі 700 грн. не може забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного та морального розвитку дитини. Її доходи не дозволяють повністю покрити всі потреби сина. Заробітної плати та аліментів, які відповідач сплачує нерегулярно, недостатньо для створення належних матеріальних умов для забезпечення сина всім необхідним, тому вона вирішила звернутися в суд із позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, покликаючись на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов визнали частково. Відповідач [PERSON] додатково пояснив, що має мінливий дохід та погоджується сплачувати аліменти у розмірі 1 500 грн. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] , відповідача [PERSON] , представника відповідача [PERSON] , з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] 15 вересня 2012 року. Від спільного життя з відповідачем у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Даний факт стверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 20 вересня 2013 року. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 02 лютого 2015 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано. 18 лютого 2015 року Шевченківським районним судом м. Львова було прийнято рішення, яким задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Даним рішенням було вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в сумі 700 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 01 березня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. З довідки №3964, яка видана ТзОВ торгівельно - виробнича компанія «Львівхолод» 07.06.2019, вбачається, що [PERSON] працює касиром торговельного залу ТзОВ торгівельно - виробнича компанія «Львівхолод» та її заробітна плата з лютого 2019 року по травень 2019 року становить 22 336,98 грн. З довідки №26, яка видана за підписом в.о. директора ЗДО №179 [PERSON] . 05.06.2019, вбачається, що [PERSON] , 2013 року народження з вересня 2015 року відвідує ЗДО ясла - садок №179; дитина відвідує платні гуртки з англійської мови та танців. Як вбачається з довідки № 50 про склад сім`ї та розмір платежів за житлово - комунальні послуги, виданої ОСББ «Листопадна 1.5» 08 червня 2019 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстровано та проживають двоє осіб: [PERSON] та [PERSON] , чим підтверджується проживання сина сторін разом з матір`ю. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аліменти - це платіж, спрямований саме на утримання дитини, який повинен бути достатнім для цього, разом з тим, він повинен бути співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання, яке є в обох із батьків, і має бути рівним, та покликаний захистити інтереси дитини в коштах у розмірі, необхідному для її життєдіяльності, збереження достойного рівня життя, який мала дитина до виникнення спору про стягнення аліментів, і який необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Згідно з положеннями ст.ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 2 статті 184 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.23 вказаної Постанови, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка набула чинності для України з 27.09.1991 року, «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини». З представлених суду документів вбачається, що після прийнятого судом 18 лютого 2015 року рішення змінилося матеріальне становище позивача, яке зумовлене подорожчанням засобів, товарів та послуг у всіх сферах життєдіяльності, в т.ч. що стосується догляду за дитиною, до яких зокрема входять витрати на харчування, навчання, купівлі одягу та взуття, додаткові витрати у зв`язку із відвідуванням дитячих гуртків, тощо. Крім того, слід звернути увагу на те, що прожитковий мінімуми для різних категорій населення на 2019 рік в Україні також змінився на підставі Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік». Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що суд враховує при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. Разом з тим суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач, батько дитини, є особою молодого віку, працездатний, будь-яких протипоказань до роботи немає, крім того, судом не встановлено наявності об`єктивних обставин, які б перешкоджали отриманню відповідачем постійних доходів, можливості працевлаштуватися на високооплачувану роботу, щоб забезпечити належне виконання ним обов`язку з матеріального утримання свого малолітнього сина. При вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, суд враховує, стан здоров`я дитини, вік та потреби на її утримання пов`язані з навчанням та розвитком її здібностей, матеріальне становище позивача, яка виховує дитину і відповідача - платника аліментів (є працездатною особою, молодого віку, відсутність в останнього інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків), рівність прав та обов`язків обох батьків щодо дітей, матеріальний стан позивача та відповідача, та приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати щомісячно аліменти на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 грн. У зв`язку із зміною розміру аліментів, припинити стягнення з [PERSON] аліментів на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 18 лютого 2015 року, справа № 466/9311/14-ц. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн., від сплати якого позивача звільнено при подачі такого позову до суду.

Outcome: partial