Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

05.10.2016 [PERSON] звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення коштів на утримання повнолітньої дитини. Обґрунтовуючи позов, позивач посилався на те, що відповідач є батьком її повнолітньої дитини. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дитини: [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1/4 частки доходу (заробітку) відповідача щомісячно до досягнення дитиною 23-річного віку. Позивач подав заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягав на задоволенні позову. Відповідач визнав позов частково, посилався на обставини викладені в запереченнях на позов, погодився на сплату аліментів у розмірі 1/8 частки від свого доходу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, перевіривши їх на належність, допустимість, достовірність та достатність, суд приходить до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками повнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження, видане 22.06.1998 р. відділом реєстрації актів цивільного стану виконкому Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, про що складено відповідний актовий запис за №471 від 22.06.1998р. (а.с. 5). Крім того, [PERSON], є студентом 1ого курсу (денна форма навчання за контрактом) Харківського національного автомобільно-дорожного університету. Зарахований на навчання 01.09.2016. Закінчення навчання: 30.06.2020р. (а.с. 6) Відповідно до ст. ст. 199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За змістом ст. 199 СК України обов'язок утримувати повнолітню дочку, сина, який продовжує навчання, покладено на обох батьків. Законодавець зобовязує батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Як вбачається із документів, наданих відповідачем, він є батьком двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. (а.с 27, 28), що свідчить про неможливість надавати позивачу допомогу на час навчання спільного сина [PERSON] у розмірі, який просить позивач. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З огляду на викладене суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, із стягненням з відповідача на користь позивача аліментів на утримання [PERSON] у 1/8 частки від доходу відповідача щомісячно, починаючи з 05.10.2016 р. та до часу закінчення [PERSON] навчання, але не більше як до досягнення ним двадцятитрирічного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн (пятсот пятдесят одна гривня 20 копійок).

Outcome: partial