Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

13 березня 2015 р. позивач звернувся до суду з заявою, в якій просив суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості , що виникла станом на 03.03.15 р. у розмірі 35 792,79 доларів США, з яких 9 434,99 дол. США - заборгованість за кредитом ; 1439,83 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом ; 284,85 дол. США - заоргованість по комісії за користування кредитом ; 22 919, 11 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язання ; 10,07 дол. США - штраф ( фіксована частина) та 1703,94 дол. США - штраф ( процентна складова ). В обґрунтування позову зазначає, що 19 лютого 2008 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір № LVH9AE000045200, згідно умов якого відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язалось надати [PERSON] кредит в сумі 15787,10 доларів США на термін до 18.02.2013 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Станом на 03.03.2015 року умови договору порушені позичальником [PERSON], зобов'язання не виконується, кредит не повертається. Відтак, просив позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у заяві. В подальшому, подавши письмові пояснення на позов звернувся до суду з клопотанням про продовження розгляду у його відсутності. У поясненнях зазначив, що згідно п. 17.1 умов кредитного договору № LVH9AE000045200 загальний розмір кредиту складає 9023,96 доларів США, що підтверджується випискою з рахунку [NUMBER] [PERSON] за період з 01.01.2008 р. по 30.06.2015 р. Відповідно до п. 14.11 кредитного договору № LVH9AE000045200 від 19.02.2008 р. сторони встановили для позовних вимог, в тому числі зі стягнення неустойки, строк позовної давності - 5 років. Згідно ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. 10.09.2010 року відповідачем було здійснене часткове погашення заборгованості, то мало місце переривання строку позовної давності, який після цього спливає 10.09.2015 року, тому строк позовної давності при зверненні до суду дотримано. Штраф нараховано на підставі п. 14.9 кредитного договору № LVH9AE000045200 від 19.02.2008 р. в розмірі 250 грн. плюс 5% від загальної суми невиконаного зобов'язання. Нарахування неустойки здійснювалось відповідно до рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2013 від 11.07.2013 року у справі № 1-12/2013 у якому зазначалось, що обмеження пені у грошових зобов'язаннях подвійною обліковою ставкою Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, поширюється на правовідносини, суб'єктами яких є лише підприємства, установи та організації незалежно від форм власності і господарювання та фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, згідно ст. 150 Конституції України, до повноважень Конституційного Суду України належить офіційне тлумачення Конституції України та законів України, тому норми права закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» не підлягають до спірних правовідносин. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що вимоги позивача про стягнення з [PERSON] пені та штрафних санкцій є необґрунтованими. Зокрема у позовній заяві зазначено, що заборгованість відповідача по пені та штрафним санкціям, в цілому, складає 24 633.12 дол. США., що значно перевищує суму самої заборгованості. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 19 лютого 2008 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір № LVH9AE000045200, згідно умов якого відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язалось надати [PERSON] кредит в сумі 15787,10 доларів США на термін до 18.02.2013 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Прийняті на себе зобов'язання ПАТ КБ «ПриватБанк» виконало, перерахувавши в повному обсязі кошти відповідачу [PERSON] Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Відповідно до ст. 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, у разі відсутності домовленості сторін - проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконав, суми кредиту не повернув, відсотків не сплатив. Станом на 03.03.2015 р. заборгованість за наданий кредит та заборгованість по відсотках становить 35792,79 доларів США - з них 9434,99 доларів США - заборгованість по кредиту, 1439,83 доларів США - заборгованість по процентах за користування кредитом, 284,85 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом. Крім того позивач просить стягнути з відповідача 22919,11 доларів США - як заборгованість по пені, 10,07 доларів США - штраф (фіксована частина), 1703,94 доларів США - штраф (процентна складова) . Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що до задоволення підлягають вимоги в частині стягнення з відповідача 9434,99 доларів США - заборгованості по кредиту, 1439,83 доларів США - заборгованості по процентах за користування кредитом, 284,85 доларів США - заборгованості по комісії за користування кредитом. Згідно із ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. У відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З огляду на те, що розмір пені значно перевищує суму боргу, а також враховуючи майновий стан відповідача суд приходить до висновку, що в задоволені позовної вимоги в частині стягнення з [PERSON] пені у сумі 11 763, 44 дол. США слід відмовити. Не доведено, на думку суду, і наявність підстав для стягнення з відповідача штрафу ( фіксованої частини та процентної складової) у сумі 1714 ,01 дол. США. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що підлягає до часткового задоволення. Крім того з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати, сплачені при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: partial