Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з червня 2017р.. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] .. На даний час вони з відповідачем проживають окремо, син проживає біля неї та перебуває на її утриманні. Відповідач участі у вихованні та утриманні сина не бере. Зазначила, що ніде не працює, оскільки здійснює догляд за малолітньою дитиною. Тому коштів на утримання дитини не вистачає. Відповідач перебуває за межами України на заробітках, а тому має можливість надавати кошти на утримання сина та на її утримання. Просить стягувати з відовідача аліменти на утримання сина [PERSON] , 2017 року народження, в твердій грошовій сумі - 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а також на її утримання в розмірі 1000 грн. щомісячно. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач подав до суду відзив, в якому зазначає, що не погоджується із розміром аліментів, зазначеним в позові. Вказав, що з метою утримання своєї сім`ї, в лютому цього року почав працювати різноробочим в межах Івано-Франківської області. Оскільки на той час їх синові виповнилося декілька місяців, то дружині стало важко самостійно доглядати дитину і вона переїхала до своїх батьків в с. Стецева Снятинського району. Позивачкою не представлено жодних належних та допустимих доказів, які б прямо свідчили про невиконання ним обов`язків з утримання та ненадання матеріальної допомоги дитині та дружині. Зазначив, що систематично передавав кошти дружині для потреб сім`ї, що підтверджується копіями долучених до матеріалів справи квитанцій. Тобто він не ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку, добровільно приймав та приймає участь в матеріальному забезпеченні сім`ї. Доводи позивачки про те, що він перебуває на заробітках за межами України є неправдивими. В листопаді 2015р. він знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Чернівецького військового госпіталя. Після операції згідно рекомендації лікаря йому встановлено обмеження фізичного навантаження на вісь хребта. Не працевлаштований, сталого заробітку не має. Просить позов задовольнити частково, стягувати з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 900 грн. щомісячно, в решті позовних вимог відмовити. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб 03.06.2017р. зареєстровано шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] .. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] вбачається, що у позивачки та відповідача народився син [PERSON] , [INFO] . Із акту обстеження матеріально-побутових умов Стецівської сільської ради від 11.05.2018р. та довідки Стецівської сільської ради від 10.05.2018р. вбачається, що позивачка не працює, здійснює догляд за малолітнім сином [PERSON] до трьохрічного віку, який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Також, має на утриманні малолітнього сина [PERSON] , 2012 року народження. Згідно паспорта громадянина України для виїзду за кордон [NUMBER] [PERSON] після 01.04.2018р. кордон України не перетинав. Із виписного епікризу № 3144 Чернівецького військового госпіталю (в/ч [NUMBER] ) вбачається, що хворий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні в/ч [NUMBER] з 16.11.2015р. по20.11.2015р. з діагнозом: міжхребцевий остеохондроз, спондилоартроз попереково-крижового відділу хребта; грижа мхд L5 - S1; дискартрогенна флексійна немтабільність в сегменті L5 - S1 з ретролістезом L5; лівобічний корінцевий S1 компресійний синдром. Рекомендовано: обмеження фізичного навантаження на вісь хребта. Відповідно до трудової книжки [NUMBER] відповідач [PERSON] 23.06.2017р. звільнений з посади водія автотранспортної дільниці ПАТ "Городенківський сирзавод" за власним бажанням. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи матеріальне становище сторін та те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, розмір витрат на утримання дитини, виходячи з принципів розумності та справедливості, потреби дитини у розвитку, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 1200 грн. щомісячно, з дня пред`явлення позову, тобто з 16.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. А також, слід стягувати з відповідача на користь позивачки алменти на її утримання в розмірі 400 грн. щомісячно. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам процесу, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. з відповідача в дохід держави. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», ст. 4, 5, 12, 13, 81, 82 ЦПК України,

Outcome: partial