Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

10.07.2018року [PERSON] звернувся\~до Київського\~районного суду\~м.\~Одеси з\~позовною заявою\~до [PERSON],\~[PERSON],\~в якій\~просить суд виділити зі складу спільної сумісної власності подружжя на квартиру №48 у будинку №37 «А» по вулиці Академіка Корольова в місті Одесі, частку, яка належала [PERSON], померлій 25.01.2013року, визнавши її рівною ? частки. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що його бабусі - [PERSON] на праві спільної сумісної власності подружжя належала частка квартири №48 у будинку №37 «А» по вулиці Академіка Корольова в місті Одесі, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 23 серпня 2000року. Позивач зазначає, що 25 січня 2013року померла його бабуся - [PERSON], яка залишила заповіт на його імя. Після смерті бабусі, як вказує позивач, його батьки, діючи від його імені та в його інтересах як законні представники, звернулись до Третьої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, на підставі заяви про прийняття спадщини була заведена спадкова справа № 691/2013. Позивач зазначає, що до складу спадщини входить частка [PERSON] у спільній сумісній власності подружжя на квартиру № 48 у будинку № 37 «А» по вулиці Академіка Корольова в місті Одесі. В червні 2017року, як вказує позивач, він звернувся до Третьої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною [PERSON], державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори 22.06.2017року, йому було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки частка [PERSON] у спільній сумісній власності подружжя на квартиру не була виділена, а чоловік його бабусі, тобто його дід, на час звернення до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину вже помер. Вищевикладені обставини зумовили звернення позивача до суду із відповідним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 13.07.2018року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про виділення частки зі складу спільної сумісної власності. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. У підготовчому засіданні 13.09.2018року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач - [PERSON] у судове засідання 12.10.2018року не зявився, однак 12.10.2018року його мати - [PERSON], яка є законним представником позивача, надала до канцелярії суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] у судове засідання 12.10.2018року також не зявились, однак 12.10.2018року надали до канцелярії суду заяви, в яких позовні вимоги визнали у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечували, а справу просили розглянути за їх відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, [PERSON] (у свідоцтві про одруження зазначено російською мовою [PERSON]) та [PERSON] (у свідоцтві про одруження зазначено російською мовою [PERSON]) з 24.09.1963року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 9). 23.08.2000року Управлінням житлово-комунального господарства Одеського міськвиконкому на підставі довідки ЖБК «Портовик-6» №35 від 11.07.2000р. та розпорядження управління житлово-комунального господарства Одеського міськвиконкому від 23,08.2000року №1278, [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на квартиру №48 в будинку за №37 «А» по вулиці Академіка Корольова в місті Одесі, згідно якого, квартира №48 в будинку за №37 «А» по вулиці Академіка Корольова в місті Одесі належить [PERSON] на праві приватної власності (а.с. 10). Зазначене свідоцтво було зареєстроване в КП «ОМБТІ та РОН» 04.10.2000року під №169 стр. 194 кн. 37к. Крім того, з довідки ЖБК «Портовик-6» №35 від 11.07.2000р. вбачається, що [PERSON] виплатив пайовий внесок та паєнагромадження у розмірі 7\~435 карбованців (а.с. 32). Таким чином, судом встановлено, що зазначена квартира є кооперативною, членом кооперативу був [PERSON], який, у період знаходження у шлюбі з [PERSON], повністю виплатив пайовий внесок та, на підставі довідки ЖБК «Портовик-6» №35 від 11.07.2000р. та розпорядження управління житлово-комунального господарства Одеського міськвиконкому від 23,08.2000року №1278, отримав свідоцтво про право власності на квартиру. Враховуючи принцип дії закону у часі, до вказаних правовідносин щодо визначення правового режиму майна подружжя [PERSON] та [PERSON] в частині, що стосується квартири №48 в будинку за №37 «А» по вулиці Академіка Корольова в місті Одесі, застосовуються положення КпШС УРСР в редакції Закону Української РСР\~ від 20 червня 1969 року №2006-VII, що діяла з 1 січня 1970 року (з подальшими змінами). \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ст.ст. 22 25 КпШС УРСР майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Майном, нажитим за час шлюбу, подружжя розпоряджається за спільною згодою. При укладенні угод одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення угод по відчуженню спільного майна подружжя, що потребують обов'язкового нотаріального засвідчення, згода другого з подружжя повинна бути висловлена у письмовій формі. Майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Суд враховує, що свідоцтво про право власності на вказану квартиру було видано лише на імя [PERSON], однак квартира №48 в будинку за №37 «А» по вулиці Академіка Корольова в місті Одесі, була отримана ним у власність не в порядку приватизації, а внаслідок виплати пайового внеску під час перебування у шлюбі з [PERSON], а тому суд вважає встановленим та доведеним факт того, що подружжю [PERSON] та [PERSON] вказана квартира належала на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 28 КпШС УРСР в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. При викладених обставинах, суд вважає за необхідне визнати, що розмір часток у праві спільної власності на квартиру №48 в будинку за №37 «А» по вулиці Академіка Корольова в місті Одесі, є рівним, тобто належало по 1/2 (одній другій) [PERSON] та [PERSON]. 09.01.2013року [PERSON] було складено заповіт, з якого вбачається, що все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті, і на що вона, згідно з законом буде мати право, заповідає [PERSON], 11.11.2002року (а.с.11). Зазначений заповіт посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №39. 25.01.2013року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 26.01.2013року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті [PERSON] реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №979 (а.с. 13). Після її смерті, батьки [PERSON] [PERSON] та [PERSON], діючи від його імені та в його інтересах як законні представники, звернулись до Третьої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа № 691/2013 (а.с. 8). Крім того, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21.03.2017року, яке набрало законної сили 03.04.2017року, було встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], який помер 13.07.2016 року, є батьком [PERSON], [INFO]. Встановлено факт, що має юридичне значення, що [PERSON], який помер 13.07.2016 року, на підставі свідоцтва про право власності, виданого 23.08.2000 року УЖКГ Одеського міськвиконкому на імя [PERSON], на праві приватної власності належить квартира № 48 будинку № 37«А» по вул. Ак. Корольова у м. Одесі. 20.06.2017року [PERSON], який діє від імені та в інтересах неповнолітнього [PERSON], звернувся до Третьої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку квартири №48 в будинку під №37-А по вулиці Академіка Корольова в місті Одесі, після смерті [PERSON]. Однак, постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 22 червня 2017року, державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено малолітньому [PERSON], у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку квартири, розташовану за адресою: місто Одеса, вулиця Корольова академіка, будинок № 37-А, квартира під № 48, після смерті [PERSON], у звязку відсутністю правовстановлюючих документів на імя [PERSON], оскільки квартира [ADDRESS] станом на 31.12.2012року зареєстрована за [PERSON], дружина якого [PERSON] за життя не виділила частку у спільному майні подружжя. Згідно зі\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст.1226 ЦК України\~частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. При цьому необхідно визначити якою є доля спадкодавця у праві спільної сумісної власності. Положеннями\~ст.370 ЦК України\~передбачено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до вимог ч.2\~ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Як зазначено в пункті 3.4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», розглядаючи спори, пов'язані із спадкуванням частки майна, що у спільній сумісній власності, судам слід звертати увагу на те, що згідно із\~ст. 368 ЦК\~спільною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. При цьому, зі змісту\~ст. 357 ЦК\~вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Як вбачається з матеріалів справи, за життя спадкодавець [PERSON] не звернулася до суду з позовом про визначення часток у спільному сумісному майні. Задовольняючи частково позов, суд враховує також ту обставину, що ніяких домовленостей про розмір часток між співвласниками не було, протилежного судом не встановлено, навпаки, встановлено, що подружжю [PERSON] та [PERSON] квартира належала на праві спільної сумісної власності, а також те, що частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду, а не визначення часток не дає можливості в повній мірі розпоряджатися правом власності на вказане майно. З урахуванням вищевказаних розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які передбачать, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, а саме: не виділити, а визначити, що частка [PERSON], яка померла 25.01.2013року, у праві спільної сумісної власності на квартиру №48 у будинку №37 «А» по вулиці Академіка Корольова в місті Одесі, становила ? частину. Приймаючи до уваги, що позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судових витрат, у суду відсутні підстави для покладення витрат на відповідачів.

Outcome: partial