Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову позивач вказав, що 10 грудня 2017 року о 14.45 год. на 135 км. + 200 м. автодороги Овруч-Малин-Кочерів мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій [PERSON] , водій та власник автомобіля марки Volkswagen Polo, державний номерний знак [NUMBER] , не вибравши безпечної швидкості, виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з належним їй автомобілем марки Audi Q7, державний номерний знак [NUMBER] . В результаті зіткнення належний їй на праві власності автомобіль зазнав механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Радомишльського районного суду Житомирської області від 18 грудня 2017 року винним у дорожньо-транспортній пригоді був визнаний [PERSON] . Згідно з Висновком експертного дослідження від 15 грудня 2017 року № Д11/10 вартість відновлювального ремонту належного їй транспортного засобу з врахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових становить 337 237,66 грн. Величина втрати товарної вартості відповідно до вказаного Висновку становить 368 229, 93 грн. Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/0377031 від 21 травня 2017 року відповідальність [PERSON] застрахована у ТДВ «СТ «Домінанта». Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 01 квітня 2019 року у справі № 760/16548/19 стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь [PERSON] 99 500,00 грн. страхового відшкодування. З огляду\~на те,\~що відповідач\~добровільно не\~компенсував витрати,\~ а\~також те,\~що страховою компанією не покриті завданні внаслідок ДТП збитки в повному обсязі, \~з урахуванням поданої заяви про збільшення розміру позовних вимог просить суд стягнути з відповідача 268729,93 грн. матеріальної шкоди, 50\~000 грн. моральної шкоди, та судові витрати, які складаються із 3187,29 грн. сплаченого судового збору та 15\~000,00 грн. витрат на правову допомогу. Відповідач заявлені позовні вимоги не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву та заперечення на заяву про збільшення позовних вимог де зазначив, що позивачем пропущено строк звернення до суду, не згодний із розміром заподіяної шкоди визначеної у експертному дослідженні, розмір збитків, моральної шкоди та витрат на правову допомогу не доведений, відповідач має скрутне матеріальне становище, є інвалідом 3 групи. В судове засідання позивач та відповідач не з`явились, свою участь забезпечили через представників. В судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримав, просив її задоволити в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечив з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву та запереченні. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 10 грудня 2017 року о 14.45 год. на 135 км. + 200 м. автодороги Овруч-Малин-Кочерів сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів: Volkswagen Polo, номер державної реєстрації [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та Audi Q7, номер державної реєстрації [NUMBER] , який належить позивачці. В результаті дорожньо-транспортної пригоди належний позивачці автомобіль зазнав значних аварійних пошкоджень. Постановою Радомишльського районного суду Житомирської області від 18 грудня 2017 року винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди був визнаний [PERSON] . Згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/0377031 від 21 травня 2017 року відповідальність [PERSON] в момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ТДВ «СТ «Домінанта». Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладений на умовах відшкодування шкоди, заподіяної майну третіх осіб, в межах до 100 000, 00 грн. Рішенням Солом`янського районного суду м.Києва від 01 квітня 2019 року у справі № 760/16548/19 стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь [PERSON] 99 500,00 грн. страхового відшкодування. Відповідно до Висновку експертного дослідження від 15 грудня 2017 року № Д11/10 розмір завданої позивачці майнової шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу становить 337 237,66 грн., величина втрати товарної вартості становить 368 229, 93 грн. Експертне дослідження проведене Житомирським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, експертом, який має стаж роботи експертом з 1982 року. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 3 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 01.03.2013 року № 4 при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення\~статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як спосіб захисту позивач обрав відшкодування збитків відповідно до реальної вартості втраченого майна, визначеної експертним дослідженням. Отже, судом достовірно встановлено, що за рішенням суду з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта»,\~згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №\~АМ/0377031 від 21.05.2017 року\~та на виконання вимог Закону України\~«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачу належить до відшкодування лише частина\~матеріальної\~шкоди в розмірі 99\~500,00 грн. Сума матеріального збитку, завданого позивачу, як власнику автомобіля Audi Q7, номер державної реєстрації [NUMBER] , відповідно до Висновку експертного дослідження від 15 грудня 2017 року № Д11/10, складає 368 229,93 грн., тоді як\~різниця не відшкодованих витрат складає 268 729,93 грн. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, як з винної в заподіянні таких збитків особи. Належними і допустимими доказами, поданими у передбачений законом спосіб, відповідачем не доведено, що шкоду завдано не з його вини та не спростовано визначений експертом розмір завданої матеріальної шкоди. Клопотань, щодо проведення повторної, додаткової чи комплексної авто-товарознавчої експертизи відповідачем не заявлено. З огляду на викладене, позовні вимоги є законними та обґрунтованими, у зв`язку із чим підлягають задоволенню в цій частині в повному обсязі. Щодо заявленої вимоги про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. Відповідно до статті 16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 23\~ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно із частиною першою статті 1167\~ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За правилами п. 3\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, з урахуванням характеру, обсягу і глибини страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо) і з урахувань інших обставин - стану його здоров`я, істотності вимушених змін в його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому судом враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно п.4\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року\~у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Ураховуючи характер, обсяг та глибину завданих позивачу моральних страждань, пов`язаних із пошкодженням транспортного засобу, порушенням звичайного ритму життя, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне визначити розмір завданої моральної шкоди, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] , в розмірі 5 000 грн. У відповідності до ст.. 12 ЦПК України - кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Щодо стягнення з відповідача відшкодування на правову допомогу, суд зазначає, що стороною позивача не надано доказів понесених витрат, а тому суд відмовляє у їх стягненні. Підстав для застосування наслідків пропуску позовної давності, про що відповідачем подану відповідну заяву, суд не вбачає враховуючи наступне. Відповідно до\~ст.\~257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України - під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені\~статтями 257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. На час звернення позивача до суду, а саме 17.02.2021 року Постановою КМУ від 9 грудня 2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на території України з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. був встановлений карантин. Посилання відповідача на положення п.2 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 № 731 є безпідставними, оскільки даний законодавчий акт стосується положень ЦПК України. Відповідно до ч.1\~\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2728,32 грн. на користь позивача. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~

Outcome: partial