Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

У червні 2020 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 25 вересня 1999 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони мають двох дітей: повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки сторони мають різні характери та між сторонами втрачено почуття любові та поваги один до одного. З початку 2019 року шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. У зв`язку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Зазначила, що шлюбні відносини фактично припинені з початку 2019 року. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Зазначив, що шлюбні відносини фактично припинені з початку 2019 року Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, ознайомившись із заявами сторін, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 вересня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Красногвардійської районної ради м. Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 395, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 25 вересня 1999 року (а.с. 8). Від спільного життя сторони мають двох дітей: повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 19 березня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 151 (а.с. 9); неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 28 травня 2014 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 587 (а.с. 10). У вказаних свідоцтвах про народження батьками дітей зазначені позивач та відповідач. Причиною розпаду сім`ї стало те, що сторони мають різні характери та між сторонами втрачено почуття любові та поваги один до одного, що робить спільне життя неможливим. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з початку 2019 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхніх дітей, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 840,80 гривень. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved