Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

16.09.2014 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні. В обґрунтування позову зазначив, що малолітня [PERSON], [INFO] - його донька, що підтверджується свідоцтвом про народження . З відповідачкою [PERSON], він перебував в зареєстрованому шлюбі з 11 листопада 2006 року. Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 05 серпня 2013 року шлюб було розірвано, що підтверджується копією рішення суду. Донька залишилася мешкати з відповідачем. Після розірвання шлюбу відповідач [PERSON] стала чинити йому перешкоди у спілкуванні та у вихованні доньки. У зв'язку з чим він звернувся із заявою до органу опіки та піклування Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради. Рішенням Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради від 21.05.2014 р. за № 215 було визначено спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з донькою: зустрічі батька [PERSON] з малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], два рази на тиждень з 16-00 до 08-30 години, наступного дня відповідно до графіку роботи батька. Однак і після цього відповідач, перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, але не бажає пояснювати ці причини за яких вона це робить. Він змушений був неодноразово звертатися до органу опіки та піклування з проханням, щоб вони провели бесіду на дії відповідачки. Після проведеної бесіди відповідачка погодилась, обіцяючи не чинити йому перешкод. Але потім своїх обіцянок переставала виконувати. Після винесення вищевказаного рішення, відповідач лише один раз дозволила йому в травні і 2014 р. короткочасне ( з 10-00 год. до 12-00 год. ) спілкування з донькою, а то все умисно ігнорувала виконувати рішення Виконавчого комітету, про його участь у вихованні та і спілкуванні з донькою. Так, 07 червня 2014 року в 15 годин, в свій вихідний день та в день коли йому відповідно до рішення виконкому, дозволено спілкування з донькою, він зателефонував на мобільний телефон відповідачці та попрохав її в 16 годин вивести з квартири доньку до під'їзду їх будинку, де він буду їх чекати. Відповідачка стала кричати на нього, що донька хоче спати і нікуди не піде та вимкнула телефон. Після чого він прийшов до будинку де проживає відповідачка, але йому ніхто не відчинив. Він подзвонив в квартиру № 72 до сусідів і попрохав подзвонити з її міського телефону в квартиру відповідачки та сказати, що я чекаю доньку і біля їх під'їзду. Сусідка зателефонувала відповідачці, але вона також на неї на кричала та й положила слухавку. Після чого він спустився на перший поверх, вийшов з під'їзду та подзвонив в домофон квартири відповідачки, котра стала на мене кричати. Коли він знову піднявся на 3-й поверх до відповідачки і подзвонив в двері її квартири. Вийшла відповідачка і стала кричати на нього, бажаючи з провокувати його на сварку з нею. В цей час вийшла з квартири сусідка яка все бачила та чула. Щоб уникнути конфлікту та подальшої сварки з відповідачкою і не травмувати доньку з цього приводу, він пішов від неї не побачившись з донькою. Даний факт підтверджується відповідним складеним актом. 19 червня 2014 року в день його вихідного та день коли йому відповідно до рішення виконкому, дозволено спілкування з донькою, в 16.00 годин він прийшов до під'їзду будинку відповідачки, подзвонив в домофон її квартири, але ніхто не відповів. Він став дзвонити на мобільний телефон відповідачки, гудки йшли, вона не відповідала. Піднявшись на 3-й поверх, став дзвонити в двері квартири, також ніхто не відчинив. Він подзвонив двері сусідки, котра на його запитання пояснила, що сьогодні не бачила ні доньку ні відповідачку. Ще з годину, посидів на лавці біля під'їзду та не дочекавшись доньки з відповідачкою змушений був піти. Даний факт підтверджується відповідним складеним актом. 17 липня 2014 року в день його вихідного та в день відповідно до рішення виконкому, дозволенного спілкування з донькою, біля 16.10 годин він під'їхав на автомобілі до будинку де проживає відповідачка, щоб взяти доньку та звозити її в село до близьких родичів, про що неодноразово просила сама донька. Піднявшись на 3-й поверх, став дзвонити в двері квартири, але ніхто не відчинив. Після цього став телефонувати відповідачці на мобільний телефон, але оператор зв'язку відповів, що номер по за зоною. В цей час зі своєї квартири вийшла сусідка відповідачки і пояснила, що сьогодні не бачила ні його доньку ні відповідачку. Ще з годину, посидів на лавці біля під'їзду та не дочекавшись доньки з відповідачкою змушений був їхати в село сам. Даний факт підтверджується відповідним складеним актом. 29.06.2014р на роботі написав заяву про виділення 2-х путівок на базу відпочинку тобто на себе і доньку, попередньо домовившись з відповідачкою, що вона дозволить звозити доньку на базу оздоровлення "Генгірка" на Азовському морі. Відповідно до виписки з протоколу було виділено дві путівки на нього і доньку з 10.08. по 19.08.2014р. Але потім відповідачка відмовилась від своїх обіцянок, заявляючи що доньку не відпустить оздоровлюватись. У зв'язку з чим був змушений відмовитися від путівок. Вважає, що своїми діями відповідач порушує не тільки його права у вихованні доньки, а і права їх малолітньої доньки, оскільки Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю 00Н 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до вимог ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст.ст. 141, 157 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до вимог ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. З метою захисту та інтересів сімейних прав, просить усунути йому перешкоди у реалізації права на виховання та спілкування з дитиною [PERSON], [INFO], надавши наступний час для спілкування з донькою і її виховання: кожен понеділок, з урахуванням його робочого графіку, з правом забирання доньки зі школи з 13.00 год. до 16.00 год., відповідно до графіку роботи з 16-00 години до 16-00 години наступного дня за місцем його проживання: [ADDRESS], без присутності матері дитини [PERSON], з правом відвідування культурно-масових, спортивних заходів, ігрових майданчиків, а також з правом її оздоровлення в дні його відпустки по путівкам отриманих за місцем роботи. Місцем передачі дитини визначити місце реєстрації та проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS], зобов'язавши [PERSON] віддавати малолітню дитину [PERSON] згідно порядку визначеного судом. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнала, частково, пояснила, що з її боку перепон для спілкування батька з дитиною не було, позивач спілкується з дитиною не тільки у дні визначені рішенням виконкому, але і в інші дні, но заперечує проти виїзду дитини за межі міста, враховуючи його малолітній вік та режим дня. Представник третьої особи - відділу опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради м. Кривого Рогу проти позову заперечує, зазначивши, що періодичність та тривалість спілкування батька з дитиною, був визначений виконкомом враховуючи малолітній вік дитини, а фактів не виконання рішення виконкому з боку відповідача відділом опіки та піклування не встановлено. Вислухавши учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково з наступних підстав. Згідно ст.ст.141,157,159 Сімейного кодексу України - мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків з ким проживає дитина, не має право перешкоджати другому з батьків спілкуватися з дитиною, та брати участь у її вихованні. Якщо той з батьків з ким проживає дитина, чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною, та ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення перешкод. Суд визначає способи участі у вихованні дитини /періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку тощо/ з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, інших обставин, що мають суттєве значення. Відповідно до ст., ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Судом встановлено поясненнями сторін, свідоцтвом про народження дитини, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], який проживає окремо від батька в [ADDRESS] з матір'ю [PERSON] (а.с.10,11). Свідки [PERSON] та [PERSON], суду пояснили, що вони були присутні коли позивач приїхав побачитись з дитиною, але відповідач не відкривала йому двері., також зазначили, що стосунки між позивачем та відповідачем конфліктні. З пояснень сторін та матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідач не можуть порозумітись між собою щодо участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною. Виконавчим комітетом Тернівської районної у місті ради було винесено рішення № 215 від 21.05.2014 року (а.с.12), яким було визначено спосіб участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною [PERSON] два рази на тиждень з 16.00 до 08.30 наступного дня відповідно до графіку роботи батька. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Як встановлено у судовому засіданні вказане рішення виконкому не виконується, позивач не може досягти домовленості з відповідачем щодо зустрічей з дитиною у визначені часи два рази на тиждень, що знайшло своє підтвердження у судовому засіданні. Відповідач чинить позивачу перешкоди у спілкуванні та вихованні доньки - [PERSON] Враховуючи рівність прав та обов'язків батька та матері, щодо участі у вихованні дитини, беручи до уваги, що судом не встановлено будь-яких обставин, що спілкування батька з дитиною перешкоджатиме її нормальному розвиткові, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, і сторонами не оскаржується, що дійсно між ними існують конфліктні ситуації і непорозуміння, які виникають під час їх перебування разом, вони не можуть дійти згоди щодо виховання дитини. Суду доведено, що відповідач чинить перешкоди у спілкуванні позивача з дитиною, що підтверджено поясненнями як свідків, так і актами від 07.06.2014 р., 19.06.2014 р., 17.07.2014 р. (а.с.13-15). Згідно акту обстеження умов життя та виховання в сім'ї [PERSON] від 03.11.2014 року за його місцем проживання створені умови для перебування дитини на час зустрічей з батьком. Судом встановлено, що позивач веде нормальний спосіб життя, офіційно працевлаштований та має самостійний дохід, позитивно характеризується, його спілкування з донькою не перешкоджає її нормальному розвитку. Суд вважає, що конфліктні відносини сторін не повинні бути перепоною в спілкуванні дитини з батьком, і в даному випадку сторони повинні діяти в інтересах дитини та поводити себе гідно, показуючи приклад своїй дитині. Конфліктні стосунки сторін, погано впливають на дитину при зустрічах позивача з дитиною в присутності матері. Враховуючи, що дитина на час розгляду справи має вік майже 8 років, вона може перебувати з позивачем без присутності матері, і зустрічі на одинці не будуть стресовими для дитини, а навпаки буде слугувати покращенню їх стосунків. Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини Хант проти України, та Олссон проти Швеції: між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які у залежності від природи та важливості можуть переважати над інтересами батьків. Для батьків та дітей бути разом - це основа сімейного життя, більш того, природні стосунки не припиняються від того, що дитина взята на державне піклування. Тобто те, що сторони по даній справі, проживають окремо, не повинно перешкоджати дитині спілкуватись з батьком, який виявляє бажання проводити більше часу з дитиною. Суд вважає можливим спілкування батька з донькою більш тривалий час, їх спільний відпочинок, а також спілкування за відсутності матері. У зв'язку з неприязними стосунками сторін та відсутності згоди щодо виховання неповнолітньої дитини, суд вважає можливим надати можливість спілкуватися позивачу зі своєю дитиною, частково задовольнивши позов, уточнивши дні спілкування. Суд вважає можливим надати можливість спілкуватися позивачу зі своєю дитиною кожен понеділок, з урахуванням його робочого графіку, з правом забирання доньки зі школи з 13.00 год. до 16.00 год. наступного дня за місцем його проживання: [ADDRESS], без присутності матері дитини [PERSON], з правом відвідування культурно-масових, спортивних заходів, ігрових майданчиків, за відсутності матері, оскільки це жодним чином не буде суперечити інтересам та звичкам дитини. Крім того в інтересах дитини надати право позивачу на сумісний відпочинок із батьком по путівкам наданим позивачу за місцем роботи під час канікул дитини, що буде сприяти як вихованню дитини так і її оздоровленню. На підставі ст.ст.141,157,159 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial