Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

06 березня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 2011 року, від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем і перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає, проте, на її погляд, може надавати їй матеріальну допомогу, але самоусунувся від надання такої допомоги. Позивач поставила питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до суду і до повноліття сина. Позивач у судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. У судове засідання відповідач прибув, позовні вимоги визнав частково, пояснив, що він сплачує аліменти на дитину [PERSON], [INFO], добровільно, просив задовольнити позовні вимоги частково у сумі 800,00 грн. Суд, заслухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 2011 року (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Син [PERSON] проживає разом з позивачем. Згідно довідки, наданої відповідачем вбачається, що відповідач [PERSON] працює у мережі магазинів «АЛЛО» керуючим магазином (а.с.25). Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач свого обов'язку щодо утримання дитини не виконує належним чином, не надає матеріальну допомогу на дитину, яка є необхідною для нормального утримання. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ст. 182 Сімейного кодексу України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров'я відповідача, те, що, окрім сина [PERSON], у нього інших дітей, немає, рівень забезпеченості та розмір доходів відповідача, а також те, що відповідач добровільної допомоги на утримання дитини [PERSON] не надає, проте має можливість надавати матеріальну допомогу, у зв'язку з наведеним, суд вважає необхідним та можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 гривень щомісяця, починаючи з моменту пред'явлення позову до суду, тобто з 06 березня 2015 року, і до досягнення дитиною повноліття, задовольнивши позовні вимоги частково, оскільки відповідач має можливість надавати позивачу утримання на дитину саме у цьому розмірі. У відповідності зі ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial