Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

23 лютого 2021 року позивачка звернулася до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Позивачка вимоги обґрунтовує тим, що перебувала в шлюбі з відповідачем та [INFO] народила доньку [PERSON] . 17 лютого 2005 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. В теперішній час дочка [PERSON] продовжує навчання в Одеському національному університеті ім. Мечнікова на денній формі, навчається за рахунок коштів фізичних (юридичних) осіб та стипендію не отримує. Відповідач від надання матеріальної допомоги в добровільному порядку відмовляється, в зв`язку з чим позивачка звернулася до суду. Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївськоїх області від 26.02.2021 року було відкрито праводження у спрощеному позовному провадженні та призначено справу до розгляду на 25.03.2021 року, розгляд справи не відбувся, 24.06.2021 року, 17.09.2021 року у зв`язку з тим, що адміністрація суду не забезпечила суддю секретарем судового засідання, а 28.10.2021 року у зв`язку з хворобою судді. Відповідач напрвив відзив, в якому зазначив, що 03.03.2017 року він одружився та від шлюбу має доньку [PERSON] , [INFO] . Друдина не працює, перебуває на обліку Снігурівської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості як безробітня з 04.02.2021 року. Працює в Управлінні каналів річки Інгулець де отримує заробітну плату у розмірі в середньому 9 тисяч гривень. Донька [PERSON] відвідує дитячий садочок, за який щомісяця чплачуються кошти, також вони проживають на орендованій квартирі, за яку теж сплачують. Він є єдиним годувальником своєї родини. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та наполягала на стягненні аліментів на утримання дочки [PERSON] , у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання відповідач не з`явився, а направив до суду заяву, в якій зазначав, що просить суд розглядати справу без його участі. Дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданого Міським відділом реєстрації актів громадського стану Миколаївського обласного управління юстиції України (а.с. 6). Відповідно до довідки від 26.10.2021 року [PERSON] є студенткою другого курсу ненної форми навчання навчально-наукового інституту бізнесу, економіки та інформаційних технологій Державного інституту "Одеська політехніка". Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 27 Конвенції про захист прав дитини батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя , необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу Українирегулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: - походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; - продовження ними навчання; - потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; - наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Суд вбачає, що відповідач є працездатною людиною за станом здоров`я та спроможний платити аліменти на утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчання. Однак суду надано докази, що унеможливлює задовольнити вимоги позивача у повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що відповідач перебуває в іншому шлюбі з 2017 року з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 31). Також відповідач має на утримані неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] . Згідно довідки про доходи від 24.03.2021 року, [PERSON] працює в Управлінні каналів річки Інгулець за період із 01.09.2020 року по 28.02.2021 року склав усього 84643,72 грн. Між тим, судом враховується рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини та з огляду на викладене приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Суд враховує необхідність у матеріальній допомозі повнолітньої дитини, в тому числі і оплати на навчання, на транспорт, потреби у належному харчуванні та інше, то вважає за можливе стягувати із відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання у розмірі 1/6 від усіх доходів щомісяця, починаючи із дати подання позову до закінчення дитиною навчання. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача необхідно стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 908 гривень.

Outcome: partial