Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним вище позовом, який обґрунтовується тим, що 14 травня 2021 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, посвідчений у нотаріальному порядку. За цим правочином позикодавець передав, а позичальник прийняв на умовах строковості 5\~000 грн. 00 коп. Грошові кошти повинні були бути повернені до 21 травня 2021 року. У порушення умов правочину, відповідач [PERSON] грошові кошти не повернув. В позовній заяві [PERSON] просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість по договору позики у розмірі 5\~000 грн. 00 коп., а також судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. У судове засідання учасники справи не з`явилися, про день час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їх правовідносини. Судом встановлено, що 14 травня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, який посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Бурлакою О.В. та зареєстрований у реєстрі за № 2689. За умовами правочину [PERSON] (позикодавець) передає у власність [PERSON] (позичальнику) грошові кошти в сумі 5\~000 грн. 00 коп., а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів на умовах, визначених цим договором. Грошові кошти, які є предметом цього договору, передаються позикодавцем позичальнику під час підписання цього договору. Після отримання всієї суми позики позичальник видає позикодавцю розписку про отримання всієї суми позики. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) згідно умов цього договору у строк до двадцять першого травня дві тисячі двадцять першого року включно. Відповідно до частини першої статті 202, частини першої статті 203, статті 204 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж саму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (статті 1046, 1047 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1049, частиною першою статті 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на обраний позивачем [PERSON] спосіб захисту порушених прав, його позовні вимоги до відповідача [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики підлягають задоволенню, оскільки узгоджуються з наданими та дослідженими судом доказами.

Outcome: approved