Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Харківський національний університет внутрішніх справ (далі - ХНУВС) звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість по оплаті за навчання в сумі 4883,35 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 05.09.2014 року між ХНУВС та [PERSON] укладено Договір № 12/2 про підготовку аспіранта денної форми начання. Відповідно до умов договору університет здійснює підготовку Замовника в аспірантурі ХНУВС на денній формі навчання для написання кандидатської дисертації та здобуття наукового ступеня кандидата наук, а замовник зобов'язався виконати свої обов'язки передбачені Договором та оплатити послуги за ціною, встановленою Договором, тобто 3662,75 грн., щосеместрово, протягом 10 днів з початку кожного семестру. Наказом № 280 від 29.04.2016 року [PERSON] відраховано, у зв'язку із несплатою за навчання згідно положення про підготовку науково - педагогічних і наукових кадрів, затверджених постановою КМ України від 01.03.1999 року №309. Відповідачем на день відрахування не сплачена вартість за навчання у розмірі 4883,35 грн. у зв'язку з чим позивач звернувся до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача за довіреністю Фесик А.В. про розгляд справи без його участі, в якому він підтримав заявлені позовні вимоги та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи, заперечень не надав. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. У відповідності до приписів ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлені належним чином . Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності та взаємозв'язку, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 05.09.2014 року між ХНУВС та [PERSON] укладено Договір № 12/2 про підготовку аспіранта денної форми начання, відповідно до умов якого університет дійснює підготовку Замовника в аспірантурі ХНУВС на денній формі навчання для написання кандидатської дисертації та здобуття наукового ступеня кандидата наук, а замовник зобов'язався виконати свої обов'язки передбачені Договором та оплатити послуги за ціною, встановленою Договором. Відповідно до п. 3.2 Договору замовник зобов'язаний оплачувати послуги в розмірі 3662,75 грн., щосеместрово, протягом 10 днів з початку кожного семестру. 29.04.2016 року наказом ректора № 280 [PERSON] відраховано з числа аспірантів денної форми навчання в доктурантурі та ад'юнктурі, у зв'язку із несплатою навчання (а.с. 5). Відповідно до наданого позивачем Довідки-розрахунку № 4/905д від 11.05.2017 року, у відповідача наявна заборгованість по оплаті послуг за навчання з 30.08.2015 - 29.04.2016 року у розмірі 4883,35 грн (а.с.6). Вказана заборгованість відповідачем в добровільному порядку не погашена, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Між сторонами виникли правовідносини на підставі договору про надання освітніх послуг. Сторони в договорі встановили його умови та строки. Приписами цивільного законодавства передбачено, що Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.626, ст.627 ЦК України). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позивач надав суду належні та допустимі докази того, що він надавав відповідачу освітні послуги за договором про підготовку аспіранта денної форми начання в доктурантурі та ад'юнктурі для складання кандидатських іспитів, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність правових підстав щодо стягнення з [PERSON] на користь ХНУВС суми заборгованості по оплаті за навчання в розмірі 4883,35 грн. Відповідно до ч. 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в загальній сумі 1600,00 грн.

Outcome: approved