Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

03 травня 2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] , в обґрунтування позову зазначила, що від шлюбних відносин з відповідачем народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.04.2018. Сімейне життя з відповідачем не склалося, через втрату почуття взаємної поваги та любові один до одного. Причинами розпаду шлюбу стало те, що відповідач зловживав алкоголем та наркотичними речовинами, постійно принижував та піднімав руки, не забезпечував ані себе, ані сім`ю. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинено в листопаді 2018 року. Шлюб між подружжям було розірвано у вересні 2019 року. З цього часу сторони проживають окремо, спільного господарства сторони не ведуть, не мають спільного бюджету. Відповідач не приймає участі у матеріальному забезпеченні дитини у добровільному поряду, відмовляється надавати кошти на утримання дочки та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки він має працездатний вік та може працювати. Відповідач та його батьки займаються підприємництвом. Відповідач, крім дочки [PERSON] , має ще одну неповнолітню дитину. Позивач зазначає, що малолітня дитина постійно потребує нормального харчування, дитячої суміші, придбання одягу, ліків, іграшок, вітамінів. Усе це потребує значних коштів, а враховуючи високі ціни та підвищення рівня необхідних витрат, позивач сама не здатна в повній мірі цього забезпечити. Відповідач офіційно непрацевлаштований, однак працює разом зі своїм батьком, займаються вантажоперевезеннями і тому має постійний дохід, який складає щонайменше 15 000, 00 грн на місяць. Тому, позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі, щомісячно по 4 000, 00 грн., починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення нею повноліття, з урахуванням індексації суми аліментів згідно із законодавством України, а також аліменти на її утримання у сумі 1 500, 00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. 02.07.2019 ухвалою судді Шелест І.М. роз`єднано позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину та матір дитини у самостійні провадження. Ухвалою судді від 16.08.2019 було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін у справі про стягнення аліментів. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та дату судового розгляду повідомлялась належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся під власний розпис у «явочному листі», про причини неявки в судове засідання не повідомив. Відзив на позов не надіслав. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає правильним задовольнити позов частково. Як вбачається з матеріалів справи, у сторін [PERSON] та [PERSON] є дочка, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.04.2018, яка проживає разом із позивачем (а.с. 10). Зі змісту ст. 180 СК України вбачається, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення повноліття. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від належного утримання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 СК України обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів щодо майнового стану відповідача, наявності або відсутності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, наявності на праві власності, володіння або користування майна, майнових прав, у тому числі, рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, кожна сторона повинна довести обставини, що мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках. Підпунктом 4 частини 2 ст. 43 ЦПК України на учасників справи покладений обов`язок подавати усі наявні у них докази у порядку та строки, встановлені судом, не приховувати докази. Частиною 3 ст. 177 ЦПК України визначено, що у разі необхідності до позовної заяви може бути подано клопотання про витребування доказів. Обов`язок позивача додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, визначений ч. 5 ст. 177 ЦПК України. Клопотання про витребування доказів позивачем разом із позовною заявою і протягом 30 днів з дня відкриття провадження у справі не подавалися. Таким чином, суд розглянув даний позов у межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів. [PERSON] не надала суду доказів того, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у розмірі 4000,00 грн. щомісячно - позивачем суду не надано, зазначено, що він не працює. Відповідач своїм правом щодо надання відзиву не скористався. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 року № 294-IХ, прожитковий мінімум, установлений у 2020 році, для дітей віком до 6 років з січня 2020 року до 30.06.2020 складає - 1779 грн. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за доцільне частково задовольнити позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки, а саме стягнути з відповідача суму аліментів в розмірі 1779 грн. щомісячно до досягнення дочкою повноліття, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.ч. 2, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи, що відповідач є працездатною особою і спроможний сплачувати аліменти, оскільки відповідач є здоровою особою, тобто має можливість організувати своє життя таким чином, щоб надавати матеріальну допомогу на утримання позивача, а позивач потребує допомоги та позбавлена можливості працевлаштуватись та отримувати самостійний дохід, оскільки доглядає за дочкою [PERSON] , [INFO] до досягнення нею трирічного віку, а тому з відповідача підлягають стягнення коштів відповідно до ч.ч. 2, 6 ст. 84 СК України на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку, при цьому такий розмір суд визначає у сумі 600 грн. Суд, проаналізувавши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити позов частково - визначити розмір аліментів на дружину у сумі 600 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial