Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

15.02.2017 представник позивача [PERSON] , звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , 3-тя особа відділ державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, про зміну розміру аліментів. Позов обґрунтований тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Дарницького районного суду від 15 квітня 2016 року. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27.01.2016 з [PERSON] на Користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З січня 2017 року позивач перебуває на обліку у Дарницькому центрі зайнятості як безробітний. При цьому йому скорочена допомога по безробіттю. Також, у період з 01.01.2016 року по 30.09.2016 року позивач не отримував ніякого доходу. Мати позивача є пенсіонеркою, та також потребує відповідного догляду та матеріальної допомоги. Таким чином зазначає, що оскільки він є безробітним, та отримує мінливі та нерегулярні доходи, у нього не має можливості своєчасно та в повному обсязі виконувати рішення суду, тому просить змінити встановлений раніше розмір аліментів з ј частини з усіх видів його доходів на тверду грошову суму в розмірі 1000 грн. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17.03.2017 було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився. Від його представника надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомила. Від представника 3-ї особи надійшло клопотання про розгляд справ без присутності представника Дарницького РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04 жовтня 2006 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задоволено. З [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] стягнуто аліменти у розмірі ј частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 08.12.2015. Відповідно до довідки № 583/02-32 від 02.02.2017, [PERSON] перебуває на обліку в Дарницькому центрі зайнятості з 26.01.2017. Допомога по безробіттю скорочена з 02.02.2017 по 02.05.2017. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків станом на 07.02.2017, інформація про доходи [PERSON] за період з 01.01.2016 по 30.09.2016 - відсутня. Позивачем надано до суду копію пенсійного посвідчення серії [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] , [INFO] , яка є матір`ю позивача, є пенсіонером за віком. Відповідно розрахунку заборгованості № 51902646\\7 від 20.02.2018 року, наданого Дарницьким РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 01.02.2108, становить 53 242,25 грн. Постановою держаного виконавця Дарницького РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві ВП № 51902646 від 22.02.2018, накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] Постановою держаного виконавця Дарницького РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві ВП № 51902646 від 22.02.2018 року, встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду [PERSON] , до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Відповідно до довідки Дарницької районної філії Київського міського центру зайнятості дохід [PERSON] за період з 26.01.2017 по 11 серпня 2017 року становить 1772 грн.39 коп. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків станом на 07.03.2018, інформація про доходи [PERSON] за період з 1 кварталу 2017 року по 4 квартал 2017 року - відсутня. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989 року (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року та яка набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд враховує п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, в якому судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п. 17 Постанови вирішуючи питання, щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього і інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). 08.07.2017 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17.05.2017р. №2037-VIII, яким змінено мінімальний розмір аліментів на дитину. Згідно положень ст.182 Сімейного Кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня 2019 року становить 2118 гривень, з 1 грудня становитеме 2218 гривень. Таким чином, з урахуванням положень ст.182 СК України суд вважає, що мінімально визначений розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, що є більшим ніж встановлена тверда грошова суму на яку позивач просить змінити розмір аліментів. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права суд зазначає, що позивач має право на зміну розміру стягуваних аліментів з ј частини усіх видів його заробітку на тверду грошову суму в розмірі, але відповідно до положень ст.182 Сімейного Кодексу ця сума має бути необхідною та достатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки змінились обставини, що впливають на визначений розмір аліментів, а саме: збільшився прожитковий мінімум та відповідно збільшився мінімальний розмір аліментів на дитину, тобто мінімальний розмір аліментів на одну дитину перевищує суму на яку позивач просить змінити розмір аліментів. Таким чином, враховуючи, що збільшився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище відповідача, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню та змінює спосіб стягнення визначених раніше судом аліментів, а саме з 1/4 частини всіх видів доходів позивача, на тверду грошову суму, яка не може бути меншою 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. З огляду на наведене, позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів підлягає частковому задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: partial