Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Хмельницьке регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитною угодою. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до укладеної Кредитної угоди № 22.23.03 від 29 вересня 2003 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 60000 грн., наданий для придбання житла, загальною площею 63,7 кв.м. за адресою: м. Волочиськ, вул. Короленка, 1. Термін погашення кредиту 100 кварталів з дати укладення Кредитного договору. Пунктом 2.5 Кредитної угоди встановлена плата за користування кредитом у розмірі 3% річних (Позичальники, які мають дітей, звільняються від сплати відсотків за користування кредитом). Оскільки позичальник має двох дітей, він звільнений від сплати відсотків за користування кредитом та йому додатково погашається за рахунок бюджетних коштів 25% суми зобовязань за кредитом. Позичальник зобовязався з дати укладення договору купівлі-продажу житла протягом кожного кварталу (не пізніше, ніж останній день кварталу) сплачувати суми коштів, що визначені в розрахунку розміру щоквартальних платежів, до повного виконання зобовязань. 29.09.2003 позичальником був укладений Договір купівлі-продажу житла за адресою: [ADDRESS]. 07.10.2003 Волочиським районним БТІ на імя позичальника виготовлено технічний паспорт на вказану квартиру, а 08.10.2003 прийнято рішення про реєстрацію права власності на неї. В забезпечення виконання зобовязань позичальника за Кредитною угодою Фондом прийнята в заставу придбана [PERSON] квартира відповідно до договору застави від 05.12.2003. Згідно з п. 5.2.1. Кредитної угоди передбачено, що у кожному випадку несплати або часткової несплати визначеного згідно з Додатком 2 цієї угоди щоквартального платежу не пізніше, ніж останній день місяця, позичальник сплачує на рахунок Фонду пеню у розмірі подвійної ставки НБУ за кожний день прострочення, яка нараховується від суми несплаченого щоквартального платежу. Відповідно до п. 5.2.2. Кредитної угоди, у разі несплати позичальником щоквартального платежу протягом трьох місяців після закінчення терміну чергової виплати Фонд розриває угоду та застосовує процедуру накладення стягнення на заставлене майно згідно з договором про іпотеку. Станом на 06.02.2017 у [PERSON] обліковується заборгованість у розмірі 14681,36 грн., з яких: основний борг (тіло кредиту) 11307,36 грн., пеня 3374 грн. На письмову вимогу від 04.08.2016 № 229, щодо погашення заборгованості за кредитною угодою, позичальник належним чином не відреагував, заборгованість не погасив. Таким чином, позивач змушений був звернутися до суду з позовом та просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість. Представник позивача в судове засідання не зявився. Надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просить задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявилась. Від неї надійшла заява, в якій відповідач просить у задоволенні позову відмовити, так як заборгованість в сумі 14681 грн. 36 коп. нею сплочена повністю, що підтверджується квитанцією № 0.0.739458071.2 від 05.04.2017, яку долучено до заяви. Також просить справу слухати у її відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що вони скористалися своїми процесуальними правами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 вересня 2003 сторони уклали Кредитну угоду № 22.23.03, відповідно до умов якої, позивач надає відповідачеві прямий адресний (цільовий) кредит у сумі 60000 грн., терміном повернення з дати укладення кредитної угоди (а.с. 13-15). Кредит за цією угодою надавався на придбання житла загальною площею 63,7 кв.м. за адресою: м. Волочиськ, вул. Короленка, 1. Експертна оцінка вартості житла становить 80000 грн. (п. 1.2. Кредитної угоди). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з платіжним дорученням № 477 від 29.09.2003 на рахунок відповідача позивачем було перераховано 60000 грн. (а.с. 19). Відповідно до п. 2.5. Кредитної угоди, плата за користування кредитом встановлюється у розмірі 3% річних суми зобовязань за кредитом (Позичальники, які мають дітей, звільняються від сплати відсотків за користування кредитом). Позивачем в позовній заяві визнано, що відповідач має двох дітей, а тому вона в даному випадку звільнена від сплати відсотків. Протягом терміну, встановленого в п. 1.1. угоди, Позичальник зобовязується внести суму коштів, що визначається у розрахунку погашення кредиту (додаток 2), до повного виконання зобовязань за кредитною угодою на рахунок Фонду (п. 1.3. Кредитної угоди). Погашення кредиту і сплата відсотків за користування ним здійснюється Позичальником, починаючи з дати укладення кредитної угоди, рівними частинами щокварталу (не пізніше, ніж останній день кварталу) на рахунок відкритий Фондом (п. 2.6. Кредитної угоди). Відповідач зобовязалася з дати укладення договору купівлі-продажу житла протягом кожного кварталу (але не пізніше, ніж останній день кварталу, сплачувати суми коштів, що визначені у розрахунку розміру щоквартальних платежів, на рахунок в банку-агенті, вказаний у п. 2.6., до повного виконання зобовязань за цією угодою (п. 4.2.2. Кредитної угоди). 29.09.2003 між [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений Договір купівлі-продажу житла за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21), а 08.10.2003 вказане житло було зареєстроване за відповідачем в установленому законом порядку (а.с. 24-25). 05.12.2003 між відповідачем та позивачем в забезпечення виконання зобовязань за Кредитною угодою № 22.23.03 від 29.09.2003 укладено договір застави, придбаної [PERSON] квартири (а.с. 26). Згідно з п. 5.2.1. Кредитної угоди передбачено, що у кожному випадку несплати або часткової несплати визначеного згідно з Додатком 2 цієї угоди щоквартального платежу не пізніше, ніж останній день місяця, позичальник сплачує на рахунок Фонду пеню у розмірі подвійної ставки НБУ за кожний день прострочення, яка нараховується від суми несплаченого щоквартального платежу. Таким чином, як встановлено судом, позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, а саме - в порядку передбаченому договором надав відповідачу кредитні кошти, в сумі 60000 грн. 04.08.2016 за № 229 позивачем відповідачеві була направлена письмова вимога про повернення заборгованості за кредитною угодою в сумі 15507,87 грн. (а.с. 27). Разом з тим, за наданим представником позивача розрахунком, станом на 06.02.2017 заборгованість відповідача перед позивачем за кредитом складає 14681,36 грн. З них: -11307,36 грн. основний борг (тіло кредиту); - 3374 розмір пені. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] взяті на себе зобовязання за кредитним договором також виконала в повній мірі, що підтверджується долученою нею до матеріалів справи квитанцією № 0.0.739458071.2 від 05.04.2017 на суму 14681,36 грн., що перераховані на розрахунковий рахунок позивача № 265062182679 в АБ «Укргазбанк». Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно\~з ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Враховуючи, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт повного виконання відповідачем своїх зобов'язань за Кредитною угодою від 29.09.2003, щодо повернення кредитних коштів в сумі 14681,36 грн., суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Відповідно до п. 31 Постанови Пленуму ВССУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014, у разі якщо судом було відстрочено сплату позивачем судового збору, який із тих чи інших причин до ухвалення рішення у справі сплачено не було, а рішення ухвалено на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у дохід Державного бюджету України. Враховуючи ту обставину, що ухвалою суду від 01.03.2017 позивачеві відстрочено сплату судового збору на строк до ухвалення судового рішення у справі, то з нього на користь держави, відповідно до ст. 88 ЦПК України, слід стягнути 1600 гривень судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved