Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

[PERSON] 11 червня 2020 року звернулася до суду з позовною заявою Костянтинівської селищної ради Харківської області, [PERSON] про визнання права власності на 1/3 частку квартири, а також на автомобіль та причіп в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на його майно, що складається з автомобіля ВАЗ 21-102 н.з. [NUMBER] , 2002 року випуску, причіпа марки ПГА1, реєстраційний номер [NUMBER] та 1/3 частини квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON] являється позивач та донька [PERSON] . Позивач звернулася до Краснокутської державної нотаріальної контори з питання оформлення спадщини, однак постановою державного нотаріуса від 27.05.2020 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Позивач має намір успадкувати майно, яке залишилося після смерті чоловіка [PERSON] , оскільки являється спадкоємцем першої черги за законом, в зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом та прохає: визнати право власності на 1/3 частину квартири, а також на автомобіль та причіп в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] . В судове засідання представник позивача не з`явилася, однак надала суду заяву про підтримання позовних вимог [PERSON] та про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача - Костянтинівської селищної ради Харківської області в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про слухання справи у відсутність представника, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечував. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги [PERSON] визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 05.07.1995 року, виданого бюро по оформленню документів на квартири (будинки) Краснокутської районної Ради народних депутатів Харківської області, реєстровий номер 9-1132 за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстроване право приватної спільної сумісної власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] - рішення Костянтинівської селищної ради Краснокутського району Харківської області від 06.11.2015 року. Згідно ч.1,ч.2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Отже кожен із співвласників квартири має у власності по 1/3 частці. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається із 1/3 частини квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 05.07.1995 року, виданого бюро по оформленню документів на квартири (будинки) Краснокутської районної Ради народних депутатів Харківської області, реєстровий номер 9-1132, копія якого мається в матеріалах справи. Також до спадкового майна увійшов автомобіль ВАЗ 21102, н.з. [NUMBER] , 2002 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] та причіп легковий ПГА1, 2006 року випуску, н.з. [NUMBER] , про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки спадкодавця. Факт того, що позивач [PERSON] являється дружиною померлого [PERSON] підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , копія якого мається в матеріалах справи. З довідки виконавчого комітету Костянтинівської селищної ради Краснокутського району Харківської області від 19 березня 2020 року №245 вбачається, що гр. [PERSON] , [INFO] на момент смерті [INFO] проживав за адресою: [ADDRESS] разом з дружиною - [PERSON] , [INFO] , а тому остання відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , проживаючи з ним на час відкриття спадщини та не заявивши про відмову від неї. З метою прийняття спадщини в нотаріальному порядку позивач звернулася до Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області, однак державний нотаріус Руденко В.О. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 травня 2020 року. Як вбачається з матеріалів справи, в т.ч. зі спадкової справи №78/2020 року до майна померлого [INFO] гр. [PERSON] , то інших спадкоємців майна [PERSON] окрім позивача та відповідача [PERSON] , яка позовні вимоги [PERSON] визнала та надала нотаріально посвідчену заяву, в якій вказала, що на спадкове майно, яка залишилося після смерті [PERSON] не претендує. При цьому, відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ч. 2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Процедура реєстрації транспортних засобів передбачена Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів , напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388 (далі - Порядок № 1388). Відповідно до п. 8 Порядку № 1388, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Отже, [PERSON] при житті належав автомобіль марки ВАЗ 21102 н.з. [NUMBER] та причіп легковий ПГА 1, н.з. [NUMBER] ; позивач є спадкоємцем [PERSON] ; спадщину у встановленому законом порядку прийняла; до неї на підставі вищевикладених положень цивільного законодавства України перейшло право власності на вищевказане майно, однак на цей час позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт), що в свою чергу позбавляє позивача можливості вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю. При цьому, згідно з абз. 11 ч. 2 п. 8 Порядку № 1388, документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку, є копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин. Способом захисту цивільних прав є, зокрема, визнання права власності. На підставі викладеного суд вважає, що права позивача потребують судового захисту, обраний спосіб захисту прав позивача є ефективним та забезпечить дієве відновлення його прав, оскільки на підставі рішення суду про визнання права власності позивач отримає змогу здійснити процедуру перереєстрації транспортного засобу та вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Право [PERSON] на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] є невизнаним, державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що надало позивачу, в порядку ст.4 ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх прав. Ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом після померлого чоловіка [PERSON] . Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивач [PERSON] , як спадкоємець після смерті спадкодавця - чоловіка [PERSON] , має законне право 1/3 частку квартири, а також на автомобіль та причіп в порядкуспадкування за законом. На підставі вищевказаного та

Outcome: partial