Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

23 липня 2020 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 15 серпня 2015 року між ними зареєстрований шлюб, що у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 766. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . Від спільного подружнього життя у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] , виданого Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 740. Позивач зазначає, що вони всією сім`єю проживали та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Поступово сімейне життя між сторонами погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач зазначила, що відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко ставали діти. Позивач вказує, що протягом останніх 2-х років вони проживають окремо,не ведуть спільного господарства, що підтверджується актомобстеження житлово-побутових умов № 26 складеного 15.07.2020 р.депутатом Броварської міської ради, Тютюнник А.А. та сусідами. Відповідно до довідки від 23.06.2020р. № 82, складеної директором дошкільного навчального закладу "Теремок", [PERSON] , [INFO] зарахований та відвідує даний заклад. Батько дитини, [PERSON] не приймає участі у житті дитини в закладі, не відвідує заходи. Позивач зазначила, що на даний момент ведення між нею та [PERSON] спільного господарства та сумісне проживання припинено, та подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає.Всі троє синів перебувають на її утриманні. Відповідач коштів на утримання свого малолітнього сина не надає. Враховуючи вищенаведене позивач звернулася до суду із позовом в якому просила розірвати шлюб та стягнути із відповідача на її користь аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 23 липня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київській області Селезньової Т.В. від 12 серпня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 грудня 2020 року справа розподілена головуючому судді Радзівіл А.Г. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київській області Радзівіл А.Г.від 11 грудня 2020 року прийнято до розгляду вказану справу, визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Призначеносудове засідання для розгляду справи по суті на 18 лютого 2021 року. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала частково, зменшила позовні вимоги та просила стягнути із відповідача 1000 грн. Пояснення надала аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач визнав позовні вимоги в частині стягнення аліментів визнав частково, щодо розірвання шлюбу не заперечував. Судом встановлено, що 15 серпня 2015 року між сторонами зареєстрований шлюб, що у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 766, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . Від спільного подружнього життя у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] , виданого Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 740. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я; матеріальне становище дитини; стан здоров`я; матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1. ст. 184 СК України). Враховуючи викладені обставини, розмір встановленого прожиткового мінімуму, а також спільний обов`язок батьків щодо утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, враховуючи, що позивач зменшила розмір позовних вимог та просила стягувати із відповідача 1000 грн., суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині, а також відповідно ст. 141 ЦПК України із відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. Що стосується позовних вимог в частині розірвання шлюбу, суд дійшов наступного висновку. Так, відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Водночас, положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За положеннями ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з аналізу вищенаведених положень законодавства, шлюб має добровільний характер, ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання. Отже, встановивши не бажання позивача продовжувати шлюбні стосунки та відсутність будь-яких переконливих доказів того, що сторони вчиняють дії, направлені на збереження сім`ї, суд дійшов висновку про те, що подальше збереження шлюбу без взаємної згоди є неможливим та буде суперечити інтересам сторін. Враховуючи вищевикладене та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач цьому не заперечував, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим.

Outcome: partial