Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

ФО-П [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості у розмірі 3900 гривень, пеню за прострочку оплати у розмірі 14235 гривень, а всього 18135 гривень. В обґрунтування позову вказує, що між ним та відповідачем 05 січня 2011 року було укладено договір про надання правових послуг щодо захисту майнових прав [PERSON] на земельну ділянку площею 0,25 га (орієнтовно) в межах населенного пункту в селі Руська Лозова по вулиці Бєлгородській, біля володіння № 3 для будівництва жилого будинку та господарських будівель, для чого рішенням Русько-Лозівської сільської ради XLII сесії V скликання (без номера) від 14 травня 2010 року їй було надано дозвіл на розробку містобудівного обґрунтування можливості розташування земельної ділянки. Строк дії договору було визначено до 31 грудня 2011 року. Як передбачено пунктом 17 цього договору, він набирає сили від дня його підписання сторонами та надходження завдатку до каси або на банківський рахунок виконавця (позивача). Договір було підписано сторонами саме 05 січня 2011 року, а завдаток надійшов на банківський рахунок виконавця 10 січня 2011 року у розмірі 3000 гривень, 23 березня 2011 року додатково було оплачено 4000 гривень. Таким чином, вказаний вище договір набрав чинності для його сторін 10 січня 2011 року. Для представництва інтересів замовника (відповідача) перед третіми особами ним був підписаний витяг з договору про надання правових послуг. 21 травня 2011 року між сторонами договору було підписано акт приймання-передання фактично наданих правових послуг за договором, а замовник послуг (відповідач по справі) мав сплатити 3900 гривень на рахунок виконавця послуг, де 3000 гривень - залишок від договірної ціни, а 900 гривень - витрати за відрядження виконавця згідно із пунктом 15 договору. 21.05.2011 року на адресу замовника за договором було направлено рекомендований лист № 6108201360584, яким повідомлялося виконавцем про зміну банківського рахунку та необхідність сплатити заборгованість за договором. Проте, до цього часу заборгованість не погашена. Відповідно до змісту договору замовник зобов'язаний сплатити виконавцю 10000 гривень у строк до 10 січня 2011 року. За несвоєчасну оплату за договором замовник сплачує пеню у розмірі 1% від суми, що прострочена, за кожен день прострочки. За період з 11 січня по 23 березня 2011 року прострочка складає: 21+28+22=71 день х (7000 грн. х 1%) = 71 х 70 = 4970 грн. За період з 24 березня по 21 травня 2011 року прострочка складає: 9+30+21=60 днів х (3000 грн. х 1%) = 60 х 30 = 1800 грн. До вимог про стягнення пені застосовується скорочений строк позовної давності у розмірі одного року, а тому до заборгованості у розмірі 3900 гривень пеня може бути нарахована тільки за останній рік до момента заявлення цього позову: 365 днів х (3900 х 1%) = 365 х 39 = 14235 гривень. Відтак, основна заборгованість за вказаним договором становить 3900 гривень, а пеня, що підлягає стягненню - 14235 гривень, загальна сума стягнення буде дорівнювати 18135 гривень. В судове засідання позивач не з'явився, просив розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась. Надала суду заперечення проти заявленого позову, в якому зазначила, що за договором вона не доплатила 3000 гривень, так як відповідно зазначеного договору ФОП [PERSON] приймає на себе виконання наступних правових послуг: представництво та захист її інтересів в Дергачівському районному суді Харківської області та в Харківському апеляційному адміністративному суді в частині захисту її майнових прав на відвід земельної ділянки для будівництва житлового будинку та господарських споруд площею 0,25 га в рамках населеного пункту в селі Руська Лозова по вул. Бєлгородська, біля володіння № 3. Позивач представляв її інтереси лише у Дергачівському районному суді. Однак, ніякого представництва її інтересів позивачем у апеляційній інстанції не було. Щодо акту виконаних робіт від 21.05.2011 року, то даний акт нею не підписувався, так як вона в той час перебувала в Росії. Крім того, в акті договірна ціна збільшена на 900 гривень нібито за відрядження, але документально воно не підтверджене. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги частково. Судом встановлено, що 05.01.2011 року між позивачем ФОП [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання правових послуг щодо захисту майнових прав [PERSON] на земельну ділянку площею 0,25 га в межах населенного пункту в селі Руська Лозова по вулиці Бєлгородській, біля володіння № 3, для будівництва жилого будинку та господарських будівель, для чого рішенням Русько-Лозівської сільської ради XLII сесії V скликання (без номера) від 14 травня 2010 року їй було надано дозвіл на розробку містобудівного обґрунтування можливості розташування земельної ділянки. Строк дії договору було визначено до 31 грудня 2011 року. Для представництва інтересів [PERSON] перед третіми особами був підписаний витяг з договору про надання правових послуг. (а.с.8-9). Відповідно до змісту договору [PERSON] зобов'язана сплатити ФОП [PERSON] 10000 гривень у строк до 10 січня 2011 року. За несвоєчасну оплату за договором [PERSON] сплачує пеню у розмірі 1% від суми, що прострочена, за кожен день прострочки. П.17 договору передбачає, що договір набирає сили від дня його підписання сторонами та надходження завдатку до каси або на банківський рахунок виконавця (позивача). Договір було підписано сторонами 05.01.2011 року, завдаток надійшов на банківський рахунок позивача 10.01.2011 року у розмірі 3000 гривень, 22.03.2011 року додатково було оплачено 4000 гривень (а.с.11-13), тобто, сплачено 7 000 гривень. 21.05.2011 року між сторонами договору підписано акт приймання-передання фактично наданих правових послуг за договором. Згідно зазначеного договору [PERSON] за юридичні послуги має сплатити 3900 гривень на рахунок позивача, де 3000 гривень - залишок від договірної ціни, а 900 гривень - витрати на відрядження (а.с.10). На підставі ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виходячи з цих вимог закону, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] за юридичні послуги на користь позивача 3000 гривень - залишок від договірної ціни та 900 гривень - витрати по відрядженню. Частковому задоволенню підлягають позовні вимоги про стягнення з [PERSON] пені за прострочку оплати. Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як вбачається з акту сдачі-прийому виконаних робіт від 25.05.2011 року основна сума заборгованості за договором про надання правових послуг становить 3000 гривень, тому суд вважає доцільним стягнути з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] пеню у розмірі 6100 гривень. Що стосується заперечень відповідачки, то суд виходить з наступного. Посилання відповідача на те, що вона акт приймання-передання не підписувала - жодними матеріалами не підтверджено. Щодо стягнення 900 гривень за відрядження, то сторони обумовили цю суму в акті від 21.05.2011 року і своїм підписом відповідачка підтвердила згоду на оплату цієї суми. Доводи щодо неповного виконання умов договору, а саме: непредставлення інтересів відповідачки в апеляційному суді, спростовується актом від 21.05.2011 року про виконання договору. Надана відповідачкою постанова суду від 25.07.2011 року [PERSON] взагалі не стосується, а стосується іншої особи - [PERSON] Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial