Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

У червні 2021 року заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності їй трудової книжки та свідоцтв про навчання, в обґрунтування якої зазначила наступне. У трудовій книжці від 26.06.1979 року № [NUMBER] зазначено по-батькові заявниці (російською мовою) « [PERSON] », в свідоцтві про навчання від 1982 року - « [PERSON] », а в свідоцтві про навчання від 1979 року її ім`я зазначено « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». У жовтні 2020 року заявниця звернулась до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з приводу призначення пенсії, однак отримала відмову через не підтвердження належності їй трудової книжки та свідоцтв про навчання. Просила встановити факт належності їй свідоцтва про навчання від 25.06.1979 року № [NUMBER], свідоцтва про навчання від 30.06.1982 року [NUMBER] та трудової книжки від 26.06.1979 року № [NUMBER] . Заявниця у судове засідання не з`явилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так, відповідно до свідоцтва про народження « [PERSON] » (мовою оригіналу) народилась [INFO] , актовий запис № 511 (а.с.5). Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 09 грудня 2003 року Іллічівським РВ Маріупольського МУУМВС України в Донецькій області [PERSON] народилась [INFO] в м. Маріуполі Донецької області (а.с.4). З довідки, виданої Маріупольським професійним ліцеєм будівництва № 1 від 11.01.2021 року вбачається, що [PERSON] дійсно навчалась в Жданівському професійному торговому училищі з 01.09.1978 року по 26.06.1979 року за професією - контролер-касир продовольчих магазинів самообслуговування, видано свідоцтва № [NUMBER] (а.с.9). Зі свідоцтва № [NUMBER] , виданого Головним управління підготовки та підвищення кваліфікації працівників обліку 30.06.1982 року вбачається, що останнє видано на імя [PERSON] (а.с.10). Персональні дані у трудовій книжці [NUMBER] також збігаються з даними заявниці. Таким чином, судом встановлено, що розбіжності в написанні персональних даних заявниці у трудовій книжці та свідоцтвах про освіту з даними в паспорті обумовлені некоректним перекладом з російської мови, та, відповідно трудова книжка [NUMBER] , свідоцтва про навчання № [NUMBER] дійсно належать [PERSON] , [INFO] , цей факт знайшов своє підтвердження представленими доказами, ніким не оспорюється і має для заявника юридичне значення.

Outcome: approved