Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

У червні 2021 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернулось до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 172900,10 грн. та понесені судові витрати. Як на підставу позовних вимог вказано, що між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» (далі - ПАТ «Кредобанк») та відповідачем було укладено кредитний договір №GL-115536 від 05.06.2018. Відповідно до умов кредитного договору відповідач отримав кредит в розмірі 90000,00 грн строком до 02.06.2023 та щомісячною сплатою платежів по договору. Банк в повному обсязі виконав зобов`язання за кредитним договором надавши кредитні кошти, а відповідач не виконав умов кредитного договору щодо повернення кредиту, внаслідок чого станом на 20.06.2019 утворилася заборгованість в розмірі 111292,77 грн., яка складається з 87732,13 грн. заборгованості по тілу кредиту та 23560,64 грн. процентам. 20.06.2019 між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 06/19-2, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним №GL-115536 від 05.06.2018 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Посилаючись на невиконання відповідачем грошових зобов`язань та положення статті 625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, яка в сумі 172900,10 грн., яка складається із 87732,13 грн. заборгованості по тілу кредиту, 23560,64 грн. процентів, 11874,94 грн. інфляційних втрат та 6540,36 грн. трьох процентів річних. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 06.07.2021 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи. Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином, в т.ч. шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило. Відзиву на позовну заяву відповідачем не надано. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи встановлено, що 05.06.2018 між ПАТ «Кредобанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №GL-115536, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит в розмірі 90000,00 грн строком до 02.06.2023 зі сплатою 49,99 % річних (пункти 2.1, 2.3, 4.1 договору). Пунктом 2.9 кредитного договору встановлено щомісячне погашення заборгованості з «28» по «05» число кожного місяця включно. 20.06.2019 між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 06/19-2, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним №GL-115536 від 05.06.2018 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Додатком № 1 до договору факторингу підтверджується, що на дату набуття прави вимоги (20.06.2019) заборгованість за кредитним договором становила 111292,77 коп., з яких 87732,13 грн. заборгованості по тілу кредиту та 23560,64 грн. процентам. Так як вказана заборгованість відповідачем не погашена, позивач просить її стягнути разом з трьома процентами річних та інфляційними втратами, нарахованими відповідно до частини другої статті 625 ЦК України. При вирішенні спору суд виходить з наступного правого регулювання. За правилами статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статі 611 ЦК України). Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини другої статті 1054 та частини другої статі 1050 ЦК України наслідками порушення зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця дострокового вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України). Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права нового кредитора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, оскільки боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти його вимог. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15 та постанові Верховного Суду від 18.06.2020 у справі № 681/44/15-ц. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено судом, позивач набув право вимоги до відповідача відповідно до договору від 20.06.2019, а відтак звернення його до суду з позовом про стягнення заборгованості є правомірним. Тому, враховуючи встановлені обставини та наведені норми права, а також доведеність позивачем порушення відповідачем грошових зобов`язань, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення в розмірі згідно розрахунку позивача, який відповідачем не спростовано з урахуванням нарахувань, передбачених частиною другою статі 625 ЦК України. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2593,50 грн.

Outcome: approved