Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до комунального підприємства «Генічеське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку з заробітної плати та моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 1974 року вона працювала в «Генічеському БТІ» на посаді техніка інвентаризатора. В подальшому, з 2013 року вже в КП «Генічеське БТІ» ХОР, працювала на посаді головного фахівця КП «Генічеське БТІ» ХОР. 03 вересня 2015 року, згідно Наказу №46, її було звільнено з займаної посади за систематичне порушення трудової дисципліни п.3 ст.40 КзпУ. При звільненні в.о. начальника КП «Генічеське БТІ» ХОР [PERSON] надав їй наказ про її звільнення та видав трудову книгу, однак, наказ про звільнення не містив вказівку бухгалтеру підприємства щодо надання їй розрахункового листа та проведення із нею розрахунку відносно виплат всіх сум, що належать їй на момент звільнення. На день звільнення, відповідно до її особистого розрахунку, заборгованість по заробітній платі склала 11928,11 грн. Вона неодноразово зверталась до бухгалтера підприємства з вимогою надати розрахунковий лист та провести із нею розрахунок, однак всі звернення залишились без задоволення, через посилання на заборону зі сторони в.о. начальника підприємства видавати їй розрахунковий лист та проводити з нею розрахунок. Вказані дії відповідача призвели до поширення серед працівників підприємства та колег у місті негативних чуток, щодо ніби то її звільнення у зв'язку із недбалим виконанням обов'язків, що вона начебто зобов'язана сплатити підприємству гроші, що в неї мабуть є борг, тому під час спілкування з людьми, вона повинна постійно виправдовуватись, оскільки всі видані відносно неї накази оскаржуються в суді, що принижує її людську честь і гідність та призводить до моральних страждань, які полягають у безсонні, приступах удушшя, відчуття тяжкості у горлі, нервовому зриві, що змусило її вживати заспокійливі ліки. В зв'язку з чим, просить стягнути з відповідача на її користь зазначену суму заборгованості, середній заробіток за час затримки розрахунку з заробітної плати, моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 5000 грн., а також судові витрати у справі, пов'язані зі сплатою судового збору, просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, позивачка підтвердила обставини, викладені в позовній заяві, просять позов задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні начальник КП «Генічеське БТІ» ХОР [PERSON], представники відповідача Толок О.В., Яковлєва Ж.В., Байрамов С.В. щодо заявлених позовних вимог заперечили, зазначали, що на підставі доповідної записки від 10.08.2015р. за підписом співробітників КП «Генічеське БТІ» ХОР, комісією з числа працівників комунального підприємства проведено перевірку фактів викладених в ній, та встановлено, що [PERSON] не маючи жодних повноважень виконувала обов'язки начальника підприємства, а також всупереч чинному законодавству України, честі та совісті [PERSON], [PERSON] та колишній бухгалтер [PERSON] вичиняли протиправні дії та фінансові махінації на підприємстві, що призвело до погіршення матеріального стану Генічеського БТІ, як за період перебування їх на роботі в бюро так і після їх звільнення із займаних посад. В зв'язку з чим, вважають вимоги позивачки необґрунтованими та недоведеними належними доказами, просять в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні правовідносини. В період з 10 вересня 1974 року по 03 вересня 2015 сторони перебували в трудових правовідносинах. З 1974 року [PERSON] працювала в «Генічеському БТІ» на посаді техніка інвентаризатора на підставі наказу про прийняття на роботу №68 від 09 вересня 1974 року, в подальшому в 1987 році переведена на посаду бригадира, що підтверджується копією трудової книжки від 10.03.1970 року на ім'я [PERSON], 1950 р.н. З 2012 року позивачка працювала в КП «Генічеське БТІ» ХОР на посаді головного фахівця. 03 вересня 2015 року позивачку звільнено з займаної посади за п.3 ст. 40 КЗпП України, згідно наказу №46, при звільнені їй не було виплачено заробітну плату та не надано розрахунок заробітної плати, яка підлягає виплаті. Згідно довідки про доходи №1463 від 11.11.2015р. [PERSON] нараховано заробітну плату у липні 2015р. 2086,00 грн., у серпні 2020,00 грн. Згідно наданої довідки головного бухгалтера КП «Генічеське БТІ» ХОР від 11 листопада 2014 року, заборгованість підприємства з виплати заробітної плати перед позивачкою станом на 01.06.2015р. становить 11347,53 грн.. За період роботи в.о. начальника КП «Генічеське БТІ» ХОР [PERSON] [PERSON] з 09.06.2015р. по день звільнення 03.09.2015р. нараховано заробітну плату в сумі 6393,71 грн., виплачено - 5546,47 грн., всього за вказаний період позивачці переплачено 403,38 грн. Згідно повідомлення відділу статистики в Генічеському районі за №01-20/245 від 24.09.2015р. за 2015 рік КП «Генічеське БТІ» ХОР заборгованості перед працівниками із заробітної плати не мало. Відповідно до повідомлення відділу статистики в Генічеському районі за №01-20/270 від 17.11.2015р. за січень-травень 2015 рік КП «Генічеське БТІ» ХОР заборгованості перед працівниками із заробітної плати на 01.06.2015р. не мало. Вказані дані відділу статистики, на думку відповідача, знаходяться в причинному зв'язку із поданням колишнім начальником КП «Генічеське БТІ» ХОР [PERSON] до контролюючих органів фінансових звітів за відповідні періоди, що не відповідають дійсній фінансовій обстановці на підприємстві. За фактом порушень ведення фінансово господарської діяльності КП «Генічеське БТІ» ХОР органом досудового розслідування відкриті кримінальні провадження№12015230140001770 та №12015230140002204 з попередньою правовою кваліфікацією за ст.. 356 та за ч.1 ст.175 КК України та інші. Актом перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкового державного страхування (початок перевірки 24.03.2016р. - закінчення 06.04.2016р.) Головного управління Держпраці в Херсонській області, встановлено, що в день звільнення позивачки їй не було виплачено всі суми, що належать до виплати від підприємства. Згідно вказаного акту, в порушення вимог ст.. 94 КЗпПУ, станом на 24.03.2016 року в КП «Генічеське БТІ» ХОР перед [PERSON] існує заборгованість з виплати заробітної плати на суму 10815,54 грн., з чим погодилась в судовому засіданні позивачка. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що вона працювала головним бухгалтером в КП «Генічеське БТІ» ХОР, на момент звільнення [PERSON] 03.09.2015р. вона вже була звільнена, однак станом на 01.06.2015р. вона ще працювала на підприємстві і на той момент заборгованість підприємства перед [PERSON] по заробітній платі становила 11347,53 грн., щодо подальших грошових сум, які були нараховані та виплачені, надати пояснень не має змоги, оскільки нарахування проводились не в період її роботи. Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата усіх сум, які повинні бути виплачені працівнику, проводиться в день звільнення. За таких обставин, суд вважає, що на користь позивачки з відповідача необхідно стягнути суму заборгованості по заробітній платі в розмірі 10815,54 грн., оскільки вказана вимога є обґрунтованою та підтверджується належними та допустимими доказами, тому позов в даній частині підлягає задоволенню частково. Щодо вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з заробітної плати судом встановлено наступне. Згідно із ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст.. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно повідомлення ПАТ КБ «Приватбанк» №20.1.0.0.0/7-20160610/1338 від 21.06.2016р. на рахунку КП «Генічеське БТІ» ХОР сальдо станом на 03.09.2015р. становить 12345,30 грн. Згідно довідки Херсонського обласного управління АТ «Ощадбанк» №19-12 від 28.07.2016р. щодо наявності на рахунку КП «Генічеське БТІ» ХОР коштів, повідомляє, що станом на 03.09.2015р. становить 44428,96 грн. Відповідно до «Висновків Верховного Суду України, викладених у рішеннях прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, за II півріччя 2012 р.» від 01 березня 2013 року в частині 2 графи "Спори, що виникають із трудових правовідносин" зазначено, що за змістом ст.ст. 116, 117 КЗпП України за своєю сутністю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не належить до неустойки та не є санкцією за невиконання грошового зобов'язання. Це компенсаційна виплата за порушення права па оплату праці, яка нараховується у розмірі середнього заробітку. Згідно п.32 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням…., затримкою видачі трудової книжки або розрахунку - він визначається, за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два повні календарні місяці роботи. За таких обставин та приймаючи до уваги наявність на рахунках підприємства необхідних грошових коштів, суд приходить до висновку, що несвоєчасне проведення розрахунку з працівником при його звільненні має місце з вини підприємства та вважає, що при вирішенні вимог позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з заробітної плати по день фактичного розрахунку слід керуватися зазначеними вище положенням закону. Оскільки позивачку звільнено 03.09.2015 року, тому час затримки розрахунку з загробної плати починається з 04.09.2015 року та становить на час постановлення рішення 237 робочих днів, середній заробіток позивачки на час звільнення за липень-серпень 2015 року становить 95,49 грн. (4106,00грн./43 робочі дні=95,49грн./за роб день), всього сума компенсації за час затримки розрахунку - 22631,13 грн. (95,49грн./за роб.деньх237 роб.день),без вираховування податків та інших обов'язкових платежів. В світлі викладеного, суд критично оцінює копії фінансових звітів КП «Генічеське БТІ» ХОР та повідомлення відділу статистики в Генічеському районі щодо відсутності заборгованості на підприємстві по заробітній платі перед працівниками КП «Генічеське БТІ» ХОР, оскільки факт наявності заборгованості по оплаті праці підтверджується актом перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та іншими наявними матеріалами справи, за таких обставин вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки кошти за час затримки розрахунку з заробітної плати у вище вказаному розмірі. Суд вважає, що питання про порушення в сфері фінансової звітності колишньою адміністрацією КП «Генічеське БТІ» ХОР повинно вирішуватись в рамках вказаних вище кримінальних проваджень. Відносно вимог про стягнення моральної шкоди суд виходить з наступного. Моральна (не майнова) шкода відшкодовується в грошовій ті іншій не майнових формах. Іншою не майновою формою такого відшкодування, як вбачається з рішень Європейського суду з прав людини, може бути лише поновлення порушеного права без грошової компенсації моральної шкоди, про що, зокрема, зазначено у справах «Джабарі проти Туреччини» (2000), Недбала проти Польщі (2000). Положення Конвенції про захист прав і свобод людини, які тлумачаться рішеннями вказаного суду, є частиною Українського національного законодавства. Приймаючи до уваги відшкодування позивачці середнього заробітку за весь час затримки розрахунку по заробітній платі, суд приходить до висновку, що зазначене стягнення на користь позивачки є адекватною компенсацією за будь-яку моральну шкоду, яку понесла позивачка, тому в задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди позивачці слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial