Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

25 квітня 2018 року акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з вказаним позовом до [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24 липня 2015 року між банком та [PERSON] укладено договір, згідно якого йому надано кредит у розмірі 9000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач зобов'язався сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на умовах, передбачених договором. Однак, в порушення умов кредитного договору, [PERSON] погашення кредиту не здійснював і станом на 11 березня 2018 року має заборгованість по кредиту у розмірі 94750 грн. 98 коп. Посилаючись на викладені обставини, просив про задоволення позову. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином повісткою. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Не заперечуючи наявність у нього заборгованості за кредитом, вважає суму заборгованості, вказану у позовній заяві, завищеною. Стверджує, що використав кредитні кошти на суму не більше 20000 грн., частину з яких повернув. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 24 липня 2015 року між акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, який складається із заяви позичальника разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами. Датою укладення договору є дата підписання позичальником заяви. На виконання умов договору, позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 9000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, в обмін на його зобов'язання по поверненню кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Крім того, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Тарифів, при порушенні строків будь-яких платежів, передбачених договором більш на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штрафи у розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості за кредитом. Також відповідно до тарифів, у разі несвоєчасного погашення заборгованості, банк має право нараховувати пеню. Із заяви, підписаної [PERSON] вбачається, що він ознайомлений та погоджується з Умовами надання вказаного споживчого кредиту. Згідно з розрахунком позивача, станом на 11 березня 2018 року заборгованість за даним кредитним договором визначена у розмірі 94750 грн. 98 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом - 43266 грн. 88 коп., заборгованість за відсотками - 8267 грн. 88 коп., заборгованість за пенею -38228 грн. 08 коп. , штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 4488 грн. 14 коп. (процентна складова). У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитор зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. За змістом ст.ст. 526, 527, 530, 612 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений сторонами строк, відповідно до вказівок договору та вимог Цивільного кодексу, одностороння відмова від виконання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав у строк, встановлений договором або законом. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що [PERSON] порушив умови кредитного договору, а тому вимоги про стягнення з нього заборгованості по кредиту та відсотків є обґрунтованими. Посилання [PERSON] на завищення банком основної суми заборгованості по кредиту суд не приймає до уваги, оскільки вказані посилання спростовуються випискою з особового рахунку [PERSON], з якої вбачається, що останній користувався кредитними коштами, частково погашаючи заборгованість за кредитом, та на час звернення до суду позивача з вказаним позовом заборгованість по кредиту у розмірі 43266 грн. 88 коп. не погашена. Також позивачем заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 38228 грн. 08 коп., яка задоволенню не підлягає з наступних підстав. Як вбачається з копії розрахунку заборгованості, [PERSON] за порушення строків виконання грошових зобов'язань нараховано пеню разом зі штрафами, що протирічить статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Оскільки відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення є неправомірним. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 54611 грн. 50 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом - 43266 грн. 88 коп., заборгованість за відсотками - 8267 грн. 88 коп., штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 2576 грн. 74 коп. (процентна складова у розмірі 5% від суми заборгованості за тілом кредиту 43266 грн. 88 коп. та за відсотками 8267 грн. 88 коп.). Позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 1762 грн. 00 коп., що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 1015 грн. 56 коп.

Outcome: partial