Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

19.10.2016 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача вказав, що відповідно до укладеного договору №700005172 від 01.04.2008 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 13698,07 дол. США. В забезпечення вииконання зобов`язань за договором 01.04.2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений договор поруки № 700005172-П, відповідно до якого поручитель поручається за виконання відповідачем обов`язків по виконанню договора. У порушення діючого законодавства та Умов договору відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав і станом на 22.08.2016 рік заборгованість складала 3707,04 дол. США., яка складається: з заборгованості за кредитом в сумі 2711,82 дол. США.; відсотки в сумі 995,22 дол. США. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору позивач й звернувся з дійсним позовом до суду та просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 3707,04 дол. США. та витрати понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 1440,09 грн. Рішенням суду від 23.11.2016 року вказаний позов був зодоволений. Ухвалою суду від 24.05.2021 року заочне рішення було скасовано за заявою [PERSON] . Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причин неявки суду не повідомила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про застосування строків давності, в якій вказав, що договір поруки припинив свою дію 03.10.2015 року, а позивач звернувся з позовом 19.10.2016 року, а значить строк позовної давності стосовно поручителя сплинув, тому просить в задоволенні позову стосовно нього відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного. Згідно зі ст.ст 525, 526, 530 ,1054, 625 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки . Судом встановлено, що дійсно між ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] та [PERSON] було укладено кредитний договір №700005172 від 01.04.2008 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 13698,07 дол. США. В забезпечення вииконання зобов`язань за договором 01.04.2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений договор поруки № 700005172-П, відповідно до якого поручитель поручається за виконання відповідачем обов`язків по виконанню договора. У порушення діючого законодавства та Умов договору відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав і станом на 22.08.2016 рік заборгованість складає 3707,04 дол. США., яка складається: з заборгованості за кредитом в сумі 2711,82 дол. США.; відсотки в сумі 995,22 дол. США. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору позивач й звернувся з дійсним позовом до суду та просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 3707,04 дол. США. та витрати понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 1440,09 грн. (а.с.7-20) Таким чином, на підставі досліджених доказів суд вважає, що відповідачі дійсно мають борг перед банком за відповідним кредитним договором. Однак позовну заяву слід задовольнити частково з таких підстав. Згідно ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно із ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно ч. 4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. А відповідно до частини 5 цієї ж статті - якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України в редакції яка діяла на момент подачі позову порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Позивач у позові не вказує про поважність пропуску строку давності. З матеріалів справи не вбачається, що причини пропуску позивачем, встановленого законом строку, є поважними. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Згідно із частиною першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач не надав належних доказів, які б підтверджували факт укладення сторонами договору про збільшення позовної давності у письмовій формі. Така позиція суду узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі за № 6-1926 цс15. Приймаючи до уваги наведене, суд визнає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, але вважає за необхідне відмовити в частині стягнення заборгованності з поручителя у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Outcome: partial