Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

06 квітня 2015 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, зокрема, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Від імені померлого [PERSON] складено заповіт. Крім позивача, іншим спадкоємцем після смерті [PERSON] є його брат [PERSON], що являється спадкоємцем земельного паю, що належав спадкодавцю за заповітом. Все інше майно згідно із заявою спадкоємців про тлумачення заповіту спадкується позивачем як єдиним спадкоємцем за законом. Позивач прийняла спадщину, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по [ADDRESS], в порядку спадкування за законом. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. Судові витрати у справі просить залишити за нею. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, що був присутній при складенні заповіту [PERSON], за розпорядженням якого земельний пай він заповідав йому, а все інше належне йому майно, в тому числі, житловий будинок по [ADDRESS] - своїй дружині [PERSON] Не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, матеріали спадкової справи № 224/2012 до майна померлого [PERSON], суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про його смерть (а.с.6). Після його смерті залишилося спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS], що підтверджується витягом з погосподарської книги № 3 за 2012 рік (а.с.31). Згідно із заповітом від 14 червня 2012 року, посвідченого Привітненською сільською радою, та зареєстрованого в реєстрі за № 35, спадкодавець [PERSON] свій земельний пай розміром 2,36 га, що розміщений в с. Привітне Локачинського району, заповів відповідачу [PERSON] (а.с. 8). Як вбачається із заяви сторін [PERSON] та [PERSON] від 12 березня 2013 року, посвідченої нотаріально, останні здійснили тлумачення вказаного заповіту та текст в заповіті "і все своє майно, що належить мені" просили вважати помилково (по шаблону) написаним (а.с.9). Зазначені обставини підтвердив відповідач і в ході судового розгляду. Спір між спадкоємцями майна [PERSON] відсутній. У зв'язку з неохопленням заповітом усієї спадщини, позивач являється спадкоємцем майна [PERSON] першої черги за законом, окрім земельного паю розміром 2,36 га, що успадкував відповідач як спадкоємець за заповітом. Позивач прийняла спадщину, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 224/2012, та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 04 квітня 2013 року на грошові заощадження спадкодавця [PERSON] (а.с.32). Із постанови нотаріуса від 23 березня 2015 року вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок з надвірними будівлями, оскільки нею не подано відповідних правовстановлюючих документів на нього (а.с.11). В ході судового розгляду встановлено, що інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно [PERSON], не має. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Разом з тим, із свідоцтва про одруження позивача та [PERSON] вбачається, що шлюб між ними укладено 1 жовтня 1965 року (а.с.7), а роки побудови спірного житлового будинку з господарськими спорудами - 1975-1980 (а.с.12-18), отже, вказаний житловий будинок побудований в період шлюбу та є їх спільною сумісною власністю. Враховуючи вимоги ч.2 ст. 370, ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі смерті співвласника будинку частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Таким чином, на час відкриття спадщини [PERSON] позивачу належало право на 1/2 спірного житлового будинку на праві спільної сумісної власності. Встановлення співвласниками іншого розміру часток будинку в ході судового розгляду не знайшло свого підтвердження. Оскільки на час відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] належало право власності на 1/2 житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS], на праві спільної сумісної власності, суд дійшов висновку, що право власності на вказану частку вищезазначеного житлового будинку переходить до позивача [PERSON] як спадкоємця першої черги за законом, а тому позов в цій частині підлягає до задоволення. В решті позову необхідно відмовити. За клопотанням позивача судові витрати у справі слід залишити за нею.

Outcome: partial