Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

18.07.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - ПП [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду у розмірі 25200 грн., моральну шкоду у розмірі 15000 грн., а також судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 10 липня 2017 року о 17.30 годині на перехресті автодороги Знамянка - Луганськ - Ізварино 246 км. +200 метрів та під`їзної дороги с.Піщанка дорозі, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ГАЗ332, державний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який порушив Правил дорожнього руху України, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Альфа Ромео, номерний знак [NUMBER] , під керуванням позивача. Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.09.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУаАП. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно - правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності серії АК № 2277821, в зв`язку з чим позивач звернувся на адресу зазначеної страхової компанії з заявою щодо здійснення організації заходів, направлених на оцінку та відшкодування шкоди. 24.07.2017 року висновком спеціаліста автотоварознавця на замовлення позивача був складений висновок, у відповідності до якого визначена вартість матеріального збитку, заподіяного внаслідок ДТП автомобілю Альфа Ромео, номерний знак [NUMBER] , - 51333,45 грн. без ПДВ. [PERSON] посилається на те, що страховою компанією здійснено страхове відшкодування спричиненої майнової шкоди у розмірі 33333,45 грн. Разом з тим, фактичні витрати позивача з ремонту пошкодженого транспортного засобу перевищують розмір сплаченого страхового відшкодування, тому позивач, посилаючись на вимоги ст. 1194 ЦК України, просить стягнути з відповідача різниці між встановленим експертом матеріальним збитком та страховою виплатою, що складає 18000 грн. Крім того, позивач зазначає, що для усунення наслідків ДТП, він був змушений нести реальні витрати на послуги евакуатора у розмірі 5700 грн., а також витрати для проведення експертизи у розмірі 1500 грн. В обґрунтування заявленого позову щодо спричиненої моральної шкоди [PERSON] зазначає, що в результаті ДТП він отримав багаточисленні тілесні ушкодження, декілька днів після аварії відчував сильний фізичний біль, після лікування відчуває погіршення здоров`я постійно. Крім того, внаслідок ДТП він на тривалий час втратив засіб пересування, тому відчував постійний дискомфорт, оскільки працював торговим представником та використовував автомобіль для швидкого пересування між торговими точками. Всі заходи, пов`язані з відшкодуванням шкоди, в тому числі заходи щодо проведення експертизи автомобіля, звернення до страхової компанії вимагали від позивача додаткових зусиль, які порушили його звичний спосіб життя. Спричинену моральну шкоду позивач оцінює в 15000 грн. 09 серпня 2018 року ухвалою суду відкрите загальне позовне провадження (а.с. 58-59). Ухвалою суду від 26 липня 2019 року зобов`язано ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «ГЛОБУС» надати належним чином засвідчену копію справи щодо страхового відшкодування страхового ви падку, що мав місце 10.07.2017 року за участю сторін. Ухвалою суду від 14 листопада закінчене підготовче судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вважає [PERSON] неналежним відповідачем, оскільки відповідно до полісу ліміт страхового відшкодування визначений в 100000 грн., відповідач вважає, що саме страхова компанія повинна виплачувати різницю у вартості збитків. Суд, дослідивши подані докази, дійшов наступного висновку. ПП [PERSON] являється власником транспортного засобу Альфа Ромео, номерний знак [NUMBER] (а.с. 14). Згідно довіреності, посвідченої 24.01.2017 року нотаріусом в м.Каунас (Литва), [PERSON] , [INFO] , громадянин України, має право керувати зазначеним вище транспортним засобом та розпоряджатися ним на власний розсуд, довіреність видана строком на п`ять років (а.с. 16). Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУаАП, за те, що останній що 10 липня 2017 року о 17.30 годині на перехресті автодороги Знамянка - Луганськ - Ізварино 246 км. +200 метрів та під`їзної дороги с.Піщанка дорозі, керуючи автомобілем ГАЗ332, державний номер [NUMBER] , порушив Правила дорожнього руху України, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Альфа Ромео, номерний знак [NUMBER] , під керуванням позивача (а.с. 17). Судом встановлено, не оспорено сторонами, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Альфа Ромео, номерний знак [NUMBER] , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове т товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», згідно полісу АК/2643822, у відповідності до якого сума страхового ліміту за шкоду, заподіяну майну складає 100000 грн. [PERSON] повідомив страхову компанію про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, останньою було прийняте рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 33333,45 грн. Задля здійснення розрахунку страхового відшкодування, приватним підприємцем [PERSON] , який має ліцензію для проведення автотоварознавчої експертизи, на замовлення ТОВ «Укравтотрансекспертиз» було проведено відповідне дослідження за № 060/17, у відповідності до висновку якого вартість майнової шкоди, завданої володільцю транспортного засобу Альфа Ромео, номерний знак [NUMBER] , внаслідок ДТП, що мала місце 10.07.2017 року, складає 51333,45 грн. До правовідносин, що виникли між сторонами з приводу відшкодування майнової шкоди, суд вважає за необхідне застосувати наступні норми закону. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Як зазначено в п.4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року №4, обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у особи, яка її заподіяла, за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 за № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що вартість майнової шкоди, завданої володільцю транспортного засобу Альфа Ромео, номерний знак [NUMBER] , внаслідок ДТП, що мала місце 10.07.2017 року, складає 51333,45 грн., страхове відшкодування позивачеві було виплачене у розмірі 33333, 45 грн., а тому 18000 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, в рахунок повного відшкодування шкоди, спричиненої володільцю транспортного засобу. Крім того, стягненню з відповідача підлягають реальні витрати позивача на послуги евакуатора у розмірі 5700 грн. Ці збитки спричинені позивачеві, безпосередньо пов`язанні з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, розмір витрат підтверджується належними та допустимими доказами (а.с. 43-54). Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд застосовує наступні норми закону. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» надано визначення моральної шкоди, під якою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода - це негативні наслідки (втрати) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких фізична особа зазнала у зв`язку з посяганням на її права та інтереси. На розмір відшкодування не впливає наявність чи обсяг майнової шкоди, яка завдана тими ж діями, що призвели й до виникнення моральної шкоди. Вимоги про відшкодування майнової шкоди та вимоги щодо відшкодування моральної шкоди розглядаються як самостійні. Як вбачається з матеріалів справи, згідно довідки Павлоградської міської лікарні № 4 ДОР [PERSON] 10.07.2017 року о 17 годині 30 хвилин був доставлений до травмпункту при його огляді виявлені численні садна, для встановлення остаточного діагнозу [PERSON] направлений до хірурга (а.с. 42), Хірургом встановлено діагноз забиття м`яких тканин голови., рекомендовано спокій та огляд у сімейного лікаря (а.с. 41), відомостей про призначення лікування, перебування на стаціонарному лікуванні, відомостей про проходження судово-медичної експертизи суду не представлено. Аналізуючи подані докази, суд враховує, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася з вини відповідача, позивачеві спричинена моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та душевних страждань, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, частковому задоволенню підлягають вимоги щодо стягнення моральної шкоди. Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат, суд, виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на косить позивача документально підтверджені витрати на оплату судового збору у розмірі 704, 80 грн. (а.с. 1), а також витрати на залучення експерта у розмірі 1500 грн. (а.с. 19). На підставі викладеного,

Outcome: partial