overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

що сторони, перебуваючи з 04.04.1987 року в зареєстрованому шлюбі, через постійні непорозуміння, протягом останнього року не підтримують подружніх стосунків та проживають в окремих кімнатах. Позивачка є інвалідом та прикута до ліжка, в зв'язку з чим потребує стороннього догляду, наміру поновлювати стосунки немає, оскільки вважає, що спільне проживання з відповідачем суперечить її інтересам, тому за вказаних обставин просить не надавати термін для примирення та шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилася, просила справу розглянути у її відсутності в зв'язку неможливістю брати участь в судових засіданнях за станом здоров'я, про що зазначила у поданій суду заяві. В останній також просила не надавати для них термін на примирення та наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та погодився на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. У відповідності з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з викладених в позові доводів позивачки, сторони перебуваючи з 04.04.1987 року в зареєстрованому шлюбі, через постійні непорозуміння, протягом останнього року не підтримують подружніх стосунків та проживають в окремих кімнатах. Відповідач [PERSON] вказаного в судовому засіданні не заперечував та також просив шлюб розірвати. Тому встановивши дійсні обставини життя подружжя - відсутність розуміння одне одного та втрату почуттів необхідних для спільного проживання, суд прийшов до висновку, що між сторонами втрачені подружні стосунки, примирення між ними неможливе, що робить недоцільним зупинення справи для надання їм строку на примирення. Такі встановлені судом фактичні обставини, мають суттєве значення, є перепоною для продовження стосунків сторін і подальше спільне життя лише суперечитиме їх інтересам. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зважаючи на звільнення позивачки від сплати судового збору при зверненні до суду в порядку ст. 5 Закону України «Про судовий збір», виходячи з вимог ст. 88 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути останній з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

що сторони, перебуваючи з 04.06.2011 року в зареєстрованому шлюбі, та маючи неповнолітнього сина, через відсутність взаєморозуміння, припинили подружні стосунки та проживають окремо. Позивач вказує на формальність існування шлюбу та просить його розірвати. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій також наполягав на розірванні шлюбу, оскільки примирення з дружиною в наданий судом термін не відбулося. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. У відповідності з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з викладених в позові доводів позивачки, сторони з 04.06.2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, проте через відсутність взаєморозуміння припинили подружні стосунки та проживають окремо. Не побажали вони стати на шлях примирення, оскільки такого бажання в будь-якому вигляді не виявили протягом наданого їм терміну для примирення. Вказаного відповідачка не оспорила, хоча мала таку можливість. Такі стосунки сторін мають суттєве значення, є перепоною для продовження подружніх стосунків сторін і подальше їх подружнє життя лише суперечитиме їх інтересам. Тому, суд вважає, що сім'я їх розпалась остаточно, відновити її вже неможливо, і шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

що сторони, перебуваючи з 06.02.1993 року в зареєстрованому шлюбі, та маючи неповнолітню доньку, через відсутність взаєморозуміння і довіри, припинили подружні стосунки. Наміру поновлювати стосунки позивачка немає, так як вважає, що збереження шлюбу можливе лише на почуттях взаємної любові та поваги, тому за вказаних обставин просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з'явилися. Відповідач [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій також наполягав на розірванні шлюбу, оскільки примирення в наданий судом термін не відбулося. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. У відповідності з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з викладених в позові доводів позивачки, сторони з 06.02.1993 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, проте через відсутність взаєморозуміння і довіри припинили подружні стосунки. Не побажали вони стати на шлях примирення, оскільки такого бажання в будь-якому вигляді не виявили протягом наданого їм терміну для примирення, про що також зазначив відповідач [PERSON] в поданій ним заяві, наполягаючи на розірванні шлюбу. Такі стосунки сторін мають суттєве значення, є перепоною для продовження подружніх стосунків сторін і подальше їх подружнє життя лише суперечитиме їх інтересам. Тому, суд вважає, що сім'я їх розпалась остаточно, відновити її вже неможливо, і шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

що сторони, перебуваючи з 07.04.2011 року в зареєстрованому шлюбі та маючи неповнолітніх дітей, через втрату почуття любові та поваги 9 місяців тому припинили подружні стосунки та проживають окремо. Наміру поновлювати стосунки позивачка немає, тому за вказаних обставин просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені нею вимоги та наполягала на розірванні шлюбу, так як втратила будь-які почуття до відповідача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та погодився на розірвання шлюбу. Заслухавши доводи сторін та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з доводів позивачки, сторони перебуваючи з 07.04.2011 року в зареєстрованому шлюбі та маючи неповнолітніх дітей, через втрату почуття любові та поваги близько року тому припинили подружні стосунки та проживають окремо. Відповідач [PERSON] вказаного в судовому засіданні не заперечував та також просив шлюб розірвати. Тому встановивши дійсні обставини життя подружжя - втрату почуттів необхідних для спільного проживання, суд прийшов до висновку, що між сторонами втрачені подружні стосунки, примирення між ними неможливе. Такі встановлені судом фактичні обставини, мають суттєве значення, є перепоною для продовження стосунків сторін і подальше спільне життя лише суперечитиме їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

що сторони, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з 05 серпня 1995 року, подружні стосунки фактично припинили, оскільки перестали розуміти одне одного. А тому позивач просив задовольнити його позов. Від шлюбу сторони мають трьох дітей: дочку - [PERSON], [INFO], яка на даний час є повнолітньою, та двох неповнолітніх: дочку - [PERSON], [INFO], та дочку - [PERSON], [INFO]. В поданій до суду позовній заяві позивач вказує на те, що спільне життя у них з відповідачем не склалося. Вони виявились різними людьми, які мають протилежні погляди на спільне проживання, ведення сумісного господарства та виховання дітей. Дружина зловживає спиртними напоями, внаслідок чого не приділяє належної уваги дітям та веденню домашнього господарства. В сім'ї постійно виникають сварки та скандали, в результаті чого вони втратили почуття поваги та любові один до одного, фактично припинили між собою шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство, у них відсутні почуття взаємної допомоги та турботи, сім'я фактично розпалася. Вищезазначені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнала позов, погодилася на розірвання шлюбу. За строк, наданий для примирення, сторони не помирились. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки вищенаведені обставини дають підстави суду дійти до висновку, що причини, за якими позивач звернулася до суду, є обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, оскільки сторони разом не проживають, шлюб їх є формальним. На підставі наведеного суд прийшов до висновку, що шлюб носить формальний характер, позов обґрунтований серйозними доказами, сім'я сторін розпалася. Враховуючи, що позивач не бажає проживати разом з відповідачем та зберегти шлюб, а їх подальше спільне життя суперечитиме інтересам сторін та інтересам їхніх спільних дітей, тому суд прийшов до висновку, що шлюб їх необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

що сторони, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з 06 вересня 2003 року, подружні стосунки фактично припинили, оскільки перестали розуміти одне одного. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. В своїй позовній заяві позивач вказала, що спільне життя у них з чоловіком не склалося. Причиною вказаних обставин є те, що у них різні погляди на життя, різін інтереси, уних різін уподобання та звички. Фактично останніх півроку в. На даний час фактично припинили між собою шлюбні відносини, у них відсутні почуття взаємної вони не підтримують подружніх стосунків. В кожного з них своє життя, проблемами один одного не переймаються, у них відсутні почуття взаємної любові, взаємодопомога та турбота, сімї як такої вже давно не існує. Крім того, чоловік не виявляє належної турботи до дитини, не приймає ніякої участі у її вихованні. Вищезазначені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні погодився на розірвання шлюбу. За наданий строк сторони не помирились. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки вищенаведені обставини дають підстави суду дійти до висновку, що причини, за якими позивач звернулася до суду, є обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими, оскільки шлюб їх є формальним. На підставі наведеного суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований серйозними доказами, сімя сторін розпалася. Враховуючи, що позивач не бажає проживати разом з відповідачем та зберегти шлюб, відповідач згоден на розірвання шлюбу, а їх подальше спільне життя суперечитиме інтересам сторін, а також інтересам їхньої малолітньої дитини, тому суд прийшов до висновку, що шлюб їх необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

що сторони, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з 06 грудня 2007 року, подружні стосунки фактично припинили, оскільки перестали розуміти одне одного. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. В своїй позовній заяві позивач вказала, що спільне життя у них з чоловіком не склалося. Причиною вказаних обставин є те, що після реєстрації шлюбу вони проживали у м. Хмельницькому. Чоловік нерідко повертався додому напідпитку, виганяв безпричинно її вагітну з квартири. Після неодноразових поїздок на тимчасові заробітки до Російської Федерації чоловік почав частіше зловживати спиртними напоями. Внаслідок цього в сімї виникали сварки та скандали. На даний час проживають окремо один від одного. Чоловік зовсім не цікавиться життям дитини, абсолютно не приймає участі у її вихованні та навчанні. Між ними відсутні почуття любові та взаємоповаги, не цікавляться життям та проблемами один одного. На даний час припинили між собою шлюбні відносини, сімя фактично розпалася. Вищезазначені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не погодився на розірвання шлюбу, просив суд надати строк на примирення, так як вважає, що ще є можливість зберегти сімю. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 18 серпня 2015 року сторонам було надано строк для примирення тривалістю шість місяців до 18 лютого 2016 року. Однак 05 жовтня 2015 року позивач звернулась до суду із заявою про скорочення наданого терміну для примирення, оскільки вони з відповідачем не помирились. У звязку із наданою позивачем заявою про скорочення строку для примирення, на 16 жовтня 2015 року було призначено судове засідання. В судове засідання, призначене на вказану вище дату, відповідач не зявився, не повідомив суд про причини своєї неявки. За наданий термін сторони не помирились. В судовому засіданні, яке було призначено на 16 жовтня 2015 року, позивач та її представник адвокат [PERSON] підтримали позов про розірвання шлюбу. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки вищенаведені обставини дають підстави суду дійти до висновку, що причини, за якими позивач звернулася до суду, є обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими, оскільки шлюб їх є формальним. На підставі наведеного суд прийшов до висновку, що шлюб носить формальний характер, позов обґрунтований серйозними доказами, сімя сторін розпалася. Враховуючи, що позивач не бажає проживати разом з відповідачем та зберегти шлюб, відповідач згоден на розірвання шлюбу, а їх подальше спільне життя суперечитиме інтересам сторін, а також інтересам їхньої малолітньої дитини, тому суд прийшов до висновку, що шлюб їх необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

що сторони, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з 08 травня 2001 року, подружні стосунки фактично припинили. А тому позивач просила задовольнити її позов. В позовній заяві позивач позов вказала на те, спільне життя з чоловіком не склалось через різні інтереси та погляди на життя, у них не співпадають уподобання та звички. Фактично на протязі останніх трьох років вони не підтримують шлюбних відносин та проживають окремо. Відповідач на даний час має іншу сім'ю. В кожного з них своя сім'я, проблемами один одного не переймаються, між ними відсутні почуття взаємної любові, взаємодопомога та турбота, сім'ї як такої вже давно немає. Від шлюбу дітей не мають. Вищезазначені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак надала до суду заяву, в якій просила шлюб розірвати, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій вказав, що погоджується на розірвання шлюбу з позивачем, претензій не має. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки вищенаведені обставини дають підстави суду дійти до висновку, що причини, за якими позивач звернулася до суду, є обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, оскільки сторони разом не проживають, шлюб їх є формальним. На підставі наведеного суд прийшов до висновку, що шлюб носить формальний характер, позов обґрунтований серйозними доказами, сім'я сторін розпалася. Враховуючи, що позивач не бажає проживати разом з відповідачем та зберегти шлюб, відповідач погодився на розірвання шлюбу, а їх подальше спільне життя суперечитиме інтересам сторін, тому суд прийшов до висновку, що шлюб їх необхідно розірвати На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

що сторони, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з 10 листопада 2012 року, подружні стосунки фактично припинили, оскільки перестали розуміти одне одного. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. В своїй позовній заяві позивач вказала, що спільне життя у них з чоловіком не склалося. Причиною вказаних обставин є те, що чоловік зловживає спиртними напоями, внаслідок чого між ними відсутні взаєморозуміння, вони мають різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Відповідач постійно влаштовує скандали, в тому числі в присутності сторонніх дітей, ображаючи тим самим її честь та гідність. Постійно пред'являє їй необґрунтовані претензії, що робить спільне життя нестерпним. Крім того, чоловік не приділяє належної уваги у вихованні дитини. На даний час фактично припинили між собою шлюбні відносини, у них відсутні почуття взаємної допомоги та турботи, сім'я фактично розпалася. Вищезазначені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не погодився на розірвання шлюбу, просив суд надати строк на примирення, так як вважає, що ще є можливість зберегти сім'ю. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 17 січня 2015 року сторонам було надано строк для примирення тривалістю шість місяців до 26 червня 2015 року. Однак 15 травня 2015 року позивач звернулась до суду із заявою про скорочення наданого терміну для примирення, оскільки вони з відповідачем не помирились. Крім того, відповідач [PERSON] надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, просив задовольнити позовні вимоги. У зв'язку із наданою позивачем заявою про скорочення строку для примирення, на 27 травня 2015 року було призначено судове засідання. За наданий термін сторони не помирились. В судовому засіданні позивач наполягала на розірванні шлюбу, оскільки має іншого чоловіка, з яким бажає юридично оформити шлюбні відносини. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, погодився на розірвання шлюбу. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки вищенаведені обставини дають підстави суду дійти до висновку, що причини, за якими позивач звернулася до суду, є обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, оскільки шлюб їх є формальним, позивач вказала, що у неї є другий чоловік, з яким вона має намір одружитися. На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований серйозними доказами, сім'я сторін розпалася. Враховуючи, що позивач не бажає проживати разом з відповідачем та зберегти шлюб, відповідач згоден на розірвання шлюбу, а їх подальше спільне життя суперечитиме інтересам сторін, а також інтересам їхньої малолітньої дитини, тому суд прийшов до висновку, що шлюб їх необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

що сторони, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з 11 червня 1998 року, з 2013 року подружні стосунки припинили, оскільки перестали розуміти одне одного. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. В своїй позовній заяві позивач вказав, що спільне життя у них з дружиною не склалося. Причиною вказаних обставин є те, що у них різні погляди на життя, між ними відсутнє взаєморозуміння. На даний час фактично припинили між собою шлюбні відносини, сімя фактично розпалася, проживають окремо. Вищезазначені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, погодилася на розірвання шлюбу. Заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки вищенаведені обставини дають підстави суду дійти до висновку, що причини, за якими позивач звернувся до суду, є обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими, оскільки шлюб їх є формальним. На підставі наведеного суд прийшов до висновку, що шлюб носить формальний характер, позов обґрунтований серйозними доказами, сімя сторін розпалася. Враховуючи, що позивач не бажає проживати разом з відповідачем та зберегти шлюб, відповідач згоден на розірвання шлюбу, а їх подальше спільне життя суперечитиме інтересам сторін, а також інтересам їхніх неповнолітньої дитини, тому суд прийшов до висновку, що шлюб їх необхідно розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

що сторони, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з 13 липня 1996 року, подружні стосунки фактично припинили. А тому позивач просила задовольнити її позов. В позовній заяві позивач позов вказала на те, спільне життя з чоловіком не склалось через те, що чоловік постійно вчиняє безпричинні сварки, під час яких ображає її в присутності її матері та їхньої неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Постійно принижує її честь і гідність. Участі у вихованні дитини майже не приймає. Близько 2-х років відповідач ніде не працює, матеріально сім'ї не утримує, зловживає спиртними напоями, періодично вдома не ночує. Між ними відсутні почуття взаємної любові, взаємодопомога та турбота, сім'ї як такої вже давно немає. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO]. Вищезазначені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак надала до суду заяву, в якій просила шлюб розірвати, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив слухати справу у його відстуність, вказав, що погоджується на розірвання шлюбу з позивачем. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки вищенаведені обставини дають підстави суду дійти до висновку, що причини, за якими позивач звернулася до суду, є обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, оскільки сторони разом не проживають, шлюб їх є формальним. На підставі наведеного суд прийшов до висновку, що шлюб носить формальний характер, позов обґрунтований серйозними доказами, сім'я сторін розпалася. Враховуючи, що позивач не бажає проживати разом з відповідачем та зберегти шлюб, відповідач погодився на розірвання шлюбу, а їх подальше спільне життя суперечитиме інтересам сторін та інтересам їхньої неповнолітньої дитини, тому суд прийшов до висновку, що шлюб їх необхідно розірвати На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved