Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

У червні 2020 року позивач звернувсь до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 2018 року та мають неповнолітню дитину: [PERSON] , 2018 року народження. Спільне життя не склалось, проживають окремо. Неповнолітня дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. В даний час вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, отримує лише допомогу на дитину в розмірі 860 грн., тому потребує також матеріальної допомоги від батька. Відповідач зобов`язаний також нести витрати на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку. В добровільному порядку відповідач допомоги не надає, тому звернулася з даним позовом. Просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 3000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років; судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 червня 2020 року відкрито провадження та розгляд справи призначено в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. У встановлений строк заперечення проти такого порядку не надіслали. 01 вересня 2020 року до суду надійшов відзив по справі. Не погоджуючись з позовом, [PERSON] вказав, що він працює офіційно та отримує заробітну плату, тому аліменти на утримання дитини мають стягуватись у частці від його доходу в встановленому розмірі - ј частина. Аліменти на утримання матері дитини він не має змоги сплачувати, оскільки щомісячно несе витрати по сплаті оренди за житло, витрати на комунальні послуги, придбання продуктів харчування, інших речей першої необхідності, одягу. Також зазначив, що він не має будь-якого нерухомого майна або вкладів у банку. Просив суд задоволити в частині стягнення аліментів на дитину в розмірі ј частини його доходу, у задоволенні решти позовних вимог - відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. При розгляді справи судом встановлено, що 21 липня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України). Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З матеріалів справи встановлено, що неповнолітня [PERSON] , 2018 року народження, проживає разом з матір`ю [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню з 17 червня 2020 року. Відповідно до положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. З огляду на те, що дитина проживає з матір`ю, вартість продуктів харчування, інших речей першої необхідності, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, майновий стан відповідача, подані суду докази щодо витрат на дитину, наявність у відповідача постійного доходу, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково та стягнення з відповідача на утримання дитини аліменти у розмірі ј частини його доходу до досягнення дитиною повноліття, як це передбачено ч. 2 ст. 183 СК України. Посилання позивача на те, що відповідач не працює, тому аліменти слід стягнути у твердій грошовій сумі, суд до уваги не бере, оскільки згідно довідки ТОВ «Гюнсел» [PERSON] працює з 03 березня 2020 року та отримує заробітну плату в розмірі приблизно 5000 грн. Інших обґрунтувань необхідності стягнення аліментів в твердій грошовій сумі позивач у позовній заяві не навела. Як вказувалось вище, неповнолітня дитина [PERSON] , 2018 року народження, проживають разом з матір`ю [PERSON] . Відповідно до ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню з 17 червня 2020 року. Відповідно до ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. За ст. 91 СК України якщо жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, тривалий час проживали однією сім`єю, той із них, хто став непрацездатним під час спільного проживання, має право на утримання відповідно до статті 76 цього Кодексу. Жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Право жінки та чоловіка на утримання припиняється з підстав, встановлених пунктами 2 і 4 статті 83, статтями 85, 87 і 89 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що позивачка має на утриманні малолітню дитину, а саме [PERSON] , 2018 року народження, тому відповідач зобов`язаний утримувати також і позивачку до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи подані сторонами докази, суд визначає розмір аліментів на утримання позивачки в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів до досягнення дитиною трьох років. У своєму відзиві відповідач вказує на відсутність у нього можливості сплачувати аліменти на позивачку, оскільки має витрати на своє утримання (оренда, харчування, тощо). Разом з тим, доказів цим обставинам суду не надав, не заявив клопотань про витребування таких доказів у разі складнощів в їх отриманні, не повідомив суд про причини не можливості подати такі докази разом з відзивом. Наявність лише довідки з місця роботи не може автоматично слугувати підтвердженням відсутності інших доходів у відповідача, несення ним певних витрат. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved