Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

9 грудня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, в якому просить стягувати з [PERSON], [INFO], жителя [INFO]. 50-річчя Перемоги, 53 Томашпільського району, на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позов обгрунтовано наступним. 18 листопада 2008 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Вилянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, актовий запис № 6. Від спільного проживання у сторін 30 листопада 2008 року народилася дитина [PERSON], в свідоцтві про народження якої сторони записані батьками. Неповнолітня дитина в даний час проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Сторони проживають окремо. Відповідач матеріально забезпечений, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, але ніякої участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, допомоги не надає. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме просив визначити суму аліментів до стягування в розмірі 300 гривень, подав заперечення проти позову та доповнив, що [PERSON] ніде не працює, не має ніяких додаткових доходів, окрім того, має на утриманні неповнолітню дитину, а в грудні 2016 року ще й захворів. До заперечення представник додав підтверджуючі документи: копію виконавчого листа, довідку ВДВС, копії медичної картки та довідку лікарні, довідку сільської ради. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.158 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши заяву позивачки, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] 18 листопада 2008 року укладено шлюб у виконкомі Вилянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, актовий запис № 6. Після реєстрації шлюбу сторонам присвоєно прізвища [PERSON]/[PERSON] (а.с.5). Від спільного проживання у сторін 30 листопада 2008 року народилася дитина [PERSON], в свідоцтві про народження якої сторони у справі записані батьками (а.с.6). Згідно довідки сільського голови Вилянської сільської ради [PERSON], [INFO] знаходиться на утриманні матері [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст. 184 Сімейного кодексу України (коли розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі). Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2016 рік в Україні втановлюються Законом "Пpo Державний бюджeт на 2016 рік" за пoданням Міністерства фінансів. Так, станом на день подачі позову до суду прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1228 гривні, для дітей віком від 6 до 18 років становить 1531 гривень. Як вбачається із копії виконавчого листа у справі № 2-449/2005 від 24 червня 2005 року, з [PERSON], [INFO] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 6 червня 2005 року (а.с.18). Згідно довідки Томашпільського районного ВДВС № 4853/2 від 21 грудня 2016 року, [PERSON] сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] (а.с.19). Згідно довідки сільського голови Гнатківської сільської ради № 1125 від 21 грудня 2016 року, [PERSON], [INFO] дійсно ніде не працював, не працює, не навчається, трудової книжки не має (а.с.20). Згідно довідки сільського голови Гнатківської сільської ради № 1148 від 28 грудня 2016 року, до складу сімї [PERSON] входить його мати [PERSON], [INFO] (а.с.21). Згідно копії пенсійного посвідчення, [PERSON] призначено пенсію за віком довічно (а.с.22). Згідно довідки Гнатківської сільської амбулаторії від 20 грудня 2016 року, [PERSON], [INFO] дійсно хворіє і звертався за амбулаторною допомогою 29 грудня 2016 року (а.с.23-24). Враховуючи, що відповідач [PERSON] ніде не працює, не має ніяких доходів, сплачує аліменти на іншу дитину, однак зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття, а також враховуючи інтереси малолітньої дитини, прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись з відповідача на користь позивачки на утримання їхньої неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі 350 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.79, ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовну заяву [PERSON] предявлено до суду 9 грудня 2016 року, відповідно починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 81 ЦПК України не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом судовий збір у справах про стягнення аліментів. Згідно п. 5 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від сплати державного мита звільняються позивачі - за позовами про стягнення аліментів. Згідно Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду,-у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за поданням до суду позовної заяви майнового характеру справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Отже, якщо станом на 1 січня 2016 року розмір мінімальної заробітної плати становив 1378,00 грн, тому ставка судового збору в даній справу становитиме 551,20 гривень. Таким чином з [PERSON] підлягає стягненню в доход держави 551,20 гривень судового збору. \~ На підставі викладеного,

Outcome: partial