Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

Чернігівська районна державна адміністрація Запорізької області (далі-позивач) звернулася до суду в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , з позовом до [PERSON] (далі-відповідач) про позбавлення батьківських прав. Позивач свої вимоги мотивує тим, що відповідач є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . З 2017 року сім`я [PERSON] перебуває на контролі служби у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області, оскільки мати зловживає спиртними напоями та ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно дитини. Позивач вважає, що відповідач не виконує належним чином батьківських обов`язків по відношенню до свого сина. Так, в січні 2018 неповнолітній не відвідував уроки в школі без поважних причин. 14.02.2019 [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України. На теперішній час неповнолітній [PERSON] проживає у дідуся, оскільки його мати [PERSON] постійно ображає його, виганяє з будинку, не утримує матеріально, у зв`язку з чим неповнолітній працює у сторонніх людей, щоб придбати собі продукти харчування та одяг. Позивач вважає, що наявні факти ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків, а тому є підстави для позбавлення батьківських прав відповідача. В підготовчому судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, вказаних у позові. Неповнолітній [PERSON] в підготовчому судовому засіданні зазначив, що не заперечує проти позбавлення його матері батьківських прав щодо нього. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, також зазначила, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо сина [PERSON] , оскільки вона не в змозі виховувати та утримувати дитину. Заслухавши пояснення учасників провадження, всебічно та повно встановивши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно дослідивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , є відповідач [PERSON] . З 2017 року сім`я [PERSON] перебуває на контролі служби у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області у зв`язку зі зловживанням матір`ю алкогольними напоями та ухиленням від виконання батьківських обов`язків. Згідно актів обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] від 29.05.2018, 07.02.2018, 29.10.2018, 28.02.2019, 19.06.2019, встановлено незадовільні умови проживання сім`ї, мати [PERSON] зловживає спиртними напоями. Згідно актів попередження про можливість адміністративної відповідальності від 07.02.2018, 29.05.2018, відповідач неодноразово попереджалася про адміністративну відповідальність за невиконання обов`язків щодо виховання дитини. Відповідно до характеристики, наданої виконавчим комітетом Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області від 25.06.2019, [PERSON] байдуже ставиться до виховання неповнолітнього сина, не має місця роботи, зловживає алкогольними напоями. Відповідно до висновку Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , останню доцільно позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] . Відповідно до ст.ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками та на піклування батьків. Виховання в сім`ї є первоосновою розвитку особистості дитини. Згідно ст.14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. З підстав, передбачених ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав. Однією з таких підстав є ухилення батьком від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року«Про практику застосування судами при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В судовому засіданні позивачем було доведено, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини [PERSON] , зокрема не приділяє уваги своїй дитині, ухиляється від її належного виховання, не спілкується з дитиною в достатньому обсязі, не забезпечує сина матеріально, зловживає алкогольними напоями, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами. Суд також враховує думку неповнолітнього [PERSON] , який в судовому засіданні зазначив, що не заперечує проти позбавлення батьківських прав його матері [PERSON] щодо нього. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] є обґрунтованими і заявленими з метою захисту прав та законних інтересів неповнолітнього [PERSON] , а тому підлягають задоволенню. Окрім того, слід зауважити, що сам факт позбавлення відповідача батьківських прав щодо її дитини не є остаточним, оскільки відповідно до ст.169 СК України, в разі зміни його поведінки, суд за його позовом може поновити його батьківські права. З огляду на вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на те, що відповідач в підготовчому судовому засіданні позов визнав, позивач звільнений від сплати судового збору, то судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved