Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання спільної неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 0,33% з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 1 прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що тривалий час не підтримує шлюбні стосунки з відповідачем, останній не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча в змозі це робити, донька знаходиться на утриманні матері. Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України, розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності заперечення сторін щодо цього. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. 13.08.2011 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Зарічанської сільської ради Житомирського району Житомирскьої області, актовий запис №7. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 18.01.2019 року шлюб між сторонами розірвано. Від вказаного шлюбу 12.10.2015 року народилась дитина - [PERSON], яка перебуває на утриманні матері. Відповідач відзиву на позов не подав, свого ставлення до позовної заяви не висловив. Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Проаналізував фактичні обставини справи та норми законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. З огляду на вищевикладене, враховуючи той факт, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання спільної з позивачем дитини, заява підлягає до часткового задоволення, оскільки позивачем не доведено стягнення з відповідача аліментів в розмірі, більшому за мінімальний гарантований. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, та з огляду на те, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач у даній категорії справ має пільги щодо сплати судового збору, з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, що складаються із судового збору в сумі 704,80 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial