Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

27.03.2015 року до суду із даною позовною заявою звернувся [PERSON]. Посилається на те, що він є батьком відповідача, [PERSON]. На даний час він є інвалідом другої групи по зору, отримує державну пенсію в сумі 949 гривень, інших джерел доходів не має. Відповідач працює приватно, проживає із матір'ю, має кілька власних будинків, разом ведуть спільне господарство, що полегшує вирішення соціальних питань, отримує дохід та може надавати йому матеріальну допомогу. Оскільки він підприємницькою діяльністю не займається, потребує додаткових витрат на лікування у зв'язку із незадовільним станом свого здоров'я, просить суд стягнути із відповідача аліменти на своє утримання в сумі по 785 гривень щомісячно до зміни матеріального та сімейного стану, оскільки не має можливості вижити у сьогоднішній скрутній ситуації. В судовому засіданні позивач свій позов підтримав та надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Додатково пояснив, що він проживає одиноко, періодично лікувався у лікарні, жити йому тяжко, коштів не вистачає. В судовому засіданні відповідач позов не визнав та пояснив, що він за місцем роботи отримує невеликий заробіток, має на утриманні дружину та двоє малолітніх дітей, дружина у зв'язку із народженням дітей не працює, отримувана нею державна допомога є невеликою, і на даний час він не може надавати допомогу своєму батькові. Батько ж має на праві власності два житлових будинки: в с. Штуківець Турківського району та в с. Гуменець Пустомитівського району; має машину, якою керує. Також рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 20.05.2015 року із нього стягнуто аліменти на утримання двох дітей на користь дружини в розмірі по 700 гривень щомісячно на кожну дитину, а тому він просить у позові відмовити. Позицію відповідача в судовому засіданні підтримав його представник, [PERSON] Вислухавши сторони, представника відповідача, дослідивши обставини справи, всі наявні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, із таких підстав. Судом встановлено, що позивач є рідним батьком відповідача. В судовому засіданні сторони визнали, що вони є батьком і сином, тому згідно з положеннями ч. 1 ст. 61 ЦПК України вказані обставини не підлягають доказуванню. Як видно із довідки МСЕК від 19.11.2014 року, позивачу встановлено другу групу інвалідності по зору безтерміново. У зв'язку із інвалідністю другої групи по зору позивач є непрацездатним, періодично проходить стаціонарне лікування, отримує пенсію в розмірі прожиткового мінімуму для непрацездатної особи в розмірі по 949 гривень щомісячно, потребує матеріальної допомоги. Окрім відповідача, позивач має ще одного повнолітнього сина, [PERSON], із якого за рішенням Турківського районного суду Львівської області від 12.05.2014 року стягнуто аліменти в розмірі по 200 гривень щомісячно. Відповідач проживає в с. Лани Пустомитівського району Львівської області; в складі його сім'ї та на його утриманні перебувають: син [PERSON], [INFO]; син [PERSON], [INFO] та дружина, [PERSON], яка є непрацездатною у зв'язку із народженням та доглядом за малолітніми дітьми. Дружина отримує щомісячно державну соціальну допомогу в розмірі по 586,19 грвн. та щомісячну державну допомогу при народженні двох дітей в розімрі по 1872,50 грвн. Сам відповідач працює на умовах неповного робочого дня (дві години на день), середній розмір його доходів 346,83 грвн. З урахуванням матеріального, сімейного стану відповідач спроможний надвавати батькові посильну матеріальну допомогу. Наведені вище обставини підтверджуються: довідкою № 634/04-08 про розмір отримуваної позивачем соціальної допомоги в сумі 949 гривень; довідкою огляду МСЕК № 9377 від 19.11.2014р.; посвідченням інваліда 2 групи серії ААБ № 100462 від 12.03.2013 року; випискою із медичної карти стаціонарного хворого від 27.01.2015 року; копією довідки про доходи відповідача б/н від 08.04.2015 року; довідкою про склад сім'ї відповідача № 226 від 21.04.2015 року; копіями довідок про отримувану дружиною відповідача державну допомогу №№ 1701, 1702 від 05.05.2015 року; копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28.04.2009 року, що видане виконкомом Угерської сільської ради Стрийського району Львівської області; копією свідоцтва про народження [PERSON], що видане 20.06.2013 року виконкомом Гуменецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області; копією свідоцтва про народження [PERSON], що видане 15.10.2014 року виконкомом Гуменецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області; матеріалами цивільної справи № 2-133/2014 Турківського районного суду Льівської області. Не довіряти даним доказам у суду підстав немає. Відповідно до ст.ст. 202,203 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Дочка, син крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. В силу ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Як видно із визначення, встановленого законом, прожитковий мінімум не включає в себе вартість лікування, проведення ремонтів, пересування у зв' язку із перебуванням на стаціонарному лікуванні. А тому посилання позивача на те, що він потребує допомоги із боку сина, суд визнає вагомими і такими, що заслуговують на увагу. Враховуючи те, що відповідач є молодою, здоровою, працездатною людиною, працює неповний робочий день, не має інвалідності, може додатково працювати, суд вважає, що він, незважаючи на те, що має на утриманні дружину і двоє малолітніх дітей, спроможний сплачувати аліменти батькові в розмірі по 150 гривень щомісячно. Призначаючи даний розмір аліментів, суд ураховує, що у позивача на утриманні є дружина і двоє малолітніх дітей, однак суд вважає, що це не звільняє відповідача від обов'язку надавати посильну матеріальну допомогу батькові. Суму в 150 гривень щомісячно суд вважає посильною для відповідача. Посилання відповідача на те, що у власності позивача є два будинки та автомобіль не мають юридичного значення, оскільки їх існування не створює для позивача додаткових джерел доходів. При визначенні розміру аліментів суд також враховує, що -окрім пенсії, яка дорівнює прожитковому мінімуму на непрацездатну особу, позивач отримує по 200 гривень щомісячних аліментів, які призначені судом із урахуванням того, що у позивача є інший повнолітній син, а саме - відповідач; -як інвалід другої групи позивач не може працювати; -як інвалід другої групи позивач потребує коштів на періодичне лікування і поїздок до лікарні. Суд критично оцінює той факт, що під час розгляду даної справи дружина відповідача подала до суду позовну заяву про стягнення із відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, оскільки про це рішення позивачу нічого невідомо, із рішення суду вбачається, що сторони не повідомили Пустомитівський районний суд, що в Турківському районному суді мається на розгляді справа про стягнення аліментів в користь батька, а тому суд не виключає, що дружиною відповідача подано позовну заяву про стягнення аліментів із відповідача із метою уникнення відповідачем стягнення аліментів на користь батька. При цьому суд також враховує відсутність доказів реальної сплати відповідачем аліментів згідно із рішенням суду. Враховуючи наведене вище та

Outcome: partial