Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

26.03.2019 року позивач КС «ІСТОК» звернулося до суду з позовом, в якому просить достроково стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит в розмірі 78475, 08 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921 грн. Підставою звернення до суду з даним позовом є порушення виконання зобов`язань за кредитним договором, що [PERSON] , що його поручителем [PERSON] . Представник позивача у судовому засіданні відсутній, до суду надав заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача [PERSON] , адвокат Мотяш М.І. до суду надав заяву відповідно до якої позовні вимоги його довіритель визнає частково в частині стягнення основної суми боргу в розмірі 37\~000, 00 грн, а в решті позовних вимог просить відмовити, оскільки [PERSON] брав участь в антитерористичній операції в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей у зв`язку з чим є учасником бойових дій. До заяви надав підтверджуючі матеріали. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності прийшов до наступного висновку. 12 жовтня 2018 року між КС "ІСТОК" і її членом [PERSON] (далі відповідач 1) укладено кредитний договір № ДК2-699 (а.с.19-20), відповідно до якого останньому надано кредит у сумі 37 000,00 гривень зі сплатою 0,001% річних. Плата за надання кредиту становить 48,66 грн, щоденно. Виконання зобов`язань відповідача 1 перед позивачем за вищевказаним кредитним договором забезпечено договором поруки № ДК2-699 ДП1 (а.с.32), укладеного 12 жовтня 2018 року між позивачем та [PERSON] (далі відповідач 2). Поручитель відповідає перед кредитом солідарно нарівні з позичальником за повернення суми кредиту та нарахованих згідно з умовами кредитного договору зобов`язаннями, відповідно до ст.ст. 553-559 ЦК України (пункт 2.1 договору поруки, а.с.25-26). Як зазначає представник позивача та не заперечується відповідачем 1, останній не виконує взяті на себе зобов'язання по поверненню отриманого кредиту, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка згідно наданого позивачем розрахунку (а.с.35) складає 78 475,08 гривні. Позивач звертався до відповідачів з листами про погашення вищевказаної заборгованості (а.с.33-34). За договором поруки\~поручитель поручається перед кредитором\~боржника за виконання ним свого обов`язку\~(частина перша ст.553 ЦК України). Аналіз умов вищевказаного договору поруки дає підстави для висновку про те, що даною порукою забезпечено виконання зобов`язання у повному обсязі. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша ст.554 ЦК України). Даним договором субсидіарної відповідальності [PERSON] не встановлено. За таких обставин, [PERSON] повинен відповідати перед Кредитною спілкою «Істок» у тому ж обсязі, що і [PERSON] , включаючи сплату основного боргу, проценти за користування кредитом, плату за надання кредиту та нести відповідальність за порушення грошового зобов`язання, передбачену ст.625 ЦК України, оскільки іншого договором поруки не встановлено (частина друга ст.554 ЦК України). В пункті 3.1 договору поруки сторони погодили, що строк дії поруки становить десять років, але у будь-якому разі порука припиняє свою дію не раніше повного виконання зобов`язання за кредитним договором (основним зобов`язанням). Відповідно до частини четвертої ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. Позивач 26.03.2019 року звернувся до суду з позовом до відповідачів, у тому числі до поручителя, про стягнення заборгованості у сумі 37\~000, 00 грн,, яка складається із: неповернутого кредиту в розмірі 37 000 грн., процентів за користування кредитом - 0,14 грн., плати за надання кредиту - 20 630,89 грн. та, згідно частини другої ст.625 ЦК України, інфляційних нарахувань - 1844,19 грн. та 100% річних 14,999, 86 грн. Оскільки на час звернення до суду із даним позовом порука не припинилася, то кредитна заборгованість підлягає стягненню у солідарному порядку з позичальника та поручителя. Проте, на підставі Указу Президента «Про часткову мобілізацію», який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року,\~з 18 березня 2014 року в Україні розпочався особливий період,\~який триває на час розгляду справи. Згідно з Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.\~ Відповідно до Указу Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози та збереження територіальної цілісності України» на території Луганської та Донецької областей розпочато антитерористичну операцію. Законом України від 20 травня 2014 року №1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» внесені зміни до ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яку доповнено пунктом 15 наступного змісту: «Військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду\~штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань\~перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також\~проценти за користування кредитом не нараховуються». Відповідно до прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року, дію вказаної частини поширено на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби. Як вбачається із довідки від 05.05.2017 року №463, виданої командиром військової частини [NUMBER] полковником [PERSON] , [PERSON] перебуває на військовій службі за контрактом у Збройних Силах України, зокрема в військовій частині [NUMBER] з 25.04.2017 року. Крім того, як вбачається з посвідчення про відрядження від 07.03.2019 року [PERSON] брав участь в районі проведення ООС в м. Краматорськ, Донецької області. Зі змісту контракту про проходження громадянами України військової служби у ЗС України на посадах осіб рядового складу [PERSON] дійсно 19.10.2017 року укладено контракт про проходження військової служби у ЗС України. Військовим квитком серії [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] з 19.10.2017 року зарахований на військову службу за контрактом. [PERSON] має посвідчення серії [NUMBER] та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни- учасників бойових дій. Із огляду на вищевикладене, на спірні правовідносини поширюються положення пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який набув чинності з 08 червня 2014 року. Ураховуючи суб`єктний склад відповідачів, початок особливого періоду, час укладення кредитного договору та договору поруки, в силу положень пункту 15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» проценти за користування кредитом за даними правовідношеннями не нараховуються. Плата за супроводження кредитного договору в розмірі 48,66 грн, щоденно в сумі 20630,89 грн. за своєю правовою природою є прихованими процентами за користування кредитом. Окрім того, стягнення такої плати несе одночасно й штрафний характер, бо за умовами кредитного договору порушення позичальником графіку призводить до збільшення плати за супровід договору в чотири рази. Стягнення плати за супроводження кредитного договору суперечить положенням пункту 15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яким заборонено нараховувати штрафні санкції та проценти за користування кредитом, а тому стягнення плати за надання кредиту не є справедливим у розумінні вищевказаної норми Закону. Враховуючи, що розмір процентів за користування коштами кредитним договором встановлений, то й сто процентів річних від простроченої суми (14999,86 грн.), які передбачені частиною другою ст.625 ЦК України та п.4.7.3 Договору про споживчий кредит, також не підлягають до стягнення в силу положень п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Що ж стосується інфляційних втрат, то за змістом ст.625 ЦК України вони мають компенсаційний характер, а не штрафний, а тому їх нарахування не підпадає під обмеження, передбачені пунктом 15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Разом із тим, вимоги позивача в частині стягнення інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню з розрахунку загальної суми боргу 37 000 грн. х 3,2 (індекс інфляції) = 1184 грн (інфляційні втрати). Отже, з позичальника та поручителя у солідарному порядку підлягає стягненню: тіло кредиту у розмірі 37 000 грн. та інфляційні втрати частково в сумі 1184 грн. У задоволені позову в частині стягнення процентів за користування кредитом, плати за надання кредиту, сто процентів річних та частини інфляційних нарахувань слід відмовити за безпідставністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів у дольовому порядку та пропорційно до задоволених вимог на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати в розмірі 934, 71 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial