Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], просить змінити спосіб стягнення аліментів, який стягується з відповідача на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 липня 2015 року у справі №607/11853/15, змінивши спосіб їх стягнення та стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] в розмірі 2000 гривень щомісяця але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягувати із дня вступу рішення в законну силу і до досягнення повноліття. [PERSON] мотивовано тим, що на момент ухваленні рішення про стягнення аліментів позивач працював, зараз не працює, їздить а заробітки, а тому має дохід. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. В судовому засіданні представник відповідача позов заперечив, вважає, що підстави передбачені законом для зміни розміру аліментів відсутні. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 10 січня 2013 року по 03 березня 2015 року, що підтверджується рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 березня 2015 року у справі №607/1165/15-ц. В цьому шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу син проживає разом із матірю в місті Тернопіль по вулиці Шпитальна, 3/45. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 липня 2015 року у справі №607/11853/15 суд вирішив стягувати із [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] в розмірі ? всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму. За змістом\~статті 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом удосконалення порядку стягнення аліментів" від 17 травня 2017 року №2037- ІІІ, було внесено зміни у\~Сімейний кодекс України. Так відповідно до частини 3\~статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших представників дитини, разом з якими проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів - в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі. Платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів. В силу вимог\~ст. 182 СК\~України суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями\~статті 183 СК України\~передбачено, що розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (частина 1\~статті 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~статті 182 СК України, так і положень ст. ст.\~183,\~184 СК України. Відповідно до вимог\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статтей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (частина 3\~статті 181 СК України).\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи те, що, як стверджує представник позивача та не заперечив представник відповідача, після винесення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 липня 2015 року у справі №607/11853/15 звільнився з роботи, не працює, має тимчасові заробітки за кордоном, а тому відбулися зміна його матеріального стану, що є підставою для зміни способу стягнення аліментів та їх стягнення в твердій грошовій сумі, а не частці доходу. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивача, відповідача, стан його здоровя, стан здоровя дитини, а також рівність обовязку батьків щодо утримання неповнолітньої дитини. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що аліменти на утримання неповнолітнього слід визначити в розмірі 1100 грн. щомісяця. Доводи позивача про те, що відповідач має можливість платити аліменти 2000 грн. в місяць не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Менший розмір аліментів є недостатнім для належного виховання та утримання малолітньої дитини, та забезпечення її належним рівнем життя, необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, а також враховуючи, що розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років становить з 01 липня 2018 року 1559, з 01 грудня 2018 року 1626 грн., для дітей від 6 до 18 років з 1 липня 2018 року 1944 грн., з 1 грудня 2027 грн. Відповідач не надав суду доказів, що він не взмозі оплачувати такий розмір аліментів. Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд враховує те, що позивач звільнена від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України\~«Про судовий збір», а відтак відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~його слід стягнути з відповідача в дохід держави в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Outcome: partial