Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

[PERSON] 13.06.2014р. звернулася в суд з позовом, в якому просить винести рішення про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 750грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Також просить призначити стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 500грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У позові вказує на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з травня 2006р. по квітень 2014р. Вони мають одну дитину [PERSON], [INFO], яка повністю перебуває на її утриманні. Відповідач допомоги на утримання дитини добровільно не надає, проживає окремо. Дитина має захворювання органів зору, потребує постійного лікування, посиленого харчування. Також дитина відвідувала танцювальний гурток, оплату якого вона на даний час не може проводити. Витрати на лікування дитини складають 600грн. на місяць, витрати на вітаміни для дитини та гурток складають відповідно по 200грн. Половину цих додаткових коштів просить стягувати з відповідача. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Додатково пояснила, що її дочка протягом вересня, жовтня та листопада проходить лікування у приватному медичному закладі, витрати по якому становлять 3200грн. Також доповнила, що відповідач [PERSON] працює на підприємстві ТзОВ «Орпед ЛТД», керівником якого є його батько. Після пред'явлення позову про стягнення аліментів офіційно заробітна палата відповідача зменшилася, інформація про його дохід може не відповідати дійсності. Не заперечує проти стягнення аліментів у частці - 1/4 від доходів відповідача, враховуючи його місячний заробіток 2650,00грн. Просить стягувати додаткові витрати на дитину в сумі 700грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов частково визнав, та погодився сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини від своїх доходів, оскільки працює офіційно та отримує заробітну плату. Щодо стягнення додаткових витрат на дитину, вважає, що сума, яку просить стягнути позивачка є завищеною, не відповідає розміру тих додаткових витрат, які фактично несе позивачка. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких мотивів. [PERSON] та [PERSON] є колишнім подружжям. Вони є батьками [PERSON], [INFO] Сторони проживають окремо. Дитина проживає з матір'ю, яка несе витрати на її утримання. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України кожен з батьків повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов'язок не залежить від матеріального становища батьків. Заявляючи вимоги про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину позивачка покликається на те, що на утримання дитини необхідні значні кошти, яких вона не має. Вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти у вказаному нею розмірі щомісячно, оскільки є працездатним, працює офіційно, інших утриманців не має. Судом встановлено, що відповідач має постійне місце праці, працює системним інженером у ТзОВ "ОРПЕТ" ЛТД та має регулярний дохід. При визначенні розміру аліментів, який підлягає стягненню з відповідача в користь позивачки на утримання дитини, суд враховує відсутність у відповідача інших дітей, виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та вважає, що з відповідача слід стягувати в користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 13.06.2014р. і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Цей обов'язок лежить не лише на тому з батьків, з ким проживає дитина, а й тому, хто проживає окремо від неї. За ст.185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Позивачкою надано суду медичні документи відносно дитини [PERSON], [INFO], з яких вбачається, що дитина страждає збіжною співдружною альтернуючою не акомодаційною косоокістю, гіперметропія слабого ступеня обох очей. У зв'язку з цим захворюванням дитині призначаються лікування та проводяться обстеження. Дитина потребує посиленого харчування та відживлення. Суд вважає обґрунтованою вимогу позивачки про стягнення з відповідача додаткових витрат на лікування та посилене харчування дитини в сумі 400грн. щомісячно. При визначенні строку, на який присуджуються додаткові витрати, суд враховує характер цих витрат, їх призначення, пояснення позивачки, що такі витрати на лікування дитини сприятимуть покращенню її здоров'я, можуть відкинути необхідність оперативного втручання для лікування хвороби очей. Відтак суд вважає, що призначити додаткові витрати слід на строк два роки. Судом встановлено, що позивачка у вересні, жовтні, листопаді 2014р. оплатила курс лікування дитини на спеціальному медичному обладнанні. Вартість такого лікування на місяць становить 1400грн., що стверджується товарними чеками. Половина вартості місячного курсу лікування становить 700грн. Тому суд вважає, що крім присуджених з відповідача 400грн. додаткових витрат на дитину щомісячно, з нього слід стягнути в користь [PERSON] 900грн. у відшкодування вартості понесених нею у вересні-листопаді 2014р. додаткових витрат на дитину. В той же час суд не приймає до уваги пояснення позивачки про необхідність додаткових витрат на оплату занять дитини у танцювальному гуртку, оскільки такі не доведені і не можуть вважатися викликаними особливими обставинами. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає позов підставним, таким що підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць.

Outcome: partial