Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

20.06.2014р. в суд поступила позовна заява [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про стягнення моральної та матеріальної шкоди. В позові позивачі зазначають, що [PERSON] був засуджений вироком Стрийського міськрайонного суду від 29.05.2012р. за спричинення [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень , що спричинили смерть останнього. Позивачі зазначають , що від отриманих травм [PERSON] в лікарні [INFO] помер, а відповідач відшкодував добровільно 8000грн, а на решту суми 25000грн. дав розписку про зобов»язання відшкодувати до 27.05.2014р.. За таких обставин зважаючи на уникнення відповідачем оплати даної суми , позивачі просять позов задоволити. В суді представник позивачів [PERSON] позов підтримав з підстав викладених в позові. [PERSON] та [PERSON] просили здійснювати розгляд справи за наявними в ній доказами без витребовування кримінальної справи . При цьому жодних доказів якіб свідчили про матеріальні збитки суду не представили. [PERSON] пояснила суду , що померлий був її батьком та доглядав її дітей і після його смерті їй важко бо має душевні хвилювання. Позивачка [PERSON] вказала, що сума визначена з урахуванням факту вбивства чоловіка, просила позов задоволити та проводити заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання на 08..07.2014р., 23..07.2014р., 15.09.2014р. не явився, про причини неявки суд неповідомив. Представник надіслав клопотання про відкладення в зв»язку з ознайомленням з матеріалами справи хоча мав можливість здійснення такого про що свідчить час укладення доручення та час судових засідань. Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши фактичні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав: Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини якщо шкоду завдано калітством або іншим ушкодженням здоров»я. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.95 р. № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру в наслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв»язку з ушкодженням здоров»я. З вироку Стрийського міськрайонного суду від 29.05.2013р. по справі № 1323/4254/2012 вбачається, що [PERSON] було визнано винним за ч.1 ст.119 , ч.3 ст. 296 КК України та призначено йому покарання з застосуванням ст.с. 70,75,76 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі та звільнено його якщо він протягом 3-х років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов»язки. Як вбачається із змісту позовної заяви та доводів позивачів з [PERSON] слід стягнути матеріальну та моральну шкоду в їхню користь саме за причинення ним померлому [PERSON] важких тілесних ушкоджень , що спричинили смерть . При цьому [PERSON] був засуджений за вбивство вчинене через необережність та судом встановлено, що [PERSON] наніс [PERSON] тілесні ушкодження середньої тяжкості в наслідок замаху ліктем в сторону [PERSON]. Отже доводи позивачів про вчинення злочину при тяжких тілесних ушкодженнях спростовуються вироком суду. Окрім цього суд не знайшов жодних підтверджень наявності письмових доказів матеріальних збитків, що є підставою для відмови в цій частині позову. Слід зазначити, що позивачем в позовній заяві та в суді чітко несформовано та нерозділено матеріальні та моральні збитки та неаргументовано як одні так і останні. З мотивувальної частини вироку Стрийського міськрайонного суду від 29.05.2013р. вбачається, що [PERSON] розкаявся у вчиненому , добровільно відшкодував шкоду передавши потерпілим 8000грн. , має на утриманні неповнолітню доньку інваліда та потерпілі претензій до нього немають. Суд критично оцінює як доказ по справі у визначені ціни позову саме розписку [PERSON] так як така суперечить самому поняттю зобов»язання при визначенні розміру моральних та матеріальних збитків . Даною розпискою підтверджується зобов»язання відповідача по поверненню боргу , а норми ст.ст. 1166,1177 ЦК України на які в позові посилаються позивачі нерегулюють дані правовідносини у сфері зобов»язального права. При цьому судом встановлено, що в наслідок неправомірних дій відповідача позивачам завдано моральної шкоди з огляду на їх душевні хвилювання та перенесений ними фізичний біль та душевний стрес. Визначаючи розмір морального відшкодування, суд приймає до уваги добровільне часткове таке відшкодування відповідачем у розмірі 8000грн. та виходить з того, що злочин відповідачем було вчинено з необережності, являється пенсіонером та на утриманні має неповнолітню доньку інваліда, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача суму моральних збитків у розмірі 15000грн. .

Outcome: partial