Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

Цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про внесення зміни до Договору про сплату аліментів на дитину, визначення місця проживання дитини та умов участі в її вихованні після розірвання шлюбу надійшла до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області на підставі Ухвали Малиновського районного суду міста Одеси в порядку ст. 31 ЦПК України - передачі справи на підсудністю. Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 ЦПК України повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана (ст. 32 ЦПК України). Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2020 року справа прийнята до провадження зазначеного суду. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що від перебував у шлюбі з [PERSON] , у шлюбі [INFO] народився син - [PERSON] . Шлюб між ним та [PERSON] розірвано. 07 березня 2019 року між ним та [PERSON] укладено Договір про сплату аліментів на дитину, згідно з яким він повинен сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 12 150 грн. щомісячно. Однак, зараз у нього погіршився стан здоров`я (онкологія), що потребує значних матеріальних затрат на лікування. Крім того, у 2019 році від вдруге одружився, та у нього [INFO] народився другий син - [PERSON] . Зараз він за рішеннями суду сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] та дружини, до досягнення дитини трирічного віку. Враховуючи викладені обставини, зараз він не має можливості сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в сумі 12 150 грн., на прохання внести зміни в договір в частині суми аліментів [PERSON] не реагує, що змушує його звернутися до суду. Просить суд зменшити розмір на утримання сина [PERSON] з 12 150 грн. до 3 000 грн. щомісячно. Позивач у судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Представник відповідача надав до суду письмові пояснення, просив розгляд справи проводити без його участі та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст. 89 ЦПК України, дійшов до наступного. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ст. 82 ЦПК України). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 24 квітня 2010 року Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції за актовим записом №129 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . У шлюбі, [INFO] народився син - [PERSON] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] видане повторно 21 лютого 2019 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ст. 181, 182 СК України). Відповідно до Договору від 07 березня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Юрченко Л.Л. та зареєстрований в реєстрі за №531, сторони погодили сплату аліментів на дитину, визначення місця проживання дитини та умови участі у її вихованні після розірвання шлюбу. Так, зокрема п. 2 Договору від 07 березня 2019 року визначено розмір аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] 12 150 грн., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 19 квітня 2019 року на підставі Рішення Овідіопольського районного суду міста Одеси шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Судове рішення набрало законної сили 20 травня 2019 року. Як вбачається з наданих суду матеріалів, у кінці 2019 року у [PERSON] погіршився стан здоров`я, у нього виявили Рак лівого яєчка, та 22 серпня 2019 року було проведено оперативне втручання. Вказані обставини змусили [PERSON] понести матеріальні затрати, що сказалося на його матеріальному становищі. 23 листопада 2019 року [PERSON] вдруге уклав шлюб з [PERSON] , свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] видане Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. У шлюбі, [INFO] народився син - [PERSON] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південого міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Відповідно до рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 24 вересня 2020 року, що набрало законної сили 27 жовтня 2020 року, з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дружини [PERSON] в сумі 1 500 грн. щомісячно з 03 липня 2020 року до досягнення дитиною трьох років, - [INFO] . Твердження представника [PERSON] - адвоката Канікаєва Ю.О. у письмових поясненнях від 11 травня 2021 року про те, що визнання позову [PERSON] свідчить про його спроможність сплачувати аліменти, суд не бере до уваги, оскільки в даному випадку це обов`язок суду стягнути аліменти на утримання дружини, та визнання чоловіком позову ніяк не вплинуло на рішення суду про стягнення аліментів. Крім того, відповідно до судового наказу Малиновського районного суду міста Одеси від 14 липня 2020 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісячно з 03 липня 2020 року до досягнення дитиною повноліття - [INFO] . В даному випадку це обов`язок суду стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Суд не бере до уваги доводи представника [PERSON] - адвоката Канікаєва Ю.О. у письмових поясненнях від 11 травня 2021 року про те, що матеріальний стан [PERSON] дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] у визначеному п. 2 Договору від 07 березня 2019 року розмірі, оскільки факт перетину кордонів [PERSON] не доводить його «заробітку за кордоном в іноземній валюті, розмір якого вочевидь перевищує середній дохід особи» Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України (ст. 192 СК України). На думку суду, у [PERSON] , після укладення Договору від 07 березня 2019 року, змінився матеріальний та сімейний стан, що підтверджується описаними вище обставинами (погіршився стан здоров`я, наявність двох судових рішень про стягнення аліментів на користь другої дружини та неповнолітнього сина від другого шлюбу). Разом з тим, суд бере до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та вважає, що зменшення розміру аліментів згідно п.2 Договору від 07 березня 2019 року до 9 000 грн. буде достатнім забезпечення розвитку дитини, адже не лише батько ай мати зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Також, суд враховує, що норами СК України не передбачено внесення змін до Договору, як просить [PERSON] у своєму позові, а передбачено право суду шляхом ухвалення судового рішення на зменшення розміру аліментів, визначеного за домовленістю між батьками, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи висновок суду про часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 840 грн. 40 коп. та відмовити у клопотанні представника [PERSON] - адвоката Канікаєва Ю.О. про стягнення судових витрат.

Outcome: partial