Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

17.04.2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, мотивуючи позовні вимоги тим, відповідач є батьком позивачки, яка навчається на 2 курсі Вінницького національного медичного університету ім. М.І.Пирогова, денної форми навчання за контрактом, терміном навчання з 01.09.2016 року по 01.07.2022 року. Вартість навчання за 2016-2017 р.р. становить 32410,00 грн. За таких умов позивачка не має можливості належним чином самостійно, без фінансової допомоги батька, продовжувати навчання. Оскільки відповідач є фізично здоровим, офіційно працює у відділенні АГЧ Вінницької обласної лікарні ім. М.І. Пирогова, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки. Представник позивача [PERSON] надав суду заяву про відмову від позовних вимог в частині стягнення аліментів з [PERSON] на користь повнолітньої доньки, яка продовжує навчання [PERSON] за період з [INFO] по 01.07.2022 року. Просив суд стягувати з [PERSON] аліменти на утримання позивачки в розмірі ? частки від усіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на особу відповідно віку щомісячно, починаючи стягнення з моменту звернення до суду з цією заявою на період її навчання у Вінницькому національному медичному університеті ім. М.І.Пирогова, та не більше ніж до досягнення 23-х років, а саме до [INFO] включно. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав, не заперечив щодо задоволення позову, просив розглянути справу у його відсутність. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON], [INFO], є донькою відповідача [PERSON] (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про зміну імені [PERSON] змінила прізвище на "[PERSON]" (а.с.6). [PERSON] з батьком не проживає, оскільки зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що стверджується довідкою Вороновицької селищної ради від 30.05.2018 року (а.с.42). [PERSON] є студенткою 2 курсу Вінницького національного медичного університету ім. М.І.Пирогова, денної форми навчання за контрактом. Термін навчання з 01.09.2016 року по 01.07.2022 року, що стверджується довідкою №292 від 27.02.2018 року (а.с. 7). Вартість навчання за 2016-2017 р.р. становить 32410,00 грн. (а.с.9). Відповідач [PERSON] працює на посаді електромонтера Вінницької обласної клінічної лікарні ім. М.І.Пирогова та його дохід з травня 2017 року по квітень 2018 року склав 44323,72 грн. (а.с.29). Позивачка [PERSON] будь-яких доходів не має, що підтверджується відомостями з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів (а.с.43). Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. По даній справі встановлено, що [PERSON] досягла повноліття, однак не досягла 23 років, навчається стаціонарно, потребує утримання від батька. Отже, суд прийшов до висновку про наявність обов'язку відповідача [PERSON] піклуватися та матеріально забезпечувати свою повнолітню доньку [PERSON], тобто сплачувати аліменти на її утримання на період навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштівта інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON], яка продовжує навчання і не має змоги працювати, суд враховує всі фактичні обставини справи встановлені в судовому засіданні, а саме те, що відповідач [PERSON] працює і отримує стабільний дохід, має задовільний стан здоров'я, позов визнає повністю, а позивачка потребує від батька матеріальної допомоги на її утримання. Тому виходячи із засад розумності і справедливості, а також найкращого забезпечення інтересів [PERSON], беручи до уваги її потребу в матеріальній допомозі з боку батька, суд прийшов до висновку, що на користь позивачки з відповідача слід стягнути аліменти на її утримання в розмірі ? частки з усіх видів доходу відповідача, починаючи з дня звернення до суду з позовом, тобто з 17.04.2018 року, на період навчання у Вінницькому національному медичному університеті імені М.І. Пирогова та не більше ніж до досягнення донькою 23-х років, а саме до [INFO] включно. Позовні вимоги що стягнення аліментів у розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму на особу відповідного віку не підлягають до задоволення, оскільки даний прожитковий мінімум встановлено лише для неповнолітніх дітей до 18 років, а позивачка є повнолітньою особою. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, тому згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial