Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюбміж нею та [PERSON] , зареєстрований 07 серпня 1999 року Заворицькою сільською радою Броварського району Київської області, актовий запис № 6. В обґрунтування позову зазначала, що 07 серпня 1999 року вона і [PERSON] уклали шлюб, від шлюбу вони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх чотирьох років сімейні відносини сторін та сімейне життя поступово погіршувалися, що призвело до фактичного припинення ними у січні 2019 року шлюбних відносин, причиною чого є діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства. Між ними часто виникали сварки. Хоча сторони і проживають в одному будинку, проте спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Майновий спір щодо набутого у шлюбі майна на даний час відсутній. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила суд задовольнити його, час для примирення подружжя не надавати, оскільки воно є неможливим. Сплачений нею при подачі до суду позову судовий збір з відповідача на її користь не стягувати. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав повністю, проти його задоволення та розірвання шлюбу не заперечував, оскільки із січня 2019 року сторони спільне господарство не ведуть. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 07 серпня 1999 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Заворицькою сільською радою Броварського району Київської області, актовий запис № 6. Від шлюбу сторони мають повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , та неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч. 3 ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно із ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що із січня 2019 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, хоча проживають в одному житлового будинку, примиритися вони не бажають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, позов визнав. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved