Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

24.05.2021 року позивач ПАТ «УСК» звернувся до суду позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування. Позовна заява вмотивована тим, що 16.11.2011 року між КС «УКС»» та [PERSON] було укладено кредитний договір №4603к, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 5000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 34,8% річних строком 24 місяці до 16.11.2013 року. Крім того, 31.05.2013 року між КС «УКС»» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору №4603к від 16.11.2011 року, за умовами якої [PERSON] отримав кредит в розмірі 5000,00 грн строком до 31.05.2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,0% річних. 01.12.2011 року та 01.06.2013 року між КС «УКС» та ПАТ «УСК», в свою чергу, укладені договори добровільного страхування кредитів №32 та №12, відповідно, на загальну суму 18625,00 грн. За умовами вищевказаних договорів ПАТ «УСК» здійснює страхування кредитних ризиків за кредитним договором №4603к від 16.11.2011 року, додатковою угоду до кредитного договору №4603к від 16.11.2011 року, укладеними між КС «УКС» та [PERSON] .. КС «УКС» за кредитним договором, додатковою угодою свої обов`язки перед [PERSON] виконав. Відповідач, в свою чергу, зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості за період з 10.06.2013 року по 28.02.2021 року в розмірі 15523,44 грн. 09.04.2021 року, на виконання п.5.8 договору добровільного страхування кредитів №12 від 01.06.2013 року ПАТ «УСК» виплатила КС «УКС» страхове відшкодування в розмірі 15523,44 грн. Таким чином, до ПАТ «УКС» перейшло право вимоги на стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування у розмірі 15523,44 грн. Просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «УКС» матеріальну шкоду за виплачене страхове відшкодування в розмірі 15523,44 грн, вирішити питання про судові витрати. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 03.06.2021 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив не подав. За таких обставин, суд ухвалює заочне рішення по справі, на що позивач надав згоду, на підставі наявних у ній доказів. При цьому фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося, на підставі положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16.11.2011 року між КС «УКС» та [PERSON] укладено кредитний договір №4603с, за умовами якого останній отримав кредит на суму 5000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 34,80% річних та строком повернення кредиту до 16.11.2013 року. Згідно додаткової угоди до зазначеного договору, 31.05.2013 року відповідачу додатково надано кредит на суму 5000,00 грн на умовах сплати процентів за користування кредитом в розмірі 30,0% річних та строком повернення кредиту до 31.05.2015 року. Факт виконання зобов`язання з надання кредиту КС «УКС» виконала, що підтверджується платіжними дорученнями №7193 від 16.11.2011 року, №21249 від 31.05.2013 року. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим за період з червня 2013 року по 28.02.2021 року заборгував КС «УКС» 15523,44 грн. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст.1050 ЦК. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на заборгованість, що виникла за кредитним договором №4603к від 16.11.2011 року та додатковою угодою до нього від 31.05.2013 року, яка утворилась за період 11.06.2013 28.02.2021 року в розмірі 15523,44 грн, яка складається з заборгованості за основною сумою кредиту в розмірі 2781,99 грн та заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 12741,45 грн. Проте, за умовами п.1 додаткової угоди від 31.05.2013 року до кредитного договору №4603К від 16.11.2011 року, кредитор надав позичальнику у тимчасове користування грошові кошти у розмірі 5000,00 грн, строком на 24 місяці, з 31.05.2013 по 31.05.2015 року, зі сплатою 30,00% річних, що нараховуються рівними долями на первісну суму кредиту, зазначену в п.1.3, збільшену на залишок заборгованості по кредиту, наданого відповідно п.1.1., зафіксовану на дату видачі кредиту, зазначеного у п.1.3. Таким чином, нарахування процентів 31.05.2015 року, тобто після закінчення строку кредитування, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки суду, узгоджуються з позицією Великої палати ВС, висловленою у постанові від 28.03.2018 у справі №14-10цс18. За умовами додаткової угоди від 31.05.2013 року до кредитного договору №4603К від 16.11.2011 року, заборгованість за кредитним договором №4603к від 16.11.2011, яка утворилась станом на 31.05.2013 року, в розмірі 1308,74 грн та яка складається з заборгованості за основною сумою кредиту в розмірі 1222,88 грн та процентів в розмірі 85,86, зараховані до тіла кредиту наданого за умовами цієї додаткової угоди. Відповідно до Додатку 2 до кредитного договору №4603к від 16.11.2011, за графіком повернення кредиту, сторони узгодили загальну суму кредиту в розмірі 10094,02 грн, яка складається з тіла кредиту в розмірі 6308,74 грн, відсотків в розмірі 3785,28 грн, та щомісячний платіж в розмірі 421,00 грн, З наданої виписки з рахунку позичальника №157 від 09.04.2021 року вбачається, що на виконання умов додаткової угоди від 31.05.2013 року до кредитного договору №4603К від 16.11.2011 року, позичальником [PERSON] з 10.06.2013 року по 10.06.2014 рокі, вносились щомісячні платежі в розмірі 421,00 грн на загальну суму 5473,00 грн, а отже суд вважає встановленим розмір заборгованості у [PERSON] за кредитним договором, яка утворилася станом на 31.05.2015 року в розмірі 4621,02 грн. 01.12.2011 року та 01.06.2013 року між ПАТ «УСК» та КС «УКС» укладені договори добровільного страхування кредитів №32 від 01.12.2011 року та №12 від 01.06.2013 року, відповідно. Предметом зазначених договорів добровільного страхування кредитів є майнові інтереси Кредитної Спілки «Українська кредитна спілка», пов`язані із матеріальними збитками, які завдані останній внаслідок повного або часткового неповернення позичальником суми кредиту(позики) та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни у відповідності до кредитних договорів. За умовами зазначених договорів добровільного страхування кредитів позивач здійснює страхування кредитного ризику за кредитними договорами, укладеними між позичальниками пенсіонерами (у т.ч. працюючими) та Кредитною Спілкою «Українська кредитна спілка», згідно з Реєстром наданих за звітний період кредитів, що укладені в межах договору про співробітництво між останньою та позивачем (додаток № 1). Відповідно до додатку до договору добровільного страхування кредитів №32 від 01.12.2011 року, укладений між КС «УКС» та [PERSON] кредитний договір №4603к від 16.11.2011 року віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем. Відповідно до додатку до договору добровільного страхування кредитів №12 від 01.06.2013 року, укладена між КС «УКС» та [PERSON] додаткова угода від 31.05.2013 року до кредитного договору №4603к від 16.11.2011 року, віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем. В зв`язку з настанням страхового випадку КС «УКС» направила ПАТ «УСК» заяву №105 від 08.04.2021 про виплату страхового відшкодування у сумі 15523,44 грн, внаслідок невиконання відповідачем свого зобов`язання за кредитним договором № №4603с від 16.11.2011 року. На підставі зазначеної заяви КС «УКС», ПАТ «УСК» склало страховий акт №89кр від 09.04.2021 року. Згідно платіжного доручення №194 від 09.04.2021 року позивачем, на підставі вищезазначеного страхового акту №89кр від 09.04.2021 року, 09.04.2021 року здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 15523,44 грн. Згідно ст.979 ЦК України за Договором страхування одна сторона (Страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (Страхувальникові) або іншій особі, визначеній в Договорі, грошову суму (страхову виплату), а Страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови Договору. Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.933 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст.27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. У відповідності до п.5.7. договору добровільного страхування кредитів №12 від 01.06.2013 року до Приватного Акціонерного Товариства «Українська страхова компанія», яке виплатило страхове відшкодування за цим договором переходить в межах виплаченого страхового відшкодування право вимоги, яке Кредитна Спілка «Українська страхова компанія» має до [PERSON] згідно з умовами кредитного договору. Таким чином, враховуючи що [PERSON] належним чином не виконав умови кредитного договору №4603к від 16.11.2011 року, чим заборгував 4621,02 грн, а також, що вказаний кредитний ризик позивачем було застраховано за договором добровільного страхування кредитів №32 від 01.12.2011 року і сплачено страховий платіж, позивач має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи [PERSON] у межах фактичних витрат, тобто на відшкодування завданих збитків. За таких обставин, позов ПАТ «УСК» до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування підлягає частковому задоволенню в розмірі 4621,02 грн, тобто в межах зобов`язань [PERSON] за умовами кредитного договору №4603к від 16.11.2011 року, додаткової угоди від 31.05.2013 року до кредитного договору №4603к від 16.11.2011 року, в решті позову слід відмовити за необґрунтованістю. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір при зверненні до суду з даним позовом в сумі 2270,00 грн, які він просив стягнути із відповідача. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, а саме на 29,77% (від заявленої суми позовних вимог 15523,44 грн), то підлягає частковому стягненню з відповідачки на користь позивача і судовий збір. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у зв`язку з розглядом справи пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 675,73 грн (2270,00 : 29,77%). На підставі\~викладеного,\~

Outcome: partial