Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав, мотивуючи позов тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано між ними на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21.10.2016 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO]. 20.09.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області у справі №127/15267/16-ц було прийнято рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON], на утримання неповнолітнього сина [PERSON] до його повноліття в твердій грошовій сумі 1000,00 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.07.2016 року, до досягнення дитиною повноліття. Також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною - [PERSON] 3-х років. Відповідно до довідки-характеристики КЗ "ДНЗ №21 BMP" №20 від 08.02.2018 року дитина [PERSON] відвідує КЗ "ДНЗ №21 BMP" з 27.07.2017 року по теперішній час. За час, який дитина відвідує заклад, вихованням дитини займається виключно мама, яка приймає активну участь в житті закладу. Батько участі у вихованні дитини не приймає, в закладі не з'являється. Відповідно до довідки №11987/15.26-25/5 виданої Центральним відділом ДВС м. Вінниці ГТУЮ, [PERSON] не отримувала аліментів від [PERSON] у період з 20.12.2016 року по 31.01.2018 року на утримання сина - [PERSON] Довідкою №11991/15.26-25/5 від 12.02.2018 року Центральний відділ ДВС м. Вінниці ГТУЮ підтверджує, що [PERSON] не отримувала аліментів від [PERSON] у період з 20.12.2016 року по 31.01.2018 року на її утримання до досягнення сином трьох річного віку . Фактично з 09.05.2017 року [PERSON] припинив проживати з сім'єю та брати участь в утриманні сина так і в утриманні позивача. Відповідач володіє інформацією стосовно місця проживання позивача та спільної дитини, з боку позивача ніколи не створювалися перешкоди відповідачу у спілкуванні з дитиною, прийманні участі батька у вихованні та піклуванні про сина. Вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відповідачем відносно дитини батьківських обов'язків, покладених на нього законом. [PERSON] життям дитини не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню, не надає матеріальної допомоги, аліменти визначені рішенням суду не сплачує, а також веде антисоціальний спосіб життя, що може негативно впливати на дитину. Оскільки відповідач [PERSON] нехтує своїми батьківськими обов'язками щодо сина [PERSON], тому позивачка звернулася до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила слухати справу у її відсутність, судові витрати залишити за нею, не заперечила щодо заочного розгляду справи. До судового засідання відповідач [PERSON] не з'явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради [PERSON] до судового засідання не з'явилася, надала суду заяву, відповідно до якої просить слухати справу у її відсутність, підтримує висновок органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 223, 280 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечила проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними було розірвано на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21.10.2016 року (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини [NUMBER], виданого відділом державної РАЦС Вінницького МУЮ у Вінницькій області (а.с. 4). Неповнолітній син [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] що стверджується довідками квартального комітету «Центральний» №115 та №116 від 08.02.2018 року (а.с. 11). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.09.2016 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON], на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до його повноліття в твердій грошовій сумі 1000,00 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду - з 15.07.2016 року, до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною - сином [PERSON], [INFO], трьох років, а саме до [INFO] року включно, починаючи з дня звернення до суду - з 15.07.2016 року (а.с. 6-7). Відповідно до довідки №11987/15.26-25/5, виданої Центральним ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у вінницькій області встановлено, що [PERSON] не отримувала аліменти від [PERSON] у період з 20.12.2016 року по 31.01.2018 року на утримання сина - [PERSON] (а.с. 9). Довідкою №11991/15.26-25/5 від 12.02.2018 року Центрального ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у вінницькій області також підтверджується, що [PERSON] не отримувала аліменти від [PERSON] у період з 20.12.2016 року по 31.01.2018 року на її утримання до досягнення сином трьох років (а.с. 10). Також це підтверджено наданими суду Центральним відділом ДВС м. Вінниці ГТУЮ розрахунком заборгованості зі спати аліментів за період з 15.07.2016 року по 30.11.2018 року, листом №98904/15.26-25/37 від 19.12.2018 року, довідкою про неотримання аліментів №101239/15.26-25/37 від 26.12.2018 року (а.с. 80-83). Відповідно до довідок Комунального закладу "Дошкільний навчальний заклад №21 Вінницької міської ради" №20 від 08.02.2018 року та №110 від 17.10.2018 року дитина [PERSON] відвідує КЗ "ДНЗ №21 BMP" з 27.07.2017 року по теперішній час. За період перебування дитини у закладі питанням виховання дитини займається виключно мама, яка відвідує батьківські збори, вчасно забирає сина з дитячого садочка, приймає активну участь у житті групи та закладу. Батько [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає (а.с. 8,40). Згідно довідки комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 м. Вінниця» №01-2/820 від 18.10.2018 року вбачається, що дитина [PERSON], [INFO] обслуговується у даному закладі та відвідував його лише у супроводі матері [PERSON] (а.с. 41). Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про стан її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину (ч. 2 - 4 ст. 150 СК України). Згідно з ч. 2 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно п .2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Суд приймає до уваги те, що згідно матеріалів справи відповідач [PERSON] не займається вихованням та матеріальним забезпеченням свого сина протягом тривалого часу, не цікавиться його навчанням і розвитком, здоров'ям, умовами життя, не сплачує аліменти ні на утримання дитини, ні на утримання дружини, що стверджується письмовими доказами. Дитина знаходиться повністю на матеріальному забезпеченні матері [PERSON] Крім того, згідно висновку органу опіки та піклування Вінницької міської ради від 18.12.2018 року №01-00-011-60582 визнано доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 86-87). Всі досліджені в сукупності докази по справі дають підстави суду вважати, що відповідач не піклується про дитину як батько, з сином не спілкується взагалі, не приймає будь-якої участі у забезпеченні дитини необхідним з метою його належного життєвого рівня (харчування, медичного догляду, необхідних речей), не цікавиться життям дитини, а відтак є усі необхідні підстави передбачені законом для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. За клопотанням позивача судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved