Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

02 листопада 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, та аліментів на своє утримання у розмірі ? всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення малолітнім сином трьох років, тобто до [INFO] року, що є предметом позову. 17 лютого 2017 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про залучення до участі у справі у якості третьої особси без самостійних вимог [PERSON]. (а.с.61) Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, пояснила, що з 03 вересня 2014 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу подружжя має малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. З травня 2016 року сторони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачем, перебуває на її утриманні, відповідач надає незначну матеріальну допомогу на утримання дитини, визначаючи розмір допомоги на свій власний розсуд, врегулювати питання про сплату аліментів на утримання дитини в досудовому порядку відповідач не погоджується, тому позивач вимушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та своє утримання, оскільки на сьогоднішній день позивач самостійного заробітку не має, перебває у відпустці по догляду за дитиною, отримує лише державну допомогу на дитину, цих коштів не вистачає для належного утримання дитини, враховуючи вік та потреби дитини, в той же час відповідач є особою працездатного віку, має постійне місце роботи та спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання як дитини, так і дружини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що дійсно з 03 вересня 2014 року сторони перебвають у зареєстраоному шлюбі, однак шлюбні відносини між подружжям припинено, вони проживають окремо, відповідач має постійне місце роботи, намагається фінансово підтримувати свою сімю, однак на даний час не має можливості виплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачем, оскільки має інші зобов'язання, на підставі рішення ленінського районного суду м.Полтави від 27.09.2016 року відповідчу присуджено до сплати аліменти на дитини від першого шлюбу - доньку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тому при визнанні розміру аліментів просить врахувати його майновий стан та спроможність виплачувати аліменти на двох дітей. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомила. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Судом встановлено, що з 03 вересня 2014 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. (а.с. 36) [PERSON] народився [INFO] року, батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. (а.с. 35) Згідно положень ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з положень ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, судовий (спірний) спосіб виконання обов'язку утримувати дитину, тобто стягнення аліментів на підставі рішення суду, є можливим у разі відсутності домовленості ( договору) між батьками про сплату аліментів. Виходячи з положень статей 181, 182 Сімейного кодексу України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов'язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір. Отже, спір щодо витрат на утримання дитини може містити незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов'язку по утриманню дитини. Як роз'яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за №3 «Про застування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що мати дитини знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, малолітня дитина проживає разом з матір'ю, перебуває на її утриманні, відповідно до вимог сімейного законодавства має право на отримання матеріальної допомоги з боку своїх батьків. Відповідач [PERSON], батько дитини, є особою працездатного віку, має постіне місце роботи та фіксовану заробітну плату, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було, тому в сукупності оцінених судом доказів, є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини. В той же час, при вирішенні питання про визначнненя розміру аліментів на утримання малолітньої дитини, суд враховує наявність у відповідача зобов'язань по утриманню неповнолітньої дитини від першого шлюбу - доньки [PERSON], [INFO], та обставини встановлені рішенням Ленінського районного суд м. Полтава від 27 вересня 2016 року, яким присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі 1/3 частки від всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття дитиною. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, враховуючи положення ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" де встановлено з 01 травня 2017 року прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років - 1355,00 грн., а дітей віком від 6 до 18 років - 1689,00грн., на одну особу в розрахунку на місяць, який визначає вартісну величину достатнього для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження її здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, та вимог ст. 181 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягає задоволенню частково, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не меньше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 02 листопада 2016 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1, 2 та 3 ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2,4 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Виходячи з предмету спору та суб'єктивного складу сторін, суд вважає доведеним той факт, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, факт припинення сімейно-шлюбних відносин визнається сторонами спору, малолітня дитина - син [PERSON], [INFO], проживає разом із позивачем, між сторонами не досягнуто домовленостей щодо розміру матеріальної допомоги, яку має надавати відповідач на утримання дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, яка не досягла трирічного віку, тому у сукупності наведених обставин з уражанням положень ст. 84 Сімейного кодексу України є підставою для стягнення аліментів на утримання дружини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем правомірно пред'явлено позов до відповідача з вимогою про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трьох років, ухвалюючи рішення, суд з урахуванням матеріальний стан відповідача, розмір заробітної плати за основним місцем роботи та наявність інших аліментних зобов'язань, тому ухвалюючи рішення присуджує стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/16 частину всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною - сином [PERSON], [INFO], трирічного віку, тобто до [INFO] року. В порядку п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення з [PERSON], [INFO], уродженця с. Малоріченське Алуштинського району Автономної Республіки Крим, індивідуальний ідентифікаційний номер [NUMBER], проживає за адресою: [ADDRESS] (гуртожиток), аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 1102,40 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат за подання позову про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та своє утримаання. Враховуючи наведене та

Outcome: partial