Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

17 квітня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що з 18 березня 2017 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає. Просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 18 квітня 2019 року справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні на 16 травня 2019 року. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити та стягувати аліменти в розмірі, який зазначила в позовній заяві. Визнала, що відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини від першого шлюбу. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, просив зменшити розмір аліментів, оскільки хоча він і працює, але сплачує аліменти в розмірі ј частини на утримання ще одного сина. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Шепетівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області зареєстровано 18 березня 2017 року. Від спільного проживання у сторін є неповнолітня дитина: син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про його народження. Малолітній син сторін проживає разом з позивачкою по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою приватного підприємства «Управлінська компанія «Управдом» №1245 від 17 квітня 2019 року. Відповідно до ст. ст. 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 Сімейного кодексу України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення, що не суперечить п.п. 3, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України". Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. З урахуванням того, що відповідач є працездатною особою, разом з дитиною не проживає та не надає матеріальної допомоги на її утримання, сплачує аліменти на утримання дитини від першого шлюбу в розмірі ј частини заробітку, що визнано позивачкою, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з нього аліментів в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки сторони, які є батьками дитини в рівній мірі несуть обов`язки щодо її виховання та утримання, і такі у виді матеріального утримання не можуть бути повністю покладені виключно на позивача. Згідно ч. 1ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial