Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до прокуратури Івано-Франківської області про відшкодування моральної шкоди, яка завдана йому протиправною бездіяльністю посадових осіб прокуратури при вирішенні його заяви від 08 серпня 2013 року. Позов обґрунтований тим, що ухвалою слідчого судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 29 жовтня 2014 року визнано протиправною бездіяльність посадових осіб прокуратури Рогатинського району Івано-Франківської області щодо невнесення ними відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі ЄРДР) відповідно до вимог ч.1 ст.214 КПК України за його заявою від 08 серпня 2013 року. Внаслідок таких дій йому завдано моральної шкоди, яку просив стягнути після уточнення позовних вимог в сумі 10 000,00 грн., як компенсацію за душевні страждання, яких він зазнав у зв'язку з протиправною бездіяльністю посадових осіб щодо вирішення його заяви. В обґрунтування розміру моральної шкоди в позовній заяві зазначив, що зазнав сильних душевних страждань та приниження честі і гідності. Це все відобразилось на його стану здоров`я та виразилось в порушенні сну та спокою, матеріальному становищі, іміджі. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав з підстав наведених в позовній заяві та просив його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - прокурор прокуратури Івано-Франківської області Гарасимик Т.О. в судовому засіданні заперечував проти позову, посилаючись на необґрунтованість вимог позивача, яка полягає в неправильній ним оцінці доказів. Зокрема ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 29 жовтня 2014 року дії прокурора не визнавались неправомірними, слідчим суддею в порядку КПК України зобов'язано прокурора вчинити певні дії. Крім цього в своїх запереченнях представник відповідача покликався на відсутність доказів у позивача щодо заподіяння йому моральних страждань, а також в позовній заяві не має обґрунтування розміру моральної шкоди. Також вказав, що між шкодою та діями прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР відсутній причинний зв'язок та вина прокуратури Івано-Франківської області. Просив в задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, показання свідка та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Частинами 1, 4 ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами в розумінні ст. 57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Загальне правило оцінки доказів законодавець визначив у ч.1 ст.212 ЦПК України, де зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 08 серпня 2013 року [PERSON] звертався із заявою до Управління УМВС в Івано-Франківській області та Генеральної прокуратури України , в якій просив провести перевірку щодо законності постанови слідчого Воянського В.С. від 16 квітня 2013 року про закриття кримінального провадження, внесеного 21 грудня 2012 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12012090210000082 у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 КК України та про кримінальне правопорушення вчинене працівником міліції Онуфриком А.Л. під час допиту та складання протоколу допиту малолітнього свідка [PERSON] ( а.с.21-22). 14 серпня 2013 року дану заяву із Генеральної прокуратури України було направлено в прокуратуру Івано-Франківської області для організації перевірки та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства, яка скерована за належністю для розгляду в прокуратуру Рогатинського району (а.с.28). На дану заяву прокурором Рогатинського району було надано відповідь листом від 06 вересня 2013 року за №67-101-12, де зроблено висновок, що підстав для вжиття заходів прокурорського реагування немає ( а.с.5). Копія даного листа-відповіді [PERSON] повторно направлялась посадовими особами прокуратури Рогатинського району в червні та липні 2014 року ( а.с.4-5,23-24). Не погодившись з діями посадових осіб прокуратури Рогатинського району щодо такого вирішення його заяви, [PERSON] в порядку ст.303 КПК України подав до суду скаргу на бездіяльність прокурора, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою від 08 серпня 2013 року. Ухвалою слідчого судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 29 жовтня 2014 року скаргу на бездіяльність прокурора було задоволено частково, зобов`язано прокурора внести відомості за заявою [PERSON] про неправомірні дії працівника міліції Онуфрика А.Л. Згідно ст.130 КПК України шкода завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом. Правовою основою реалізації даної статті КПК України є ст.1176 ЦК України та Закон України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду". Перелік випадків, коли шкода відшкодовується державою передбачений в ч.ч.1-5 ст.1176 ЦК України. Як вбачається із позовної заяви позивач звернувся із позовом до прокуратури з підстав передбачених ч.6 ст.1176 ЦК України та ч.1ст.1167 ЦК України. Відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої, ніж передбачено в ч.ч. 1 - 5 цієї норми, незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами ст. ст. 1166, 1167 ЦК України , відповідно до ч. 1 яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. А відповідальність за шкоду, завдану фізичній чи юридичній особі рішеннями, діями або бездіяльністю працівника під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків згідно зі ст. 1172 ЦК України покладається на юридичну особу, з якою цей працівник перебуває в трудових правовідносинах. Ухвалою слідчого судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 29 жовтня 2014 року встановлено протиправною бездіяльність посадових осіб прокуратури Рогатинського району, що перебувають в трудових відносинах з юридичною особою - прокуратурою Івано-Франківської області, яка полягала у тривалому невнесенні ними відомостей про злочин до ЄРДР за заявою [PERSON] від 08 серпня 2013 року. Згідно ст.25 КПК України прокурор, слідчий зобов'язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. А в частині 1 статті 214 цього ж Кодексу зазначено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов'язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Допитана в судовому засіданні, як свідок, мати позивача [PERSON], суду показала, що через тривалу бездіяльність прокуратури , в сина погіршився стан здоров`я, що виразилось в порушенні сну та спокою, а також він вимушений був витрачати кошти для придбання заспокійливих медичних препаратів. Виходячи з вимог ст. 23 ЦК України, а також наданих позивачем доказів, суд приходить висновку, що через душевні страждання, яких [PERSON] зазнав у зв'язку з протиправною бездіяльністю посадових осіб прокуратури щодо нього при вирішенні його заяви від 08 серпня 2013 року й наступних звернень, йому заподіяно моральну шкоду, яку суд, ураховуючи характер правовідносин сторін, обставини справи та засади розумності і справедливості визначає у розмірі 500,00 грн.

Outcome: partial