Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Хустський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Хустської міської ради звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення упущеної вигоди. Посилається на те, що в ході моніторингу Хустською місцевою прокуратурою офіційного сайту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області виявлено зареєстровану декларацію про готовність об'єкта до експлуатації №ЗК 14215156046, відповідно до якої [PERSON] введено в експлуатацію реконструкцію приміщень житлового будинку під магазин непродовольчих товарів з буфетом, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Хустської міської ради №304 від 30.06.2011 р. затверджено порядок пайової участі замовників у створенні та розвитку інженерно-транспортної структури м. Хуст., яке покладає на замовника будівництва обов'язок звернутися із заявою до міської ради про укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Хуст. Відповідач як замовник з відповідною заявою не зверталася та відповідний договір пайової участі не укладала. Хустської міською радою 17.10.2017 р. та 20.11.2017 р. направлялись на адресу відповідача листи-повідомлення про необхідність з'явитись до Хустської міської ради для укладення договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та зазначеного договору з розрахунком. Однак, відповідач на звернення органу місцевого самоврядування жодним чином не відреагувала. Таким чином, неправомірна бездіяльність відповідача щодо обов'язку взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту є протиправною формою поведінки, внаслідок якої Хустська міська рада позбавлена права отримати на розвиток інфраструктури населеного пункту відповідну суму коштів, яка охоплюється визначенням упущеної вигоди. На даний час [PERSON] збитки у вигляді упущеної вигоди у розмірі 26 760, 79 грн. до бюджету Хустської міської ради не сплатила, договір про пайову участь у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хуст відмовляється укладати, а заходи примусового стягнення нарахованого розмірі збитків Хустською міською радою не вживаються. Просить стягнути з відповідача [PERSON] упущену вигоду в сумі 26 760,79 грн. спричинену не укладанням договору пайової участі у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Хуст. В судовому засіданні прокурор Стець М.М. позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити. Представник Хустської міської ради Гуменюк Н.О. в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає в повному обсязі, та просить суд відстрочити виконання рішення суду у зв'язку з важким матеріальним становищем та відсутністю змоги після набрання рішенням законної сили відшкодувати суму предмету позову . Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов Хустського міжрайонного прокурора Закарпатської області в інтересах держави в особі Хустської міської ради підлягає до задоволення виходячи з наступного. Статтею 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон) встановлено, що порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Частиною 5 Закону передбачено, що величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і поза майданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій. На виконання зазначених положень Закону Хустською міською радою Закарпатської області прийнято рішення № 304 від 30.06.2011, яким затверджено «Порядок пайової участі (внеску) замовників у створенні та розвитку інженерно-транспортної структури м. Хуст » яке покладає на замовника будівництва обов'язок звернутися із заявою до міської ради про укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Хуст . Згідно п. 3 Порядку пайова участь у розвитку інфраструктури міста Хуст полягає у перерахуванні забудовником коштів до міського бюджету для створення і розвитку інфраструктури міста Розділом ІІ Порядку встановлено, що розмір пайової участі складає 7 % загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта до 300 кв.м.. Відповідно Порядку договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника до міської ради про його укладення. Згідно з ч.1ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Однак, всупереч вимогам законодавства, Відповідач, як замовник будівництва з заявою щодо укладення договору про пайову участь до Хустської міської ради не звертався та відповідний договір не укладав. У частинах 3 та 4 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зазначено, що цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Як зазначено у ч.1 ст.13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). За змістом ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника, збитками та вини. Відповідач не уклав договору про пайову участь у розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури м. Хуст, що свідчить про його бездіяльність у вчиненні передбачених законодавством обов'язкових дій щодо такого звернення та укладення договору. Таким чином, неправомірна бездіяльність Відповідача щодо його обов'язку взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, який кореспондується зі зверненням Відповідача до органів місцевого самоврядування із заявою про укладення такого договору, є протиправною формою поведінки, внаслідок якої Хустська міська рада позбавлена права отримати на розвиток інфраструктури населеного пункту відповідну суму коштів, яка охоплюється визначенням упущеної вигоди. При цьому наслідки у вигляді упущеної вигоди перебувають у безпосередньому причинному зв'язку із наведеною неправомірною бездіяльністю відповідача. Дана правова позиція повністю узгоджується з практикою Верховного суду України, зокрема, викладеною у рішенні від 22.03.2017 по справі № 908/312/16. Обов'язок ініціювати укладення договору про пайову участь покладено саме на замовника будівництва, оскільки цей обов'язок пов'язаний зі зверненням замовника до органу місцевого самоврядування. Проаналізувавши вказані норми законодавства суд дійшов висновку, що з моменту набуття особою статусу замовника будівництва він набуває й обов'язок до введення об'єкта в експлуатацію укласти відповідний договір з органом місцевого самоврядування і відповідно набуває зобов'язання фінансового характеру в частині сплати відповідної величини коштів пайової участі. Згідно п.14 декларації про готовність об'єкта до експлуатації № ЗК 142151560246 від 05.06.2015 року кошторисна вартість за затвердженою проектною документацією «реконструкції житлового будинку під магазин непродовольчих та продовольчих товарів з буфетом, що розташований [ADDRESS] », здійсненого [PERSON] становить 382297,00 грн. Відповідно до розрахунку величини пайової участі по реконструкції об'єкта будівництва, розмір пайової участі у розвитку інженерно - транспортної інфраструктури м. Хуст, який мав би сплатити Відповідач, який здійснено міською радою складає 26760,79 грн. 7 % загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта до 300 кв.м.). Оскільки Договір не укладено, вищезазначена сума є упущеною вигодою, яку б Хустська міська рада могла отримати при укладанні відповідного договору. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Звернення до суду з вказаною позовною заявою в інтересах держави в особі Хустської міської ради обумовлено наступним. Так, зокрема, підпунктом 5 пункту «а» статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»визначено, що до повноважень виконавчих органів місцевих рад належить залучення на договірних засадах коштів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, розташованих на відповідній території, та коштів населення, а також бюджетних коштів на будівництво, розширення, ремонт і утримання на пайових засадах об'єктів соціальної і виробничої інфраструктури та на заходи щодо охорони навколишнього природного середовища. Згідно ст. 16 цього ж Закону матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, тощо. Хустська міська рада Закарпатської області є органом, на який покладено повноваження у сфері пайової участі у розвитку інженерно-транспортної інфраструктури м. Хуст. Кошти у вигляді пайової участі у розвитку інженерно-транспортної інфраструктури м. Хуст є доходами міського бюджету міста Хуст, який на основі принципу єдності поєднаний з державним бюджетом України. Згідно з ч. 3ст. 142 Конституції України, держава бере участь у формуванні доходів бюджетів місцевого самоврядування, фінансово підтримує місцеве самоврядування. Витрати органів місцевого самоврядування, що виникли внаслідок рішень органів державної влади, компенсуються державою. З огляду на вищевикладене, оскільки несплата відповідачем коштів пайової участі свідчить про недотримання вимог законодавства і має наслідком порушення прав та інтересів відповідної територіальної громади, а також те, що Хустською міською радою не вжито заходів представницького характеру до стягнення спричинених неправомірними діями [PERSON] збитків, то Хустська місцева прокуратура вірно вважала за необхідне захисти інтереси держави шляхом звернення до суду з позовом в інтересах органу, уповноваженого державою на здійснення відповідних функцій у даних спірних правовідносинах, в особі Хустської міської ради Закарпатської області до [PERSON] Відповідно до статті 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. В рішенні Конституційного суду України від 08.04.1999 № З-рп/99 роз'яснено, що оскільки «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор в кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. При цьому, в основі інтересів держави, згідно даного рішення, завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання. За наведеного суд вважає, що у прокурора наявні повноваження для звернення до суду з даним позовом. Отже, заявлений позов є обґрунтованим та доведеним, а тому підлягає до задоволення. Відповідно до ст.. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Враховуючи письмове клопотання відповідача [PERSON] , яка просить суд у зв'язку з важким матеріальним становищем та відсутністю змоги після набрання рішенням законної сили відшкодувати суму предмету позову відстрочити виконання рішення , суд вважає за можливе відстрочити [PERSON] і.п.н. [NUMBER] виконання даного рішення в частині стягнення упущеної вигоди у сумі 26760,79 грн. ( двадцять шість тисяч сімсот шістдесят гривень сімдесят дев'ять копійок) до 26 січня 2019 року Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved