Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 06 вересня 2012 року Тиврівським районним судом Вінницької області по цивільній справі № 223/1489/2012 було винесено рішення про стягнення з її бувшого чоловіка [PERSON] на її користь на утримання їхнього спільного сина [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 10.07.2012 року до досягнення ним повноліття. Бувший чоловік на даний час участі в утриманні сина не приймає жодної, та розвитком дитини не цікавиться. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання сина значно зріс. Син постійно росте, таким чином одяг, взуття необхідно змінювати набагато частіше ніж при початковому визначенні розміру аліментів. Окрім того, для належного розвитку її син відвідує додаткові заняття в репетиторів та відвідує спортивні секції, що потребує додаткових фінансових затрат. Вона хоча і працює, але її заробітної плати на утримання сина не вистачає. Платник аліментів на даний час не має інших дітей, стан здоров`я має задовільний, аліментів більше нікому не платить. [PERSON] відмовився додатково допомагати утримувати сина. Нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Просить постановити рішення, яким збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , [INFO] , на її користь на підставі рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 06.09.2012 року по справі № 223/1489/2012 на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 29.07.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з викликом сторін в судове засідання. Запропоновано відповідачу в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву. Учасникам справи роз`яснено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Справу призначено до розгляду по суті на 04.10.2019 року. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просять їх задоволити. [PERSON] пояснила, що [PERSON] інших дітей не має, не інвалід. Відповідач [PERSON] двічі (15.11., 11.12.2019 року) в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку, що стверджується повернутими поштовими конвертами з судовими повістками на 04.10, 11.12.2019 року з відмітками «адресат відсутній», «адресата не застала дома», рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень з судовими повістками на 15.11.2019 року та розпискою про отримання повістки на 11.12.2019 року. Відзиву на позов, заяв про відкладення судового розгляду суду не подано. Суд, вислухавши позивачку та її представника, дослідивши матеріали справи, вважає позов задоволити, виходячи з наступних підстав.\~ Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] , в сторін по справі народився син [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 5). Рішенням Тиврівського районного суду від 06.09.2012 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 10.07.2012 року до досягнення ним повноліття. Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] [PERSON] , 23.04.2018 року уклала шлюб з [PERSON] . Її прізвище після реєстрації шлюбу - " [PERSON] " (а.с. 6). Дитина [PERSON] проживає з позивачкою, що стверджується довідкою Гніванського КП "Гніваньводопостач" № 2295 від 15.07.2019 року (а.с. 6) та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 15.07.2019 року (а.с. 7). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства»\~України та\~ст. 141 СК України,\~\~батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до\~ст.180 СК України\~утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов`язком обох батьків. Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із дня ухвалення рішення суду від 06.09.2012 року прожитковий мінімум на дитину сторін зріс з 917 грн. (прожитковий мінімум у 2012 році для дітей до 6 років) на 2218 грн. (\~ст.12 Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" (№ 4282-VІ від 22.12.2011 р.), \~ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік"). Відповідач молодого віку, працездатний, а тому в змозі приймати участь в утриманні сина. За таких обставин, суд вважає за необхідне позов задоволити, визначивши аліменти в розмірі 1200 грн. щомісячно, що приблизно складатиме половину прожиткового мінімуму на дитину, тобто мінімальний розмір аліментів на одну дитину. Із змісту п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2003 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при зміні розміру аліментів, аліменти в новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.\~\~ Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суд присуджує судовий збір з відповідача з врахуванням мінімального розміру судового збору.

Outcome: approved