Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до Товариства з обмеженою відповідальність «Фірма БНН» про стягнення заборгованості по заробітній платі. Позивач в обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що із 03 вересня 2012 року по 22 листопада 2013 року працював на ТзОВ «Фірма БНН» начальником цеху по виготовленню паливних гранул (пілет), який розташований в смт.Соснове Березнівського району Рівненської області. Декілька місяців роботодавець вчасно та у повному об'ємі виплачував заробітну плату, однак згодом утворилась заборгованість, в зв'язку з чим 22.11.2013 року він написав заяву про звільнення за угодою сторін, і того ж дня згідно наказу №21-К його було звільнено із посади "оператора лінії по виробництву паливних гранул (пілет)", хоча заяви про переведення на дану роботу він не писав і з наказом про переведення його не ознайомлювали. [PERSON] вказує, що на час звільнення йому належала до виплати заробітна плата за 2013 рік, однак точної суми він вказати не може, так як при звільненні ніяких документів щодо розміру заборгованості йому не видали, однак, виходячи із наявної у нього відомості про виплату зарплати, щомісячно йому нараховувалась заробітна плата у розмірі 1693,69 грн., в зв»язку з чим заборгованість за 11 місяців 2013 року має складати 18 630,59 грн., яку просить стягнути з відповідача. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні 27.08.2014 року зменшили позовні вимоги та просять стягнути з відповідача заборгованість по виплаті заробітної плати за період з 01.03.2013 року по 22.11.2014 року в розмірі 15 638 грн. Вказана сума була обрахована позивачем на підставі довідки управління ПФУ в Березнівському районі («індивідуальні відомості про застраховану особу» форми ОК-7). Представники відповідача Ноцик І.Є. та Клочек Г.В. в судовому засіданні 27.08.2014 року позовні вимоги [PERSON] визнали частково, зокрема в розмірі 12 806,29 грн., вказуючи, що це є грошова сума, що належала до виплати позивачу без урахуванням податкових платежів, в той час, як позивач, визначаючи суму позову, врахував єдиний соціальний внесок та податок на доходи фізичних осіб, що підлягають відрахуванню із заробітної плати працівника. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Із наказу №18-К від 03.09.2012 року вбачається, що з 03.09.2012 року [PERSON] прийнятий на роботу на посаду начальника цеху по виробництву паливних гранул (пілет) з погодинною системою оплати праці з тарифом в розмірі 13 грн. за одну годину. 04.09.2013 року позивача було переведено на посаду оператора лінії по виробництву паливних гранул (пілет), а 22.11.2013 року звільнено із займаної посади за згодою сторін згідно п.1 ст.36 КзпП України ( наказ №21-К від 22.11.2013 року, трудова книжка). Відповідно до положень ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно розрахунку заробітної плати за період з березня по 22.11.2014 року до виплати [PERSON] належало 12 806,29 грн., що підтверджується також і відомостями нарахування заробітної плати за січень-листопад 2013 року. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що в період з 03.09.2012 року по 22.11.2013 позивач перебував у трудових відносинах з товариством з обмеженою відповідальність «Фірма БНН», представники відповідача визнали факт наявності заборгованості із виплати заробітної плати перед [PERSON] за період з 01.03.2013 року по 22.11.2013 року в розмірі 12 806,29 грн. Згідно ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. На підставі викладеного, суд вважає, що стягненню із відповідача на користь позивача підлягає заробітна плата в розмірі 12 806,29 грн., оскільки вказана сума належала до виплати [PERSON] за період з 01 березня по 22 листопада 2013 року без урахування єдиного соціального внеску та податку на доходи фізичних осіб, які являються податками, що утримуються з суми доходу, яка виплачується працівнику, та перераховуються до відповідних бюджетів.

Outcome: partial