Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК). Стаття 12\~ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 81\~ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Судом встановлено, що 31.10.2006року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №КТН3RХ09355956. (а.с. 6-10) Відповідно до умов даного договору, позивач надав відповідачу кредит в розмірі 1131,90 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розміром 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30.04.2008 року. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі та надав кредит [PERSON] в сумі 1131,90 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30.04.2008 року. Але, [PERSON] в порушення умов кредитного договору свої зобов`язання за кредитним договором не виконав. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] . (а.с.12). 29.11.2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» в порядку ст. 1281 ЦК України направив на адресу Першої Краматорської державної нотаріальної контори запит про надання відомостей щодо осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] . (а.с. 15). Як вбачається з листа державного нотаріуса Першої краматорської державної нотаріальної контори Фареника О.О., після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , і на час смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , 13.12.2016 року на підставі претензії кредитора ПАТ КБ «Приватбанк» №61031LFZАВ3Н9 від 29.11.2016 року, відкрито спадкову справу № 1052 за 2016 рік. Інших заяв про прийняття або відмову від спадщини не надходило. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. (а.с. 16) 06.04.2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» направив до спадкоємця [PERSON] лист-претензію, з вимогою сплатити заборгованість позичальника [PERSON] , який помер [INFO] перед банком в повному обсязі з комісією та процентами за фактичний строк його користування. Станом на дату смерті заборгованість позичальника складає 18 603,94 грн. (а.с.17). Згідно інформаційній довідці № 63612285 зі Спадкового реєстру від 18.02.2021 року в виробництві нотаріальної контори відкрито спадкову справу № 1052/2016 рік до майна померлого [INFO] [PERSON] на підставі претензії кредитора АТ КБ «Приватбанк». На теперішній час інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 135-136) Як вбачається з копії паспорта [PERSON] , [INFO] , на час відкриття спадщини була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 81-82) Згідно свідоцтва про народження [PERSON] є донькою померлого [PERSON] (а.с. 86) 07.02.2007 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 88) Згідно довідки № 59229 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] з 27.06.2008 року (а.с. 86) Згідно відповіді Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади вбачається, що на день своєї смерті [INFO] [PERSON] за адресою: [ADDRESS] зареєстрований не був (а.с. 142) Згідно довідки № 8649 про реєстрацію місця проживання особи Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] 27 з 17.05.2002 року по 11.01.2007 року (а.с. 143) Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] на день смерті [PERSON] не була зареєстрована зі своїм батьком за однією адресою та не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.\~536ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст.\~1054\~ч.1ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.\~1050\~ч.2ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог статей 608, 1218, 1219\~Цивільного кодексу\~України у зв`язку із смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно зв`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, в той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися унаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора, відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282\~ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Недотримання кредитором строків, передбачених статтею 1281 ЦК України, пред`явлення вимог, (які є присічними, преклюзивними) позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Відповідно до ст.\~1281\~ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно з\~ст.\~1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1218, ч. 3 ст.1231\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця. Позивачем не надано доказів для задоволення позовних вимог, а саме доказів того, що відповідач [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] та доказів, що після його смерті залишилося спадкове майно та яка вартість цього майна. Позивач на обґрунтування вимог зазначає, що спадкоємицею у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як особи, яка постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідач [PERSON] . На підтвердження даної обставини позивач посилається на копію паспорта боржника та відповідача, де зазначено одну й ту саму адресу зареєстрованого місця проживання. Однак, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] 27 з 17.05.2002 року по 11.01.2007 року, тобто на день своєї смерті [INFO] [PERSON] за адресою: [ADDRESS] 27 зареєстрований не був. Аналіз ч. 3 ст. 1268 ЦК України дає підстави для висновку, що обов`язковою умовою для прийняття спадщини є фактичне проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак доказів фактичного проживання відповідача із спадкодавцем на час відкриття спадщини суду надано не було. Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених поданими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп., оскільки у задоволенні позовних вимог позивача відмовлено, то на підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed