Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

21 жовтня 2020 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт спільного проживання [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , однією сім`єю як батька та сина в період з 24 липня 1976 року по [INFO] . Мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] проживав та був зареєстрований з 12.05.1976 року до моменту смерті за адресою: [ADDRESS] . Також, за вищевказаною адресою проживав та був зареєстрований з 24.07.1976 року [PERSON] - син [PERSON] [INFO] помер брат заявниці [PERSON] . Після смерті брата заявника відкрилась спадщина, на яку заявник є спадкоємцем, проте яку оформити не має можливості, оскільки не може підтвердити родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] , як сина та батька, оскільки в свідоцтві про народження [PERSON] в графі батько відсутній запис про батька. Ухвалою судді від 23 жовтня 2020 року прийнято заяву до розгляду, відкрито окреме провадження та призначено судове засідання. У судове засідання заявник та її представник не з`явились. Представник заявника надав заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що заяву підтримує та просить її задовольнити. Заінтересована особа - Вознесенська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання явку свого представника не забезпечила, про день та час судового засідання повідомлена належним чином. Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом з`ясовано усі обставини на які посилається заявник та досліджено докази, якими він їх обґрунтовує. Згідно копії актового запису про смерть № 15 від 21 липня 2009 року [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина. Як вбачається з матеріалів справи, до спадкового майна належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] згідно свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 21.02.1989 року. Як вбачається з інформаційної довідки із Спадкового реєстру № 62343134 від 5 листопада 2020 року спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не відкривалась. Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Вознесенської сільської ради Чернігівського району та області № 308 від 3.07.2020 року, [PERSON] , який помер [INFO] , на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з сином [PERSON] , [INFO] . Згідно копії довідки виконавчого комітету Вознесенської сільської ради Чернігівського району та області № 749 від 6.10.2020 року, [PERSON] , [INFO] , проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 12.05.1976 року по момент смерті [INFO] . [PERSON] , [INFO] , проживав та був зареєстрований в вищезазначеному будинку з 24.07.1976 року по момент смерті [INFO] . [PERSON] та [PERSON] під час проживання вели спільне господарство. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] в селі Борки Чернігівської області, в графі батько відсутні відомості про батька, в графі мати зазначено « [PERSON] ». Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до довідок виконавчого комітету Вознесенської сільської ради Чернігівського району та області, № 734 від 28.09.2020 року та № 309 від 3.07.2020 року, [PERSON] на день смерті [INFO] проживав та був зареєстрований один за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємців першої черги не мав (дітей, дружини, батьків). Як вбачається з інформаційної довідки із Спадкового реєстру № 62323892 від 4 листопада 2020 року, 26.06.2020 року в Чернігівській районній державній нотаріальній конторі відкрита спадкова справа № 269/2020 після померлого [INFO] [PERSON] . Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно із частиною першою третьою та п`ятою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до пункту 21 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другоїстатті 3 СК Українипро те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Провівши аналіз вищевказаних документів у їх сукупності, зіставивши їх дані між собою, суд дійшов однозначного висновку щодо доведеності факту проживання [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , однією сім`єю в період з 24 липня 1976 року по день смерті [PERSON] [INFO] . Встановлення даного факту заявниці потрібно для реалізації свого права на спадщину після смерті брата [PERSON] . Разом з тим, у заяві не ставиться питання про встановлення факту батьківства, тому суд не може визнати факт проживання [PERSON] та [PERSON] саме як батька та сина, а тому заява підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial