Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання під час вагітності у твердій грошовій сумі в розмірі по 5000 гривень щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення народженою дитиною трьох років. В обгрунтування позову зазначено, що позивачка з 12 грудня 2018 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Шлюбні відносини між сторонами припинились. Позивачка на даний час вагітна, а тому потребує утримання від чоловіка. Відповідач працевлаштований за межами України, має постійну роботу, його заробітна плата становить 18 000 грн. в місяць, інших утриманців в нього немає, а тому він має можливість надавати матеріальну допомогу в розмірі 5000 грн. щомісячно на її утримання у зв`язку з вагітністю і до досягнення дитиною трьох років. Позивачка у судове засідання не з`явилися, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Участь у судових засіданнях це право, а не обов`язок сторін по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не прибув повторно, не повідомив суд про причини своєї неявки, не подав клопотання про відкладення судового розгляду, чи слухання справи без його участі, про місце, дату і час судового засідання був повідомлений в установленому законом порядку. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі з 12 грудня 2018 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим 12 грудня 2018 року Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Згідно консультативної довідки № 28 від 02 лютого 2021 року, виданої товариством з обмеженою відповідальністю «МЕД-АТЛАНТ», [PERSON] , [INFO] знаходиться на обліку в ТОВ «Мед-Атлант» з приводу вагітності 27 тижнів. Як вбачається з довідки №12/15/1490 від 01 березня 2021 року, виданої виконавчим комітетом Криворізької міської ради, [PERSON] , [INFO] з 28 березня 2000 року зареєстрований за адресоюДніпропетровська [ADDRESS] . Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно до частини першої статті 80 СК Украйни аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. За статтею 84 Сімейного кодексу дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Враховуючи вищевикладене, те, що позивачка на даний час немає можливості працювати, зважаючи на стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатною особою молодого віку, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання позивачки під час вагітності та після народження дитини - до досягнення дитиною трьох років по 2500 гривень щомісячно. Вказаний розмір аліментів є справедливими та з врахуванням визначеного законом України "Про державний бюджет України на 2021 рік" прожиткового мінімуму для працездатних осіб (з 1 січня 2021 року - 2270 грн., з 01 липня 2021 року - 2379 грн., з 01 грудня 2021 року - 2481 грн.) достатнім на час постановлення рішення саме для забезпечення прав матері дитини в даній справі. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеним вимогам, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial