Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

23 липня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ДП "Волиньвугілля" про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві. Свої вимоги мотивує тим, що понад 10 років пропрацював шахтарем на підземних роботах з важкими шкідливими умовами праці, останнє місце роботи ВП «Шахта «Бужанка» ДП «Волиньвугілля». В результаті роботи із сильним та постійним фізичним навантаженням, пилом, шумом, несприятливим мікрокліматом, відсутності належних засобів захисту, виданих роботодавцем отримав профзахворювання, а саме: хронічна попереково-крижова радикулопатія L5, S1 праворуч в стадії затихаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язево-тонічним та больовим синдромами; хронічний бронхіт II ст., фаза затихаючого загострення; прикореневий пневмосклероз, ЛН-ІІ ст. (першого-другого ст.); супутні хвороби: хронічна цервікалгія; гіпертонічна хвороба І ст., ст. 2 СН І ст. ризик 2; гіперметрополія середнього ступеня обох очей; пресбіопія. Позивач зазначає, що Державна установа «Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України» надала медичний висновок Центральної лікарсько-експертної комісії (ЦЛЕК) про наявність професійного характеру захворювання від 19.09.2019 року № 33/740. 19.09.2019 року було складено повідомлення про професійне захворювання (отруєння) форми П-3. 02.10.2019 року було складено Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, яким встановлено, що причиною виникнення професійних захворювань є фізичне навантаження, робоча поза, несприятливий мікроклімат, пил. Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги серії 12 ААА №021676 від 15.11.2019 року у позивача [PERSON] 60% втрати професійної працездатності (35% по радикуліту, 25% по хронічному бронхіту). Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААБ №191654 від 15.11.2019 року внаслідок профзахворювання у позивача [PERSON] третя група інвалідності. Позивач у позові посилається на те, що заподіянаморальна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які він зазнав у зв`язку із отриманням професійних захворювань, постійних лікувань у лікарнях місцевого, обласного значення та в ДУ Інституті медицини праці академії медичних наук України. Позивач зазначає, що внаслідок одержаних профзахворювань отримав обмеженість у фізичних можливостях, що суттєво вплинуло на звичайний повсякденний спосіб життя, що потягло й додаткові витрати та зниження матеріального становища сім`ї, рівень доходів значно знизився через неможливість продовження трудової діяльності, підробітків, постійний фізичний дискомфорт та незручність у рухах та диханні, здатності добре все чути, вплинуло теж й на ведення підсобного господарства. Позивач вважає, що роботодавець не забезпечив безпечних умов праці на робочому місці, внаслідок чого позивач отримав декілька професійних захворювань, через які йому спричинено моральну шкоду, яку належить стягнути з відповідача в розмірі 127080,00 гривень. Просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 127080,00 грн., виходячи з того, що розмір моральної шкоди визначається як добуток ступеню втрати працездатності (60 відсотків) на розмір прожиткового мінімуму на день подачі позову 2118,00 грн., із розрахунку 60% х 2118,00 грн. = 127080,00 грн. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, до проведення судового засідання представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у їхній відсутності, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. У судове засідання представник відповідача не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у відсутності представника відповіда, щодо вирішення спору покладається на розсуд суду, при винесенні рішення просить врахувати відзив на позов. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] працював шахтарем на підземних роботах з важкими шкідливими умовами праці, останнє місце роботи ВП «Шахта «Бужанка» ДП «Волиньвугілля» на підземних роботах (а.с.8-9). Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 02.10.2019 року позивачу [PERSON] встановлено хронічне професійне захворювання: хронічна попереково-крижова радикулопатія L5, S1 праворуч в стадії затихаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язево-тонічним та больовим синдромами; хронічний бронхіт II ст., фаза затихаючого загострення; прикореневий пневмосклероз, ЛН-ІІ ст. (першого-другого ст.), супутній діагноз: хронічна цервікалгія; гіпертонічна хвороба І ст., ст. 2 СН І ст. ризик 2; гіперметропія середнього ступеня обох очей; пресбіопія(а.с.15-16). Згідно з пунктами 13, 17 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 02.10.2019 року, причина виникнення професійного захворювання були фізичне навантаження, пил, шум, мікроклімат (а.с.15-16). Висновком Волинського обласного бюро МСЕК від 15.11.2019 року позивачу [PERSON] встановлено 60% втрати професійної працездатності, в тому числі 35% по радикуліту, 25% по хронічному бронхіту з 01.11.2019 року. Вказані обставини підтверджуються копією довідки МСЕК (а.с.17). Нормами Конституції України, а саме ст.ст. 21, 43, 46 передбачені права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, який фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Разом з тим ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до вимог ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпеки технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган не вправі вимагати від працівника виконання роботи, поєднаної з явною небезпекою для життя, а також в умовах, що не відповідають законодавству про охорону праці. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ДП «Волиньвугілля» не забезпечив безпечних умов праці [PERSON] на робочому місці. Досліджені докази дають суду підстави вважати, що неправомірними діями відповідача ДП «Волиньвугілля» позивачу [PERSON] спричинено моральну шкоду, яка виразилась у тому, що останній отримав професійне захворювання, зазнав фізичного болю та страждань, які переносить і по теперішній час, втратив 60% професійної працездатності. Відтак, спричинена позивачу моральна шкода у зв`язку з ушкодженням здоров`я на виробництві, підлягає відшкодуванню відповідачем ДП «Волиньвугілля», з вини якого вона заподіяна. Відповідно до роз`яснень пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 №4 розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Враховуючи характер моральних та фізичних страждань, їх тривалість, спосіб заподіяння і виходячи з засад справедливості та розумності, суд приходить до висновку, що в користь позивача [PERSON] слід стягнути 100000,00 гривень на відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує обставини справи, те, що позивач [PERSON] отримав професійне захворювання - хронічна попереково-крижова радикулопатія L5, S1 праворуч в стадії затихаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язево-тонічним та больовим синдромами; хронічний бронхіт II ст., фаза затихаючого загострення; прикореневий пневмосклероз, ЛН-ІІ ст. (першого-другого ст.), супутній діагноз: хронічна цервікалгія; гіпертонічна хвороба І ст., ст. 2 СН І ст. ризик 2; гіперметропія середнього ступеня обох очей; пресбіопія, переніс ряд медикаментозних призначень. Внаслідок професійного захворювання позивач втратив 60 відсотків працездатності, отримав обмеженість у фізичних можливостях, а саме: протипоказана робота в шкідливих і небезпечних умовах праці, важка фізична робота, потребує спостереження та лікування у невролога та терапевта. Втрата здоров`я позивача призвела до втрати нормальних життєвих зв`язків, незручностей в побуті, постійному фізичному дискомфорті та незручності у рухах та дихані, що вимагає від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач отримав негативні зміни в житті, додаткові витрати та зниження матеріального становища - зниження прибутків та витрати на постійне медикаментозне лікування, а тому, виходячи із характеру душевних страждань [PERSON] та із засад розумності і справедливості, суд вважає, що до стягнення підлягає 100000,00 грн. моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві. Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги фінансове становище відповідача, суд частково задовольняє позовні вимоги відповідача [PERSON] . Відповідно до ст.ст.137, 141 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог до стягнення з відповідача підлягає в користь позивача 1500,00 грн. витрат на правничу допомогу, що підтверджується документально (а.с.19-23). Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: partial