Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначається, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 27.07.2017, згідно якої отримала кредит у розмірі 50000,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок. При підписанні анкети-заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, які викладені на відповідному банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. Відповідач зобов`язалася повернути кредитні кошти відповідно до умов договору, зокрема, шляхом договірного списання або внесенням коштів у готівковій або безготівковій формі в розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку. У разі відсутності коштів на рахунках, відповідач здійснює погашення кредиту та процентів внесенням коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. Відповідач не надала вчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з чим, станом на 15.07.2019 утворилась заборгованість за тілом кредиту у сумі 75637,80 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту у сумі 46748,57 грн., заборгованість за відсотками у сумі 4224,90 грн. Враховуючи зазначене, АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 126611,27 грн., а також судові витрати у сумі 1921,00 грн. Відповідач [PERSON] у відзиві на позовну заяву просила суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі з тих підстав, що ні довідка про умови кредитування, ні витяг з витяг з Умов та правил надання банківських послуг не містять її підпису, анкета-заява не містить даних щодо умов кредитування, відтак, позивач у даному випадку має право лише на повернення фактично отриманих коштів у розмірі 50000,00 грн. Також посилається на те, що за період з жовтня 2017 року по липень 2019 року згідно наданого позивачем розрахунку сплачено в рахунок погашення 104377,12 грн. тіла кредиту, 988,55 грн. на погашення простроченого тіла кредиту, а всього 105365,67 грн., а тому сума заборгованості за тілом кредиту не перевищує суми внесених коштів в рахунок повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим заборгованість по тілу кредиту не підлягає стягненню, оскільки відповідачем повернута сума фактично отриманих коштів. У відповіді на відзив представник Банку додатково вказує, що сторони досягли угоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, що вбачається з Витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна GOLD», з якого вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3,5% (42% на рік), визначено розміри комісій, штрафів тощо. З посиланням на виписку по рахунку вказує на підтвердження розміру заборгованості і тих обставин, що відповідач виконувала умови договору частково, а відтак, була обізнана про умови кредитування у повному обсязі. З приводу нарахування тіла кредиту пояснив, що відповідно до п. 2.1.1.12.2 сплата відсотків за користування кредитом здійснюється шляхом доручення Банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків. У разі, якщо на дату нарахування відсотків клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили про збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування відсотків. З урахуванням викладеного, просить задовольнити вимоги позову у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626, 628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст.ст.\~610, 612\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення. На підставі ст.617\~Цивільного кодексу\~України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно ч.1 ст.625\~Цивільного кодексу\~України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 27.07.2017 про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПрватБанку, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок. Згідно довідки банку, за кредитним договором [PERSON] було надано кредитну картку 20.10.2017 з терміном дії до липня 2017 року і кредитну картку 20.12.2017 з терміном дії до вересня 2021 року. 20.10.2017 було встановлено кредитний ліміт на картковий рахунок у сумі 50000,00 грн., 27.07.2018 кредитний ліміт зменшено до 00,00 грн. З виписки по рахунку вбачається, що відповідач отримала в АТ КБ «ПриватБанк» кредитну картку, а також користувалася нею, отримуючи від банку кредитні кошти, тобто отримала від АТ КБ «ПриватБанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що також вказує на наявність кредитних правовідносин між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем. Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість по тілу кредиту, який отримала відповідач від АТ КБ «ПриватБанк», станом на 15.07.2019 становить 126611,27 грн., з яких 75637,80 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 46748,57 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 4224,90 грн. - заборгованість за відсотками. На підтвердження розміру заборгованості банк надав виписки по рахунку, Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна GOLD», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/ . При цьому, підписана відповідачем анкета-заява не містить умов кредитування, зокрема, відсоткової ставки за користування кредитом, Витяг із Тарифів Банку та Витяг із Умов та Правил надання банківських послуг, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог також не підписані позичальником, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими Умовами та Тарифами ознайомилася та погодилась відповідач, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку. Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. З огляду на відсутність достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та Правила банківських послуг, Тарифи, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про розмір сплати відсотків за користування кредитними коштами, можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. В даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПриватБанк" в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Крім того, безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Оскільки відсутні достатні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовій формі ціну договору (у формі сплати процентів, комісії), банк має можливість вимагати лише фактично отриману та не повернуту суму кредиту, що відповідає вимогам частини 2 статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у повному обсязі в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК, в даному випадку не має підстав для застосування строку позовної давності. Такі висновки суду першої інстанції, узгоджуються з правовою позицією викладеною в Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №14-131цс19 від 03 липня 2019 року. Відтак, суд визнає обґрунтованими лише вимоги позову про стягнення заборгованості по тілу кредиту. Позивач вказує, що загальна заборгованість по тілу кредиту становить 122386,37 грн., обґрунтовуючи нарахування тіла кредиту умовами п. 2.1.1.12.2, відповідно до яких сплата відсотків за користування кредитом здійснюється шляхом доручення Банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків. У разі, якщо на дату нарахування відсотків клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили про збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування відсотків. Як вбачається з виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, витрати клієнтом кредитних коштів мали місце до 27.02.2019, станом на 15.07.2019 нараховані та непогашені відповідачем відсотки, які зараховані до тіла кредиту, становлять 73857,74 грн. Зарахування непогашених відповідачем відсотків, а також інших складових нарахованої заборгованості, до тіла кредиту та визначення такої суми як нового збільшеного тіла кредиту, суд вважає необґрунтованим, оскільки узгодження нарахування відсотків в такому порядку та включення їх до тіла кредиту не передбачено умовами підписаної позичальником анкети-заяви. Тобто, банк розрахував заборгованість за тілом кредиту не у відповідності до умов, що узгоджені між сторонами. А тому суд приходить до висновку, що нараховану поза межами умов договору суму заборгованості за тілом кредиту не можна вважати обґрунтованою. Відтак, виходячи з наданих суду доказів, заборгованість по тілу кредиту, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] , становить 48528,63 грн. (122386,37 73857,74= 48528,63). В іншій частині вимоги позову і заперечення відповідача є необґрунтованими і недоведеними. Відповідно до ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 736,32 гривень, пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial