Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», яке є правонаступником ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України», звернулось до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 02 листопада 2006 року між Відкритим акціонерним товариством „Державний експортно-імпортний банк України" та [PERSON] був укладений Кредитний договір №5006С47, відповідно до якого АТ „Укрексімбанк" надав відповідачу кредит в сумі 252 000,00 швейцарських франків зі сплатою процентів за користування кредитом у валюті кредиту у розмірі річної процентної ставки, яка визначається наступним чином: LIBOR (12m)+7,01% річних, але не нижче 8,99% річних (відповідно до п.п. 2.2.1. Кредитного договору) з кінцевою датою погашення кредиту 01 листопада 2013 року. 03.10.2007 року у відповідності до Додаткового договору № 5006С47-1 від 03.10.2007 року до Кредитного Договору № 5006С47 від 02 листопада 2006 було збільшено суму кредиту, та встановлено її в розмірі 348 000 швейцарських франків із сплатою процентів за користування кредитом за наступною процентною ставкою: LIBOR (12m)+6,90% річних , але не менше 9,99%. 28 листопада 2007 року у відповідності до Додаткового договору № 5006С47-2 від 28.11.2007 року до Кредитного Договору № 5006С47 від 02 листопада 2006 було змінено розмір процентної ставки, яка становить LIBOR (12m)+5,90% річних, але не менше 8,99% річних. Згідно з умовами кредитного договору (п.п.2.5.1) відповідач сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі, визначеному в підпункті 2.2.1. кредитного договору, у валюті кредиту. Такі проценти нараховуються на фактичну суму заборгованості за кредитом, із розрахунку фактичної кількості днів періоду нарахування процентів на основі банківського року і підлягають сплаті з 1 по 15 число кожного місяця. Відповідно до п.2.4.1 ст.2.4 кредитного договору, погашення кредиту позичальник повинен здійснювати у валюті кредиту у строки та у сумах, визначених графіком погашення кредиту за договором. Строки, передбачені графіком погашення кредиту за договором є обов'язковими для виконання позичальника. Згідно з умовами кредитного договору (п.п.2.5.1) позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі, визначеному в підпункті 2.2.1. Кредитного договору, у валюті кредиту. Такі проценти нараховуються на фактичну суму заборгованості за кредитом, із розрахунку фактичної кількості днів періоду нарахування процентів на основі банківського року і підлягають сплаті з 1 по 15 число кожного місяця. У порушення зазначених норм закону та умов кредитного договору відповідач зобов'язання належним чином не виконував та не виконує, починаючи з 2009 року постійно порушував встановлений графік погашення кредиту, не сплачував своєчасно проценти за користування кредитом. В установлену кредитним договором кінцеву дату погашення кредиту 01.11.2013 року позичальником заборгованість за кредитом не погашена. Згідно п.2.4.2. кредитного договору, позичальник у разі порушення строків погашення кредиту, процентів та платежів за цим договором сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення, що діяла у період, за який сплачується пеня. З метою стягнення з Позичальника простроченої заборгованості за кредитним договором банк 11.12.2009 року звернувся із відповідним позовом до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська про стягнення заборгованості за кредитним договором. 27.06.2013 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська винесено судове рішення по цивільній справі за позовом АТ «Укрексімбанк» до [PERSON], яким з [PERSON] на користь банка стягнуто суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 318 496,62 швейцарських франків та 217 794,27 грн., визначеної судом згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 02.08.2011 року, що містила такі складові: заборгованість за кредитом - 271 152,30 шв.франків; заборгованість по сплаті процентів, що нараховані та несплачені станом на 02.08.2011 р. - 47 344,32 шв.франків; заборгованість по пені за основним боргом та за процентами за період з 02.08.2010 р. по 02.08.2011 р. - 217 794,27 грн. Вищезазначене судове рішення від 27.06.2013 року набрало чинності 22.10.2013 року, звернуто до виконання до Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ. На даний час вищезазначене судове рішення про стягнення з відповідача заборгованості за Кредитним договором не виконано, прострочена заборгованість за кредитним договором, стягнута з відповідача згідно рішення суду від 27.06.2013 року, не погашена. Факт невиконання Відповідачем своїх зобов'язань підтверджується наявністю відкритих виконавчих проваджень по примусовому виконанню вищезазначеного судового рішення від 27.06.2013 року, виписками по рахункам відповідача, що відображають розмір заборгованості та здійснені Відповідачем платежі за кредитним договором за період з 02.11.2006 року по 03.04.2014 року, а саме по рахункам групи 2203 (довгострокові кредити на поточні потреби, що надані фізичним особам), групи 2207 (прострочена заборгованість за кредитами на поточні потреби, що надані фізичним особам), групи 2208 (нараховані доходи за кредитами на поточні потреби, що надані фізичним особам), групи 2209 (прострочені нараховані доходи за кредитами на поточні потреби, що надані фізичним особам. Відповідач свої зобов'язання зі сплати процентів за користування простроченим кредитом за період з 02.08.2011 року по цей час не виконує, що знов призвело до утворення нової простроченої заборгованості відповідача по сплаті процентів за користування кредитом за період з 01.08.2011 року по 31.03.2014 року, яка станом на 04.04.2014 року становить 65 952,14 швейцарських франків. В зв'язку з невиконанням Позичальником свого зобов'язання по погашенню заборгованості за кредитом та сплати процентів за його користування, відповідачу відповідно до пунктів 7.1,7.2. Кредитного договору нараховано пеню у розмірі: - пеня на прострочену заборгованість за процентами за період з 04.04.2013 року по 04.04.2014 року - 172 005,44 грн. - пеня на прострочену заборгованість за основним боргом (кредитом ) за період 04.04.2013 року по 04.04.2014 року - 472 543,17 грн. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України позивачем нараховано 3% річних на суму простроченої заборгованості в розмірі 26 194,89 швейцарських франків, а саме: - 3% річних на суму простроченого кредиту за період з 02.08.2011 року по 04.04.2014 року - 19 907,27 швейцарських франків; - 3% річних на суму прострочених процентів за кредитом - за період з 02.08.2011 року по 04.04.2014 року - 6 287,62 швейцарських франків. Таким чином, станом на 04.04.2014 року загальна сума простроченої заборгованості відповідача за кредитним договором №5006С47 від 02 листопада 2006 року, що виникла в період з 01.08.2011 року по 04.04.2014 року становить 92 084,18 швейцарських франків та 644 548,61 грн. Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідно до вказаної заяви, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову заперечувала та просила відмовити в його задоволенні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» з 08.05.2009 року є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» та діє на підставі нової редакції Статуту, відповідно до якого змінилося як повне, так і скорочене найменування Відкритого акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», а саме Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» та АТ «Укрексімбанк» та дана юридична особа є правонаступником по всіх правах і зобов'язаннях Відкритого акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», у зв'язку із зміною його найменування, що не тягне за собою припинення діяльності юридичної особи у зв'язку з її реорганізацією /а.с. 20-22/ 02 листопада 2006 року між сторонами був укладений Кредитний договір № 5006С47, згідно умов якого Відповідач отримав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у розмірі 252000 швейцарських франків з кінцевим терміном погашення 01.11.2013 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у валюті кредиту у розмірі річної процентної ставки, яка визначається наступним чином: LIBOR (12m)+7,01% річних, але не нижче 8,99% річних, з переглядом процентної ставки один раз на рік. 03.10.2007 року між сторонами укладено додатковий договір №5006С47-1 до кредитного договору №5006С47 від 02 листопада 2006, який збільшено суму кредиту до 348 000 швейцарських франків із сплатою процентів за користування кредитом за наступною процентною ставкою: LIBOR (12m)+6,90% річних , але не менше 9,99%. 28 листопада 2007 року між сторонами укладено додатковий договір №5006С47-2 від 28.11.2007 року до кредитного договору №5006С47 від 02 листопада 2006 було змінено розмір процентної ставки, яка становить LIBOR (12m)+5,90% річних, але не менше 8,99% річних. 27 червня 2013 року рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за кредитним №5006С47 від 02.11.2006 року у розмірі 318 496,62 швейцарських франків та 217 794,27 грн., з яких - заборгованість по сплаті кредиту - 271 152,30 швейцарських франків, заборгованість по сплаті відсотків - 47 344,32 швейцарських франків, заборгованість по пені в сумі 217 794,27 грн., понесені витрати по справі - у розмірі 120,00 грн. На виконання означеного рішення судом 12.11.2013 року видано два виконавчих листи, на підставі яких 19.11.2013 року головним державним виконавцем Бабушкінського відділу ДВС ДМУЮ Пасовою О.О. відкрито виконавче провадження ВП №40894243, №40894434. Станом на 20.11.2014 року рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27.06.2013 року не виконано, виконавче провадження триває. Таким чином, не дивлячись на сплив строку на який видавався кредит відповідачу та наявність чинного рішення про стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками, пенею, відповідач продовжує протиправно користуватись отриманими у кредит на умовах строковості, платності та повернення грошовими коштами, у зв'язку з чим, враховуючи, що рішенням суду заборгованість було стягнуто станом на 02.08.2011 року, позивач має право на нарахування відсотків за користування кредитом та пені за порушення зобов'язання з 03.08.2011 року по день винесення рішення включно, оскільки зобов'язання не припинено виконанням в належний спосіб та в повному обсязі. Згідно розрахунку заборгованості станом на 04.04.2014 року внаслідок невиконання відповідачем зобов'язання по сплаті процентів за користування кредитом виникла заборгованість в розмірі 65 952,14 швейцарських франків, нарахована пеня за подвійною обліковою ставкою НБУ на суму нарахованих та не сплачених відсотків в межах річного строку з 04.04.2013 року по 18.03.2014 року в сумі 172 005,44 грн., нараховано 3% річних на суму простроченої заборгованості в розмірі 26 194,89 швейцарських франків, де 3% річних на суму простроченого кредиту за період з 02.08.2011 року по 04.04.2014 року - 19 907,27 швейцарських франків; 3% річних на суму прострочених процентів за кредитом - за період з 02.08.2011 року по 04.04.2014 року - 6 287,62 швейцарських франків. Разом з цим, до вказаного розрахунку позивача станом на 04.04.2014 року включено пеню на неповернуте тіло кредиту в сумі 472 543,17 грн., проте з цією вимогою позивача суд погодитись не може, оскільки чинне цивільне законодавство виключає можливість подвійної відповідальності особи, вказана вимога про стягнення пені вже була предметом розгляду в суді, отже задоволенню не підлягає. Що стосується заперечень відповідача стосовно видачі кредиту в іноземній валюті, суд зазначає, що з моменту отримання кредиту відповідачем сплило 8 років, строк дії договору скінчився, за весь цей час відповідачем не оскаржено окремо правомірності видачу кредиту в іноземній валюті, усі його доводи зводяться до конституційних норм про визначення грошовою одиницею України гривні. Згідно п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 року, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. За ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. За ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути кредитору отримані грошові кошти в строк і в порядку, що встановлений договором. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 року зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. В силу п. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. За п.18 Постанови, відповідно змісту статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. При цьому слід ураховувати, що проценти на неустойку не нараховуються (частина друга статті 550 ЦК). Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згiдно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на якi вона посилається як на пiдставу своїх вимог i заперечень. Частиною 3 вказаної статтi передбачено, що доказуванню пiдлягають обставини, якi мають значення для ухвалення рiшення у справi i щодо яких у сторін та iнших осiб, якi беруть участь у справi, виникає спiр. Вiдповiдно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, враховуючи, що правовідносини між сторонами не припинились проведенням виконання зобов'язання належним чином, заборгованість за кредитом не погашена, майнові права позивача порушені, при цьому відповідачем не заперечено пред'явлених до нього вимог з посиланням на прийнятні та допустимі докази, рішення суду з приводу неправомірності видачі кредиту в іноземній валюті не приймалось, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтованими в частині стягнення заборгованості за відсотками та нарахованими на такі відсотки штрафними санкціями у вигляді пені, 3% річних, за період з 03.08.2011 року по 04.04.2014 року. Відповідно до ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є: справедливість, добросовісність та розумність. Враховуючи, що питання про стягнення пені за порушення основного зобов'язання з повернення тіла кредиту вже було вирішено судом, стягнення пені вдруге призведе до подвійної відповідальності боржника, що суперечить принципу розумності, справедливості та добросовісності та за внутрішнім переконанням суду в вимогах позивача про стягнення пені за порушення основного зобов'язання слід відмовити. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору, сплачені останнім при пред'явленні позову до суду. На підстав вищевикладеного,

Outcome: partial