Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з даним позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] . На час відкриття спадщини [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з позивачем (дружиною) - [PERSON] , та дітьми (відповідачами): [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме нежиле приміщення (загальною площею 36,2 м2), розташоване за адресою: [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Новоайдарською селищною радою 30.05.2007 року на підставі рішення №152/1 від 30.11.2006 року, зареєстрованого Новоайдарським РКПТІ Луганської області 30.05.2007 року номер запису 22 в книзі 1 н/ж. Заповіту за життя [PERSON] складено не було, тому спадкування належного йому майна повинне відбуватись в порядку спадкування за законом. При зверненні до суду позивач посилалась на те, що її діти після досягнення повноліття виявили бажання відмовитися від прийняття спадщини після померлого батька - [PERSON] на її користь. При зверненні позивача до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Кузьменко М.С. з метою спадкування майна померлого, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину тільки на її ім`я, у зв`язку з тим, що діти спадкодавця, які на час відкриття спадщини були неповнолітніми, не відмовилися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого для її прийняття, тобто до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, тому свідоцтва про право на спадщину до майна померлого можуть бути видані спадкоємцям за законом, які прийняли спадщину, тобто дружині - [PERSON] та дітям - [PERSON] та [PERSON] у рівних частках. У зв`язку з вищевикладеними обставинами позивач вимушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно. Позивач - [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с.52). Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, надали до суду письмові заяви, в яких просили розглядати справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення (а.с.50, 51). Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17.06.2014 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Новоайдарського районного управління юстиції (а.с.19). Факт того, що позивач [PERSON] та [PERSON] , котрий помер [INFO] , перебували в шлюбі та були подружжям підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.10). Згідно копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] (а.с.11) та серії [NUMBER] (а.с.12) батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . На час відкриття спадщини [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з позивачем (дружиною) - [PERSON] , та дітьми (відповідачами): [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією довідки за вих. №02-22/528, виданої 14.12.2015 року виконавчим комітетом Новоайдарської селищної ради (а.с.22). Факт перейменування [ADDRESS] підтверджується копією розпорядження виконавчого комітету Новоайдарської селищної ради №110 від 25.12.2015 року (а.с.23). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме нежиле приміщення (загальною площею 36,2 м2), розташоване за адресою: [ADDRESS] (а.с.24). Право власності [PERSON] на нежиле приміщення (загальною площею 36,2 м2), яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Новоайдарською селищною радою 30.05.2007 року на підставі рішення №152/1 від 30.11.2006 року, зареєстрованого Новоайдарським РКПТІ Луганської області 30.05.2007 року (а.с.24), копією технічного паспорта (а.с.25-27), копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №14725110 від 30.05.2007 року (а.с.40). Заповіту за життя [PERSON] складено не було, що підтверджується копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (а.с.21). При зверненні позивача до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Кузьменко М.С. з метою спадкування майна померлого, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину тільки на її ім`я, у зв`язку з тим, що діти спадкодавця, які на час відкриття спадщини були неповнолітніми, не відмовилися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого для її прийняття, тобто до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, тому свідоцтва про право на спадщину до майна померлого можуть бути видані спадкоємцям за законом, які прийняли спадщину, тобто дружині - [PERSON] та дітям - [PERSON] та [PERSON] у рівних частках (а.с.39). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з частиною 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 4 ст. 1273 ЦК України батьки (усиновлювачі), опікун можуть відмовитися від прийняття спадщини, належної малолітній, недієздатній особі, лише з дозволу органу опіки та піклування. Судом встановлення, що на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , його діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , були малолітніми. З вищенаведеного вбачається, що [PERSON] могла відмовитися від прийняття спадщини, належної її малолітнім дітям з дозволу органу опіки та піклування протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, однак таких дій не було вчинено. Таким чином, у відповідності до положень ч.ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України, позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки на момент відкриття спадщини постійно проживали разом зі спадкодавцем, при цьому [PERSON] та [PERSON] були малолітніми, та протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявили про відмову від неї, у зв`язку з чим кожний окремо має право на спадкування 1/3 частки майна померлого. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про спадкування". Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права». Таким чином, за позивачем підлягає визнанню право власності на 1/3 частку нежилого приміщення (загальною площею 36,2 м2), яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1218, 1220, 1221, 1222, 1225, 1258, 1261, 1268, 1270, 1273, 1297 ЦК України,

Outcome: partial