Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

23.09.2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 40333,91 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між Банком та відповідачем 06.10.2006 року був укладений кредитний договір № DNH4KP76700224, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 3896,09 грн. на строк до 06.04.2010 року (включно), а останній зобов'язався вчасно повернути суму кредиту шляхом внесення щомісячного платежу в сумі 141,01 грн., який складаються з заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитними коштами - 2,09 % у місяць, комісією, а також інших витрат відповідно до Умов про надання споживчого кредиту фізичним особам. Взяті на себе зобов'язання, відповідно до умов кредитного договору, Банк виконав у повному обсязі. Проте, відповідач [PERSON], незважаючи на це, порушив його, оскільки своєчасно не погашав кредит та не сплачував відсотки за користування ним, внаслідок чого станом на 03.09.2014 року утворилася заборгованість по кредитному договору в сумі 40333,91 грн., яка складається з : - заборгованості за кредитом у сумі 3034,06 грн.; - заборгованості за процентами у сумі 13152,36 грн.; - пені у сумі 21750,64 грн.; - штрафів у сумі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), 1896,85 грн. (процентна складова). В судовому засіданні представник позивача не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримання позовних вимог, згоду на винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, судом належним чином повідомлений про час та місце його проведення за зареєстрованим місцем проживання, судова повістка повернулася з відміткою про невручення через не проживання. Згідно статті 74 ч.5 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою реєстрації місця проживання, вважається, що судовий виклик вручений їм належним чином. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача в заяві на адресу суду не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 06.10.2006 року між банком та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № DNH4KP76700224, згідно умов якого відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 3896,09 грн. на строк до 06.04.2010 року із сплатою за користування кредитом відсотків - 2,09 % у місяць з умовою його повернення шляхом внесення щомісячного мінімального платежу в сумі 141,01 грн. в строк з 5 по 12 число поточного місяця відповідно до Умов про надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт). У відповідності зі ст.1054 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. З матеріалів справи слідує, що позичальник повинен був погашати кредит, сплачувати відсотки за користування кредитом в порядку та строки відповідно до умов договору, проте свої зобов'язання не виконав. Згідно договору наслідками порушення його умов щодо своєчасного виконання зобов'язань позичальником є сплата ним Банку пені відповідно до умов договору (п.п. 3.2.3 ) - 0,15% від суми простроченого платежу за кожен день прострочки. Станом на 03.09.2014 року утворилася заборгованість по кредитному договору в сумі 40333,91 грн., яка складається з : - заборгованості за кредитом у сумі 3034,06 грн.; - заборгованості за процентами у сумі 13152,36 грн.; - пені у сумі 21750,64 грн.; - штрафів у сумі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), 1896,85 грн. (процентна складова). Що стосується вимог про стягнення суми пені, то суд виходить з того, що ч.3 ст. 551 ЦК України дозволяє зменшити розмір неустойки за рішенням суду, за наявності кількох умов: а) якщо розмір неустойки значно перевищує розмір заподіяних невиконанням зобов'язання збитків; б) за наявності інших обставин, що мають істотне значення. При цьому, діючим законодавством не наводиться чіткий перелік таких обставин. Згідно рішення Конституційного Суду України від 11 липня 2013 року у справі за Конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" (№ 7-рп/2013) рекомендовано Верховній Раді України законодавчо врегулювати питання щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання позичальниками - фізичними особами грошових зобов'язань у відносинах споживчого кредитування. З розрахунку, наданого Банком, видно, що розмір заявленої до стягнення пені (21750,64 грн.) значно перевищує кредитну заборгованість відповідача. Разом з тим, відповідно до п.6 ч.1 ст. 3 ЦПК України одним із загальних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність і розумність, а також судовий захист цивільних прав та інтересів. За такого, враховуючи наведене, суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 4000 грн. В силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, з урахуванням ступеня їх задоволення в сумі 243,6 грн.

Outcome: partial