Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

У квітні 2019 року до суду надійшла позовна заява АТ «МЕГАБАНК» до [PERSON] «Про стягнення заборгованості за кредитними договорами», на обґрунтування якої позивач зазначив, що між ПАТ «МЕГАБАНК», правонаступником якого з 31.10.2018 року є АТ «МЕГАБАНК» та [PERSON] 19.01.2018 року був укладений кредитний договір № 4-067-850-2-18-Г (з ануїтетними платежами), відповідно до якого остання отримала кредит в сумі 10373,44 гривень на строк з 19 січня 2018 року до 18 січня 2019 року включно зі сплатою 15,00 % річних за користування кредитом. Починаючи з 01.11.2018 року відповідачем порушуються строки сплати щомісячних платежів за кредитом. Відповідно до пункту 4.4. кредитного договору у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів позивач обліковує заборгованість за кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. З цього моменту позивач припиняє нарахування щомісячної винагороди, процентна ставка за кредитом встановлюється в розмірі встановленому пунктом 2.11. цього договору (0,1% процента річних), а за невиконання прийнятих на себе зобов`язань щодо сплати ануїтентних платежів та комісійних винагород відповідач, сплачує штраф у розмірі, передбаченому пунктом 6.3. цього договору. З 19.01.2019 року відповідачу була встановлена процентна ставка в розмірі 0,1 % річних. Станом на 01.01.2019 року загальна сума заборгованості становить 7 744,61 гривень та складається з: суми залишку заборгованості за кредитом в розмірі 2 506,42 гривень, суми залишку нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.12.2018 року по 31.01.2019 року в розмірі 51,46 гривень, нарахованої та несплаченої комісійної винагороди за період з грудня 2018 року по січень 2019 року в розмірі 518,68 гривень та суми штрафу, нарахованого відповідно до розділу 6 Кредитного договору в розмірі 4 668,05 гривень. Крім того 21.02.2018 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 410-067-850-2-18-Г (з ануїтетними платежами), відповідно до якого остання отримала кредит в сумі 10775,86 гривень на строк з 21 лютого 2018 року до 20 лютого 2020 року включно зі сплатою 15,00 % річних за користування кредитом. Починаючи з 01.08.2018 року відповідачем порушуються строки сплати щомісячних платежів за кредитом. Відповідно до пункту 4.4. кредитного договору у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів позивач обліковує заборгованість за кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. З цього моменту позивач припиняє нарахування щомісячної винагороди, процентна ставка за кредитом встановлюється в розмірі встановленому пунктом 2.11. цього договору (0,1% процента річних), а за невиконання прийнятих на себе зобов`язань щодо сплати ануїтентних платежів та комісійних винагород відповідач, сплачує штраф у розмірі, передбаченому пунктом 6.3. цього договору. З 03.12.2018 року відповідачу була встановлена процентна ставка в розмірі 0,1 % річних. Станом на 01.01.2019 року загальна сума заборгованості становить 13 994,30 гривень та складається з: суми залишку заборгованості за кредитом в розмірі 8 490,41 гривень, суми залишку нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.11.2018 року по 31.01.2019 року в розмірі 115,95 гривень, нарахованої та несплаченої комісійної винагороди за період з листопада 2018 року по грудень 2018 року в розмірі 538,80 гривень та суми штрафу, нарахованого відповідно до розділу 6 Кредитного договору в розмірі 4 849,14 гривень. Зазначені суми позивач просив стягнути з відповідача на їх користь та судові витрати (а. с. 2 - 5). Представник позивача - адвокат Черкасов І. В., що діє на підставі довіреності № 13-152/18д від 31.10.2018 року, у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце цього засідання повідомлявся належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надав, але скористався правом, визначеним частиною 3 статті 211 цивільного процесуального кодифікованого закону України, й звернувся до суду із відповідним письмовим клопотанням про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а. с. 45, 46, 61). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явилась, про час та місце розгляду справи була сповіщена своєчасно та належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за її відсутності не надала. Відповідно до змісту частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, а згідно частини 3 статті 211 цього ж кодексу особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у представника позивача свідчить відповідна заява, долучена до матеріалів справи. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання необхідним давання представником позивача особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Крім того, відповідно до частини 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішив можливим справу розглядати на підставі наявних в ній доказів та ухвалити заочне рішення, про що не заперечував представник позивача. Здійснюючи правосуддя на засадах змагальності й рівності учасників судового процесу перед законом і судом, всебічно, повно, об`єктивно, справедливо, неупереджено та своєчасно з`ясувавши всі обставини справи і всі фактичні данні в межах заявлених вимог, що мають значення для вирішення справи за суттю й на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, перевіривши їх доказами, отриманими відповідно до правил цивільного процесуального кодифікованого закону й безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, що відповідають вимогам закону про їх належність, допустимість, достовірність та достатність, а саме: дослідивши письмові докази у справі,- суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Так, пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд - у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області. За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Оскільки на цей час Валківський окружний суд свою діяльність не розпочав, справа перебуває на розгляді належного суду. З огляду на предмет позову та ураховуючи відповіді на питання, які слід вирішити при визначенні порядку розгляду справи, в ухвалі суду, постановленій 18.04.2019 року у складі судді Мащенко С. В., визначено, що цю справу слід розглянути у порядку спрощеного позовного провадження, про що не заперечували сторони, так як в наданій в ухвалі час не надали заперечень проти обраного порядку. Отже, відповідно до приписів частини 1 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження за правилами, встановленими цим кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними в главі 10 вказаного кодексу України. Судом встановлено, що 19.01.2018 року [PERSON] звернулась до ПАТ «МЕГАБАНК» із заявою № 63956 про отримання кредиту на споживчі цілі (а. с. 32). 19.01.2018 року між ПАТ «МЕГАБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 4-067-850-2-18-Г (з ануїтетними платежами). Відповідно до пунктів 1.1., 1.2 кредитного договору Кредитодавець надає кредитні кошти в сумі та на умовах визначених Договором, які Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю, сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі згідно з Додатками. Кредит надається на споживчі цілі шляхом видачі грошових коштів з каси банку готівкою. Відповідно до пунктів 2.2., 2.3., 2.4. кредитного договору Кредит надається на строк з 19 січня 2018 року до 18 січня 2019 року включно у розмірі 10 373,44 гривень зі сплатою 15,00 % річних за користування Кредитом. Відповідно до пункту 4.1. Кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами передбаченими Договором. Згідно пункту 3.2.3. Кредитного договору [PERSON] зобов`язана своєчасно та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за Договором т|а передбачених Договором умовах. Згідно 2.9. Кредитного договору розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди , яка складає 1 199,05 гривень та сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця (а. с. 6, 7). 19.01.2018 року [PERSON] у ПАТ «МЕГАБАНК» отримала кредит у сумі 10373,4 гривень, що підтверджується заявою про видачу готівки №TR. 1727611.53982.46 від 19.01.2018 року (а. с. 10). 21.02.2018 року [PERSON] звернулась до ПАТ «МЕГАБАНК» із заявами № 63956 та № 71259 про отримання кредиту на споживчі цілі (а. с. 33). 21.02.2018 року між ПАТ «МЕГАБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 10-067-850-2-18-Г (з ануїтетними платежами). Відповідно до пунктів 1.1., 1.2 кредитного договору Кредитодавець надає кредитні кошти в сумі та на умовах визначених Договором, які Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю, сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі згідно з Додатками. Кредит надається на споживчі цілі шляхом видачі грошових коштів з каси банку готівкою. Відповідно до пунктів 2.2., 2.3., 2.4. кредитного договору Кредит надається на строк з 21 лютого 2018 року до 20 лютого 2020 року включно у розмірі 10 775,86 гривень зі сплатою 15,00 % річних за користування Кредитом. Відповідно до пункту 4.1. Кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами передбаченими Договором. Згідно пункту 3.2.3. Кредитного договору [PERSON] зобов`язана своєчасно та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за Договором т/а передбачених Договором умовах. Згідно 2.9. Кредитного договору розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди , яка складає 794,28 гривень та сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця (а. с. 8, 9). 21.02.2018 року [PERSON] у ПАТ «МЕГАБАНК» отримала кредит у сумі 10775,86 гривень, що підтверджується заявою про видачу готівки № TR.1739281.886.46 від 21.02.2018 року (а. с. 11). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 4-067-850-2-18-Г від 19.01.2018 року станом на 01.02.2019 року у [PERSON] склалась заборгованість у сумі 7744,61 гривень та складається з: суми залишку заборгованості за кредитом в розмірі 2 506,42 гривень, суми залишку нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.12.2018 року по 31.01.2019 року в розмірі 51,46 гривень, нарахованої та несплаченої комісійної винагороди за період з грудня 2018 року по січень 2019 року в розмірі 518,68 гривень та суми штрафу, нарахованого відповідно до розділу 6 Кредитного договору в розмірі 4 668,05 гривень (а. с. 12). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 10-067-850-2-18-Г від 21.02.2018 року станом на 01.02.2019 року у [PERSON] склалась заборгованість у сумі 13994,30 гривень та складається з: суми залишку заборгованості за кредитом в розмірі 8 490,41 гривень, суми залишку нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.11.2018 року по 31.01.2019 року в розмірі 115,95 гривень, нарахованої та несплаченої комісійної винагороди за період з листопада 2018 року по грудень 2018 року в розмірі 538,80 гривень та суми штрафу, нарахованого відповідно до розділу 6 Кредитного договору в розмірі 4 849,14 гривень (а. с. 13). Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з того, що завданням цивільного судочинства, визначеним у частині 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому згідно частини 1 статті 4 цього ж нормативно-правового акту, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, суд відповідно до приписів частини 1 статті 13 цивільного процесуального кодифікованого закону України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що їх правове регулювання здійснюється нормами чинного Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року. Так, виходячи з положень частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України укладений між сторонами по справі кредитний договір, за своєю правовою природою, є правочином, тобто діями особи, спрямованими на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Приписи статті 1054 Цивільного кодексу України передбачають, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З огляду на частину 1 статті 629 Цивільного кодексу України - договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України укладені між сторонами по справі договори є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 статті 14 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Крім того, укладені договори є підставою виникнення між сторонами зобов`язань, тобто правовідносин, в яких одна сторона /боржник/ зобов`язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку /стаття 509 Цивільного кодексу України/. Згідно до положень частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені положеннями статті 611 Цивільного кодексу України. Так, згідно до зазначеної норми права, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до Виписки відділення № 67 АТ «МЕГАБАНК» від 07.06.2019 року, [PERSON] частково сплатила прострочену заборгованість за кредитним договором № 10-067-850-2-18-Г від 21.02.2018 року в сумі 7 745,16 гривень (а. с. 75). Таким чином, сума залишку заборгованості за кредитним договором № 10-067-850-2-18-Г від 21.02.2018 року становить 745,25 гривень. Ухвалюючи рішення та повністю задовольняючи позов АТ «МЕГАБАНК» до [PERSON] "Про стягнення заборгованості" частково, суд вважає за необхідне вирішити згідно підпункту 6 частини 1 статті 264 Цивільного процесуального кодексу України питання про розподіл між сторонами по справі судових витрат. Так, відповідно до вимог частини 1 та 2 статті 141 зазначеного цивільного процесуального кодифікованого закону України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тоді як інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приписи частини 1 та 2 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України передбачають, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Таким законом є Закон України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року (із змінами та доповненнями), який встановлює правові засади справляння, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та його повернення. Положеннями статті 1 зазначеного Закону визначено, що судовий збір - це збір, який справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Відповідно до змісту частини 1 й підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Із зазначеним позовом АТ «МЕГАБАНК» звернулось до суду у 2019 році. Прожитковий мінімум для працездатних осіб в Україні з 01 січня 2019 року встановлений в розмірі 1921 гривень відповідно до змісту статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" № 2629-VIII від 23.11.2018 року. На виконання вимог частини 4 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви АТ КБ «Приватбанк» додав документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 1921,00 гривень (а. с. 1). Таким чином, з огляду на наведені норми закону, проаналізувавши всі наявні і досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд доходить до висновку задоволення позову частково повністю шляхом стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ «МЕГАБАНК» заборгованості за кредитними договорами: - № 4-067-850-2-18-Г від 19.01.2018 року в сумі7744,61 гривень, яка та складається з: суми залишку заборгованості за кредитом в розмірі 2 506,42 гривень, суми залишку нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.12.2018 року по 31.01.2019 року в розмірі 51,46 гривень, нарахованої та несплаченої комісійної винагороди за період з грудня 2018 року по січень 2019 року в розмірі 518,68 гривень та суми штрафу, нарахованого відповідно до розділу 6 Кредитного договору в розмірі 4 668,05 гривень; - № 10-067-850-2-18-Г від 19.01.2018 року в сумі6249,14 гривень, яка складається з: суми залишку заборгованості за кредитом в розмірі 745,25 гривень, суми залишку нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.11.2018 року по 31.01.2019 року в розмірі 115,95 гривень, нарахованої та несплаченої комісійної винагороди за період з листопада 2018 року по грудень 2018 року в розмірі 538,80 гривень та суми штрафу, нарахованого відповідно до розділу 6 Кредитного договору в розмірі 4 849,14 гривень; а також стягнення судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1237,12 гривень, із розрахунку 1) 13993,75 гривень (7744,61 гривень + 6249,14 гривень) х 100 % / 21738,91 гривень (7744,61 гривень + 13994,30 гривень) = 64,4 %; 2) 1921 / 100 х 64,4 % = 1237,12 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial