Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом до Територіальної громади Херсонської міської ради в якому просила визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON]. Позовні вимоги мотивовано тим, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. У встановлений шестимісячний строк позивач звернулась з відповідною заявою про прийняття спадщини до Другої Херсонської державної нотаріальної контори. Спадкове майно було придбано померлою як членом кооперативу. Іншим спадкоємцем є брат позивача [PERSON], який за рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 04.04.2012 року вже набув право власності на 1/2 частину спірної квартири. За життя мати позивача не оформила правовстановлюючий документ на право власності на спадкове майно, в зв'язку з чим позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав ненадання документів, що підтверджують право власності на квартиру. Позивач в судове засідання не прибула, представник позивача подала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій у вирішенні справи покладався на розсуд суду та просив розглянути справу без його участі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтв про народження та про укладення шлюбу [PERSON] є донькою [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. Згідно матеріалів спадкової справи спадкоємцями за законом після померлої [PERSON] є її діти [PERSON] та [PERSON] [PERSON] відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 04.04.2012 року набув право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї матері, подавши відповідну заяву до Другої Херсонської державної нотаріальної контори. Постановою Другої Херсонської державної нотаріальної контори від 21.12.2016 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON], в зв'язку з ненаданням спадкоємцем правовстановлюючого документа на спадкове майно. Виконавчим комітетом Херсонської міської ради народних депутатів 03.04.1992 року видано [PERSON], як члену ЖБК 132, ордер на право зайняття квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки виданої Житлово-будівельним кооперативом №132 балансова вартість квартири виплачена повністю. За життя [PERSON] не отримала свідоцтво про право власності на квартиру і не здійснила державну реєстрацію права власності. Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з вимогами гл.7 ЗУ "Про нотаріат" нотаріус має право видати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно лише за умови пред'явлення спадкоємцями правовстановлюючого документа про належність цього майна спадкодавцеві та витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно (за винятком земельної ділянки), тобто за умови, якщо право власності спадкодавця на це нерухоме майно зареєстроване за його життя. Отже, враховуючи випадки коли спадкодавець за життя не оформив право власності та/або не забезпечив його державної реєстрації, це стає перешкодою для оформлення права на спадщину в загальному порядку. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи , яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до положень ч. 3 цієї статті спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого, статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до роз'яснень наданих у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно вимог ч. 3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Пунктом 5-1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи" №9 від 18.09.1987 року судам роз'яснено, що згідно із ст.15 ЗУ "Про власність" член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Таким чином, згідно вимог законодавства, діючого на момент існування спірних правовідносин, право власності на кооперативну квартиру виникало з моменту виплати паю і не вимагало державної реєстрації. При цьому суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що [PERSON], прийнявши спадщину після смерті [PERSON], позбавлена можливості належним чином оформити право власності на спадкове майно. На підставі викладеного, суд вважає доведеним, що позивач є спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину, а отже має право на спадкування і визнання за нею права власності на спадкове майно, що в свою чергу не порушить права інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved