Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про повернення грошового вкладу з урахування відсотків, стягнення 3 % річних та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] зазначив, 24.06.2014 року між ним та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір про строковий банківський вклад (депозит) на суму 500 доларів США строком на 3 місяці з виплатою 11 % річних та суми вкладу в кінці дії договору, тобто 25 вересня 2014 року. Строк розміщення вкладу було продовжено відповідно до п. 5.2 Основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків до 26.03.2015 р. По закінченню продовженого строку дії договору позивач звернувся до відповідача із заявою про повернення коштів та сплату процентів, однак суму вкладу та відсотків не отримав. Вказаними неправомірними діями відповідача йому була завдана моральна шкода. Відмова Банку у повернені вкладу порушила його плани на розпорядження власними коштами, в тому числі і на лікування хронічної хвороби. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача суму вкладу за депозитним договором 500 доларів США, нараховані відповідно до умов договору відсотки 22,7 доларів США, на підставі ст. 625 ЦК України - 3 % річних від простроченої суми 2,5 долара США та 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями відповідача. Позивач до судового засідання не зявився, про слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, повторно в судове засідання не зявився, не повідомивши причини неявки. Від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, тому суд за згодою позивача вважає можливим вирішити справу за правилами ч. 1 ст. 224 ЦПК України за відсутності представника відповідача, на підставі наявних у ній даних і доказів, з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частин першої, другої статті 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно з частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Під час розгляду справи було встановлено. що 24.06.2014 р. між сторонами було укладено договір № 313731/19118/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» в іноземній валюті (а.с. 6). За умовами вказаного договору банк прийняв від [PERSON]В грошові кошти у сумі 500 доларів США на вкладний рахунок на строк з 24 червня 2014 р. по 24 вересня 2014 р. з нарахуванням і виплатою за час користування коштами 11 % річних. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з норми статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначений договір укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою Банку та особисто [PERSON] Зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства і на підставі положень статті 629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1060 ЦК України (у редакції, що діяла на момент звернення позивача до Банку із заявою про повернення вкладу) договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. Частиною 2 ст. 1060 ЦК України було встановлено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент (ч. 3 ст. 1060 ЦК України). Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором (ч. 4 ст. 1060 ЦК України). Відповідно до частини пятої статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Таким чином проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк по день фактичного їх повернення вкладникові. За умовами пункту 2 укладеного між сторонами договору банківського вкладу строк дії вкладу складав 3 місяці ? з 24 червня 2014 року по 24 вересня 2014 року. Але, як вказав позивач, і це не спростоване відповідачем, строк розміщення вкладу був продовжений в порядку та на умовах, визначеними п. 7 укладеного сторонами договору від 24.06.2014 року та положеннями п. 5.2 Основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у АТ «Банк «Фінанси та Кредит». Враховуючи дату укладення договору ? 24 червня 2014 року суд вважає, що він за відсутністю заяв вкладника про повернення вкладу двічі був продовжений шляхом переукладання, в останнє ? до 24.03.2015 р., Судом встановлено, що 08.04.2015 року позивач звернувся до банку із заявою про повернення банківського вкладу та сплати процентів, чим засвідчив свій намір припинити дію договору (а.с.8). У звязку з вказаним банк був зобовязаний повернути позивачу депозитні кошти з процентами після закінчення дії договору. Проте АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до теперішнього часу не повернув кошти позивачу, що свідчить про порушення з боку відповідача грошового зобовязання. За таких обставин, суд на підставі ст. 1060 ЦК України вважає за необхідне стягнути з банку на користь позивача депозитні кошти 500 доларів США, що станом на день постановлення рішення за офіційним курсом НБУ складає: 500 х 21,196069 = 10598,03 грн. Вирішуючи питання щодо стягнення на користь позивача процентів за користування Банком коштами вкладу, суд виходить з наступного. Пунктом 2 договору від 24.06.2014 р., укладеного між сторонами передбачено, що за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного п. 1 цього Договору-заяви, Банк нараховує і виплачує вкладникові проценти за ставкою 11% річних. Відповідно до п. 4.1.3. Основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у АТ «Банк «Фінанси та Кредит» нарахування процентів за Вкладом проводиться від дня, наступного за Днем надходження Вкладу у Банк, до дня, який передує його поверненню Вкладнику або списанню з Вкладного рахунка, за методом: - для Вкладів, що розміщені в національній валюті, - факт/факт (фактична кількість днів у місяці і році); - для Вкладів, що розміщені в іноземній валюті, - за методом факт/360 (фактична кількість днів у місяці/360 днів у році). Крім того, згідно з п. 5.2 вказаних Основних умов у випадку закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві, та умовами якого передбачена можливість продовження строку розміщення Строкового вкладу після закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві, Вкладник у випадку його бажання не продовжувати подальше розміщення Вкладу, отримати кошти з Строкового вкладного рахунку шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дію Договору припинити, зобовязаний надати Банку письмову вимогу не пізніше дати закінчення строку Строкового вкладу, визначеного Договором - заявою. Пунктом 5 договору між сторонами передбачено, що вкладник має право вимагати дострокового повернення суми вкладу протягом строку визначеного п. 1 цього договору (або протягом будь-якого зі строків, на які було продовжено розміщення вкладу), у порядку та на умовах, викладених у п. 5.3 Основних умов, при цьому банк здійснює перерахунок нарахованих процентів за фактичний термін розміщення вкладу за ставкою із розрахунку 1 % річних. Отже, судом встановлено, що на умовах переукладання строкового договору про банківський вклад, строк розміщення вкладу був продовжений до 24.03.2015 р. У звязку із зверненням [PERSON] 08.04.2015 року до банку з вимогою повернення вкладених коштів та нарахованих процентів, договір на наступний строк продовжений не був, через що з 09.04.2015 року на суму вкладу повинні були нараховуватися проценти із розрахунку 1\~% річних по день фактичного повернення (ч. 5 ст. 1061 ЦК України). При нарахуванні процентів, суд звертається до п. 4.1.3 Основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та виходить з наступного розрахунку: проценти в межах заявлених позовних вимог за період з 26.12.2014 року до 24.03.2015\~року з розрахунку 11% річних: 11%\~/360 днів х 89 днів = 2,72 %; проценти за період з 25.03.2015 року по 26.05.2015 року з розрахунку 1% річних: 1%\~/360 днів х 62 днів = 0,175 %; Сума процентів (2,72 % + 0,175%) х 500 доларів США = 14,47 доларів США, що станом на день постановлення рішення 23.06.2015 р. за офіційним курсом НБУ складає 14,47 х 21,196069 = 306,71 грн. Також суд враховує, що згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Порушення права позивача відбулося після ухилення відповідача повернути суму вкладу, тобто з 09.04.2015 р. Кількість днів прострочення у межах заявленого позову до 26.05.2015 р. складає 48 днів. Враховуючи викладене, три відсотки річних складають: 10598,03 грн. х 3% /365 х 48 днів = 41,82\~грн. Стосовно позовних вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн., завданої неправомірними діями відповідача, суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки\~\~правовідносини між сторонами виникли за договором банківського вкладу, який не передбачав відшкодування моральної шкоди, а за положеннями п.5 ч.1 ст.\~4 Закону України «Про захист споживачів», моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі, якщо вона завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Таких обставин при розгляді справи не встановлено. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить за наступного. Відповідно до вимог ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" позивача при поданні позову було звільнено від сплати судового збору. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат (ч. 2 ст. 88 ЦПК України). Враховуючи викладене та часткове задоволення позовних вимог [PERSON], з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial