Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

У червні 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання. В обґрунтування позову зазначено, що сторони є батьками повнолітнього [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачкою та навчається в Національному Педагогічному Університеті імені М.П. Драгоманова на факультеті фізичного виховання, спорту та здоров`я. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина в період його навчання, не надає, а тому вона вимушена звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), починаючи з моменту подачі позову до закінчення сином навчання, але не більше, як до досягнення ним 23 років, щомісячно. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09.06.2020 року, у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Позивач після відкриття провадження у справі з будь-якими клопотаннями до суду не звертались. Відповідач з будь-якими клопотаннями, зокрема, про розгляд справи в порядку загального позовного провадження або в порядку спрощеного позовного провадження, однак, із повідомленням викликом сторін, - до суду не звертався. Відзив на позов та будь-які інші клопотання до суду зі сторони відповідача не надходили, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебували із 11.08.2001 року в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.6). Відповідно до копії свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] та його батьками є сторони у справі (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про зміну імені, 30.08.2018 року [PERSON] змінив прізвище на [PERSON] , про що було складено актовий запис № 77 (а.с.8). Повнолітній син сторін проживає та зареєстрований разом із матір`ю та доказів зворотному з боку відповідача суду надано не було. Відповідно до довідки Національного Педагогічного Університету імені М.П. Драгоманова № 889 від 04.09.2019 року, було встановлено, що [PERSON] є студентом 1 курсу, факультету фізичного виховання, спорту і здоров`я Національного Педагогічного Університету імені М.П. Драгоманова. Денна форма навчання. Час закінчення університету 30.06.2023 р. (а.с.12). Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за наявності сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встанволено, що син сторін досяг 18 річного віку, але його вік є меншим від 23 років. Останній, навчається на денній формі навчання, проживає з позивачкою, перебуває фактично на її утриманні, та інших доходів не має, а тому потребує матеріальної допомоги. Даказів на підтвердження неможливості надавати матеріальну допомогу сину з боку відповідача суду надано не було. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що повнолітній син сторін, який проживає разом із позивачкою, продовжує навчання, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, суд дійшов висновку про необхідність присудження на користь позивача з відповідача на утримання повнолітнього сина аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною 23 років або припинення навчання в навчальному закладі, оскільки, такий розмір аліментів, на думку суду, в даній справі є збалансованим та відповідає інтересам дитини, а відтак позов підлягає задоволенню. В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. З огляду на викладене вище, на підставі ст. 199 СК України,

Outcome: approved