Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

У червні 2021 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов вказаний позов. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 28120,68 грн., яка складається з наступного: 22215,06 грн. - заборгованість за кредитом; 3280,15 грн. - заборгованість за відсотками; 628,23 грн. - розмір 3 % річних на суму простроченого кредиту; 109,90 грн. - розмір 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів; 1628,20 грн. - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту; 259,14 грн. - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. А також просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 2270,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 02.07.2019 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 50-0223, відповідно до якого [PERSON] видано кредит у сумі 30000,00 грн. на споживчі потреби зі сплатою 56 % річних строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 01 липня 2024 року. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву, відповідно до якої на позовних вимогах наполягає у повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності та без проведення фіксації судового процесу. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином за адресою місця реєстрації, вказаною у позові. Про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву суду не надав. На підставі вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. 02 липня 2019 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 50-0223 (а.с. 9-17). Відповідно до п. 2.2 вказаного договору, [PERSON] видано кредит у сумі 30000,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 01 липня 2024 року. Згідно з п. 2.4.1 вказаного договору, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату в розмірі 56 процентів річних. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав. Станом на 29.04.2021 позивачем обґрунтовано нараховано відповідачу заборгованість у розмірі 28120,68 грн., яка складається з наступного: 22215,06 грн. - заборгованість за кредитом; 3280,15 грн. - заборгованість за відсотками; 628,23 грн. - розмір 3 % річних на суму простроченого кредиту; 109,90 грн. - розмір 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів; 1628,20 грн. - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту; 259,14 грн. - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2ст. 625 ЦК України). Оскільки [PERSON] не сплатила заборгованість за кредитним договором у розмірі 28120,68 грн., суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростував наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved