Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що відповідач [PERSON], перебуваючи на посаді старшого слідчого Новокаховського МВ УМВС України в Херсонській області будучи працівником правоохоронних органів, службовою особою, яка займає відповідальне становище в системі правоохоронних органів, використовуючи свої повноваження слідчого, умисно, в особистих інтересах використовувала свою владу всупереч інтересам служби, підроблювала процесуальні офіційні документи кримінальних справ, а саме прийнявши до свого провадження кримінальну справу №180217-10 відносно нього за ст. 307 ч. 2 КК України у період часу з 17 липня 2010 року по 30 серпня 2010 року зловживаючи владою склала документи про проведення слідчих та процесуальних дій, у тому числі вручення постанови про порушення кримінальної справи, пред'явлення постанови про призначення експертизи та висновків експертів, роз'яснення обвинуваченому процесуальних прав та права на захист, пред'явлення обвинувачення та допит обвинуваченого, оголошення про закінчення досудового слідства та пред'явлення всіх матеріалів кримінальної справи №180217-10 обвинуваченому тобто йому, не проводячи зазначенні дії, оскільки в цей час він перебував в СІЗО та в день складання зазначених процесуальних документів до відділення міліції конвоєм не доставлявся; тобто, відповідач, як слідчий порушувала його право на захист, за що її було засуджено вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 25 червня 2013 року, та ухвалю Апеляційного суду Херсонської області від 29 липня 2014 року. У зв'язку з порушенням його прав та інтересів, він звертався до адвокатів та за надання правової допомоги сплатив 5000 грн., які просить стягнути з відповідача на його користь, а також зазначив, що відповідач такими своїми діями завдала йому моральну шкоду, яка до теперішнього часу не припинилась, а навпаки збільшилась, оскільки він досі відчуває почуття приниженої гідності, образи, досади, обурення поведінкою відповідача, переживання щодо своєї соціальної репутації, крім того були порушенні його життєві плани, погіршені можливості побудови та реалізації нових життєвих перспектив і трудових планів, нової продуктивної самореалізації, та яку він оцінює в 500000,00 грн., яку просить стягнути з відповідача на його користь. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. В судове зсідання відповідач не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглядати справу в її відсутність. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що вважає [PERSON] не належним відповідачем по зазначеній справі. Крім того, зазначив, що з 28 квітня 2011 року по 13 листопада 2014 року та відповідно 30 квітня 2015 року зазначена кримінальна справа перебувала в провадженні іншого слідчого, а відповідач [PERSON] на цей час вже не працювала в Новокаховському МВ УМВС Херсонської області, а тому позов вважає безпідставним, та просить відмовити в його задоволенні. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] визнано потерпілим у кримінальній справі за обвинуваченням [PERSON], яку вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 25 червня 2013 року, ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 29 липня 2014 року визнано винною у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 374 КК України. Вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 25 червня 2013 року, ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 29 липня 2014 року, встановлено, що [PERSON] з 09.01.2008 року по 21.09.2011 року обіймала посаду старшого слідчого слідчого відділення Новокаховського міського відділу УМВС України в Херсонській області, 09.07.2010 р. прийняла до свого провадження кримінальну справу №180217-10 відносно [PERSON] за ст.307 ч.2 КК України, у період часу з 17.07.2010 р. по 30.08.2010 р., зловживаючи владою, протиправним чином використовуючи свої повноваження слідчого, умисно, діючи всупереч інтересам служби, в своїх інших особистих інтересах - створити уяву благополуччя своєї службової діяльності яка виражається у своєчасності та законності проведення слідчих і процесуальних дій в рамках розслідуваної нею кримінальної справи, додержання прав учасників кримінального процесу, бажаючи приховати фактично наявні недоліки своєї роботи під час розслідування кримінальної справи №180217-10 відносно [PERSON] за ст.307 ч.2 КК України які виразились у тому, що [PERSON] 18.07.2010 - 19.07.2010 р.р., 21.07.2010 - 30.08.2010 р.р. слідчі та процесуальні дії із [PERSON] не проводила, оскільки останній знаходився у Цюрупинському ІТТ, Херсонському та Криворізькому слідчих ізоляторах, усвідомлюючи, що вчинює явно незаконні дії, протиправним чином використовуючи як службова особа свою владу у вигляді повноважень щодо складання постанов, протоколів слідчих та процесуальних дій, фактично не ознайомлюючи [PERSON] з постановами про призначення експертиз, із висновками експертів, не роз'яснюючи йому процесуальні права, не оголошуючи про закінчення досудового слідства та не пред'являючи обвинуваченому всі матеріали кримінальної справи для ознайомлення, не надаючи своєчасно [PERSON] захисника, як слідчий, грубо порушуючи права підозрюваного, а потім і обвинуваченого [PERSON] на захист, власноручно склала та підписала офіційні документи, підстави та порядок складання яких передбачено Кримінально-процесуальним кодексом України, умисно внісши в них як службова особа завідомо неправдиві відомості. В результаті своїх дій [PERSON] заподіяла істотну шкоду охоронюваним законом правам [PERSON], яка виразилась у грубому порушенні гарантованого ст. 59, 63 Конституції України та ст.ст.21, 43 Кримінально-процесуального кодексу України права на захист, а саме позбавила його можливості захищатися встановленими законом засобами від пред'явленого обвинувачення, знати в чому його обвинувачують, давати показання з пред'явленого йому обвинувачення або відмовитися давати показання і відповідати на запитання, мати захисника і побачення з ним до першого допиту, подавати докази, заявляти клопотання, ознайомлюватися після закінчення досудового слідства з усіма матеріалами справи, що призвело до повернення кримінальної справи відносно [PERSON] для проведення додаткового розслідування і як наслідок порушення права, передбаченого ст.6 Конвенції «Про захист прав людини та основних свобод» 1950 року на швидкий судовий розгляд кримінальної справи у розумні строки, а також істотну шкоду державним інтересам у вигляді підриву авторитету та дискредитації державного органу - Міністерства внутрішніх справ України. З ухвали апеляційної інстанції також вбачається, що суд першої інстанції встановив факт заподіяння істотної шкоди охоронюваним законом правам [PERSON], яка виразилась у порушені його права на захист при вчиненні процесуальних дій на досудовому слідстві, що привело до повернення кримінальної справи відносно нього для проведення додаткового розслідування і як наслідок порушення права на судовий розгляд кримінальної справи у розумні строки, але суд першої інстанції безпідставно визнав, що [PERSON] не має право на відшкодування моральної шкоди. Колегія судів вважає, що такий висновок суду в частині вирішення цивільного позову не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки відповідно до ст. 1167, ч. 6 ст. 1176 ЦК України, шкода завдана фізичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, відшкодовується на загальних підставах. Виходячи з наведеного колегія суддів вважає, що вирок суду в частині вирішення цивільного позову не можна визнати законним і обґрунтованим, тому він підлягає скасуванню з поверненням справи на новий судовий розгляд у порядку цивільного судочинства. Також судом встановлено, що кримінальну справу №180217-10 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочинів передбачених ст. 307 ч. 2 КК України, досудове розслідування якого проводилось слідчим Новокаховського МВ УМВС України в Херсонській області [PERSON], 28 квітня 2011 року постановою Новокаховського міського суду Херсонської області повернуто прокурору м. Нова Каховка Херсонської області для організації додаткового розслідування; після чого справа була передана в провадження іншого слідчого, яким після усунення зазначених порушень з боку відповідача, кримінальну справу знов було спрямовано до суду та та після судового розгляду справу знов повернуто на досудове розслідування та передано в провадження іншого слідчого, а вже 30 квітня 2015 року постановою заступника начальника СВ Новокаховського МВ УМВС України в Херсонській області Лелюк Д.С. кримінальне провадження №42015230070000006, відомості про яке 03.02.2015 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв'язку з відсутністю в діях громадянина [PERSON], [INFO], складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України. Згідно наданих позивачем квитанцій від 20 вересня 2010 року № 141, акту виконаних робіт від 06 травня 2011 року, квитанцій № 51 від 19 травня 2011 року, № 51/ від 13 вересня 2011 року, акту виконаних робіт від 13 вересня 2011 року ним понесені витрати на правову допомогу (представництво інтересів підсудного [PERSON] за його обвинуваченням під час досудового слідства) в загальному розмірі 5000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Відповідно до положень ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних, душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Так, аналізуючи норми чинного законодавства та встановленні по справі обставини, суд вважає доведеними позовні вимоги [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 5000 грн., оскільки такі витрати були понесені позивачем з метою відновлення своїх порушених, діями відповідача, прав, тому позов в цій частині підлягає задоволенню; що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 500000 грн., то вони на думку суду, підлягають частковому задоволення, оскільки хоча під час судового розгляду справи позивачем належними доказами доведено наявність такої шкоди, доведена протиправність діяння заподіювача, та наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача, а також вина відповідача в її заподіянні, але враховуючи, що позивач не обґрунтував заявлену ним суму грошового відшкодування, яка на думку суду є значно завищеною, враховуючи при цьому також особу відповідача та її матеріальне становище, та вважає, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню в розмірі 8631,96 грн. Розраховуючи наведену суму грошового відшкодування суд застосував аналогію із нормою ст. 13 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно - розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду", яка передбачає, що відшкодування моральної шкоди провадиться виходячи із розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць, не вбачаючи в матеріалах справи доказів на підтвердження необхідності розрахувати таке відшкодування за кожен місяць в більшому розмірі. При цьому суд проводить такий розрахунок за період з 17.07.2010 року по 28.04.2011 року, тобто з 17.07.2010 року по 30.08.2010 року коли відповідачем були вчинені дії, які призвели до порушення прав позивача та з 31.08.2010 року коли був відповідачем складений обвинувальний висновок щодо позивача та справа направлена до суду до 28.04.2011 року коли судом було прийнято рішення про повернення кримінальної справи на додаткове розслідування, яким також було встановлено протиправні дії відповідача. Підстав для розрахунку такої шкоди за наступний період суд не вбачає, оскільки після повернення кримінальної справи на додаткове розслідування, вона перебувала в провадження інших слідчих, а твердження позивача про те що його моральні страждання продовжуються до теперішнього часу, суд не приймає до уваги, оскільки таке твердження не доведено належними доказами. Зазначаючи суму грошового відшкодування за наведений судом період часу, в розмірі 8631,96 грн., суд розрахував її виходячи із одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць наведеного періоду (400,96+888+888+907+907+922+941+941+941+896=8631,96 грн.). Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь держави підлягають стягненню з відповідача судовий збір в розмірі 1378,00 грн. за позовну вимогу майнового характеру та 1378,00 грн. за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1176 ЦК України;

Outcome: partial