Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

02 листопада 2018 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду із заявою про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] батька [PERSON]., посилаючись на те, що після його смерті залишилась спадщина, а саме - земельна ділянка, розташована на території Іванівської сільської ради Барвінківського району Харківської області. При зверненні до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини, нотаріусом [PERSON] було повідомлено, що нею пропущений строк для подання такої заяви. [PERSON], посилаючись на те, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущений [PERSON] з поважних причин, просить суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. На задоволенні позову наполягає. Представник відповідача в судове засідання також не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Як передбачено ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За загальним правилом (частина 1 статті 13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, [NUMBER] виданого повторно 15 червня 2018 року Маневицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області (а.с.9). [PERSON]. є донькою [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується наданими фотокопіями свідоцтва про народження та свідоцтва про шлюб (а. с. 10-11). Згідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 2 ст. 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Отже, часом відкриття спадщини є день смерті [PERSON], а саме - [INFO], і саме з цього часу починається строк для прийняття спадщини спадкоємцями. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження пояснення позивача стосовно того, що [PERSON] зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте приватний нотаріус Барвінківського районного нотаріального округу Харківської області, повідомила останній, що вона пропустила строк, необхідний для оформлення спадщини після померлого [PERSON] (а.с.13). У відповідності до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що суди відкривають провадження по справам у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Це положення також закріплено у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/04-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Також, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Згідно зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Свідки [PERSON], [PERSON], які працюють у Іванівській сільській раді Барвінківського району Харківської області, надали заяви, посвідчені приватним нотаріусом Барвінківського районного нотаріального округу Харківської області, якими підтвердили твердження [PERSON], стосовно того, що з 2015 року проводилися заходи по розшукування [PERSON] або його рідних, оскільки при перевірці відповідності використання земельних ділянок, які перебувають у приватній власності членів радгоспу «Барвінківський», було з'ясовано, що земельна частка (пай), що належала останньому, по цей час не витребувана. В вересні 2018 року [PERSON] було повідомлено зазначені вище обставини. Обставини, на які посилається позивач як на підстави пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON] на думку суду є поважними причинами. Доказів, які спростовують твердження позивача щодо поважності причин пропуску строку подання заяви [PERSON] про прийняття спадщини суду не надано. Представником відповідача позов визнано, заперечень він не має. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлого [PERSON] пропущений з поважних причин, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд дійшов висновку про часткове задоволення вимоги та визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини за померлим - два місяці з дня набрання рішенням законної сили, як достатнього для вчинення зазначеної дії.

Outcome: partial