Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

13.05.2020 позивачка звернулася до суду з цим позовом. В позові зазначено, що за рішенням Міжгірського районного суду від 30.06.2016 у справі № 302/542/16-ц було присуджено до стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. У зв`язку з тим, що сума яка стягується з відповідача на утримання дітей є занадто малою і меншою, ніж мінімальний розмір аліментів, яку встановлені законом для дитини відповідного віку, а діти потребують більшого догляду та матеріальних коштів, тому позивачка просить збільшити розмір аліментів та визначити їх у твердій сумі по 2000 грн на місяць на кожну дитину, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує повністю, просить такі задоволити. Відповідач [PERSON] при розгляді справи позов заперечив та суду пояснив, що він на даний час має місце праці та отримує дохід у розмірі 3000 грн., має на утриманні одну неповнолітню дитину від іншого шлюбу, тому суму яку заявила позивачка він не в змозі сплачувати. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 30.06.2016 року з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 (п`ятсот) гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 08.06.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 рокута набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. (ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7,8 ст. 7 СК України). Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до вимог ст.192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Судом встановлено, що після постановлення судового рішення про стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. На кожну дитину ні матеріальний, ні сімейний стан позивачки не змінився, не погіршилося і не поліпшилося здоров`я, і доказів позивачкою щодо цього суду не подано. Зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для зміни розміру визначеного судовим рішенням. Відповідач в судовому засідання підтвердив те, що постійного місця праці не має, має на утриманні ще одну неповнолітню дитину ві іншого шлюбу, про що подав копію свідоцтва про народження. Тому, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1150 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, взявши при цьому до уваги прожитковий мінімум для дітей віком встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» та те, що обов`язок утримувати дитину покладено на обидвох батьків (ст.180 СК України). Даний розмір аліментів відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності. Судові витрати, підлягають до стягнення з відповідача у доход держави, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial