Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить постановити рішення, яким встановити стягнення аліментів з [PERSON], [INFO] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] щомісячно в розмірі по 930 гривень за березень-червень 2018 року, липень-серпень 2018 року по 972 грн. до досягнення дочкою повноліття з проведенням індексації відповідно до закону; стягнення аліментів в зміненому розмірі розпочати з дня набрання цим рішенням законної сили; припинити стягнення аліментів по виконавчому листу виданому Городенківським районним судом Івано-Франківської області на виконання рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 16.03.2011 року по справі № 2-260 за 2011 рік з дня набрання цим рішенням законної сили. В позовній заяві позивачка покликається на те, що з відповідачем перебувала в шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Городенківського районного суду від 20.06.2011 року. За час спільного проживання у них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Рішенням Городенківського районного суду по справі № 2-260 за 2011 рік присуджено стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання їх дочки [PERSON] в розмірі 300 гривень щомісячно. Позивачка посилається на ч. 2 ст. 182 СК України, згідно якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року 1860 гривень, з 1 липня 1944 гривень, з 1 грудня 2027 гривень. В даний час відповідач працює по найму, розмір його заробітку позивачці не відомий. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала з наведених в ньому підстав, просить задовольнити. Суду пояснила, що раніше присуджені аліменти відповідач сплачує не щомісяця, а за декілька місяців разом. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що він на даний час не має можливості сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON], оскільки хворіє, подав довідку Городенківської ЦРЛ про перебування на лікуванні з 18.04.2018р. по 23.04.2018р. Інших осіб, крім дочки [PERSON], на утриманні не має. Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження, згідно гл.10 ЦПК України. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 20 червня 2011 року по справі № 2-261/11, яке набрало законної сили 01 липня 2011 р., розірвано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Сиротин) [PERSON], [INFO], який був зареєстрований 17.11.2005 року Далешівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 10; дочку [PERSON], [INFO] залишено на проживанні з позивачкою [PERSON]. Копією свідоцтва про народження серії І-НМ № 032679, виданого 04.05.2006 року Далешівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, стверджується, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], актовий запис № 8 від 04 травня 2006 року. Конституцією України визначено основні права й обовязки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 згаданої статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 184 згаданого Кодексу передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Судом встановлено, що відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі по 300 грн., з 10.02.2011 р., згідно рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 16.03.2011 року у цивільній справі № 2-260/2011, яке набрало законної сили 16 березня 2011 р. На підставі згаданого рішення 16.03.2011 року Городенківським районним судом Івано-Франківської області було видано виконавчий лист. Такий розмір аліментів не відповідає мінімальному розміру аліментів, визначеному ч.2 ст.182 СК України, зміни до якої внесено законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 № 2037-VIII, який набрав чинності 08.07.2017 року. Довідкою № 1054 від 12.02.2018 року, виданою Городенківським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області стверджено, що [PERSON] отримала аліменти у період з 01.01.2017 р. по 31.12.2017 р. в сумі 5000 грн. від [PERSON], [INFO], згідно з виконавчим листом № 2-260, виданим Городенківським районним судом Івано-Франківської області 16.03.2011 р. Із довідки-розрахунку по аліментах, виданої 07.02.2018 року головним державним виконавцем Василів Б.Б., встановлено, що станом на 01.02.2018 р. заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом № 2-260, виданим 16.03.2011 року, становить 3100 грн. З довідки № 50 від 23.04.2018 року, виданої Городенківською центральною районною лікарнею слідує, що [PERSON], [INFO] знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Городенківської ЦРЛ з 18.04.2018 р. по 23.04.2018 р. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» від 7 грудня 2017 року № 2246-VIII визначено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, який становить з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. З цього слідує, що з 1 січня 2018 р. мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років не може бути менший, ніж 930 грн. З моменту ухвалення судового рішення від 16 березня 2011 року про стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів у розмірі 300 грн. щомісячно суттєво змінились обставини, з яких суд виходив при їх встановленні. Враховуючи те, що зменшилась купівельна спроможність присудженої суми, визначений раніше судовим рішенням розмір аліментів на дитину на даний час є незначним, тому суд приходить до висновку про погіршення майнового стану одержувача аліментів, що позбавляє позивачку можливості забезпечити належне утримання дитини і є підставою для збільшення розміру аліментів. Крім того, розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання дитини є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік". З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 16.03.2011 року у цивільній справі № 2-260/2011, та визначити розмір стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 930 грн. щомісячно, з проведенням індексації відповідно до закону. Стягнення аліментів в зміненому розмірі проводити з дня набрання чинності рішенням суду в даній справі до досягнення дитиною повноліття. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК. На підставі ст.ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial