Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Як у позовній заяві так і у судовому засіданні, позивачка [PERSON] і її представник просять суд стягнути з відповідача [PERSON] неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів в сумі 15000 грн. за період з 26 липня 2007 року по 1 листопада 2013 року. В обґрунтування позову посилаються на те, що відповідач свої зобов'язання щодо виплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] не виконував. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам, зробленого державним виконавцем Відділу Державної виконавчої служби Єнакіївського міського управління юстиції 01.10.2013 року, заборгованість відповідача по аліментам становить 47041, 78 грн. За таких обставин позивачка змушена звернутись до суду з цим позовом. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що він частково постійно погашає заборгованість по аліментам. Також знаходився у місцях позбавлення волі. Не може працевлаштуватись і з таких причин не повністю сплачує аліменти. Представник третьою особи - відділу державної виконавчої служби Єнакіївського міського управління юстиції Донецької області до суду не з'явився. У адресованій до суду заяві просив суд розглянути справу у його відсутність. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного висновку. Відповідно із свідоцтвом про народження сторони - [PERSON] і [PERSON] мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Єнакіївського міського суду від 23 липня 2007 року з відповідача [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини всіх видів його прибутку щомісячно, починаючи з 6 липня 2007 року. Відповідно до вимог ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням того, що згідно з положеннями СК України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Це пов'язано з тим, що відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а за положеннями ч. 2 ст. 550 ЦК України відсотки на неустойку (як повторна пеня) не нараховується. У зв'язку з цим сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми заборгованості. При цьому пеня нараховується не з часу фактичного ухилення від утримання і не з часу подання позовної заяви про стягнення аліментів, чи з часу набрання рішенням суду про стягнення аліментів законної сили, а з часу невиконання рішення суду. Враховуючи зазначені вимоги закону та аналізуючи надані докази позивачем в обґрунтування позову слід зазначити, що у наданій довідці державного виконавця виконавчої служби Єнакіївського міського управління юстиції від 15.10.2013 р. №4228/02 - 50/4 зазначена заборгованість відповідача по аліментам, починаючи з 6.07.2007р. на 1.10.2013р. у сумі 47041,48грн., що не відповідає дійсності, оскільки аліменти позивач, не маючи постійного заробітку, здійснював поштовими переказами, а також частково передавав позивачці під розписку. Як вбачається із наданих позивачем поштових переказів у 2007 році позивачем були сплачені на користь позивачки аліменти з серпня по жовтень, а також за грудень 2007 року, всього на суму 972грн.79коп., при цьому позивачкою вказана заборгованість за цей період 2162 грн.79 коп., але фактичний борг по аліментах становить за 2007 рік - 972грн.79коп. У 2008 році відповідачем були сплачені аліменти за період з січня по жовтень, що підтверджується квитанціями поштового переказу «Укрпошти» на суму 3550 грн., при цьому фактично загальна сума заборгованості по аліментах складає 1884 грн.52коп., позивачкою вказаний невірно борг за цей період у сумі 5434грн.52коп. У 2009 році відповідачем були сплачені аліменти з квітня по серпень на суму 1500 грн. що підтверджується квитанціями поштового переказу «Укрпошти», загальна сума боргу по аліментам складає 4506, 50 грн. при цьому позивачем невірно вказується борг по аліментам 6006грн.50коп. З січня 2010 року відповідачем аліменти не сплачувались в наслідок того, що він з 2 лютого 2010 року по 26 липня 2013 року знаходився у місцях позбавлення волі за вироком суду. Кримінальне покарання відповідач відбував у Волноваській ВК-120 Донецької області, що підтверджується довідкою про звільнення з місць позбавлення волі. Разом з тим, ні позивачкою, ні державним виконавцем не був направлений виконавчий лист по місцю відбуття покарання відповідачем для стягнення з нього аліментів. Як вбачається із поштових переказів «Укрпошти» відповідач з 30 листопада 2013 року сплачує на користь позивачки аліменти частково. Таким чином, не може погодитись з доводами позивача та його представника про те, що стягненню з відповідача на користь позивачки підлягає пеня в сумі 15000грн., оскільки розрахунок пені не відповідає вимогам ст. 196 СК України. Враховуючи зазначені вимоги закону, а також тяжке матеріальне становище відповідача, те що він постійно частково сплачує аліменти на користь позивачки, суд вважає, що з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, розмір неустойки може бути зменшений до 2000,00 гривень. Згідно із ст..88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: partial