Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути суму боргу за договором позики, а також судові витрати з відповідача. Під час розгляду справи позивачем уточнювалися позовні вимоги, а саме збільшено розмір вимог шляхом нарахування суми інфляційних та 3% річник за час прострочення заборгованості станом на 15 грудня 2014 року. В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що 11 травня 2012 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики в усній формі, відповідно до умов якого [PERSON] зобов'язався надати грошові кошти у розмірі 6150 доларів США, що за курсом НБУ (за 1 долар - 7,99 грн.) становить 49138 гривень 50 (п'ятдесят) копійок, а відповідач зобов'язався повернути кошти до 11 вересня 2012 року. Для забезпечення факту укладання договору позики відповідачем було надано розписку від 11 травня 2012 року, а також у тому ж місяці було повернуто частину суму боргу у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень. Зі своєї сторони, позивач виконав всі умови підписаного договору, а відповідач, в порушення умов договору, не сплачує кошти за договором та відсотки, які він повинен сплачувати відповідно до вимог чинного законодавства, в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 60072 (шістдесят тисяч сімдесят дві) гривні 23 (двадцять три) копійки, яка складається з: суми заборгованості у розмірі 47138,5 грн., збитків завданих інфляцією у розмірі 10667,97 грн., а також 3-ох відсотків річних у розмірі 2265,76 грн. Позивач в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі та, посилаючись на ті ж підстави, просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Пояснив, що відповідач звернувся до нього в травні з прохання надати йому в борг 50000 грн., відповідач знав, що після смерті сина він - позивач продав автомобіль, а тому він погодився надати необхідні відповідачу кошти, а у зв'язку з тим, що вони в нього були в доларах надав йому під розсипку 6150 доларів США. Будь-якого тиску на відповідача він не здійснював. Відповідач десь в травні 2013 року віддав йому 2000 грн., однак іншу частину боргу не віддав. Дійсно кошти він давав без присутності свідків, однак після передачі коштів та написання [PERSON] власноруч розписки вони поїхали до свідків, які поставили свої підписи, та присутності яких [PERSON] перерахував кошти, що взяв у борг. Представник позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та зазначила, що розписка, яка має істотне значення для вирішення справи відповідає всім нормам чинного ЦК України, просила задовольнити позовні вимоги позивача, зазначила, що нею пораховані інфляційні та три відсотка річних, починаючи з 11 травня 2012 року та вирахувані 2000 грн., які [PERSON] віддав позивачу.. Відповідач - [PERSON] позовні вимоги позивача не визнав в повному обсязі та просив суд відмовити в їх задоволенні, оскільки він не отримував грошових коштів у зазначеному позивачем розмірі, а розписку надав під психологічним тиском та погрозою застосування щодо нього та його родини насильства. Так 11 травня 2012 року він дійсно брав в борг у позивача кошти, однак в іншому розмірі, а саме 1700 доларів США, які повинен був повернути через півтора місця в розмірі 3000 доларів США. Після спливу зазначеного часу він не зміг віддати кошти і позивач почав вимагати від нього їх повернення. За період з літа 2012 року по січень 2013 року він віддав позивачу загальну кількість коштів в розмірі 3000 доларів США і в доларах США і в гривневому еквіваленті. Що стосується написання ним власноруч розписки від 11 травня 2012 року пояснив, що він дійсно написав таку розписку про отримання 6150 доларів США, однак він її написав не 11 травня 2012 року, а 11 вересня 2012 року. Розписка була ним написана без свідків, а допитані в судовому засіданні свідки розписалися в ній вже після того, як він її написав. Представник відповідача - [PERSON] просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки в них є ряд невідповідностей у розрахунку суму боргу, а також те, що розписка надана відповідачем є нікчемною, оскільки не відповідає нормам чинного ЦК України. Та зазначив, що під час передачі грошових коштів у сумі 6150 доларів США свідки не були присутні, що в свою чергу унеможливлює доведення факту передачі вказаних коштів відповідачу. Крім того, за клопотанням сторін в судовому засіданні також були допитані в якості свідків: · [PERSON], який показав, що 11 травня 2012 року позивач зателефонував йому за попросив бути свідком того, що він надає [PERSON] в борг кошти. Коли позивач з відповідачем приїхали до нього, то в його присутності та присутності [PERSON] відповідач передарував гроші, їх було 6150 доларів США; розписка вже була написана до того, як сторони приїхали до нього, сам факт передачі коштів він не бачив. Однак відповідач був задоволений, що отримав в борг гроші та запевнив позивача що віддасть їх. Термін в який відповідач зобов'язався віддати гроші він не пам'ятає. · [PERSON], який показав, що він 11 травня 2012 року знаходився у свого знайомого [PERSON], куди приїхали позивач з відповідачем та просили бути свідками того, що позивач надає в борг [PERSON] гроші. В його присутності відповідач перерахував гроші їх було 6150 доларів США, з собою у сторін вже була написана розписка про отримання відповідачем грошей, в якій він розписався та написав свої прізвище. Факт передачі грошей та написання розписки він не бачив. · Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, показання свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами, зокрема розпискою від 11 травня 2012 року, оригінал якої долучено до матеріалів справи, що відповідач [PERSON] взяв в борг у позивача суму грошей в розмірі 6150 доларів США та зобов'язався повернути зазначену суму боргу до 11 вересня 2012 року. Розписка написана власноручно відповідачем [PERSON] (а.с. 40). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку встановленому договором. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, що неодноразово роз'яснювалося сторонам у справі в ході судового розгляду. Справа досить тривалий час знаходиться в суді, позивачем уточнювалися позовні вимоги, заявлялися клопотання, а відповідачем надавалися відповідні заперечення; сторонами подавалися докази. Крім того неодноразово відповідачем заявлялося клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, яка не була проведена з тих причин, що вона не була оплачена відповідачем. Судом роз'яснювалися вимоги ст. 146 ЦПК України. Судом не можуть бути взяті до уваги посилання відповідача на те, що він не брав в борг зазначених в розписці грошей, тому як він написав її під тиском та погрозами позивача, тому як ці обставини жодним чином ним не доведені в судовому засіданні. Суду не надано жодних доказів звернення до правоохоронних органів з заявами щодо здійснення тиску або погроз на адресу відповідача, як і результатів розгляду таких звернень. Також за клопотанням відповідача у справі призначалася почеркознавча експертиза, яка не була проведена в експертній установі з тих причин, що відповідач не оплатив її. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання щодо надання позики відповідачу у розмірі 6150 доларів США, що в еквіваленті станом на 11 травня 2012 року, згідно курсу НБУ за 100 доларів США - 799 грн. (а.с. 78), становить 49138 гривень 50 копійок. Позивач в своєму позові посилається на те, що частину боргу в розмірі 2000 грн. відповідач повернув йому, однак зазначити коли саме він не може. Відповідач в свою чергу в судовому засіданні пояснив, що він за в період з літа 2012 року по січень 2013 року віддав позивачу загальну суму 3000 доларів США, однак жодних доказів суду не надав. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процент не встановлений договором, або законом. У відповідності до ст. 1046 ЦК України між сторонами укладено договір позики. Підтвердженням укладення даного договору, в силу ч. 2 ст. 1047 ЦК України, являється розписка відповідача надана позивачу щодо одержання ним коштів. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами та у встановлений договором строк, однак в порушення зазначених норм законодавства відповідачем свої зобов'язання не виконано. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що з відповідача підлягає стягненню сума боргу в розмірі 47138,5 грн. (49138,5грн. - 2000грн.) Згідно встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов'язання з 12 вересня 2012 року по 15 грудня 2014 року складає: Місяць Індекс інфляції Джерело інформації вересень 2012 100,10% "УК" № 183 від 09.10.2012 р. жовтень 2012 100,00% "УК" № 205 від 08.11.2012 р. листопад 2012 99,90% "УК" № 227 від 08.12.2012 р. грудень 2012 100,20% "УК" № 4 від 09.01.2013 р. січчень 2013 100,20% "УК" № 26 від 08.02.2013 р. лютий 2013 99,90% "УК" № 46 від 12.03.2013 р. березнь 2013 100,00% "УК" № 66 від 09.04.2013 р. квітень 2013 100,00% "УК" № 83 від 14.05.2013 р. травень 2013 100,10% "УК" № 102 від 08.06.2013 р. червень 2013 100,00% "УК" № 121 від 10.07.2013 р. липень 2013 99,90% "УК" № 142 від 08.08.2013 р. серпень 2013 99,30% "УК" № 163 від 10.09.2013 р. вересень 2013 100,00% "УК" № 184 від 09.10.2013 р. жовтень 2013 100,40% "УК" № 205 від 07.11.2013 р. листопад 2013 100,20% "УК" № 228 від 10.12.2013 р. грудень 2013 100,50% "УК" № 3 від 09.01.2014 р. січень 2014 100,20% "УК" № 25 від 08.02.2014 р. лютий 2014 100,60% "УК" № 45 від 12.03.2014 р. березень 2014 102,20% "УК" № 65 від 09.04.2014 р. квітень 2014 103,30% "УК" № 83 від 13.05.2014 р. травень 2014 103,80% "УК" № 103 від 11.06.2014 р. червень 2014 101,00% "УК" № 121 від 09.07.2014 р. липень 2014 100,40% "УК" № 144 від 09.08.2014 р. серпень 2014 100,80% "УК" № 164 від 09.09.2014 р. вересень 2014 102,90% "УК" № 185 від 08.10.2014 р. жовтень 2014 102,40% "УК" № 208 від 08.11.2014 р. листопад 2014 101,90% "УК" № 229 від 09.12.2014 р. грудень 2014 103,00% "УК" № 5 від 14.01.2015 р. Тобто, розрахунок 100,10% ?100,10% ?100,00% ?100,00% ?99,90% ?99,90% ?100,20% ?100,20% ?100,20% ?100,20% ?99,90% ?99,90% ?100,00% ?100,00% ?100,00% ?100,00% ?100,10% ?100,10% ?100,00% ?100,00% ?99,90% ?99,90% ?99,30% ?99,30% ?100,00% ?100,00% ?100,40% ?100,40% ?100,20% ?100,20% ?100,50% ?100,50% ?100,20% ?100,20% ?100,60% ?100,60% ?102,20% ?102,20% ?103,30% ?103,30% ?103,80% ?103,80% ?101,00% ?101,00% ?100,40% ?100,40% ?100,80% ?100,80% ?102,90% ?102,90% ?102,40% ?102,40% ?101,90% ?101,90%=122,078%. Тому розмір інфляційних за час прострочення складає 47138,5х122,078%-47138,5=10407,08грн., а тому позовні вимоги позивача в частині стягнення інфляційних в розмірі 10407,08 грн. підлягають задоволенню. Розмір 3% річних за час прострочення з 12 вересня 2012 року по 15 грудня 2014 року складає 47138,5х3%х825дн./365дн.=3196,38 грн. Аналізуючи вищевикладене сума заборгованості відповідача перед позивачем складає: 47138,5 грн. (основного боргу) + 10407,08 грн. (інфляційні) + 3196,38 грн. (3% річних) = 60741,96 грн. Враховуючи, що суд розглядає справи в межах позовних вимог, а тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь суми заборгованості з урахуванням інфляційних та 3% річних в розмірі 60072,23 грн. - підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 600,72 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved