Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

у жовтні 2016 року заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви вказала, що [INFO] померла її тітка [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної частки (пай), яка знаходиться на території Пліщинської сільської ради та майнового паю. Вона є єдиним спадкоємцем після її смерті. [PERSON] потребувала стороннього догляду, тому вона весь час до дня смерті тітки проживала разом з нею без реєстрації, прийняла спадщину та фактично використовувала її. З метою оформлення права на спадщину, вона звернулась до Шепетівської районної державної нотаріальної контори, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нею не підтверджено факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. А тому, просить суд встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. У судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги заяви підтримала та суду пояснила, що з 16.09.2003 року була зареєстрованою по [ADDRESS] За вказаною адресою будувала будинок. Однак, постійно проживала у своєї тітки [PERSON], за якою здійснювала догляд. Оскільки тітка хворіла та потребувала стороннього допомоги, з 2003 року по день смерті тітки проживала разом із нею в будинку [ADDRESS] який вона за життя їй подарувала. Після її смерті прийняла спадщину та користувалась нею. Однак, звернувшись у 2016 року до нотаріуса за її оформленням, отримала відмову, так як не змогла довести факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Проте, сільський голова Квітніцька Т.В. подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи провести без участі представника сільської ради, проти задоволення заяви не заперечувала. Заслухавши пояснення заявника, з'ясувавши письмову думку представника заінтересованої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. В п.23 вказаної постанови роз'яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1218, 1220, 1221, 1223, 1258 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом ст. 1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у шестимісячний термін з часу відкриття спадщини. Ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Судом встановлено, що [INFO] померла тітка заявниці [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній вланості КСП ім.Шевченка розміром 2,6 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) та майновий пай члена КСП ім.Шевченка на суму 695 грн. Відповідно до довідки завідувача Шепетівської міської державної нотаріальної контори Камфорович О.А. №1424/01-16 від 03.10.2016 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], яка померла [INFO], у зв'язку з тим, що заявником не надано відомостей про факт спадкування. Як встановлено в суді, інших спадкоємців, окрім заявника [PERSON], після смерті [PERSON] немає. Відповідно до довідки Шепетівської міської державної нотаріальної контори №1486/01-16 від 12.10.2016 року та інформаційної довідки №45388017 від 11.10.2016 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. З довідок виконкому Пліщинської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області №536 від 25.07.2016 року та № 738 від 25.10.2016 року вбачається, що тітка заявника [PERSON] до дня смерті була зареєстрованою по [ADDRESS], а заявник [PERSON] по [ADDRESS] Згідно довідки комунального підприємства "Шепетівське бюро технічної інвентаризації" №456 від 17.10.2016 року, [PERSON] подарувала житловий будинок [ADDRESS] [PERSON] на підставі договору дарування № 1973 від 13.08.2004 року. Як слідує із довідки № 836 від 05.08.2016 року, виданої Управлінням соціального захисту населення Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області, [PERSON] у період з 11.03.2005 року по [INFO] перебувала на обліку в даному Управлінні як одержувач компенсаційної виплати особі, яка здійснює догляд за особою, яка досягла 80-ти річного віку (престарілий), а саме за [PERSON], [INFO]. Отже, з урахуванням віку та стану здоров'я [PERSON] слід прийти до висновку, що вона потребувала догляду та допомоги і не могла проживати самостійно, в зв'язку з цим разом із нею проживала заявник [PERSON] по [ADDRESS] Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] також підтвердили, що [PERSON] з 2003 року і по день смерті її тітки [PERSON] проживала разом з нею по [ADDRESS] де доглядала за нею. Після смерті здійснила її поховання. Визнання факту постійного проживання зі спадкодавцем заявнику необхідно для оформлення прав на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] Таким чином, оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає, що факт постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на час її смерті та відкриття спадщини, по [ADDRESS] знайшов своє підтвердження під час судового розгляду. [PERSON], будучи спадкоємицею після смерті тітки [PERSON], на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, у шестимісячний термін не заявила про відмову від спадщини, а тому відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Враховуючи те, що підтвердити вищевказаний факт у позасудовому порядку неможливо, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити, оскільки встановлення факту породить для заявника певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved