Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

19.11.2013 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договором позики, яка складає 763844 грн. 02.12.2013 року від позивача [PERSON] надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій останній просить внести зміни до позовної заяви про стягнення боргу позики та стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість у сумі 59600 доларів США, що в перерахунку на гривню по курсу комерційних банків станом на 18.11.2013 року становить 476204 грн. Дана сума складається з : 49600 доларів США ( 396 304 грн.) - заборгованість за договором позики, 10000 доларів США (79 900 грн.) - залишок від несплаченого боргу в сумі 20000 доларів США ( 159 800 грн.). 05.02.2014 року [PERSON] надав письмову заяву в якій просив позов задовольнити частково в сумі 10000 доларів США, що станом на 18.11.2013 року еквівалентно 79900 грн.. В іншій частині позову відмовити. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився, однак відповідно поданої письмової заяви просив справу слухати у його відсутність, змінені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, в разі неявки відповідача проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити в сумі 10000 доларів США, що станом на 18.11.2013 року еквівалентно 79900 грн., в іншій частині позову просив відмовити. Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, матеріалами справи встановлено, що 19.11.2013 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що з 2000 року з відповідачем перебував в дружніх стосунках. В жовтні 2007 року відповідач звернувся до нього з проханням позичити гроші в сумі 20 000 (двадцять тисяч) доларів США під відсотки, які складали 2,5% в місяць. В травні 2008 року відповідач вмовив позивача взяти кредит під заставу його будинку на суму 49 600 доларів США, який був повністю оформлений на ім'я позивача. Відповідач пообіцяв погасити за нього заборгованість перед банківською установою на протязі трьох років, а після погашення боргу дати в якості винагороди кошти в сумі 24 800 доларів США, що є половиною від суми отриманого кредиту. 13.05.2008 року позивачем було укладено із ВАТ "РайффайзенБанк Аваль" кредитний договір №014/035-43/60221, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] на суму 49 600 доларів США та надано під заставу будинок. Під час укладання договору був присутній [PERSON] та дружина позивача [PERSON] Після отримання готівки в касі банку позивач одразу віддав кошти відповідачу. В червні 2008 року відповідач знову вмовив позивача взяти ще один кредит під заставу братової квартири, яка досталась їм у спадок від батьків. Брат [PERSON] отримав кредит і отриману суму 45 000 доларів США передав відповідачу. Відповідач обіцяв виплатити кредит на протязі трьох років, тобто до червня 2011 року. Після отримання та передачі коштів [PERSON] останній регулярно до кінця 2008 року виплачував кредит, у кредитній справі був номер телефона [PERSON] та всі його дані, тому працівники банку до позивача ніколи не телефонували, а телефонували до відповідача. З 2009 року у відповідача розпочались проблеми з погашенням кредиту та відсотків по ньому, після цього представники банку почали телефонувати до позивача та вимагати погашення боргу за кредитним договором. Надані позивачем кошти [PERSON] повертав на протязі двох років по 500 доларів в місяць, а через 2 роки повідомив, що у зв'язку з відсутністю коштів та кризою, яка виникла в країні, у нього немає коштів та прибутку для того, щоб повертати борг. Дану суму відповідач повернув частково - 10 000 доларів США - в вересні 2012 року. Оскільки після закінчення терміну домовленості щодо повернення коштів в сумі 114600 доларів США відповідач свої зобов'язання не виконав та на усні вимоги щодо повернення коштів не реагував, позивач був вимушений звернутися до Вінницького СВ ВМВ УМВС у Вінницькій області із заявою про протиправні дії відповідача. 29.04.2013 року на адресу позивача надійшов лист від Вінницького СВ ВМВ УМВС у Вінницькій області та постанова про закриття кримінального провадження, де йшла мова про те, що відповідач визнав свої зобов'язання щодо повернення коштів в сумі 114600 доларів США. Разом з тим, на момент подання позовної заяви відповідач свої зобов'язання щодо повернення коштів не виконав. На даний час у громадянина [PERSON] перед позивачем [PERSON], не виконано боргових зобов'язань на загальну суму 95600 доларів США, що в перерахунку на гривню по курсу комерційних банків становить 763844 гривні. Отже, відповідач порушив умови договору, що підтверджується розписками, та не повернув отримані в борг грошові кошти в строк. Однак, 02.12.2013 року від позивача [PERSON] надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій останній просить внести зміни до позовної заяви про стягнення боргу позики та стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість у сумі 59600 доларів США, що в перерахунку на гривню по курсу комерційних банків станом на 18.11.2013 року становить 476204 грн. Дана сума складається з : 49600 доларів США ( 396 304 грн.) - заборгованість за договором позики, 10000 доларів США (79 900 грн.) - залишок від несплаченого боргу в сумі 20000 доларів США ( 159 800 грн.). 05.02.2014 року [PERSON] надав письмову заяву в якій просив позов задовольнити частково в сумі 10000 доларів США, що станом на 18.11.2013 року еквівалентно 79900 грн. В іншій частині позову відмовити. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позичкодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позичкодавцю таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Згідно ст. 1047 ЦК України, визначена обов'язкова письмова форма до договору позики, на підтвердження укладення договору позики та його умов, може бути представлена розписка позичальника, яка посвідчує передання позичкодавцем визначеної грошової суми. Відповідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі викладеного,

Outcome: partial