Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

11 грудня 2017 року позивач звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з вищевказаним позовом (а.с. 2-6, том 1), який згодом уточнював (а.с. 116-123, том 1), остаточно просив суд: - стягнути на його користь солідарно з Виконавчого комітету Нікопольської міської ради та Комунального підприємства „Міські автомобільні дороги -1 Нікопольської міської ради в рахунок відшкодування майнової шкоди грошові кошти в розмірі 139\~813 грн. 45 коп.; в рахунок відшкодування моральної шкоди 80\~000 грн. 00 коп.; в рахунок стягнення витрат на правову (правничу) допомогу 20\~000 грн. 00 коп. та в рахунок відшкодування сплаченого судового збору грошові кошти розмірі 2\~398 грн. 14 коп. Свої вимоги мотивує наступним. 13 серпня 2017 року приблизно о 12-45 год. за адресою - м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 33, на належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого Центром № 1242 від 18 грудня 2015 року, автомобіль Mazda 3 д/н [NUMBER] впала частина стовбура сухого дерева, спричинивши автомобілю значні механічні пошкодження, про що він одразу повідомив чергову частину Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, подавши заяву про вчинення кримінального правопорушення (або таке, що готується). Також вказана подія була зафіксована в протоколі огляду від 13 серпня 2017 року. Зазначає, що правил паркування від не порушував та жодного протоколу чи постанови щодо притягнення його до будь-якого виду адміністративної відповідальності станом на 13 серпня 2017 року складено не було. З метою отримання інформації щодо стану погоди на 13 серпня 2017 року у м. Нікополі, він 17 серпня 2017 року звернувся з відповідним запитом до Дніпропетровського регіонального центру з гідрометеорології та отримав відповідь від 17 серпня 2017 року, згідно якої за даними спостережень метеостанції Нікополь Дніпропетровської області, за добу 13 серпня 2017 року середня швидкість вітру становила 5 м/с, пориви вітру досягали 11 м/с. Таким чином, станом на 13 серпня 2017 у м. Нікополь не було ніяких небезпечних метеорологічних явищ. Для отримання вищевказаної інформації ним було сплачено згідно Акту прийому передачі наданих послуг від 17 серпня 2017 року суму 197, 58 грн. Відповідно до Висновку експертного дослідження автотовароведа № 174/17А з визначення величини матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, матеріальні збитки становлять 129\~913, 45 грн. Вартість виконання автотоварознавчого дослідження відповідно до товарного чеку № 174 від 21 серпня 2017 року складає 1400 грн. Крім того, він був вимушений звернутися за послугою аварійного транспортування його транспортного засобу з місця події до м. Дніпро та розміщення його в місці безпечному для зберігання, оскільки завдані його автомобілю механічні пошкодження не давали змогу транспортувати його своїм ходом, а засоби пасивної безпеки та охорони транспортного засобу були виведені з ладу, у зв`язку з чим ним були здійсненні витрати у розмірі 4000,00 грн. на послуги аварійного переміщення транспортного засобу та 4500 грн. на послуги охоронюваного паркінгу. Загальна вартість завданої йому матеріальної шкоди складає 139\~813,45 грн. З метою досудового врегулювання спору, ним здійснено звернення на ім`я міського голови м. Нікополя та отримано відповідь Виконкому Нікопольської міської ради, що балансоутримувачем зелених насаджень у місті Нікополі є Комунальне підприємство „Міські автомобільні дороги -1 Нікопольської міської ради, однак дерева, розташовані на внутрішньо квартальній території між будинком [ADDRESS] не перебувають на його балансі. Також у відповіді було зазначено що відповідно до статті 5 розділу III правил благоустрою території міста Нікополя, затверджених рішенням Нікопольської міської ради від 31 травня 2013 року за №3-31/V, Забезпечення чистоти і належного санітарного стану здійснюється на межі закріпленої для прибирання території:... для об`єктів невиробничої сфери, як розташованих осторонь від будівель так і вбудованих (лікувальні та оздоровчі заклади, шкільні та дошкільні установи, учбові заклади, видовищні установи, підприємства торгівлі та магазини, літні майданчики, станції технічного обслуговування автомобілів та мийки, аптеки, нотаріальні контори, перукарні, офіси, тощо) включно до проїжджаючої частини вулиці (шосе, площі, провулка, тощо). Вказує, що поряд з деревом яке впало на його транспортний засіб знаходиться земельна ділянка за кадастровим № 1211600000:03:014:0027, (цільове призначення 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі) яка перебуває у власності [PERSON] , а не в користуванні чи оренді, тобто данні правила на [PERSON] , розповсюджуються. Власник даної земельної ділянки несе відповідальність лише за зелені насадження які розташовані у межах землевідводу, згідно ст. 28 правил благоустрою території міста Нікополя, затверджених рішенням Нікопольської міської ради від 31 травня 2013 року за № 3-31/V «Відповідальність за збереження зелених насаджень, догляд за ними, видалення сухостійних, пошкоджених хворобами та шкідниками зелених насаджень, знищення бур`янів покладається на: територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - на забудовників чи власників цих територій. З метою встановлення особи, відповідальної за стан дерева, власника та /або розпорядника відповідної земельної ділянки, ним додатково здійснено звернення на ім`я міського голови м. Нікополя та отримано відповідь, що за наявною інформацією у відділі земельних ресурсів управління комунального майна Нікопольської міської ради земельна ділянка розташована між ділянками по [ADDRESS] та [ADDRESS] у власність або користування не передавалась та зазначено, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку зазначену у зверненні, право власності або право користування за територіальною громадою не зареєстровано. Незважаючи на отримані відповіді він вважає, що причиною завдання шкоди його автомобілю є неналежне виконання відповідачами норм чинного законодавства щодо здійснення нагляду за станом зелених насаджень та догляду за ними. Зазначив, що внаслідок цієї пригоди йому було спричинено моральну шкоду, яка виразилася в душевних стражданнях через сам факт пошкодження його автомобілю, у душевних стражданнях, які він пережив після пошкодження автомобіля та у душевних стражданнях, пережитих ним у зв`язку з усвідомленням ризику отримати тяжкі тілесні ушкодження, які б могли призвести до каліцтва або смерті, але які вдалося уникнути через вдалий збіг обставин. Розмір душевних його страждань оцінив в 80000,00 грн. також вказував, що поніс витрати на правничу допомогу в розмірі 20000 грн. та поніс судові витрати у розмірі 2398,14 грн. Враховуючи викладені обставини, він звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2017 року (а.с.72, том 1), провадження по справі було відкрито у відповідності до ст.122 ЦПК України (в редакції, яка діяла на той час). 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України\~"Про\~внесення змін\~до Господарського\~процесуального кодексу\~України,\~Цивільного процесуального\~кодексу України,\~Кодексу Адміністративного\~судочинства України\~та інших\~законодавчих актів"\~№2147-VIII\~від 03\~жовтня 2017 року, яким\~ЦПК України\~викладено у новій редакції. Згідно п.9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. У відповідності до вищевказаних змін, представником Нікопольської міської ради М.О. Тимошенко 22 лютого 2018 року подано до суду відзив на позов (а.с. 74-77, том 1) в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, мотивуючи наступним. Обставини, викладені у позові відбулися поблизу кафе « [INFO] », яке знаходиться за адресою [ADDRESS] . Право власності на земельну ділянку, що розташована за цією адресою зареєстровано за [PERSON] , який згідно Правил благоустрою території міста Нікополя, затверджених рішенням Нікопольської міської ради від 31 травня 2013 року за № 3-31/V та Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників на території населеного пункту, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2006 року за № 1045, повинен був заздалегідь повідомити виконавчий комітет Нікопольської міської ради про наявність на прилеглій території аварійного дерева, однак такий лист від [PERSON] надійшов лише 18 серпня 2017 року, тобто після вищевказаної події. Також вважають, що позивачем не надано доказів неправомірності рішень, дій чи бездіяльності з боку Виконавчого комітету Нікопольської міської ради, внаслідок яких було завдано шкоду майну фізичної особи, не надано доказів що подія сталася з вини відповідача. 22 жовтня 2018 року представником Комунального підприємства „Міські автомобільні дороги -1 Нікопольської міської ради Л.А. Орловою подано до суду відзив на уточнену позовну заяву (а.с. 185-189, том 1), згідно якого представник відповідача у позові просить відмовити у повному обсязі, мотивуючи наступним. Подія, що відбулася 13 серпня 2017 року, трапилася поблизу кафе «Бістро», яке знаходиться за адресою [ADDRESS] , та вказана ділянка не знаходиться на їх балансі, а дерево, розташоване по вказаній адресі не відноситься до парків або скверів, що передавалися на баланс. 24 квітня 2017 року між Управлінням житлово-комунального господарства Нікопольської міської ради та Комунальним підприємством „Міські автомобільні дороги -1 Нікопольської міської ради був укладений договір №\~109/17 про виконання робіт з планового зносу аварійних дерев відповідно до умов якого найменування, обсяг та строки робіт встановлюються Актом обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню, кошторисом та дефектним актом. Дерево, розташоване по [ADDRESS] , до зазначених Актів обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню, не включалося. Таким чином, посилання позивача, що відповідачем порушується порядок утримання зелених насаджень , внаслідок чого його майну було завдано збиток вважають безпідставним. Доказів того, що дерево яке знаходиться за адресою [ADDRESS] було аварійним до настання вказаної позивачем події, не встановлено. Позивачем підтверджується той факт, що він самовільно обрав місце для паркування свого транспортного засобу, тобто позивач припаркував свій автомобіль у житловій зоні під деревом, що мало ознаки сухостою, а не на спеціально відведеному майданчикові, а тому майнова шкода була заподіяна внаслідок недбалості та необережності самого відповідача. В матеріалах справи наявна відповідь на відзив представника позивача (а.с. 218-222, том 1), подана до суду 13 листопада 2018 року, в якій він посилається, що позивач припаркував свій автомобіль на узбіччі дороги, згідно п. 15.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306. Вказує, що за результатами проведення відповідного тендеру, на підставі якого згодом укладено договір № 13/18 від 13 квітня 2018 року можна зробити висновок, що вказане вище сухе дерево за адресою [ADDRESS] перебуває на території, що підпорядковується Управлінню житлового-комунального господарства Нікопольської міської ради, крім того, між Управлінням житлового-комунального господарства Нікопольської міської ради та Комунальним підприємством „Міські автомобільні дороги -1 Нікопольської міської ради було укладено договір № 109/17 про виконання робіт з планового зносу аварійних дерев (з підтвердженням комісії) в м. Нікополі Дніпропетровської області. Таким чином Комунальне підприємство „Міські автомобільні дороги -1 Нікопольської міської ради було балансоутримувачем всіх дерев у м. Нікополі у 2017 році, зокрема дерева за адресою [ADDRESS] та мало здійснити знос аварійного дерева, проте в порушення умов договору № 109/17 та чинного законодавства цього здійснено не було, внаслідок чого стовбур дерева впав на його автомобіль та завдав йому значних збитків та моральну шкоду. Крім того, в матеріалах справи наявні заперечення директора Комунального підприємства „Міські автомобільні дороги -1 Нікопольської міської ради, О.В. Савченко, що надійшли до суду 21 листопада 2018 року (а.с. 235-240, том 1) та згідно яких твердження позивача, що у 2017 році Комунальне підприємство „Міські автомобільні дороги -1 Нікопольської міської ради було балансоутримувачем всіх дерев у м. Нікополі на підставі одного комерційного договору необгрунтованим та грунтується виключно на припущеннях. Так рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 13 січня 2016 року № 27 «Про безоплатну передачу з балансу Комунального підприємтва «Міська житлово-технічна інспекція» Нікопольської міської ради на баланс Комунального підприємства „Міські автомобільні дороги -1 Нікопольської міської ради» було прийнято рішення про передачу комунального майна на баланс їх підприємства. Відповідно до переліку наведеному у Додатку до вказаного рішення на баланс підприємства були отримані об`єкти зеленого господарства в кількості 10\~437 одиниць, що знаходяться в парках та скверах м. Нікополя Дніпроптеровської області. Разом з тим, рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради № 831 від 29 грудня 2017 року « Про безоплатну передачу з господарського віддання (з балансу) управління житлово-комунального господарства Нікопольської міської ради у господарське відання (на баланс) Комунальному підприємству „Міські автомобільні дороги -1Нікопольської міської ради комунального майна та зелених насаджень згідно Додатку № 2 прийнято рішення про передачу зелених насаджень (без переліку їх розташування). Проте судячи по опису найменувань, дерева не перевищують висоти 2,2 м, що не збігається з описом та знімками позивача, доданими до позовної заяви. Рішення виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 13 січня 2016 року № 27 на теперішній час є діючим та діяло на час укладення комерційного договору про знесення аварійних дерев від 24 квітня 2017 року за № 109/17. Подія біля кафе « [INFO] » відбулася 13 серпня 2017 року, однак згідно рішення Виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 13 січня 2016 року за № 27 та рішення від 29 грудня 2017 року за № 831, вказана у позові земельна ділянка не знаходиться на їх балансі, а дерево, розташоване по вказаній адресі не відноситься до парків або скверів, в тому числі не відповідає ознакам, що передавалися на баланс за рішенням від 29 грудня 2017 року за № 831. Крім того вказують, що доказів того, що дерево за адресою [ADDRESS] до настання події було аварійним не надано, позивач мав здійснювати стоянку свого автомобіля виключно у спеціально відведеному для паркування місці, доказів того, що вказували на безпосередній зв`язок між їх діями та шкодою, немає. Ухвалою суду від 26 червня 2019 року по даній справі призначено комплексну земельно-технічну та біологічну експертизи, зупинено провадження по справі (а.с. 38-40, том 2). Ухвалою судді від 14 листопада 2019 року цивільну справу прийнято до свого провадження, поновлено провадження по справі, продовжено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання по даній справі (а.с. 52-53, том 2). Ухвалою судді від 23 вересня 2019 року закрито підготовче засідання по даній справі (а.с. 97, том 2). В матеріалах справи наявні додаткові пояснення по справі позивача (а.с. 134-138, том 2). У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник Виконавчого комітету Нікопольської міської ради, [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала у повному обсязі. Представник Комунального підприємства „Міські автомобільні дороги -1 Нікопольської міської ради, [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову також заперечувала у повному обсязі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, вислухавши учасників справи, допитавши свідка [PERSON] , вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1\~ст. 4 ЦПК України, \~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно доч.1\~ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Згідно зіч.1\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 2 ЦПК\~України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить автомобіль Mazda 3 д/н [NUMBER] 2008 року випуску сірого кольору, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого Центром № 1242 (а.с. 42, том 1). 13 серпня 2017 року приблизно о 12-45 год. за адресою - м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 33, на автомобіль позивача Mazda 3 д/н [NUMBER] , що був припаркований на узбіччі, де відсутні дорожні знаки, які забороняють стоянку, впала частина стовбура сухого дерева, спричинивши автомобілю позивача значні механічні пошкодження. Факт падіння на автомобіль позивача частини стовбура сухого дерева підтверджується наявними в матеріалах справи чисельними фотокопіями світлин (а.с. 49-66, том 1), завіреною копію матеріалів єдиного обліку № 15448, що зареєстровано в Нікопольському ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 13 серпня 2017 року, за фактом пошкодження автомобіля [PERSON] (а.с. 144-154, том 1). Характер механічних пошкоджень автомобіля внаслідок падіння частини стовбура сухого дерева зафіксовано у протоколі огляду слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області від 13 серпня 2017 року, протоколі огляду транспортного засобу від 15 серпня 2017 року (а.с.10, 148, том 1). Згідно повідомлення Дніпропетровського регіонального центру з гідрометеорології Державної служби надзвичайних ситуацій від 17 серпня 2017 року №05-30/128, за даними спостережень метеостанції Нікополь Дніпропетровської області, за добу 13 серпня 2017 року середня швидкість вітру становила 5 м/с, пориви вітру досягали 11 м/с. Примітка: згідно «Положення про порядок складання та передачі попереджень і донесень про виникнення стихійних явищ погоди …» вітей швидкістю 15-24 м/с будь-якої тривалості та будь-якого напрямку відноситься до небезпечних метеорологічних явищ» (а.с. 41, том 1). Відповідно до Висновку експертного дослідження автотоварознавця № 174/17А з визначення матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу внаслідок ДТП від 21 серпня 2017 року, та ремонтної калькуляції № 174/17 А від 21 серпня 2017 року, вартість відновлюваного ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу деталей транспортного засобу Mazda 3 д/н [NUMBER] , що належить позивачу [PERSON] , становить 129 913,45 грн. (а.с.11-31, том 1). Вартість виконання автотоварознавчого дослідження відповідно до товарного чеку № 174 від 21 серпня 2017 року складає 1400 грн. (а.с. 40, том 1). Також судом встановлено, що позивач [PERSON] після події 13 серпня 2017 року був вимушений звернутися за послугою аварійного транспортування його транспортного засобу з місця події до м. Дніпро та розміщення його в місці безпечному для зберігання, у зв`язку з чим, ним були здійсненні витрати у розмірі 4000,00 грн. на послуги аварійного переміщення транспортного засобу та 4500 грн. на послуги охоронюваного паркінгу, що підтверджується Актом надання послуг від 13 серпня 2017 року за № 114 та Актами наданих послуг від 13 вересня 2017 року за № 56, від 13 жовтня 2017 року за № 75 та від 13 листопада 2017 року за № 91 (а.с. 39, 44-46, том 1). Спір між сторонами в даній справі виник з приводу встановлення особи, яка має нести відповідальність за шкоду, завдану позивачу у зв`язку пошкодженням належного йому автомобіля Mazda 3 д/н [NUMBER] внаслідок падіння частини стовбура сухого дерева, що мало місце 13 серпня 2017 року за адресою - [ADDRESS] . Звертаючись до суду із даним позовом, позивач [PERSON] , посилаючись на положення Закону України «Про благоустрій населених пунктів», Правила утримання зелених насаджень у населених пунктах України, норми ЦК України, договір № 13/18 від 13 квітня 2018 року, укладений між Управлінням житлового-комунального господарства Нікопольської міської ради та ФОП [PERSON] , а також договір № 109/17 про виконання робіт з планового зносу аварійних дерев (з підтвердженням комісії) в м. Нікополі Дніпропетровської області укладений між Управлінням житлового-комунального господарства Нікопольської міської ради та Комунальним підприємством „Міські автомобільні дороги -1 Нікопольської міської ради (а.с. 198-199, 223-226, том 1), просив стягнути заподіяну йому шкоду солідарно з Виконавчого комітету Нікопольської міської ради та Комунального підприємства „Міські автомобільні дороги -1 Нікопольської міської ради. Згідно повідомлення Виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 29 вересня 2017 року за № 3811, дерева, розташовані на внутрішньо квартальній території між будинком [ADDRESS] не перебувають на балансі Комунального підприємства „Міські автомобільні дороги -1 Нікопольської міської ради. Зазначають, що дерево, частина якого впала на автомобіль розташоване поблизу кафе «Бистро» та земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] власник кафе повинен був заздалегідь повідомити виконавчий комітет про наявність на прилеглій території аварійного дерева, однак такий лист від вказаних вище осіб надійшов лише 18 серпня 2017 року (а.с. 47, том 1). Згідно повідомлення Виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 06 жовтня 2017 року за № 3898, земельна ділянка розташована між ділянками по [ADDRESS] та [ADDRESS] , у власність або користування не передавалась. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно на вказану земельну ділянку право власності або право користування за територіальною громадою м. Нікополя не зареєстровано (а.с. 68, том 1). Дослідивши наявні в матеріалах справи Правила благоустрою території міста Нікополя, затверджених рішенням Нікопольської міської ради VІ скликання за № 3-31/ VІ від 31.05.2013 року з внесеними змінами та доповненнями, Положенням про Порядок видалення дерев, кущів, газонів і квітників в м. Нікополі, затвердженим Розпорядженням Нікопольського міського голови Дніпропетровської області від 02 квітня 2008 року за № 106/1-р, Рішення Виконавчого комітету Нікопольської міської ради «Про безоплатну передачу з балансу КП «Міська житлово-технічна інспекція» НМР на баланс КП «Міські автомобільні дороги 1» НМР основних засобів від 13 січня 2016 року за № 27 (а.с. 78-90, 91, 93-94, 192-194, том 1), суд приходить до наступного. За змістом\~статті 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з 2\~ст. 1166 ЦК України\~особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди та її розміру; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4) вини. Проте, виходячи зі змісту ч. 2\~статті 1166 ЦК України\~слід враховувати, що при вирішенні таких спорів вина відповідача презюмується і лише за умов, що відповідач доведе, що шкоду завдано не з його вини, відповідач звільняється від відшкодування. Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Таким чином, в даній справі має бути доведена наявність складових елементів шкоди, у тому числі: факту заподіяння шкоди діями (бездіяльністю) відповідача, вини відповідача у неналежному утриманні об`єктів благоустрою та протиправності його дій (бездіяльності), безпосереднього причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) відповідача та спричиненою позивачу шкодою у зв`язку з падінням дерева та послідуючим ушкодженням автомобіля позивача. Пунктом 5 частини другої\~статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»\~передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням\~\~територій\~\~населених\~\~пунктів,\~\~інженерних\~\~споруд\~\~та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування\~\~майданчиками\~\~для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо. Згідно з частиною сьомою\~статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»\~правила\~\~утримання зелених\~\~насаджень\~\~ міст\~\~ та\~\~ інших населених\~\~пунктів затверджуються центральним органом виконавчої\~\~влади,\~\~що\~\~забезпечує формування державної політики у сфері\~\~ житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади. Пунктом 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених\~Наказом міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105\~(далі - Правила) передбачено, що елементами благоустрою є: покриття доріжок відповідно до норм стандартів; зелені насадження (у тому числі снігозахисні,\~\~протиерозійні) уздовж вулиць і доріг,\~\~у\~\~парках,\~\~скверах\~\~і\~\~алеях,\~\~бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; комплекси та об`єкти монументального мистецтва; обладнання дитячих, спортивних та інших майданчиків;\~\~малі архітектурні форми; інші елементи благоустрою. Відповідно до пункту 5.5. Правил відповідальними за збереження\~\~зелених\~\~насаджень належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях\~\~ земельних\~\~ ділянках,\~\~ які\~\~ відведені\~\~ під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві\~\~органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі. Таким чином, балансоутримувачем зелених насаджень є уповноважене органами місцевого самоврядування підприємство, яке відповідає за утримання та збереження зелених насаджень, а на територіях, балансоутримувач яких не визначений, місцеві\~\~органи самоврядування. Крім того, відповідно до розділу 12 Правил з метою контролю за станом міських зелених насаджень балансоутримувач об`єкта, власник чи користувач земельної ділянки здійснюють їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік - навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об`єктів благоустрою, а при частковому - лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. За даними обстежень складають відповідні акти. Згідно п. 9.1.11-9.1.12 Правил під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева (дерева, які можуть становити загрозу для життя і здоров`я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебувають у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі). Підпунктом 7 пункту «а» частини першої статті 30\~Закону України\~«Про місцеве\~самоврядування» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян. Враховуючи вищевикладене, доводи Виконавчого комітету Нікопольської міської ради про відсутність вини у заподіянні позивачу [PERSON] шкоди не заслуговують на увагу. Автомобіль позивача в момент падіння частини стовбура сухого дерева знаходився на узбіччі біля кафе « [INFO] » по [ADDRESS] та механічні пошкодження, яких він зазнав, сталися саме внаслідок падіння цієї частини стовбура сухого дерева, яке є об`єктом благоустрою комунальної власності, а дерева внаслідок досягнення значного віку потребують омолоджувальної та санітарної обрізки, крім того сухі дерева та сухі елементи дерев потребують також санітарної обрізки та зносу. Встановлене є наслідком неналежного виконання Виконавчого комітету Нікопольської міської ради організації та забезпечення догляду та санітарного стану зелених насаджень на закріпленій за нею території. Таким чином, Виконавчий комітет Нікопольської міської ради не довів відсутність своєї вини, а тому саме він має відповідати за відшкодування шкоди, заподіяній позивачу внаслідок пошкодження його автомобіля. Крім того, матеріалами справи підтверджено, що станом на 13 серпня 2017 року частина земельної ділянки по [ADDRESS] , на якій було розташоване дерево не було передано на баланс КП «Міські автомобільні дороги-1», а тому за шкоду завдану пошкодженням автомобіля позивача у зв`язку з падінням на його автомобіль частини стовбура сухого дерева, яке є об`єктом благоустрою цієї частини вулиці, має відповідати місцевий орган самоврядування - Виконавчий комітет Нікопольської міської ради. Посилання позивача на те, що лікування зелених насаджень по [ADDRESS] та плановий знос аварійних дерев в м. Нікополі Дніпропетровської області здійснювалося саме КП «Міські автомобільні дороги-1» не має правового значення для вирішення даного спору з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, роботи по лікуванню зелених насаджень було проведено на підставі Договору № 13/18 від 13 квітня 2018 року (а.с. 223-226, том 1), укладеного між управлінням житлово-комунального господарства Нікопольської міської ради та Комунальним підприємством «Міські автомобільні дороги-1» Нікопольської міської ради, а роботи з планового зносу аварійних дерев було проведено на підставі Договору № 109/17 від 24 квітня 2017 року укладеного між управлінням житлово-комунального господарства Нікопольської міської ради та Комунальним підприємством «Міські автомобільні дороги-1» Нікопольської міської ради (а.с. 198-202, том 1). За умовами Договору № 13/18 від 13 квітня 2018 року КП «Міські автомобільні дороги-1» НМР зобов`язувалось у 2018 році виконати заходи по лікуванню дерев, а управління житлово-комунального господарства Нікопольської міської ради зобов`язувалось прийняти та оплатити такі роботи, за умовами Договору № 109/17 від 24 квітня 2017 року КП «Міські автомобільні дороги-1» НМР зобов`язувалось у 2017 році виконати роботи з планового зносу аварійних дерев (з підтвердженням комісії) в м. Нікополі Дніпропетровської області, а управління житлово-комунального господарства Нікопольської міської ради зобов`язувалось прийняти та оплатити такі роботи. Вказані договори у жодному випадку не свідчать про передачу зелених насаджень на баланс цього підприємства. В той же час посилання Виконавчого комітету Нікопольської міської ради на те, що санітарна обрізка та видалення дерев здійснюється лише за відповідною заявкою юридичних та фізичних осіб, не заслуговують на увагу, оскільки суперечать положенням Правил, якими передбачено проведення уповноваженою особою систематичних загальних, часткових та позачергових оглядів міських зелених насаджень, чого відповідачем - Виконавчим комітетом Нікопольської міської ради належним чином не було забезпечено. Посилання представника Комунального підприємства „Міські автомобільні дороги - 1 Нікопольської міської ради на те, що пошкодження автомобіля внаслідок падіння частини стовбура сухого дерева сталося з вини самого позивача, який припаркував його на місці, що не призначене для руху транспортних засобів не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи, оскільки протоколів патрульної поліції щодо порушення позивачем правил стоянки матеріали справи не містять, як і не містять даних про наявність відповідних заборонних дорожніх знаків поблизу кафе « [INFO] » по [ADDRESS] , щодо здійснення паркування автомобілів. Статтею 22 ЦК України\~передбачено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до Висновку експертного дослідження авто товарознавця № 174/17А з визначення матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу внаслідок ДТП від 21 серпня 2017 року, та ремонтної калькуляції № 174/17 А від 21 серпня 2017 року, вартість відновлюваного ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу деталей транспортного засобу Mazda 3 д/н [NUMBER] , що належить позивачу [PERSON] , становить 129 913,45 грн. (а.с.11-24, том 1). Вартість виконання автотоварознавчого дослідження відповідно до товарного чеку № 174 від 21 серпня 201 року складає 1400 грн. (а.с. 40). Також згідно Акту надання послуг від 13 серпня 2017 року за № 114 та Актів наданих послуг від 13 вересня 2017 року за № 56, від 13 жовтня 2017 року за № 75 та від 13 листопада 2017 року за № 91 (а.с. 39, 44-46, том 1) позивачем [PERSON] були здійснені витрати у розмірі 4000,00 грн. на послуги аварійного переміщення транспортного засобу та 4500 грн. на послуги охоронюваного паркінгу. У загальному розмірі сума витрат складає 139\~813,45 грн., саме така сума матеріальної шкоди заподіяна позивачу. Висновки експертного автотоварознавчого дослідження сторонами не оспорені, тому підстав для сумніву щодо них у суду не має. Щодо вирішення по суті позовних вимог в частині відшкодування позивачу моральної шкоди, суд приходить до наступного. Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи наведені обставини та беручи до уваги, що внаслідок протиправної бездіяльності відповідача Виконавчого комітету Нікопольської міської ради порушено право володіння, користування та розпорядження [PERSON] належним йому автомобілем, позивач переніс душевні та моральні страждання, відчував переживання, негативні емоції, не міг користуватися своїм автомобілем, тому, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування на його користь моральної шкоди в розмірі 80\~000 грн. є цілком обґрунтованими, а тому їх слід задовольнити у повному обсязі. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини перша, друга та п`ята\~статті 263 ЦПК України). Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення. Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення майнової та моральної шкоди, підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання щодо стягнення на користь позивача судових витрат по справі, суд вважає, що з Виконавчого комітету Нікопольської міської ради на користь [PERSON] підлягають стягненню 20\~000 грн. в рахунок стягнення витрат на правничу допомогу, та 2 398,14 грн. в рахунок відшкодування судового збору, з огляду на наступне. Витрати на правову допомогу - це витрати сторін та третіх осіб, які вони несуть у зв`язку із оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права, котрі беруть участь у справі. Правова допомога в цивільному судочинстві включає в себе юридичні консультації, участь у позасудовому врегулюванні спору, участь у переговорах, підготовка проектів юридичних документів (заяв, пояснень, клопотань, скарг), представництво в суді та інші фактичні та юридичні дії, яка вчиняє особа, яка надає правову допомогу. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною і особою, яка надає правову допомогу. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічні правові висновки були зроблені у постанові Верховного Суду № 826/1216/16 від 27 червня 2018 року. На підтвердження понесених витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Вище зазначена правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 17.10.2018 року по справі за № 301/1894/17. Відповідно до ч.ч. 1, 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Положеннями статті 131-2\~Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена. Відповідно до частин 1,2 статті 137\~ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підтвердження понесених витрат на послуги адвоката у розмірі 20\~000 грн. позивачем було надано належні та достатні докази, що в своїх сукупності підтверджують такий факт (а.с. 124-138, том 1), тому позовні вимоги в цій частині є цілком обґрунтованими, а тому їх слід задовольнити. Крім того позивачем сплачено при подачі позову суму судового збору у загальному розмірі 2398, 14 грн. (а.с. 1, 141, том 1), які також підлягають стягненню з Виконавчого комітету Нікопольської міської ради в силу положень ст. 141 ЦПК України. Суд

Outcome: partial