Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

27 лютого 2014 року позивач - Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокоммуненерго» (далі ОКП) звернувся до суду із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS], та не вносять плату за поставлену теплову енергію, у зв'язку з чим склалася заборгованість за період з 01 жовтня 2004 року по 31 січня 2014 року у сумі 25977,81 грн., що складається з основного боргу - 20258,83 грн., інфляційні збитки - 3603,45 грн., 3% річних - 2115,53 грн. Ухвалами суду від 15 квітня 2014 року уточнено прізвище відповідачів та закрито провадження в частині вимог до [PERSON], а також залучено за клопотанням представника позивача до участі в справі в якості співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] В судовому засідання 15 квітня 2014 року представник позивача Орлова Н.І., що діє на підставі довіреності від 27.12.2013 р. № юр/6918, позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. В судове засідання 28 квітня 2014 року не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. В судовому засіданні відповідачі позов визнали частково та пояснили, що заборгованість виникла із-за складного матеріального становища, оскільки відповідач [PERSON] навчався, а відповідачка [PERSON] виховує одна дитину. Просили застосувати строк позовної давності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] на праві спільної власності належить відповідачам [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а також за життя належала [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом № 562 про право власності на житло від 12 квітня 1995 року, виданого відділом приватизації Державного житлового фонду ш. «Комсомолець Донбасу» на підставі розпорядження № 547 від 11 квітня 1995 року. (а.с.43,44,39) Позивач надавав послуги теплопостачання на вищевказаний будинок, у даному випадку, є виробником послуг, проти чого не заперечують відповідачі. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, у період з 01 жовтня 2004 року по 31 січня 2014 року сума заборгованості складає 20258 грн.83 коп. Інфляційні збитки за період з жовтня 2004 року по грудень 2013 року включно становлять 3603,45 грн, 3% річних за цей же період - 2115,53 грн, відповідно до наданого позивачем розрахунку . (а.с.7-11, 12-13) Згідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з п.5 ч.3 ст..20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р. № 1875-IV споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" від 2 червня 2005 року N 2633-IV споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Враховуючи наведене, суд вважає, що факт несплати відповідачами послуг позивача знайшов своє підтвердження у судовому засіданні. У відповідності до вимог ч.1 ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлене домовленістю між ними. В судовому засіданні встановлено, що питання щодо поділу чи виділу частки майна не ставилось, ніяких доказів про наявність будь-якої домовленості між відповідачами як співвласниками майна стосовно порядку володіння та користування спільною сумісною власністю також не надано, тому суд вважає, що співвласники майна, яке знаходиться у їхній спільній сумісній власності, мають нести солідарну відповідальність у разі виникнення відповідних правовідносин, а тому заборгованість за спожиті послуги з теплопостачання підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку. Відповідно до ст.257 ЦК України позовна давність встановлюється в три роки. У відповідності до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Відповідачами не було зроблено жодних дій, які б свідчили про визнання ними боргу, оскільки єдина оплата за спірний період була зроблена в жовтні 2004 року в сумі 339 грн., що становить розмір плати за спожиті послуги станом на 01 жовтня 2004 року. При розгляді справи, суд вважає можливим застосувати строк позовної давності, оскільки строк позовної давності не зупинявся і не переривався, позивачем не вказані причини пропуску строку позовної давності, а також відповідачами заявлено про застосування позовної давності. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що сплив позовної давності є підставою для відмови у позові в частині позовних вимог про стягнення з відповідачів заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання за період з 01 жовтня 2004 року по 31 січня 2011 року. Враховуючи наведене, підлягає стягненню з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] солідарно на користь позивача заборгованість за надані послуги з теплопостачання з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми в сумі 9544 гривень 49 копійок за період з 01 лютого 2011 року по 31 січня 2014 року. (9097,52 грн. - основна сума боргу (589,29 грн. +589,76 грн. + 159,57 грн. +172,03 грн.+596,68 грн. + 527,72 грн. + 686,43 грн. + 649,13 грн. + 628,22 грн. + 172,14 грн. + 141,93 грн. + 418,38 грн. + 441,08 грн. + 564,36 грн. + 477,22 грн. + 410,40 грн. + 181,60 грн. + 153,23 грн. + 316,44 грн. + 580,64 грн. + 648,27 грн.); 44,22 грн - інфляційні збитки (5,24 грн. + 16,41 грн. + 17,31 грн. +10,65 грн.+ 5,33 грн. - 17,31 грн. - 5,33 грн. + 1,33 грн.+ 2,10 грн.+ 5,26 грн. + 6,63 грн.+ 7,93 грн.+ 13,78 грн. - 14,29 грн. - 14,29 грн. - 9,53 грн. - 14,29 грн. + 4,76 грн. - 5,32 грн. + 11,53 грн. + 12,66 грн. - 0,48 грн. + 0,61 грн. + 0,63 грн. + 2,90 грн.), що нараховані за наступним розрахунком: вихідне сальдо (вхідне сальдо + сума заборгованості за місяць) х коефіцієнт інфляції - вихідне сальдо); 402,75 грн- три відсотка річних ( 1,34 грн + 2,99 грн. + 3,28 грн. + 3,39 грн.+ 3,28 грн. + 3,39 грн. + 3,39 грн. + 3,28 грн. + 3,83 грн. + 5,18 грн. + 6,70 грн. + 8,45 грн. + 9,12 грн. + 11,70 грн.+ 11,75 грн.+ 12,14 грн. + 11,75 грн. + 12,14 грн. + 12,14 грн. + 11,75 грн. + 12,50 грн. + 13,13 грн. +14,69 грн. + 16,13 грн+15,65 грн. + 18,37 грн. + 18,23 грн. +18,83 грн. + 18,23 грн. + 18,83 грн. + 18,83 грн.+ 18,23 грн. + 19,22 грн. + 19,38 грн.+ 21,51 грн.), що нараховані за наступним розрахунком: вихідне сальдо х 0,03/365 днів х кількість днів прострочки). Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають присудженню з відповідачів в рівних частках на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 243 гривень 60 копійок, що становить мінімальний розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру. На підставі викладеного,

Outcome: partial