Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], про відшкодування моральної шкоди. Свій позов мотивує тим, що 12 червня 2013 року [PERSON] керуючи автомобілем марки «Део-Сенс», д.н. [NUMBER], в м. Луцьку по вул. Данила Галицького, о 18.30 год. перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, виїхав за межі проїзної частини дороги та скоїв наїзд на бордюр, бетонну опору, придорожнє дерево, здійснивши також наїзд на позивача, спричинивши їй тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких. Постановою Луцького міськрайонного суду від 11 вересня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.3 ст. 130 КУпАП, застосувавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Вказує, що внаслідок неправомірних дій відповідача, які призвели до нанесення їй тілесних ушкоджень та порушення нормального способу життя, їй було завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в 25000 гривень. Враховуючи наведене, просить стягнути з [PERSON] на її користь 25000 гривень у відшкодування моральної шкоди, а також судові витрати. Позивач подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечує щодо постановлення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Судом встановлено, що 12 червня 2013 року [PERSON] керуючи автомобілем марки «Део-Сенс» д.н. [NUMBER] в м. Луцьку по вул. Данила Галицького, о 18.30 год. перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, виїхав за межі проїзної частини дороги та скоїв наїзд на бордюр, бетонну опору, придорожнє дерево, здійснивши також наїзд на позивача, спричинивши їй тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких (а.с. 5). Як вбачається з досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження №12013020010003143 по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, постановою про закриття кримінального провадження від 10 жовтня 2013 року, дане кримінальне провадження закрито. Відповідно до Акту судово-медичного обстеження № 1376 від 02 жовтня 2013 року, тілесні ушкодження отримані [PERSON] при дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 12 червня 2013 року, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Постановою Луцького міськрайонного суду від 11 вересня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.3 ст. 130 КУпАП, застосувавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень (а.с. 6). Згідно п.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Із роз'яснень, даних в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 ''Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди'', вбачається, що розмір моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. З врахуванням встановлених по справі обставин, суд прийшов до висновку, що позивачу завдано моральної шкоди внаслідок неправомірних дій відповідача, які призвели до нанесення їй тілесних ушкоджень та порушення нормального способу життя. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходив з положень ст. ст. 23, 1167, 1172 ЦК України, врахував характер і обсяг страждань, яких зазнала позивач, суд врахував в повному обсязі тривалість душевних страждань, тяжкості таких страждань, пов'язаних з втратою працездатності. Також судом враховано обставини за яких вчинено правопорушення, а саме той факт що [PERSON] перебував в стані алкогольного сп'яніння, що обтяжує відповідальність винного. З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути в користь [PERSON] 5000 гривень завданої моральної шкоди, що відповідає роз'ясненням, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України N 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди". Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: partial