Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

І. Короткий виклад позовних вимог: В.о. директора Львівського обласного центру зайнятості О.Іванчук (надалі Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] , (надалі Відповідач) про стягнення отриманої безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі для організації підприємницької діяльності в розмірі 64000,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на те, що Львівський обласний центр зайнятості діє відповідно до законів України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», «Про зайнятість населення» та «Положення про Львівський обласний центр зайнятості». Відповідно до Порядку реалізації пілотного проєкту із залучення до роботи членів малозабезпечених сімей та внутрішньо переміщених осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1154, Комісією з реалізації пілотного проєкту із залучення до роботи членів малозабезпечених сімей та внутрішньо переміщених осіб, 15.11.2017 було вирішено надати учаснику пілотного проєкту [PERSON] безвідсоткову фінансову допомогу на поворотній основі на організацію діяльності з вирощування сільськогосподарських культур у сумі 64 000,00 грн, яка буде використана на закупівлю Львівським обласним центром зайнятості необхідного обладнання,зазначеного у його бізнес-плані. Між Львівським обласним центром зайнятості, Мостиським районним центром зайнятості, Управлінням соціального захисту населення Мостиської районної державної адміністрації та [PERSON] було укладено чотиристоронній договір про надання учасникам пілотного проєкту безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі для організації підприємницької діяльності від 30.11.2017 № 310 (надалі - Договір). Умовами цього Договору передбачено надання [PERSON] фінансової допомоги в розмірі 64000,00 грн. на підставі рішення Комісії та заяви-доручення на оплату витрат на закупівлю передбачених бізнес-планом обладнання та матеріалів для організації підприємницької діяльності, шляхом безготівкової оплати Львівським обласним центром зайнятості витрат на закупівлю [PERSON] обладнання та матеріалів для організації підприємницької діяльності, передбачених його бізнес-планом на підставі укладеного [PERSON] договору купівлі-продажу № 30/11/17 від 30.11.2017 року з продавцем обладнання та матеріалів ФО-П [PERSON] . Відповідно до п. 3.2 Договору фінансова допомога надається після державної реєстрації [PERSON] фізичної особи-підприємця. [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець 22.11.2017року. Відповідно до п. 3.3. Договору фінансова допомога вважається наданою з моменту перерахування Львівським обласним центром зайнятості коштів на розрахунковий рахунок продавця обладнання та матеріалів, необхідних для організації підприємницької діяльності. 20.12.2017 року Львівським обласним центром зайнятості на підставі поданих [PERSON] документів (заяви-доручення від 30.11.2017 року на оплату 64 000,00 грн, договору купівлі-продажу №30/11/17 від 30.11.2017 року, укладеного між ФО-П [PERSON] та [PERSON] , рахунку-фактури на оплату №19/17 від 30.11.2017року, накладної №18 від 22.12.2017 року) перераховано продавцю кошти за обладнання та матеріали на загальну суму 64 000,00 грн. (платіжне доручення № 37 від 20.12.2017 року). Відповідно до п.п.5.8.1.-5.8.3 п. 5.8 Договору [PERSON] зобов`язаний: - щоквартально інформувати у письмовій формі Комісію про стан провадження підприємницької діяльності у межах пілотного проєкту та виконання бізнес-плану; - приклади зусилля для розвитку підприємницької діяльності та недопущення її збитковості; - своєчасно сплачувати передбачені законодавством України податки, збори і єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. На засіданні Комісії 11.05.2019року було з`ясовано, що Городоцькою місцевою прокуратурою Львівської області за наслідками досудового розслідування встановлено, що [PERSON] , шляхом обману, з метою отримання безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі для організації підприємницької діяльності, на виконання чотиристороннього договору, подав пакет документів, серед яких були підроблені документи. 20.12.2017 року на підставі підроблених документів, поданих ФО-П [PERSON] , Львівським центром зайнятості на рахунок ФО-П [PERSON] були перераховані кошти в сумі 64 000 грн. По даному факту слідчим відділенням Мостиського відділення поліції Яворівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області 11.09.2018 року було порушене кримінальне провадження. Відповідно до п. 5.1.2 Договору за наявності підстав у п. 9.4. Договору, Львівський обласний центр зайнятості має право ініціювати розгляд на засіданні Комісії питання щодо розірвання цього Договору та повернення [PERSON] отриманих коштів. Пунктом 9.4. Договору передбачено, що Договір може бути розірваний в разі не виконання або неналежного виконання [PERSON] своїх обов`язків, визначених пунктом 5.8. Договору. Пунктом 6.2. Договору визначено, що у разі невиконання або неналежного викання [PERSON] умов Договору та на підставі рішення Комісії про повернення коштів фінансової допомоги, [PERSON] повинен повернути суму фінансової допомоги протягом 10 робочих днів з дати отримання зазначеного рішення Комісії. Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 20.04.2021 року клопотання [PERSON] про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності задоволено. Звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190, ч.4 ст.358 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження №12018140230000542 від 11.09.2018 року про обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190, ч.4 ст.358 КК України - закрито. У зв`язку з цим Комісією 14.06.2021 року прийнято рішення, що оформлено протоколом від 14.06.2021 року № 35, про дострокове розірвання чотиристороннього договору від 30.11.2017 № 310 з учасником пілотного проєкту із залучення до роботи членів малозабезпечених сімей та внутрішньо переміщених осіб [PERSON] та повернення ним отриманої безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі для організації підприємницької діяльності у повному обсязі в сумі 64 000,00 грн. Відповідно до п. 7 Порядку реалізації пілотного проєкту про залучення до роботи членів малозабезпечених сімей та внутрішньо переміщених осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1154, рішення про повернення учасником пілотного проєкту отриманих ним коштів фінансової допомоги приймає Комісія шляхом оформлення протоколу засідання. Протокол є підставою для проведення обласним центром зайнятості претензійно-позовної роботи з повернення коштів. На підставі протоколу Комісії від 14.06.2021 року № 35 Львівським обласним центром зайнятості було надіслано [PERSON] листа від 07.07.2021року № 17-3853/21 про дострокове розірвання чотиристороннього договору про надання учасникам пілотного проєкту безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі для організації підприємницької діяльності від 30.11.2017 № 310. З метою досудового врегулювання спору, [PERSON] надіслано претензійну вимогу від 07.07.2021 № 17-3856/21 про повернення отриманої безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі для організації підприємницької діяльності в сумі 64 000 грн. Однак [PERSON] у добровільному порядку кошти не відшкодовані. ІІ. Позиція учасників справи: Представник позивача Самар О.Д. , в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Тому на підставі статей 128, 131 ЦПК України суд вважає, що судова повістка відповідачу доставлена і він належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Відзив від відповідача [PERSON] на адресу суду не надходив. ІІІ. Процесуальні дії у справі: Ухвалою суду від 18.08.2021 року постановлено ухвалу про прийняття цивільної справи до провадження судді та проведення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання (стаття 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК)), в судове засідання не з`явився, а представники позивача не заперечували проти проведення заочного розгляду справи, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. ІV. Встановлені судом фактичні обставини справи: Львівський обласний центр зайнятості діє від імені Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття відповідно до законів України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», «Про зайнятість населення» та Положення про Львівський обласний центр зайнятості. Відповідно до Порядку реалізації пілотного проєкту із залучення до роботи членів малозабезпечених сімей та внутрішньо переміщених осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1154, від 02.12.2015 року, Комісією з реалізації пілотного проєкту із залучення до роботи членів малозабезпечених сімей та внутрішньо переміщених осіб 15.11.2017 року було вирішено надати [PERSON] безвідсоткову фінансову допомогу на поворотній основі на організацію підприємницької діяльності з вирощування сільськогосподарських культур у сумі 64 000 грн., яка була використана на закупівлю Львівським обласним центром зайнятості необхідного обладнання, матеріалів, зазначених у бізнес-плані [PERSON] , що підтверджується копією Витягу з протоколу №8 засідання комісії з реалізації пілотного проєкту із залучення до роботи членів малозабезпечених сімей та внутрішньо переміщених осіб. Відповідно до частини сьомої статті 20 Бюджетного кодексу України Кабінет Міністрів України постановою від 05.04.2017 року № 224 затвердив Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті на фінансову підтримку заходів із залучення до роботи членів малозабезпечених сімей та внутрішньо переміщених осіб в умовах експерименту (далі-Порядок № 224). Порядок № 224 визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою 2501500 «Фінансова підтримка заходів із залучення до роботи членів малозабезпечених сімей та внутрішньо переміщених осіб в умовах експерименту» (далі - бюджетні кошти). Бюджетні кошти спрямовуються на надання безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі (далі - фінансова допомога) членам малозабезпечених сімей та внутрішньо переміщеним особам, які є учасниками пілотного проєкту, що реалізується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1154 "Про реалізацію пілотного проєкту із залучення до роботи членів малозабезпечених сімей та внутрішньо переміщених осіб". Головним розпорядником бюджетних коштів і відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики. Одержувачами бюджетних коштів є Донецький, Житомирський, Львівський, Полтавський, Харківський та Чернігівський обласні центри зайнятості, які виконують функції виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - обласні центри зайнятості). Обласний центр зайнятості надає фінансову допомогу учасникам пілотного проєкту для організації ними підприємницької діяльності шляхом перерахування бюджетних коштів постачальникам (продавцям) обладнання та матеріалів на підставі документів, зазначених у пунктах 7 та 8 Порядку № 1154. Відповідно до вимог Порядку № 1154 фінансова допомога надається одноразово шляхом оплати обласним центром зайнятості за заявою-дорученням учасника пілотного проєкту витрат на закупівлю обладнання та матеріалів для організації підприємницької діяльності, передбачених його бізнес-планом. Документи подаються за місцем реєстрації чи постійного проживання учасника пілотного проєкту до базового центру зайнятості, який подає їх протягом одного робочого дня з дати їх надходження до обласного центру зайнятості. Оплата витрат учасника пілотного проєкту на закупівлю обладнання та матеріалів для організації підприємницької діяльності, передбачених його бізнес-планом, проводиться обласним центром зайнятості згідно з умовами договору, укладеного між учасником пілотного проєкту та продавцем обладнання і матеріалів. 30.11.2017 року між Львівським обласним центром зайнятості, Мостиським районним центром зайнятості, Управлінням соціального захисту населення Мостиської районної державної адміністрації та учасником пілотного проєкту [PERSON] був укладений договір №310 про надання учасникам пілотного проєкту безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі для організації підприємницької діяльності (далі Договір). Відповідно до умов Договору, безвідсоткова фінансова допомога на поворотній основі для організації підприємницької діяльності (далі - фінансова допомога) надається в порядку та на умовах, визначених постановою Кабінету Міністрів України «Про реалізацію пілотного проєкту із залучення до роботи членів малозабезпечених сімей та внутрішньо переміщених осіб» від 02 грудня 2015 № 1154 (із змінами) та цим Договором. Згідно з п. 9 Порядку № 1154 розмір фінансової допомоги не може перевищувати 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого на початок відповідного року. Відповідно до п.1.2 вказаного Договору, розмір фінансової допомоги за Договором визначається за рішенням Комісії з питань реалізації пілотного проєкту і становить 64000,00 грн. 30.11.2017 року між відповідачем та ФО-П [PERSON] укладено договір №30/11/17 купівлі продажу насіння сої, міндобрив та гербіцидів для реалізації бізнес-плану на загальну суму 64 000,00 грн. Позивач перерахував ФО-П [PERSON] за товар грошові кошти в розмірі 64000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №37 від 20.12.2017 року на загальну суму 64000,00 грн. Тобто, на підставі рішення Комісії позивач надав відповідачу одноразово фінансову допомогу шляхом оплати витрат на закупівлю передбачених його бізнес-планом обладнання для організації підприємницької діяльності на загальну суму 64000,00 грн. В свою чергу, відповідач [PERSON] зобов`язався організувати підприємницьку діяльність згідно з бізнес-планом і повернути кошти фінансової допомоги в розмірах і на умовах, визначених Договором та законодавством України. Отже, за умовами п.5.8 Договору відповідач взяв на себе зобов`язання, невиконання яких тягне розірвання договору та повернення отриманої суми фінансової допомоги у повному обсязі відповідно до п. 9.4 договору. Крім цього, пунктом 5.8.1 Договору сторони визначили, що відповідач зобов`язаний щоквартально інформувати у письмовій формі Комісію про стан провадження підприємницької діяльності у межах пілотного проєкту та виконання бізнес-плану. У відповідності до п.п.5.8.2 та 5.8.3 Договору, відповідач зобов`язаний прикладати зусилля для розвитку підприємницької діяльності та недопущення її збитковості; своєчасно сплачувати передбачені законодавством України податки, збори і єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Згідно з п.6.1 Договору сторони є відповідальними за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором відповідно до чинного законодавства України. Пунктом 6.2 зазначеного Договору сторони узгодили, що у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем умов договору та на підставі рішення Комісії про повернення коштів фінансової допомоги [PERSON] повинен повернути суму фінансової допомоги протягом 10 робочих днів з дати отримання зазначеного рішення Комісії. 11.05.2019 року на засіданні комісії з реалізації пілотного проєкту із залучення до роботи членів малозабезпечених сімей та внутрішньо переміщених осіб, було з`ясовано, що Городоцькою місцевою прокуратурою Львівської області за наслідками досудового розслідування встановлено, що [PERSON] , шляхом обману, з метою отримання безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі для організації підприємницької діяльності, на виконання чотиристороннього договору, подав пакет документів, серед яких були підроблені документи. 20.12.2017 року на підставі підроблених документів, поданих ФО-П [PERSON] , Львівським центром зайнятості на рахунок ФО-П [PERSON] були перераховані кошти в сумі 64 000 грн. По даному факту слідчим відділенням Мостиського відділення поліції Яворівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області 11.09.2018 року було порушене кримінальне провадження. У зв`язку з цим, Комісія вирішила у разі винесення судом вироку про визнання [PERSON] таким, що незаконно отримав безвідсоткову фінансову допомогу на поворотній основі для організації підприємницької діяльності відповідно до чотиристороннього договору від 30.11.2017 року №310 Львівському обласному центру зайнятості достроково розірвати цей договір та здійснити заходи щодо повернення [PERSON] цих коштів в повному обсязі в сумі 64 000,00 грн. Матеріали кримінального провадження №12018140230000542 від 11.09.2018 року розглядалися Мостиським районним судом Львівської області. Львівський обласний центр зайнятості в даному кримінальному провадженні був залучений в якості потерпілої сторони. З обвинувального акту слідувало, що [PERSON] , шляхом обману, х метою отримання безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі для організації підприємницької діяльності подав пакет документів, серед яких були підроблений рахунок-фактура від 30.11.2017 року №19/17 та накладна від 22.12.2017 року №18 до договору купівлі продажу від 30.11.2017 року №30/11/17, укладеного між ФО-П [PERSON] та ФО-П [PERSON] , в якій остання на його прохання внесла завідомо неправдиві для [PERSON] відомості щодо купівлі-продажу та передачі товарів. [PERSON] в судових засіданнях свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав частково, однак подав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України. Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 20.04.2021 року задоволено клопотання обвинуваченого [PERSON] про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та звільнено [PERSON] , [INFO] , від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190, ч.4 ст.358 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження №12018140230000542 від 11.09.2018 року про обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190, ч.4 ст.358 КК України закрито. У зв`язку з вищевикладеним, 14.06.2021 року на засіданні комісії з реалізації пілотного проєкту із залучення до роботи членів малозабезпечених сімей та внутрішньо переміщених осіб, було вирішено забезпечити розірвання чотиристороннього договору № 310 від 30.11.2017 року з учасником пілотного проєкту із залучення до роботи членів малозабезпечених сімей та внутрішньо переміщених осіб [PERSON] відповідно до п.6.2. зазначеного договору та розпочати претензійно-позовну роботу щодо повернення [PERSON] фінансової допомоги в повному обсязі в сумі 64000,00грн. Позивачем на виконання вищевказаного рішення Комісії було надіслано на адресу відповідача лист № 17-3856/21 з вимогою в строк 10 робочих днів з дати отримання рішення Комісії повернути суму коштів фінансової допомоги у розмірі 64000,00 грн., яку відповідач отримав 09.07.2021 року, про що в матеріалах справи міститься відповідне поштове повідомлення, однак [PERSON] відповіді не надано, кошти у встановлений термін не повернуто. Крім цього, судом встановлено, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 30.03.2021 року внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON] V. Застосоване судом національне та міжнародне законодавство: За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції». Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. При вирішенні даного спору суд виходить з того, що між сторонами існували договірні правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як вбачається з ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статей 51, 52, 598-609 ЦК України, однією із особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Такого висновку дійшов Верховного Суду України, який викладений у постанові від 04 грудня 2013 року у справі № 6-125цс13. До підприємницької діяльності фізичних осіб згідно зі ст. 51 ЦК України застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин. Частиною 9 ст. 4 Закону України " Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою. Згідно з п. 7 Порядку № 1154 матеріали щодо порушення учасником пілотного проєкту умов договору збирає та подає на розгляд Комісії сторона, яка ініціює розгляд питання. Рішення про повернення учасником пілотного проєкту отриманих ним коштів фінансової допомоги приймає комісія шляхом оформлення протоколу засідання. Протокол є підставою для проведення обласним центром зайнятості претензійно-позовної роботи з повернення коштів. Відповідно до п. 6.2 Договору, у разі невиконання або неналежного виконання [PERSON] умов Договору та на підставі рішення Комісії про повернення коштів фінансової допомоги, вона повинна повернути суму фінансової допомоги протягом 10 робочих днів з дати отримання зазначеного рішення Комісії. Як зазначено пунктом 9.4 договору, він може бути розірваний сторонами - Львівським обласним центром зайнятості, Мостиським районним центром зайнятості, Управлінням соціального захисту населення Мостиської районної державної адміністрації в разі невиконання або неналежного виконання [PERSON] своїх зобов`язань, визначених п.5.8 Договору. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Важливість етапу дослідження доказів для оцінки доказів полягає в тому, що забезпечується формування внутрішнього переконання суддів одразу з моменту надходження справи до суду і прийняття доказів, на етапі дослідження доказів, у процесі детального аналізу кожного з них у суду є можливість оцінити докази у своїй сукупності та порівняти їх, оскільки належна оцінка судом наявних у справі доказів є однією з гарантій права особи на справедливий судовий розгляд, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ст.6) роль мотивувального судового рішення полягає в тому, що судом були досліджені всі надані докази і аргументи сторін. Таким чином, надання доказів, які мають бути належними, допустимими та достовірними з метою підтвердження своїх вимог та заперечень є процесуальним обов`язком сторін у справі. Згідно з ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. У п.26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п.23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Міра, до якої суд має виконати обв`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа "Серявін та інші проти України" № 4909/04 §58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). VI. Висновки суду: Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача грошових коштів. В матеріалах справи відсутні докази того, що чотиристоронній договір про надання учасникам пілотного проєкту безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі для організації підприємницької діяльності №310 від 30.11.2017 року, який укладений між сторонами є не чинним, його не дійсність не спростована, а тому зобов`язання за даними правочином підлягають до виконання. Також суд прийшов до переконання, що договір не було укладено внаслідок чи: обману, насильства, зловмисної домовленості або укладення договору під впливом тяжкої для відповідача обставини. Стороною позивача доведено факт укладення чотиристороннього договору про надання учасникам пілотного проєкту безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі для організації підприємницької діяльності №310 від 30.11.2017 року, факт отримання відповідачем [PERSON] безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі для організації підприємницької діяльності у розмірі 64000,00 грн. та порушення останнім зобов`язання щодо їх повернення, а відповідач [PERSON] , в свою чергу, на надав до суду належних та допустимих доказів, які б спростував обставини, викладені у позовній заяві, зокрема, покази свідків, письмові розписки, квитанції, платіжні доручення про повернення фінансової допомоги повністю або частково, тощо. В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували хоча б часткове належне виконання ним зобов`язань взятих перед позивачем, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином не виконує умови договору № 310 від 30.11.2017 року про надання учасникам пілотного проєкту безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі для організації підприємницької діяльності, а тому позивач скористався своїм правом щодо розірвання зазначеного договору, оскільки його умови були порушені [PERSON] . Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35). В рішенні ЄСПЛ «Суомінен проти Фінляндії» (№ 37801/97, 01.07.2003р. §36) зазначено, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доводів сторін на підтвердження їхніх позицій, - суд зобов`язаний виправдовувати свої дії і наводити обґрунтування своїх рішень. Також в рішенні «Гірвісаарі проти Фінляндії" (№ 49684/99, 27.09.2001р. §30) ЄСПЛ вказує: «ще одне призначення належно обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам спору, що вони були почуті; також, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд судом вищестоящої інстанції; лише за умови винесення обґрунтованого рішення забезпечується публічний контроль за здійсненням правосуддя». Ураховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, з огляду на наведені положення закону, виходячи із меж заявлених позовних вимог та враховуючи встановлені судом обставини справи, а також те, що позивач на виконання умов договору надав відповідачу одноразово фінансову допомогу шляхом оплати витрат на закупівлю передбачених його бізнес-планом обладнання для організації підприємницької діяльності на загальну суму 64000,00 грн., відповідач не виконав умови договору, що стало наслідком прийняття рішення Комісією про повернення коштів, однак відповідач відповідно до умов договору у визначений строк не повернув кошти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відомості, які б спростовували даний висновок суду, відсутні, а інше вирішення спору не відповідало б таким засадам цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (ст.3 ЦК України). VІІ. Судові витрати: За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, згідно платіжного доручення №2491 від 25 червня 2021 року позивачем було сплачено 2270 грн. 00 коп. судового збору. По справі позивачем заявлено вимогу з ціною позову в розмірі 64000,00 грн., котра була задоволена в повному обсязі, а тому у зв`язку із задоволенням позову на користь позивача підлягає стягненню з відповідача судовий збір у розмірі 2270 грн.

Outcome: approved