Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

24.04.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до громадянина Федеративної Республіки Німеччина [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання під час вагітності у гривневому еквіваленті 1000 євро за офіційним курсом НБУ на день ухвалення рішення щомісячно з 13 лютого 2017 року та до досягнення дитиною 3 (трьох) років, а також витрати на лікування у розмірі 5 600,02 гривень, витрати на переклад у розмірі 140,00 гривень, та витрати на листування 1404,00 грн. В обґрунтування позову зазначила, що між ними з відповідачем 26 серпня 2016 року було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1492 Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що свідчить Свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] видане 14.06.2017 року. У період перебування у шлюбі з відповідачем Позивач завагітніла, на момент подання позову термін вагітності складав 25 тижнів, Позивач перебувала на обліку у 4-ої жіночої консультації КУ «1 Пологовий будинок», про що свідчить довідка, що міститься в матеріалах справи. Позивач вказала, що підставою звернення з даним позовом до суду стало, те, що Сторони подружніх стосунків не підтримують, Відповідач добровільно не бажає надавати допомоги на утримання дружини під час вагітності. Ухвалою суду від 25.04.2017 року позову було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позову. 07.04.2017 року позивач усунув недоліки позову. Ухвалою суду від 24 квітня 2017 року провадження у вказаній справі відкрито та призначено до розгляду на 22.05.2017 року. У попередньому судовому засіданні 22.05.2017 року представник позивача заявив до суду клопотання про звернення із судовим дорученням до компетентного суду Федеративної Республіки Німеччини для вручення відповідачу позовної заяви з додатками. Також представник позивача подав заяву про витребування інформації про заробітну плату відповідача шляхом звернення із судовим дорученням до компетентного суду Федеративної Республіки Німеччини у зв`язку із неотриманням зазначеної інформації на адвокатський запит. Ухвалою суду від 22.05.2017 року було доручено компетентному суду Федеративної Республіки Німеччина за місцем проживання відповідача ([ADDRESS]) вручити [PERSON] копію позовної заяви з доданими до неї документами, ухвали про відкриття провадження, повідомлення (повістку) про день слухання справи і допитати його про наступне: Чи визнає відповідач позовні вимоги? Повністю або частково, в якій частині? Якщо не згоден, то чому? Що бажає пояснити у справі? Чи погоджується відповідач на розгляд справи за його відсутності? Якщо так, то відповідачу необхідно надати на адресу Приморського районного суду міста Одеси заяву про розгляд справи за його відсутності. Яким був розмір вашої заробітної плати (щомісячного доходу) у період з січня 2016 року по травень 2017 року відповідно до посади в Університеті РайнМайн? Який розмір вашої заробітної плати (щомісячного доходу) на момент виконання судового доручення? Доручено компетентному суду Федеративної Республіки Німеччина за місцем роботи відповідача витребувати з Університету РайнМайн (HochschuleRheinMain, Deutchland, 65197, Wiesbaden, Kurt-Schumacher-Ring 18) інформацію про розмір заробітної плати (щомісячного доходу) професора [PERSON] з січня 2016 року по травень 2017 року. Провадження у справі зупинено до отримання відповіді з іноземного суду на судове доручення про надання правової допомоги. 14.08.2017 року на адресу суду надійшов лист Головного територіального управління юстиції в Одеській області з вимогами щодо належного оформлення доручення про виконання окремих процесуальних дій стосовно [PERSON] , з посиланням на те, що в ухвалі суду від 22.05.2017 року не міститься посилань на Конвенцію про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах 18.03.1970 року. Також, 08.09.2017 року до Приморського районного суду м. Одеси були повернуті без виконання матеріали судового доручення по даній справі, які направлялись до компетентного суду Федеративної Республіки Німеччини. У зв`язку з викладеним провадження у справі 11.09.2017 року ухвалою суду було відновлено. До суду 13.09.2017 року представник позивача не з`явився, надав до суду клопотання, за яким просив справу розглянути за його відсутності та винести ухвалу, якою доручити компетентному суду Федеративної Республіки Німеччини надати докази у порядку, встановленому Конвенцією про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах 18.03.1970р. Ухвалою суду від 13.09.2017 року було доручено компетентному суду Федеративної Республіки Німеччина за місцем роботивідповідача витребувати з Університету РайнМайн (HochschuleRheinMain, Deutchland, 65197, Wiesbaden, Kurt-Schumacher-Ring 18) інформацію про розмір заробітної плати (щомісячного доходу) професора [PERSON] з січня 2016 року по травень 2017 року. Провадження у справі було зупинено до отримання відповіді з іноземного суду на судове доручення про надання правової допомоги. До суду 20.08.2018 року надійшов лист від Головного територіального управління юстиції в Одеській області разом із пакетом документів щодо виконання доручення стосовно відповідача [PERSON]. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04.09.2018 року провадження по справі було поновлено та призначено справу до розгляду на 05.11.2018 року. 05.11.2018 року розгляд справи був відкладений на 26.11.2018 року у зв`язку з перебуванням судді у відрядженні. 05.11.2018 року представник позивача надала до суду заяву, до якої долучили копії документів судового доручення з їх офіційним перекладом на українську мову (т.2, а.с.181-271). Ухвалою суду від 26.11.2018 року підготовче засідання по справі було закрито та справу призначено до судового розгляду на 14.02.2019 року. У зв`язку з неявкою сторін 14.02.2019р. розгляд справи був відкладений на 22.03.2019 р.. Представник позивача - адвокат Гусельщикова М.А. (ордер серії ОД №267918 від 08.02.2018 року) у судове засідання 22.03.2019 року не з`явилась, надала до суду заяву, згідно якої просила справу розглядати за її відсутності та задовольнити позов у повному обсязі. Сторона відповідача у судове засідання не з`явилась, була сповіщена про час та місце розгляду справи належним чином. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 27.03.2019 року. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що між громадянкою України [PERSON] та громадянином Федеративної Республіки Німеччина [PERSON] 26 серпня 2016 року було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1492 Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що свідчить Свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] видане 26.08.2016 року (т.1, а.с.8). Перебуваючи у шлюбі з відповідачем Позивач завагітніла, на момент подання позову термін вагітності складав 25 тижнів, Позивач перебувала на обліку у 4-ої жіночої консультації КУ «1 Пологовий будинок», про свідчить довідка 4-ої жіночої консультації КУ 1 Пологового будинку від 30.01.2017 року, що міститься в матеріалах справи. Сторони подружніх стосунків не підтримують, Відповідач добровільно не бажає надавати допомоги на утримання дружини під час вагітності. Із матеріалів виконаного судового доручення встановлено, що [PERSON] [INFO] , працює професором в Університеті РейнМайн, Висбаден, земля Гессен, Федеративна Республіка Німеччина, має постійний офіційний дохід, про що свідчать відповідні довідки надані на виконання Ухвали суду. Згідно матеріалів справи відповідач отримує заробітну плату за місяць у розмірі 5886, 94 Євро, з відрахуванням податків складає 4149, 19 Євро. Такий розмір заробітної плати отримує відповідача останні п`ять місяців з початку 2017 року (т.2, а.с.183-194). За період із 01.01.2016 року по 31.12.2016 року щомісячна заробітна плата відповідача із відрахування податків приблизно складала 4000. 00 Євро. Судом встановлено, що на час вирішення справи по суті від шлюбу сторін у них народилась дитина, - донька [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження видане 10.08.2017 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області серія [NUMBER] , що міститься в матеріалах справи. Із даного свідоцтва про народження дитини вбачається, що батьком дитини записан відповідач [PERSON]. Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз`яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У міжнародному праві поняття "підсудність" застосовується для визначення розподілу як компетенції між судами існуючої в державі системи розгляду цивільних справ, так і компетенції судів щодо вирішення справ з іноземним елементом, тобто міжнародної підсудності. Отже на цивільні справи з іноземним елементом поширюються як загальні, так і спеціальні правила територіальної підсудності. При вирішення питання про розгляд цивільних справ за участю іноземного елемента діє так званий "закон суду" (lextori), тобто у визначенні підсудності може застосовуватися загальна територіальна, альтернативна, виключна та договірна підсудність. Статтею 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачено підстави визначення підсудності справ судам України: Суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: 4) якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні. Отже, Приморський районний суд м. Одеси уповноважений розглядати даний спір. Вирішуючи спір суд виходить із наступного. У відповідності до 67 Закону України «Про міжнародне приватне право», зобов`язання щодо утримання, які виникають із сімейних відносин, крім випадків, передбачених статтею 66 цього Закону, регулюються правом держави, у якій має місце проживання особа, яка має право на утримання. Отже, вирішуючи даний спір суд керують саме законодавством України. У відповідності до ст. 84 СК України, передбачає, що дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. У відповідності до ст. 77 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. У відповідності до ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, для призначення судом утримання дружини з якою проживає дитина до досягнення нею 3 років від чоловіка - батька дитини, суд має дослідити, чи проживає з позивачем дитина, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині. За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимогам статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наявними у справі доказами підтверджується, що дитина проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що відповідач перебуває в працездатному віці, належних та допустимих доказів про обтяження турботами щодо утримання інших осіб не надано, являючись батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , суд приходить до висновку що відповідач не надав жодних письмових доказів того, що не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення останньою 3 років . Можливість сплати заявлений позивачкою розмір аліментів у сумі 1000 Євро відповідач належними та допустимими доказами не спростував. Відповідно до ст. 7 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» у розрахунках між резидентами і нерезидентами в межах торговельного обороту використовуються як засіб платежу іноземна валюта. Відповідно до ст. 79 СК аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання під час вагітності у гривневому еквіваленті 1 000,00 (одна тисяча) євро за офіційним курсом НБУ на день ухвалення рішення щомісячно з дня звернення до суду, тобто з 24.04.2017 року, та стягнення витрат на лікування у розмірі 5 600,02 гривень, витрат на переклад у розмірі 140,00 гривень, та витрати на листування 1404,00 грн. підлягають задоволенню. Однак, Суд приймає до уваги, що, від шлюбу народилась спільна дитина, - донька [PERSON] , [INFO] , тому враховуючи зміст позовних вимог, Суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача аліменти на утримання дружини з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO] року (включно). Підстав для стягнення аліментів, починаючи із 13.02.2017 року, судом не встановлено, тому в цій частині позову суд відмовляє. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки позов щодо розміру стягнутих аліментів задоволено, а позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні з позовом до суду, з відповідача в дохід держави слід стягнути 768, 40 грн. судового збору.

Outcome: partial