Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом відповідно до якого просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь моральну шкоду, завдану внаслідок вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 10000 грн. та сплачений нею судовий збір в сумі 768,40 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 14.08.2019 року о 12год. 11хв. на АДМОУ Знам`янка-Луганськ-Ізварено 34 км + 100м, в м.Олександрія сталась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів: автомобіля DAEWOO NEXIA, державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля ЗАЗ 110307, державний номерний знак [NUMBER] , яким керувала вона, позивачка. На перехресті з вулицею Київська відповідач при виконанні обгону не впевнився в безпечності маневру та скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ 110307, державний номерний знак [NUMBER] , який рухався попутно та повертав ліворуч на вул. Київську в м. Олександрії. Своїми діями відповідач порушив вимоги п. 14.6 (а) Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Внаслідок неправомірних дій відповідача її, позивачки, автомобіль зазнав механічних пошкоджень з матеріальними збитками, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 14.08.2019 року та звітом про оцінку вартості збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу. Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.10.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн 00 коп. Її, позивачки, сім`я є багатодітною, вона разом з чоловіком виховують трьох синів: [PERSON] , 1999 року народження, [PERSON] , 2005 року народження, та [PERSON] , 2015 року народження. Старший син [PERSON] , 1999 року народження, на даний час є повнолітнім, однак продовжує навчання в Військовому інституті Київського національного університету ім.Т.Шевченка. Вона, позивачка, працює в Центральноукраїнському науковому ліцеї-інтернаті в м.Олександрія, одночасно поєднує свою трудову діяльність з навчанням в Центральноукраїнському державному педагогічному університеті ім. Володимира Винниченка, який знаходиться в м.Кропивницькому, на денній формі навчання. Автомобіль, який було пошкоджено внаслідок ДТП, є життєвою необхідністю та використовувався виключно в інтересах сім`ї: для поїздок разом з дітьми на дачу, яка розташована за 30 км від місця їх проживання , де вони вирощують садові та городні культури для власного споживання протягом року; для швидкої доставки дітей у разі захворювань до медичного закладу; для організації оздоровлень та відпочинку; для поїздок позивача до місця навчання; для доставки дітей на гуртки та секції, які вони відвідують тощо. В час коли сталася дорожньо-транспортна пригода вона, позивачка, їхала разом з молодшим сином [PERSON] , 2015 р.н., до своєї мами - [PERSON] , пенсіонерки за віком, яка проживає сама та страждає на ряд хронічних захворювань, що підтверджується виписками із медичної карти амбулаторного хворого №622 та довідкою з місця проживання останньої. Враховуючи викладене, її, позивача, автомобіль також фактично є засобом забезпечення життєдіяльності її матері та засобом швидкого реагування на різке погіршення стану здоров`я останньої. В день коли сталася ДТП допомога її матері була надана невчасно, остання хвилювалася, що ускладнювало її стан (в цьому ж місяці була госпіталізована), а вона, позивачка, переживала сильні душевні страждання з цього приводу, а також з приводу психоемоційного стану малолітнього сина, який став вимушеним свідком, сильно злякався, плакав, потім довго і емоційно розказував оточуючим про цю подію, а деякий час він взагалі відмовлявся сідати в будь-який автомобіль через пережитий ним страх та стрес. Крім того, оскільки її автомобілю було завдано суттєвих механічних ушкоджень. Враховуючи, що організаційні питання та ремонт зайняв би значний проміжок часу, вона вимушена була його продати по заниженій вартості та придбати собі інший по ціні значно вищій ніж проданий. При цьому, до того часу, як нею був придбаний новий автомобіль, вона змушена була користуватися послугами таксі та громадським транспортом, що значно позначалося на якості її життя та якості життя членів її сім`ї. Вважає, що відповідач намагався перекласти свою вину за скоєння ДТП саме на неї, позивачку, наголошуючи на те, що вона лише нещодавно отримала водійське посвідчення, а він без порушень керує транспортним засобом тривалий час. І тільки зафіксований запис на її відеореєстраторі вирішив це питання не на користь відповідача, однак вказана ситуація її обурила та тільки поглибила її душевні хвилювання. Таким чином, неправомірні дії відповідача спричинили додаткові витрати та істотні зміни в звичному укладі життя її сім`ї, призвели до додаткового вжиття заходів та зусиль забезпечення життєдіяльності та викликали з цього приводу моральні страждання, які вона оцінює в розмірі 10000 грн. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Пояснила, що внаслідок ДТП виникла необхідність у послугах автомобіля . Вся її життєдіяльність пов`язана з автомобілем, оскільки вона відвідувала хвору матір, доставляла її в лікарню, необхідно було їздити на дачу, возити дитину на заняття. Послуги таксі коштують дорого. Крім того, вона навчається в м.Кропивницькому і їздила туди два рази на тиждень. В момент ДТП в автомобілі також була її дитина. Тілесних ушкоджень ніхто не отримав. Пошкоджений автомобіль продали за мінімальну ціну - 800 доларів. На момент продажу пошкодженого автомобіля такий самий автомобіль , але не пошкоджений коштував 2000-2100 доларів. З оцінкою автомобіля, яка була проведена страховою компанією вона погодилася. Про відшкодування моральної шкоди вони з відповідачем не домовилися. Новий автомобіль придбали 05.09.2019 р. Без автомобіля вони були 20 днів. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав . Пояснив, що при вирішенні спору слід врахувати обставини події. Відповідач визнав свою вину у скоєнні ДТП, є інвалідом ІІІ групи та учасником бойових ліквідації наслідків на ЧАЕС. Матеріальні затрати у позивачки на лікування відсутні. Крім того, позивачка продала автомобіль за більшу ціну, чим його було оцінено і придбала собі автомобіль більш вищого класу, чим попередній автомобіль. Вважає, що позивачка мала можливість користуватися і громадським транспортом. Відповідач є пенсіонером і не має можливості сплатити моральну шкоду в заявленому розмірі, оскільки отримує лише пенсію, сам потребує витрат на лікування у зв`язку захворюваннями. Відповідач відшкодував завдані збитки. У відповідача теж був пошкоджений автомобіль, йому діти допомогли відремонтувати автомобіль. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що постановою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.10.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме, за те, що він 14.08.2019 року о 12год. 11хв. на АДМОУ Знам`янка-Луганськ-Ізварено 24 км + 100м, в м.Олександрія, керуючи транспортним засобом DAEWOO NEXIA, державний номерний знак [NUMBER] ,на перехресті з вулицею Київська при виконанні обгону не впевнився в безпечності маневру та скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ 110307, державний номерний знак [NUMBER] , який рухався попутно та повертав ліворуч на вул. Київську в м. Олександрії. Вказаною постановою судді на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. 00 коп. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] власником автомобіля марки ЗАЗ 110307 , державний номерний знак [NUMBER] , є [PERSON] . [PERSON] керувала автомобілем ЗАЗ 110307 державний номерний знак [NUMBER] , на підставі посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії В (дата видачі 24.04.2018 р. ТСЦ 3542). Предметом спірних правовідносин у цій праві є відшкодування заподіювачем шкоди потерпілому моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з такого. Обґрунтовуючи наявність і розмір моральної шкоди, позивач зазначила, що внаслідок неправомірних дій відповідача було порушено нормальний спосіб її життя та життя її сім`ї. Так, позивач зазначає, що її сім`я є багатодітною, вона разом з чоловіком виховують трьох синів. Автомобіль для них є життєвою необхідністю та використовувався виключно в інтересах сім`ї: для поїздок разом з дітьми на дачу, яка розташована за 30 км від місця їх проживання , де вони вирощують садові та городні культури на присадибній земельній ділянці для власного споживання протягом року; для швидкої доставки дітей у разі захворювань до медичного закладу; для організації оздоровлень та відпочинку; для поїздок позивачки до місця навчання; для доставки дітей до гуртків та секцій, які вони відвідують , на автомобілі позивачка також відвідувала свою матір та за необхідності доставляла її в лікарню. Судом встановлено, що 12.09.1998 року Бандурівською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями долучених до позову свідоцтвами про народження дітей. Згідно посвідчення серія [NUMBER] , виданого Службою у справах дітей Олександрійської міської ради , [PERSON] та [PERSON] користуються пільгами, передбаченими законодавством для багатодітних сімей. Відповідно до військового квитка серія [NUMBER] , довідки Військового інституту Київського національного університету імені Т.Г.Шевченка від 30.06.2020 р. старший син позивачки [PERSON] є курсантом Військового інституту Київського національного університету ім.Т.Шевченка. Термін закінчення навчання - серпень 2020 р. Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих в гуртожитку осіб від 29.11.2019 року №120, виданої ОСББ гуртожитку «Авеста», за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживають: [PERSON] , 1976 року народження,- власник, її чоловік [PERSON] , 1967 року народження, та їх діти [PERSON] , 2005 року народження, [PERSON] , 2015 року народження. Син [PERSON] , 1999 року народження, зареєстрований за вказаною адресою, однак не проживає. Крім того, як свідчить довідка №71/19 від 19.11.2019 року , видана Центральноукраїнським державним педагогічним університетом ім. Володимира Винниченка [PERSON] є студенткою ІІ курсу ІІ (магістерського) рівня освіти природничо-географічного факультету Центральноукраїнського державного педагогічного університету ім. Володимира Винниченка, денної комерційної форми навчання. Дата закінчення навчання 30 червня 2020 року. Місцем розташування Центральноукраїнського державного педагогічного університету ім. Володимира Винниченка є місто Кропивницький. Позивач також працює в Центральноукраїнському науковому ліцеї-інтернаті в м.Олександрія, що підтверджується записом №8 в трудовій книжці, виданій на ім`я [PERSON] . Крім того, позивач зазначає, що автомобіль використовувався нею для поїздок до її матері [PERSON] , яка проживає окремо та є людиною похилого віку. Вона часто відвідує матір, оскільки остання страждає на ряд хронічних захворювань, останнім часом стан її здоров`я погіршився. Крім того, коли сталась ДТП вона саме їхала до своєї матері, яка недобре себе почувала, і оскільки вона затрималась , то допомога матері була надана невчасно. Мати, дізнавшись про причини затримки , стала хвилюватись. Все це відобразилось на здоров`ї матері, та через деякий час, в цьому ж місяці коли сталась вказана ДТП, матір було госпіталізовано до лікувального закладу. Відповідно до свідоцтва про народження ,серія [NUMBER] , [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка , як уже встановлено судом, після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». В період з 11.01.2019 року по 25.01.2019 року [PERSON] знаходилась на лікуванні в КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради» з діагнозом: Спондилоартроз, остеопороз хребта. Різко виражений форамінальний стеноз L4-L5 зліва, грижа L4-L5, антелізтез L6. Операція (14.01.2019 року). Різкі корінцеві болі зліва. Порушення біомеханіки хребта та функції ходьби ІІІ степеню, що підтверджується випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №622. Згідно епікризу із стаціонарної картки №8233 [PERSON] 29.08.2019 року була направлена в стаціонар неврологічного відділення з діагнозом: остеохондроз грудного та поперекового відділення хребта. Грижа L4-L5 МХД, форамінальний стеноз L4-L5 зправа. Стан після операції: інтерламінектомія, дискектомія (14.01.2019р.), стійки помірно виражений больовий корінцевий синдром. Дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст. змішаного ґенезу(атеросклеротична, дисметаболічна), явища лікворно-кенозної дистанції. Цукровий діабет 2 типу, важкої форми, інсулінопотрібний. Багатовузловий зоб. Виписана з відділення 13.09.2019 року. Крім того, позивач зазначає під час ДТП з нею в автомобілі знаходився малолітній син [PERSON] , 2015 року народження, який, за твердженнями позивача сильно злякався, плакав, потім довго і емоційно розказував оточуючим про цю подію, а деякий час він взагалі відмовлявся сідати в будь-який автомобіль через пережитий ним страх та стрес. Автомобілю позивача було завдано механічних ушкоджень, що підтверджується звітом про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу від 03.09.2019 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу становить 13199,74грн. Позивач зазначила, що змушена була продати автомобіль ЗАЗ 110307, державний номерний знак [NUMBER] , по заниженій вартості та придбати собі інший по ціні значно вищій ніж проданий. При цьому, до того часу, як нею був придбаний новий автомобіль, вона змушена була користуватися послугами таксі та громадським транспортом, що значно позначалося на якості її життя та якості життя членів її сім`ї.Позивачка була позбавлена можливості користуватися власним автомобілем протягом 20 днів. Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України право на відшкодування моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, мають лише фізичні особи. Частиною 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Згідно роз`яснень в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", з наступними змінами, від 31 березня 1995 року N 4, відповідно до яких, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. Згідно ч.4 ст. 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища. Судом при визначенні розміру моральної шкоди враховується також те, що відповідач є інвалідом ІІІ групи і має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] , виданого Управлінням праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради , та є учасником ліквідації наслідків на ЧАЕС, що підтверджується копією посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 р. Згідно копії довідки для МСЕК, виданої поліклінічним відділенням Державної установи «Інститут нейрохірургії ім.. академіка Ромаданова А.П. НАМН України» від 11.09.2018 р. № 26033 у [PERSON] діагностовано стійкі наслідки після важкої ЗЧМТ, контузії головного мозку (1984 р.). Посттравматичний церебральний арахноїдит з лікворо-гіпертензивними кризами. Посттравматична дисцикуляторна та судинна енцефалопатія ІІ ст.. Двостороння пірамідна недостатність. Вестибуло-атактичний синдром. Стійкий цефалогічний синдром. Симпато-адреналові кризи. Гіпомнестичний синдром. Астено-тривожно-невротичний синдром . На теперішній час нейрохірургічної патології, яка потребує хірургічного лікування немає. Рекомендовано спостереження та лікування під контролем невропатолога та психоневролога. Згідно копії Витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань від 25.09.2018 р. № 2654 у [PERSON] наявні захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії. Згідно копії Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12 ААБ № 172135 у [PERSON] встановлена третя група інвалідності з 26.10.2018 р. , безтерміново. Протипоказані значні фізичні та психоемоційні навантаження, робота на висоті з механізмами, що рухаються. Виходячи з обставин справи, враховуючи що даним ДТП не завдано шкоди здоров`ю позивача, приймаючи до уваги моральні переживання позивача пов`язані зі неможливістю незначний час користуватися транспортним засобом, а саме, 20 днів, та враховуючи матеріальне становище відповідача, та те, що він є інвалідом третьої групи, потребує лікування, та виходячи із засад розумності, виваженості й справедливості, суд приходить до висновку про можливість зменшення моральної шкоди до 2000,00грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 153 грн. 68 коп.

Outcome: partial