Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

16.02.2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що внаслідок порушення відповідачем зобов'язань за кредитним договором, позивачу було нанесено збитки на суму 29393,99 грн. До судового засідання представник позивача не з'явився, суду надав клопотання, в якому просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялася вчасно належним чином, причин неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за своєї відсутності до суду не надсилала. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. 04.04.2016 року між Приватним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт № б/н, відповідно до якої [PERSON] отримала кредит в розмірі 20541,65 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно статей 525, 526, 530, 610 ЦК України, зобов'язання, які взяли сторони на себе при укладанні договору, повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Статтями 1054 - 1057 цього ж Кодексу регулюються правила виконання зобов'язань по кредитному договору. Зокрема: - за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; - розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банківський кредит - це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач зобов'язання за договором виконувала не належним чином, у зв'язку з чим у неї утворилась кредитна заборгованість та заборгованість по процентам, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості. Позичальник умов договору не дотримувалася, систематично їх порушуючи, у зв'язку з чим у неї утворилася заборгованість, розмір якої станом на 08.12.2016 року становить - 29393,99 грн., яка складається з: -20541,65 грн. - заборгованість за кредитом; -2557,43 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -4929,96 грн. - заборгованість за пенею та комісією; -1364,95 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Розмір вказаної заборгованості по тілу кредиту та процентам за користування кредитом наведений позивачем в таблиці і відповідає умовам кредитного договору. Тому суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення суми заборгованості по тілу кредиту - 20541,65 грн., по процентам за користування кредитом - 2557,43 грн. є обґрунтованими та підлягають стягненню з відповідача. Що стосується вимог позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією в розмірі 4929,96 грн., то суд вважає, що в цій частині позову необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Витягу з умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 р. № СП-2010-256 позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 04.04.2016 року комісія за користування кредитом нараховується в колонці «Сума комісії та пені». Однак в заяві відповідача про оформлення кредитки розмір комісії за користування кредитом не встановлений. В умовах і правилах надання банківських послуг, які додані до позову, розмір комісії також не встановлений. Також ні заявою про оформлення кредиту, ні Умовами і правилами надання банківський послуг, які додані до позову, не передбачено відповідальності у виді пені. Крім того, позивач просить стягнути 4929,96 грн., як пеню і комісію, при цьому взагалі не визначає розмір суми, який складає пеня, та, який складає комісія. Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Комісія це плата за послуги банку. Пеня та комісія не є тотожними поняттями, це різні види нарахувань, які мають бути обґрунтовані і доведені позивачем. Суд вважає, що позивачем не доведено підстав для стягнення пені та комісії в зазначеному розмірі - 4929,96 грн., і тому вважає, що в задоволенні цієї частини позову необхідно відмовити. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору. Окрім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1331,65 грн. (24464,03 грн. / 29393,99 грн. х 1600 грн.), а також витрати пов'язані з публікацією в газеті оголошення про виклик відповідача в розмірі 210,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial