Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

У червні 2020 року АТ «ПУМБ» звернулося до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 63\~016,84 грн. та судового збору в розмірі 2\~102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14.08.2013 між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] на підставі кредитного договору №26256018909093 видано кредитну карту з кредитним лімітом 17\~100,00 грн., який згодом було збільшено до 30\~600, 00 гр 00 гр. 19.07.2016 ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк». Зазначена обставина підтверджується випискою з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» є правонаступником усіх прав та зобов`язань ПАТ «Банк «Ренесанс Капітал». Відповідач неналежно виконував свої кредитні зобов`язання та допустив виникнення заборгованості, що станом на 28 травня 2020 року становила 63\~016,84 грн. Враховуючи викладене позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в судовому порядку та судові витрати по справі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.08.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи призначено без виклику сторін. 09.09.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач заперечує проти позовної заяви та зазначає, що договорів з ПАТ «ПУМБ» за № [NUMBER] взагалі не підписувався, оскільки вона лише оформлювала кредитну кратку, без отримання кредитних коштів. За відсутності доказів на підтвердження вимог вважає позов недоведеним. Крім того, відповідач просив суд застосувати строк позовної давності виходячи з наступного. Так, якщо позивач зазначає, що картковий рахунок був оформлений, як кредитний договір 14.08.2013 року, то вже минув строк позовної давності, оскільки термін дії кредитних карток складає 3 року. В зв`язку з чим позивач мав право звернутися до суду в строк до 14.08.2019 року. На підставі викладеного просив застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами,за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Клопотань від учасників справи не надходило. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Відповідно до ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1ст.81 ЦПК України). Так, на підтвердженні обставин викладених у позові позивачем було надано такі докази: -копію пропозиції про зміну Договору рахунку та договору страхування від 09 квітня 2015 року (а.с. 5); -копію основних умов кредитування і страхування без дати (а.с.6); -копію письмової вимоги (повідомлення) ПАТ «ПУМБ» №вих.411 від 01 листопада 2018 року (а.с. 7); -виписку з рахунку [PERSON] за Кредитним договором № 26256018909093 від 14 серпня 2013 (а.с.9); -копія Статуту АТ «ПУМБ» (а.с. 19-29); -копія Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 3 грудня 2018 року; 14 січня 2019 року приватним нотаріусом Хара Н.С. вчинено виконавчий напис за реєстровим №108 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» боргу в сумі 43\~169,03 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 грудня 2019 року зупинено стягнення за виконавчим написом вчиненим 14.01.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, зареєстрований в реєстрі за № 108, про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором № 26256018909093 від 14.08.2013 року на суму 43169,03 грн. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦКУкраїни передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. При цьому, представником позивача кредитний договір суду не було надано. Також, до позовної заяви та в процесі розгляду справи позивачем не було долучено доказів отримання позичальником кредитних коштів та їх розміру. Викладене приводить суд до висновку про те, що позивач повинен надати докази, які підтверджують умови кредитного договору та обов`язки відповідача за вказаним договором. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Таким чином, в даному випадку належним доказом по справі може бути тільки кредитний договір, в якому визначені його умови, права та обов`язки сторін. Надані суду копії пропозиції про зміну Договору рахунку та договору страхування від 09 квітня 2015 року, основних умов кредитування і страхування без дати, письмової вимоги (повідомлення) ПАТ «ПУМБ» № вих. 411 від 01 листопада 2018 року, а також виписка з рахунку [PERSON] за кредитним договором № 26256018909093 і розрахунок заборгованості не свідчить про наявність кредитного договору та про умови договору: час повернення кредиту, розмір процентної ставки, відповідальність сторін та інше. Неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог є підставою для висновку суду про їх недоведеність, оскільки такі ґрунтуються лише на припущеннях. Отже, відсутність договору свідчить про те, що позивач не довів свої вимоги, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Стосовно заяви відповідача про застосування строку позовної давності суд виходить з наступного. Згідно вимог статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем, що відповідає позиції, викладеній в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року, Справа № 372/1036/15-ц. У зв`язку з викладеним позовна давність застосуванню не підлягає. На підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2102,00 грн., не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed