Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

13 вересня 2017 року [PERSON] звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким стягнути на на його користь із відповідача, [PERSON], аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця на період його навчання до 30.06.2018 року. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідач являється його батьком і до досягнення 18-річного віку останній сплачував аліменти на його утримання. Однак, досягнувши повноліття він продовжує навчання на денному відділенні Жовтоводського промислового коледжу Дніпропетровського національного університету ім. О. Гончара, навчання за рахунок бюджету. При цьому, відповідач належної матеріальної допомоги у добровільному порядку йому не надає, хоч не досягнувши 23 років, він потребує коштів на утримання від батька. Позивач, [PERSON], належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримує та проситьїх задовольнити в повному обсязі. Відповідач, [PERSON], в судові засідання не з'являється, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином з урахуванням положень ч.5 ст.74 ЦПК України. Поштові конверти направлені на його адресу повертаються з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Згідно ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, судовий виклик вважається їм врученим належним чином. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про день та час розгляду справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не повідомив суд про поважність його неявки в судові засідання, суд вважає, що є передбачені ст.ст. 224,225 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Відповідно до копій паспорта та свідоцтва про народження позивача, [PERSON], народився [INFO], його батьком являється відповідач по справі [PERSON] (а.с.4,5). На даний час повнолітній [PERSON] є студентом 4 курсу денної форми навчання Жовтоводського промислового коледжу Дніпропетровського національного університету ім. О. Гончара. Термін навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року, про що свідчить довідка зазначеного навчального закладу (а.с.8), та з липня 2017 року отримує стипендію, розмір якої становить 1056,00 грн. (а.с. 8,9). Також встановлено, що до повноліття позивача, [PERSON], відповідач сплачував на його утримання аліменти за рішенням суду (а.с.7), а на теперішній час його матеріальним утриманням займається мати - [PERSON], яка працює та отримує заробітну плату в середньомісячному розмірі 3240 грн. (а.с.11), у той час, як відповідач не виконує належним чином свої батьківські зобов'язання, щодо участі у матеріальному утриманні позивача. За таких обставин, суд вважає, що позивач [PERSON] під час свого навчання у навчальному закладі потребує матеріальної допомоги й з боку свого батька. Згідно зі ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні донька, син продовжують навчання, у зв'язку з чим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони мають можливість надавати таку допомогу, при цьому право на утримання припиняється у випадку припинення навчання. Відповідно до статей 182 та 200 Сімейного Кодексу України - розмір аліментів на повнолітніх доньку, сина визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального становища як утримувача аліментів та і їх платника, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки сина, крім того враховуються і інші обставини, що мають істотне значення. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відтак, за змістом ст. 199 СК України обов'язок утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, покладено на обох батьків. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладене те, що позивач позов підтримує, те, що повнолітній [PERSON], якому не виповнилось 23 роки, продовжує навчання на державній основі до 30.06.2018 року, до того ж форма навчання денна, що позбавляє його можливості працевлаштування, а відповідач заперечень щодо позову не надав, а також враховуючи інші обставини що мають істотне значення для вирішення справи, а саме витрати позивача, що пов'язані з навчанням, погоджуючись зі способом визначення аліментів у частці, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, стягнувши із відповідача на користь позивача, на його утримання аліменти у меншому розмірі ніж просив позивач, а саме у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку, до закінчення навчання позивачем, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох річного віку. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Окрім того, відповідно до ч.2 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати на користь держави, від сплати яких позивача за законом звільнено, а саме судовий збір у сумі 640 грн.

Outcome: partial