Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому вказує, що у 1989 році з метою створення особистої приватної власності її рідна мати, [PERSON], на земельній ділянці [NUMBER] площею 0,0592 гектарів, яка розташована на території ОК « Рассвет» в с. Благовіщенка Кам'янсько-Дніпровського району побудувала дачний будинок з надвірними прибудовами, відповідно до технічного паспорта від 25.04.2014 року (під літерами: А - дачний будинок; Б - сарай; В - вбиральня; № 1 - паркан; № 2 - ворота; № 3 - свердловина; 1 - замощення), розташований за адресою : [ADDRESS], на який за життя не оформила належні - правовстановлюючі документи в органах державної реєстрації. За життя [PERSON] зареєструвала право власності на зазначену земельну ділянку, яка належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 060201, виданого відділом земельних ресурсів у Кам'янсько-Дніпровському районі Запорізької області 29.01.2009 року, зареєстрованому в Книзі записів Державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею,договорів оренди землі за № 010927000017. Батько [PERSON] помер [INFO] Мати [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина на вищезазначені земельну ділянку та дачний будинок. Позивачка є спадкоємцем за законом. Іншим спадкоємцем за законом є її рідний брат, [PERSON], який спадщину у встановленому законом порядку не прийняв. Після смерті матері позивач звернулася з заявою про прийняття спадщини до Енергодарської державної нотаріальної контори, де отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначену земельну ділянку, а 11.04.2014 року як власниця здійснила реєстрації прав власності на неї в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на дачний будинок вона не змогла нотаріально оформити прийняття спадщини на нього. Позивачка просила суд встановити факт приналежності до [INFO] на праві особистої приватної власності за [PERSON] дачного будинку з надвірними прибудовами, розташованого в [ADDRESS]; встановити факт прийняття нею, спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO], на дачний будинок з надвірними прибудовами відповідно технічного паспорта від 25.04.2014 року (під літерами: А - дачний будинок, Б - сарай, В - вбиральня, № 1 паркан, № 2 - ворота, № 3 - свердловина, 1-замощення), розташований в [ADDRESS] та визнати за нею, право власності на дачний будинок з надвірними прибудовами відповідно технічного паспорта від 25.04.2014 р. (під літерами: А - дачний будинок, Б - сарай, В - вбиральня, № 1 паркан, № 2 - ворота, № 3 - свердловина, 1 - замощення), розташований в [ADDRESS]. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, в матеріалах справи є нотаріально засвідчена заява про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Треті особи не з'явилися, надіслали листи з проханням справу розглядати за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що у 1989 році з метою створення особистої приватної власності її рідна мати, [PERSON], на земельній ділянці [NUMBER] площею 0,0592 гектарів, яка розташована на території ОК « Рассвет» в с. Благовіщенка Кам'янсько-Дніпровського району побудувала дачний будинок з надвірними прибудовами, відповідно до технічного паспорта від 25.04.2014 року (під літерами: А - дачний будинок; Б - сарай; В - вбиральня; № 1 - паркан; № 2 - ворота; № 3 - свердловина; 1 - замощення), розташований за адресою: [ADDRESS], на який за життя не оформила належні - правовстановлюючі документи в органах державної реєстрації. За життя [PERSON] зареєструвала право власності на зазначену земельну ділянку, яка належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 060201, виданого відділом земельних ресурсів у Кам'янсько-Дніпровському районі Запорізької області 29.01.2009 року, зареєстрованому в Книзі записів Державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею,договорів оренди землі за № 010927000017. Батько [PERSON] помер [INFO] Мати [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина на вищезазначені земельну ділянку та дачний будинок. Позивачка є спадкоємцем за законом. Іншим спадкоємцем за законом є її рідний брат, [PERSON], який спадщину у встановленому законом порядку не прийняв. Після смерті матері позивач звернулася з заявою про прийняття спадщини до Енергодарської державної нотаріальної контори, де отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначену земельну ділянку, а 11.04.2014 року як власниця здійснила реєстрації прав власності на неї в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на дачний будинок вона не змогла нотаріально оформити прийняття спадщини на нього. Згідно Інструкції Міністерства юстиції України від 21.05.2005 року № 19-32/319 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись в судовому порядку. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші майнові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід та припинення підлягають державної реєстрації. Згідно Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень передбачено, що право власності на нерухоме майно підлягають обов'язковій державній реєстрації. Відсутність державної реєстрації дачного будинку в органах державної реєстрації створює їй перешкоди в оформленні спадщини на нього. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач протягом шестимісячного строку не відмовилась від спадщини, тому є такою, що не пропустила строк для прийняття спадщини. Як зазначається у п. 1 Інформаційного листу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 27.09.2012 р. № 10-1387/0/4-12 «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування», відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення. Як вбачається з технічного паспорту на дачний будинок, та усі об?єкти, що розташовані на вищевказаній земельній ділянці були зведені у період з 1989 по 1991 рік. Дачний будинок був побудований в 1989 році, а правовідносини з забудови будинку в зазначений час були врегульовані Цивільним Кодексом УРСР, а отже цей будинок був побудований у відповідності до діючих на вказаний час норм матеріального права та інших нормативно-правових актів загальної дії, та введення в експлуатацію і державної реєстрації не потребував. Правовстановлюючий документ про право власності на вказане домоволодіння спадкодавець не оформлювала. Однак, враховуючи те, що спірні правовідносини виникли до 01 січня 2004 року, згідно із ч. 6 ст. 86 ЦК УРСР відносини власності регулюються Законом України Про власність", цим Кодексом, іншими законодавчими актами. За положеннями ст. 86 ЦК УРСР та ст. 2 Закону України «Про власність» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Відповідно до ст. 12 Закону України від 7 лютого 1991 року Про власність», чинного на час виникнення спірних правовідносин, громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Згідно ст. 49 зазначеного Закону володіння майном вважається правомірним, якщо інше не було встановлено судом, арбітражним судом, третейським судом. Таким чином, встановлено належність спірного майна спадкодавцю [PERSON] на час відкриття спадщини, а тому дачний будинок увійшов до спадкової маси. [PERSON], зверталася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак свідоцтво про право на спадщину у вигляді дачного будинку не видано у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За приписами ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частин 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Стаття 1261 ЦК України встановлює, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, вимоги щодо визнання права власності на дачний будинок з надвірними прибудовами відповідно технічного паспорта від 25.04.2014 року підлягають задоволенню. Щодо вимог встановити факт приналежності до [INFO] на праві особистої приватної власності за [PERSON] дачного будинку з надвірними прибудовами, розташованого в [ADDRESS] та встановити факт прийняття позивачкою спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO], на дачний будинок з надвірними прибудовами суд вважає відмовити у їх задоволенні з наступних підстав. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення», факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має право подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності. Однак у спадкодавця [PERSON] був відсутній правовстановлювальний документ на вищевказаний об?єкт. Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України зі смертю особи припиняється її правоздатність, тому за нею не можна визнати будь-яке право. Тому вимога встановити факт приналежності до [INFO] на праві особистої приватної власності за [PERSON] дачного будинку з надвірними прибудовами задоволенню не підлягає. Як не підлягає і вимога встановити факт прийняття позивачкою спадщини після смерті [PERSON], оскільки ця вимога є взаємопов'язаною попередньою вимогою позивачки, за якою суд прийняв рішення про відмову в її задоволенні. На підставі ст.ст. 25, 182, 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1258, 1262, 1267 ЦК України, ст. 86 ЦК УРСР, ст.ст. 2, 12, 49 Закону України від 07.02.1991 року Про власність», ст. 2 Закону України від 01.07.2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: partial