Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], ПрАТ «СК «ВУСО» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову зазначено, що 14.01.2015 р. в м. Запоріжжя сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Винним у ДТП визнано водія [PERSON] Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль позивача, а також отримані тілесні ушкодження. Згідно з висновком експертизи №2398 від 22.05.2015р., матеріальна шкода, спричинена володільцю транспортного засобу TOYOTA YARIS, д/н [NUMBER] внаслідок ДТП, що мало місце 14.01.2015р., на дату оцінки складає 189462,62 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ «СК «ВУСО» на суму 120000,00 грн. Страховою компанією виплачено позивачу суму 61793,03 грн. Розмір невідшкодованої матеріальної шкоди становить суму 127669,59 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів, з урахуванням ліміту відповідальності страхової компанії. Крім того, позивач понесла витрати на транспортування автомобіля, на проведення ремонтної калькуляції, витрати повязані з медичними обстеженнями. Посилаючись на зазначені обставини з урахування уточнених вимог, просить суд стягнути з [PERSON] суму матеріальної шкоди у розмірі 69462,62 грн., витрати на транспортування автомобіля у розмірі 500,00 грн., витрати на проведення ремонтної калькуляції у розмірі 1632,00 грн., медичних витрат у розмірі 513,39 грн., витрати на транспортування до медичних закладів у розмірі 533,45 грн., моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн.; стягнути з ПрАТ «СК «ВУСО» на користь [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 58206,97 грн. та 5000,00 грн. моральної шкоди, а також судові витрати, в т.ч. витрати з проведення судової експертизи. Сторони в судове засідання не зявились, надали суду заяви про розгляд справи без їх присутності. Представник позивача заявою підтримує уточнені позовні вимоги в повному обсязі. В запереченнях наданих суду, відповідач [PERSON] та його представник проти позовних вимог заперечують, зазначають, що розмір матеріальної шкоди має визначатися не на дату проведення оцінки, а на день спричинення такої шкоди, тобто за станом на 14.01.2015 р., вважають, що позивачем не доведений розмір шкоди. Просять в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача ПАТ «СК «ВУСО» наданими суду запереченнями проти задоволення позову заперечують, оскільки згідно з страхового акту №955-24 від 03.04.2015 р. страховою компанією виплачено [PERSON] страхове відшкодування по події, що мало місце 14.01.2015 р. в розмірі 61793,03 грн. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 14.01.2015 р. о 15 год. 00 хв. [PERSON] в м. Запоріжжя на перехресті вул. Української та пр. Леніна, керуючи автомобілем [NUMBER], виїхав на заборонений (червоний) сигнал світлофору та допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], водій [PERSON] Внаслідок ДТП пасажир автомобіля TOYOTA [PERSON]. та водій автомобіля DAEWOO [PERSON] отримали тілесні ушкодження, автомобілі пошкоджено. Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.01.2015 р. у справі №333/387/15-п (пр. №3/333/154/15) [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. В постанові зазначено, що вина [PERSON] підтверджена протоколом про адміністративне правопорушення АПІ №804311 від 18.01.2015р., схемою наслідків ДТП, письмовими поясненнями учасників ДТП, довідками, заявами. [PERSON] порушив вимоги п.8.7.3 Правил дорожнього руху України. Постанова Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.01.2015р. набрала законної сили 06.02.2015р. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до висновку судового експерта №2398 від 22.05.2015 р., вартість ремонту транспортного засобу TOYOTA YARIS, д/н [NUMBER] становить суму 348366,81 грн. Матеріальна шкода, спричинена володільцю транспортного засобу TOYOTA YARIS, д/н [NUMBER] внаслідок ДТП, що мало місце 14.01.2015 р., на дату оцінки 23.04.2015р. складає 189462,62 грн. Позивачем сплачена вартість судової експертизи у розмірі 2000,00 грн., що підтверджується квитанцією від 21.05.2015р., рахунком-фактурою №88 від 29.03.2015р., актом виконаних робіт №88 від 22.05.2015р. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ «СК «ВУСО» на суму 120000,00 грн. з франшизою нуль, що підтверджується полісом № АІ/3690191 від 18.09.2014 року та договором № 1386096-33-08-01 від 18.09.2014 року. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Згідно Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та положень Цивільного кодексу України, обовязковою умовою визнання події страховим випадком за полісом і здійснення виплати страхового відшкодування обовязковим є встановлення: протиправності дій особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, при експлуатації забезпеченого транспортного засобу; наявність шкоди, за заподіяння якої виникає цивільно-правова відповідальність; взаємозвязок між протиправними діями особи цивільно-правова відповідальність якої застрахована та заподіяною шкодою. Оскільки судом встановлено протиправність дій [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого застрахована, при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме: наявність шкоди, за заподіяння якої виникає цивільно-правова відповідальність, взаємозвязок між протиправними діями особи цивільно-правова відповідальність якої застрахована та заподіяною шкодою, то суд приходить до висновку, що страховий випадок мав місце та повинен відшкодовуватися страховиком у відповідності полісу №АІ/3690191 від 18.09.2014 р. обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в повному обсязі. Відповідно до страхового акту №955-24 від 03.04.2015 р., ПрАТ «СК «ВУСО» частково виплатило страхове відшкодування по події, що мала місце 14.01.2015 р., у розмірі 61793,03 грн., про що свідчить лист ПрАТ СК «ВУСО» від 07.04.2015 р. №1614/629868. Таким чином, невідшкодованою залишилась сума у розмірі 127669,59 грн. (189462,62 грн. 61793,03 грн. = 127669,59 грн.). За змістом ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Стаття 30 Закону визначає порядок відшкодування шкоди, пов'язаної із фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до норм наведеної статті транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Згідно ст.36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. В даному випадку транспортний засіб TOYOTA YARIS, д/н [NUMBER] вважається знищеним, оскільки вартість самого транспортного засобу становить 189462,62 грн. (дорівнюється вартості матеріальної шкоди), а вартість ремонту складає 348366,81 грн., тобто вартість ремонту значно перевищує вартість транспортного засобу. Допитаний в судовому засіданні від 11.08.2015 року експерт [PERSON] пояснив, що у випадку, якщо вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників розукомплектованого або аварійно пошкодженого КТЗ, перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, то ринкова вартість такого КТЗ не розраховується. Відповідно до п.7.17 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003р. №142/5/2092, якщо вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників розукомплектованого або аварійно пошкодженого КТЗ, перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, то ринкова вартість такого КТЗ не розраховується. Відновлення такого КТЗ за принципом внеску є економічно недоцільним. Згідно п.7.14 «Методики визначення обсягу ремонтних впливів при встановленні розміру матеріальної шкоди, спричиненого володільцю колісного транспортного засобу», у випадку фізичного знищення, КТС підлягає утилізації субєктом господарювання, що має ліцензію на здійснення операцій в сфері діяльності з небезпечними відходами та/або на право проведення діяльності, повязаної зі збором і заготівлею видів відходів, як вторинної сировини, згідно вимог Закону України «Про утилізацію транспортних засобів». Його вартість після ДТП приймається рівною сумі компенсації за зданий в утіль КТС, у випадках, передбачених законодавством. В інших випадках, вартість КТС після ДТП не визначають. Відповідачами суду не надано жодного доказу на підтвердження вартості залишків КТС або, що така вартість визначалась. Таким чином, на відповідача [PERSON] «СК «ВУСО» покладається обовязок сплатити залишок суми страхового відшкодування в розмірі 58206,97 грн., що є різницею між лімітом відповідальності і вже виплаченою часткою страхового відшкодування, згідно з розрахунку: 120000,00 грн. - ліміт відповідальності, 61793,03 грн. - відшкодована страхова сума, 58206,97 грн. не відшкодована страхова сума. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача [PERSON] «СК «ВУСО» суми страхового відшкодування в розмірі 58206,97 грн. Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] суми у розмірі 72641,46 грн., яка складається з матеріальної шкоди у розмірі 69462,62 грн., витрат на транспортування автомобіля у розмірі 500,00 грн., витрат на проведення ремонтної калькуляції у розмірі 1632,00 грн., медичних витрат у розмірі 513,39 грн., витрат на транспортування до медичних закладів у розмірі 533,45 грн. суд зазначає наступне. Згідно зі ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Із змісту названої статті вбачається, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, тобто формально зазначаються в тексті судового рішення словом "встановив" і перераховуються ті обставини, які суд бере за основу при задоволенні або відмові у задоволенні позовних вимог. Оскільки постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.01.2015 р. у справі №333/387/15-п (пр. №3/333/154/15) [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн., суд вважає, що [PERSON] як особа, винна в дорожньо-транспортній пригоді, зобовязаний сплатити [PERSON] різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Враховуючи те, що майно позивача - автомобіль, пошкоджено внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача [PERSON], беручи до уваги, що позивач не отримав у повному обсязі страхового відшкодування, суд вважає її право порушеним. З метою поновлення цього порушеного права, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо стягнення з відповідача [PERSON], як особи винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, витрати, які перевищують ліміт страхового відшкодування, а саме: 69462,62 грн. ( з розрахунку: 189 462,62 грн. - загальна сума шкоди, 120000,00 ліміт, 61 793,03 грн. - відшкодована страхова сума, 58 206,97 грн. - невідшкодована страхова сума, витрати, що перевищують ліміт 69 462,62 грн.) Разом з тим, згідно з ч.ч. 1,2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права. Вартість послуг з транспортування пошкодженого автомобіля [NUMBER] з місця ДТП становить 500,00 грн., що підтверджується товарним чеком №01-02 від 14.01.2015р. Згідно з ремонтної калькуляції №2317 від 27.02.2015р., складеної ТОВ «Брилліант Авто» за замовленням позивача, вартість ремонту автомобіля [NUMBER] становить 302686,45 грн. Відповідно до приміток до цієї калькуляції, даний розрахунок є попереднім; кінцева вартість може бути визначена після виявлення можливих скритих дефектів і встановлення запасних частин. Позивачем сплачена вартість вищевказаної ремонтної калькуляції у розмірі 1632,00 грн., що підтверджується фіскальним чеком від 15.05.2015р., актом надання послуг №БА-К-000000000007782 від 15.05.2015р. При цьому, до вартості ремонтної калькуляції входять витрати з технічного огляду автомобіля, стоянка. Згідно з квитанціями до прибуткових касових ордерів №1714 від 15.01.2015р. на суму 105,00 грн., №1747 від 15.01.2015р. на суму 156,00 грн., №1947 від 16.01.2015р. на суму 100,00 грн., фіскальними чеками №0134 від 15.01.2015р. на суму 59,92 грн., №0089 від 16.01.2015р. на суму 92,47 грн. вартість медичних послуг на медичне обстеження і відновлення стану здоровя позивача, яка отримала тілесні ушкодження внаслідок ДТП, склала суму 513,39 грн. Витрати на транспортування позивача до медичних закладів склали суму 533,45 грн., що підтверджується фіскальним чеком №8309 від 17.01.2015 р. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] витрати на транспортування автомобіля у розмірі 500,00 грн., витрати на проведення ремонтної калькуляції у розмірі 1632,00 грн., медичних витрат у розмірі 513,39 грн., витрати на транспортування до медичних закладів у розмірі 533,45 грн. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, відшкодування моральної шкоди може здійснюватися не тільки в силу договору, але й закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як роз'яснено у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із наступними змінами), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством (п.5 Постанови). Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. Враховуючи те, що позивач переніс певні душевні страждання, викликані розладом здоровя, і тим, що відчув дискомфорт у вигляді неможливості тривалий час використовувати свою власність - автомобіль, за його прямим призначенням, оскільки транспортний засіб є необхідним для позивачки для вирішення своїх соціально-побутових потреб, для перевезення своєї неповнолітньої дитини до навчального закладу, також те, що для відновлення свого порушеного права позивач був змушений звернутися до суду, витратив час, зусилля, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] грошові кошти на відшкодування завданої позивачеві моральної шкоди. При цьому, розмір відшкодування моральної шкоди у 20 000 гривень суд вважає не доведеним та не обґрунтованим, а тому,

Outcome: partial