Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

[PERSON] 31.05.2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуваючи із відповідачкою в зареєстрованому шлюбі у них 23.10.2010 р. народилася дочка [PERSON]. З 2013 року відповідачка залишила сімю і виїхала проживати в [INFO] і з того часу дочкою не цікавиться, матеріально не допомагає утримувати дитину, вихованням дитини не займається. Відповідачка неофіційно працює по виконанню ремонту житла та інших роботах, отримує достатні доходи. А тому вважає, що має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Перед початком розгляду справи по суті позовні вимоги змінив, у з»язку із тим, що йому стало відомо про те, що позивачка офіційно працює, просив суд винести рішення, яким стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/2 частки від її доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісячно, починаючи з 31.05.2016 р. і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позов підтримав із підстав, що в ньому викладені, просив його задовольнити. Додатково та на запитання пояснив, що вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак у відповідачки інша сім»я. Вона з 2013 року не до помає дочці, не надає будь-якої допомоги, дитина потребує одягу, взуття, харчування, шкільного приладдя, а тому вона має сплачувати 1/4 частку від всіх видів її доходу щомісячно. Сам позивач працездатний, працює, отримує мінімальну заробітну плату, несе витрати за газ, електроенергію. На дитину щомісяця витрачає близько 2-3 тисяч гривень. Вони із дочкою живуть в с.Могилівка у житлі та разом із матір»ю позивача, яка є пенсіонеркою, отримує пенсію. Відповідачка та дитина здорові. Відповідачка не має інших утриманців. Дочка не має особливих потреб. Відповідачка [PERSON] позов визнала частково, не заперечила щодо стягнення з неї аліментів на утримання малолітньої дочки у розмірі 1/4 її доходу, але не більше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Додатково та на запитання пояснила, що вона покинула сім»ю у 2011 році, однак шлюб із позивачем не розірвано. Розпад сім»ї відбувався дуже болюче, а тому через стрес дочка потрапила в інтернат, де вона перебувала два роки та під наглядом лікарів. У 2013 році дочка одужала та проживала із відповідачкою. За цей час відповідачка самостійно утримувала дочку, за аліментами не зверталась. У 2013 році дочка за наполяганням позивача перейшла мешкати до позивача. Відповідачка надає допомогу дочці, забирає її на вихідні. Щоразу, як та буває в неї, то та з пустими руками від неї не йде. Востаннє вона придбала дочці штани та мило ручної роботи. Позивач перешкод у спілкуванні із дочкою не чинить. Сплата аліментів у розмірі 1/4 від її доходу для неї є великою сумою та тоді вона майже самостійно буде забезпечувати прожитковий мінімум дитини. Відповідачка проживає у житлі співмешканця, сплачує разом із ним послуги за користування газом, електроенергією. Також вона бажає брати участь в утриманні дочки та вважає, що розмір аліментів в ? частці буде таким, що надасть їй можливість додатково допомагати дочці. Відповідачка не здійснює ремонті та не має такого заробітку, оскільки не вміє навіть клеїти шпалер, єдиний дохід це її заробітна плата згідно наданої суду довідки. Допитана в якості свідка малолітня [PERSON] суду пояснила, що вона проживає із батьком з четвертого класу, а в третьому класі жила із мамою, любить обох батьків. Вона буває в мами, але рідко, батько їй не забороняє до неї їздити. Дійсно мама ніколи її з порожніми руками не відпускає. Востаннє восени дала їй штани та мило, рідко дає невеликі суми грошей. Суд, заслухавши сторін, оглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 13.06.2000 р. (а.с.3) Сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 5) Дитина проживає разом із батьком [PERSON] в с. Могилівка Жмеринського району Вінницької області по вул. Партизанській, 45 та знаходиться на його утриманні, мати дитини [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини. (а.с. 4, 5, 6). [PERSON] працює укладальником хлібобулочних виробів ПАТ "Концерн Хлібпром" з 16.09.2015 року та отримує зробітну плату, розмір якої без відрахувань склад за період з 01.12.2015 по 31.05.2016 року 14419,78 грн. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідачки від обовязків утримувати дитину, судом не встановлено. Встановленим в суді фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. При вирішенні питання про розмір аліментів, враховуючи, що відповідачка здорова, працююча, не має інших дітей та непрацездатних утриманців, скрутне матеріальне становище дитини, суд дійшов висновку про стягнення аліментів на користь позивача в інтересах дитини в частці від заробітку відповідача, починаючи з дня предявлення позову, враховуючи вимоги ст.ст. 182, 183, 191 СК України та виходячи з обставин справи. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет на 2016 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років станом на час розгляду справи (з 1 травня) становить 1531 грн. Прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, мінімального набору непродовольчих товарів і мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, а тому на даний час розмір витрат на утримання дитини, має забезпечити належне утримання неповнолітньої дитини на рівні, встановленому законом, з урахуванням того, що батьки мають рівні обовязки по утриманню дитини до досягнення нею повноліття, Враховуючи задовільне матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших утриманців, те, що відповідачка має стабільний дохід в середньому 2400грн. на місяць, її добрий стан здоровя, те, що відповідачка є працездатною, має можливість працювати, скрутне матеріальне становище дитини, добрий стан здоровя дитини, відповідно до ст. 182 СК України, часткове визнання позову [PERSON], суд вважає необхідним визначити розмір аліментів на утримання дитини в 1/3 частці від всіх її видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з 31.05.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Визначений судом розмір аліментів є розумним, справедливим, обґрунтованим та законним, відповідає інтересам та потребам дитини, дасть можливість забезпечити прожитковий мінімум дитини відповідного віку на рівні встановленому законом при умові рівної участі батьків у вихованні дитини. Суд не приймає до уваги обґрунтування позивача про визначений розмір аліментів в ? частці від доходу відповідачки, так як вона з 2013 року не надає допомоги дитині, оскільки ним не доведено суду підстав стягнення аліментів за минулий період та така вимога не заявлена. Крім того малолітньою дочкою сторін підтверджено надання відповідачкою невеликих допомог при зустрічах у формі одягу та сум грошових коштів, предметів побуту. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментного платежу за 1 місяць. Відповідно до ст. ст. 88 ЦПК України, з відповідачки слід стягнути судовий збір на користь держави в редакції закону, що діяв на час подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial