Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

05.09.2019 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Просить стягнути з відповідача аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно на період навчання до 01.07.2018 року. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є його батьком,однак він не допомає матері матеріально його утримувати. В даний час він досяг повноліття, навчається на третьому курсі Львівського державного коледжу легкої промисловості та у зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює, має стабільний заробіток, може надавати йому матеріальну допомогу. У судове засіданнія сторони не з'явилися, звернулися до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримав. Відповідач позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частки заробітку на період його навчання. У зв"язку із неявкою у судове засідання всіх осіб , які беруть у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось( ч.2 ст.197 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с.3). З довідки від 23.06.2016 року вбачається, що позивач [PERSON] дійсно навчається з 01.09.2015 року на денному відділенні Львівського державного коледжу легкої промисловості на денній формі навчання і закінчить навчання 01.07.2018 року (а.с.10). Згідно із ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з яким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідач є батьком дитини, не заперечує проти обов'язку утримувати сина на період навчання, згідний сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини свого заробітку(доходу), поскільки має на утриманні ще малолітню дочку. Статтями 182,200 цього Кодексу передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Судом встановлено, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, у зв'язку з навчанням не працює та не має власних прибутків, він проживає разом з матір'ю та фактично перебуває на її утриманні. Враховуючи, що відповідач працює, має регулярний дохід, визначення розміру аліментів в частці від його заробітку(доходів) відповідає вимогам закону. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, врахувавши, що у відповідача ще є малолітній утриманець. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Окрім того, з відповідача слід стягнути відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України в дохід держави судовий збір в розмірі 243,6 грн., від сплати якого позивач при поданні позову до суду звільнений. На підставі ст.ст.182,191,198,199,200 СК України,

Outcome: partial