Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 49/100 частин житлового будинку дерев'яного обкладеного шлакоблоком, що складається з: квартири №2, що складається з 2-1 веранда, 2-2 кухня, 2-3 житлова кімната, 2-4 житлова кімната, 2-5 житлова кімната, 2-6 кладова, літня кухня «Б», гараж «В», Ѕ частина сараю «Г», баня «Л», сарай «Ж», «І», погріб «К», Ѕ частина огорожі, Ѕ частина замощення, І водопровід, житловою площею 41,8 кв.м, що знаходиться в [ADDRESS] на земельній ділянці площею 849 кв.м, який належав померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори Морозюк О.В. 31.10.2000 року за реєстровим № 3419 та зареєстровано Жовтоводським бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу з реєстровим №3876.Одночасно просить внести зміни у запис в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] форма власності - приватна, спільна часткова, в частині відомостей про об'єкт нерухомого майна. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Після смерті останньї відкрилась спадщина на 49/100 частини житлового будинку за адресою [ADDRESS] Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] отримала у спадщину після смерті чоловіка [PERSON]/100 долі житлового будинку дерев'яного обкладеного шлакоблоком, що складається з: квартири №2, що складається з 2-1 веранда, 2-2 кухня, 2-3 житлова кімната, 2-4 житлова кімната, 2-5 житлова кімната, 2-6 кладова, літня кухня «Б», гараж «В», 1/2 частина сараю «Г», баня «Л», сарай «Ж», «І», погріб «К», Ѕ частина огорожі, Ѕ частина замощення, І водопровід, житловою площею 41,8 кв.м, що знаходиться в [ADDRESS] на земельній ділянці площею 849 кв.м, який належав померлому згідно договору купівлі-продажу посвідченого Жовтоводською держнотконторою 10.01.1992 року Р №1-103 та зареєстрованого в івентарбюро за №28-271-3876. оцінка спадкового майна 16276грн. 22коп. Будучи єдиним спадкоємцем першої черги за законом звернувся в передбачений законом шестимісячний термін до приватного нотаріуса Жовтоводського міського нотаріального округу із письмовою заявою про прийняття спадщини на підставі чого заведена спадкова справа, однак в подальшому у видачі свідоцтва було відмовлено, оскільки відсутні відомості про право власності спадкодавця на частину житлового будинку за адресою:[ADDRESS] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Звернувшись до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області із заявою про державну реєстрацію прав та обтяжень отримав відмову у державній реєстрації у зв'язку з наявними суперечностями між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно. Окрім того, КП «Жовтоводське МБТІ» допущенні помилки при проведенні реєстрації прав власності на квартиру [ADDRESS] У зв'язку з обмеженням подальших дій як спадкоємця, щодо права власності на зазначену частину житлового будинку в порядку спадкування за законом змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи у підготовчому засіданні участі не приймав. Надавши письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи, що у судове засідання не з'явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні ним правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст. 77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосується предмета доказування. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.10.2000 року [PERSON] належить 49/100 долі житлового будинку дерев'яного обкладеного шлакоблоком, що складається з: квартири №2, що складається з 2-1 веранда, 2-2 кухня, 2-3 житлова кімната, 2-4 житлова кімната, 2-5 житлова кімната, 2-6 кладова, літня кухня «Б», гараж «В», 1/2 частина сараю «Г», баня «Л», сарай «Ж», «І», погріб «К», Ѕ частина огорожі, Ѕ частина замощення, І водопровід, житловою площею 41,8 кв.м, розташованого за адресою [ADDRESS] , на земельній ділянці площею 849 кв.м, який належав померлому згідно договору купівлі-продажу посвідченого Жовтоводською держнотконторою 10.01.1992 року Р №1-103 та зареєстрованого в івентарбюро за №28-271-3876 (а.с.9). [INFO] померла мати позивача [PERSON], актовий запис про смерть №660 від 12.10.2017 року, виданий Жовтоводським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області (а.с.7). Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, звернувся до приватного нотаріуса Жовтоводського міського нотаріального округу Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадкового майна, яке залишилось після смерті матері [PERSON]. На підставі заяви спадкоємця [PERSON], заведена спадкова справа №6/2018 щодо майна померлої.(а.с.30-59). Листом від 10.07.2018 року №126/02-14 приватний нотаріус Кубай Л.В. повідомила позивача про те, що для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом необхідно надати документи про право власності спадкодавця на спадкове майно. А також зазначено, що відомості про право власності спадкодавця на частку житлового будинку за адресою місто Жовті Води провулок Гірницький будинок №26 відсутні у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно мається необхідність у зверненні до державного реєстратора з заявою про реєстрацію права власності спадкодавця в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи надати довідку з КП «Жовтоводське бюро технічної інвентаризації» про реєстрацію права власності спадкодавця на вищевказане нерухоме майно станом на 31.12.2012 року (а.с.14). Рішенням від 23.04.2018 року державний реєстратор прав на нерухоме майно відмовив позивачу у державній реєстрації прав та їх обтяжень, оскільки в наданих документах наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяжень, оскільки відповідно до поданого технічного паспорту загальна площа житлового будинку складає 131,7 кв.м, житлова площа 83,8 кв.м., в той час відповідно до даних Державного реєстру прав загальна площа житлового будинку складає 132,6 кв.м., житлова площа 84,7 кв.м., а також відрізняються частки у праві спільної власності (а.с.10). Відповідно довідки КП «Жовтоводське бюро технічної інвентаризації» №231 від 10.07.2018 року станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] 49/100 частин [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого Жовтоводською держнотконторою 31.10.2000р.р.№3419.Квартира №1, 51/100 частин за [PERSON] 51/100 частин, [PERSON] - 51/100 частин, [PERSON] - 51/100 частин, [PERSON]- 51/100 частин, [PERSON] - 51/100 частин на підставі свідоцтва про право на житло виданого відділом приватизації державного житла Жовтоводської міськради 08.04.2004 року №16209, що підтверджується записом в книзі №28, стор.№271, р.№3876 (а.с.13). Листом від 27.06.2018 року КП "Жовтоводське бюро технічної інвентаризації" повідомило, що 07.05.2004 року при реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] ними помилково невірно визначено частку власності кожного співвласника вище зазначеної квартири, при цьому також зазначено, що для проведення реєстрації права на нерухоме майно , а саме квартири [ADDRESS] звернутися до суду про скасування попереднього запису до Державного реєстру прав (а.с.12). Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до положень частини першої, третьої та п'ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Фактичний вступив управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов'язок спадкоємців, а їх право. Згідно положень статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Як передбачено п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що речові права на нерухоме майно, їх обтяжень та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов'язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. Згідно ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то воно виникає з моменту проведення такої реєстрації. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із угод. Відповідно до положень частини першої статті 182 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно з статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що за життя [PERSON] набула права власності на 49/100 частин житлового будинку [ADDRESS] що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 31.10.2000 року, посвідченого державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори Морозюк В.О.зареєстрованого в реєстрі за №3419. Після смерті [PERSON] право власності на частину вищезазначеного будинку перейшло в порядку спадкування спадкоємцю першої черги за законом [PERSON], який у встановленому порядку заявив про намір прийняти спадкове майно, однак не отримав свідоцтво про право власності на спадкове майно, у зв'язку з відсутністю відомостей про право власності спадкодавця на частину житлового будинку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В той же час обставин, які б вказували, що спадкодавець [PERSON] за життя набула або володіла нерухомим майном, що входить до спадкової маси, неправомірно, або на вказане майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, судом не встановлено. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню. Суд не знаходить підстав для задоволення вимоги позивача щодо внесення змін у запис в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] форма власності - приватна, спільна часткова, в частині відомостей про об'єкт нерухомого майна з огляду на наступне. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частиною 2 статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що на кожний обєкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього вперше у Державному реєстрі прав відкривається новий розділ та формується реєстраційна справа, присвоюється реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна. Позивач заявляючи вимоги про внесення змін у запис в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно не зазначає реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна до якого мають бути внесенні зміни, та не вказує кого суд має зобов'язати внести дані зміни. Отже, суд приходить до висновку про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог в частині внесення змін в Державному реєстрі прав вланості на нерухоме майно. На підставі викладеного, у відповідності з зазначеними нормами закону і

Outcome: partial