Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

[PERSON] звернувся 12.09.2017 р. до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що 15.09.2011 р. він позичив [PERSON] та його дружині [PERSON] грошові кошти на придбання автомобіля ВАЗ-21140 в сумі 200\~000 грн. строком до 15.09.2017 р. На підтвердження укладеного договору позики, [PERSON] видав йому розписку у присутності свідка [PERSON] Частину грошей в сумі 100\~000 грн. позивачу повернуто. У встановлений строк частину боргу в сумі 100\~000 грн. відповідачі не повернули, на усні прохання не реагують. Посилаючись на ст..ст.524-526, 530, 1047, 1049 ЦК України та ст.ст.60, 61, 65 СК України, [PERSON] за позовом просить стягнути солідарно з відповідачів суму неповернутої позики в розмірі 100 000 грн. та судові витрати. Ухвалою судді від 05.10.2017 р. було відкрито провадження у справі і справа призначена до розгляду на 26.10.2017 р. 26.10.2017 р. розгляд справи було відкладено на 20.11.2017 р. на підставі п.3 ч.1 ст.169 ЦПК України. 20.11.2017 р. розгляд справи було відкладено на 12.12.2012 р. за клопотанням представника позивача. 12.12.2017 р. в розгляді справи була оголошена перерва до 12.01.2018 р. за клопотанням представника позивача. В судовому засіданні 12.01.2018 р. представник позивача підтримав позов, просив його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] заперечувала проти задоволення позову, оскільки [PERSON] розписку про отримання грошей не підписувала, про отримання коштів її колишнім чоловіком [PERSON] від батька [PERSON] їй нічого не відомо. Вважає, що розписка складена не в дату підписання 15.09.2011 р., а виготовлена пізніше задля використання її в процесі розгляду іншої справи, пов»язаної з поділом майна подружжя [PERSON]. Заперечувала використання позичених грошових коштів в інтересах сім"ї [PERSON]. Відповідач [PERSON] до суду не з»явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників [PERSON] та [PERSON], приймаючи до уваги позицію відповідача [PERSON], суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.09.2011 р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, на підтвердження чого надано оригінал розписки (а.с.38). За умовами договору позики [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти в сумі 200\~000 грн., які [PERSON] зобов»язався повернути до 01.01.2017 р. Позивач зазначає, що частина грошових коштів в сумі 100 000 грн. була сплачена. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення несплаченої суми позики в розмірі 100\~000 грн. законні, обґрунтовані та підлягають стягненню з відповідача [PERSON] Вирішуючи позов в частині пред»явлених вимог до відповідача [PERSON] суд виходив з наступного. Згідно ч.3 ст.61 СК України якщо одним із подружжя укладеного договір в інтересах сім»ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Ч.4 ст.65 СК України передбачено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім»ї, створює обов»язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за цим договором, використане в інтересах сім»ї. За ст. 12 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічним чином питання обов'язків доказування і подання доказів регулює ст. 81 ЦПК, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В позовній заяві позивач стверджує, що грошові кошти за договором позики були використані і інтересах сім»ї відповідачів. Такі твердження позивача не визнає відповідач [PERSON], і не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду справи, оскільки, окрім недоведеності, спростовуються дослідженими в процесі розгляду справи письмовими доказами, а саме відсутністю підпису [PERSON] у розписці про отримання грошових коштів, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, пред"явлених до відповідача [PERSON] На підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача судовий збір у сумі 1000 грн.

Outcome: partial