Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

29 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, заінтересована особа Радехівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області про встановлення юридичного факту та внесення змін в актовий запис. В заяві зазначає, що заявник [PERSON] (до одруження [PERSON], в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян її ім'я вказане - [PERSON], народилася [INFO] в с.Дібча, Ярославського району Львівського воєводства (Республіка Польща), про що в Книзі записів актів громадського стану про народження Радехівської районної ради, зроблено актовий запис №197 від 28.06.1949 року. Батьком в свідоцтві про народження зазначено [PERSON], за національністю -«поляк», а мати [PERSON], за національністю «полька». До того ж, виховувалась заявник відповідно до польських традицій, сповідує римо-католицьку віру та вважає себе «полькою». У паспорті громадянина України зазначено, що вона народилась в с.Дібча, Ярославського району, Польща, її національність ні в свідоцтві про народження ні в паспорті громадянина України не зазначено. Між тим, в свідоцтві про одруження з [PERSON] від 05.05.1977 року, серії [NUMBER], її національність не вказана також, однак в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про шлюб, вказано національність дружини «українка» (дівоче прізвище - [PERSON]) замість «полька». У вересні цього року, звернувшись до Радехівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області за витягом із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб та про народження, з'ясувала, що окрім помилки щодо національності у актовому записі про шлюб, було невірно зазначено національність її батьків у актовому записі №197 від 22.06.1949 року та відповідно вказані помилки допущені у самому реєстрі. Для відновлення та збереження етнічного походження свого роду, а також передання національних традицій вважає, що необхідно встановити факт приналежності заявника та її батьків до польської національності. Сам факт приналежності до польської національності підтверджується: свідоцтвом про народження від 27.07.1977 року, серії [NUMBER], виданим Відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Радехівської районної ради депутатів трудящих Львівської області, де чітко вказано національність батьків «поляк» та «полька» відповідно, а також про її народження на території Республіки Польща; архівною довідкою Центрального державного історичного архіву України у м.Львові від 23.08.2016 року №Г-221, де вказано, що заявник римо-католицького віросповідання, а її батьки належать до польської національності. Встановлення факту приналежності заявника та її батьків до польської національності має для неї юридичне значення спрямоване на відновлення національності, отримання можливості користуватися пільгами та гарантіями, що надаються особам віднесеним до польської національності відповідно до національного законодавства зазначеної країни. У позасудовому порядку визнати неправильність чи неповноту запису в акті громадського стану неможливо, оскільки чинним законодавством не передбачено такої можливості, тому просить винести рішення, яким встановити факт, що має юридичне значення, а саме що [PERSON], [INFO] за національністю є полькою. Зобов'язати Радехівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області внести зміни до актового запису про шлюб [PERSON], [INFO], №15 від 15 червня 1958 року в книзі записів актів громадянського стану про шлюб, складеного виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Радехівського району Львівської області та до Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо зазначеного актового запису про шлюб, де у відомостях про наречену в графі «національність» зазначити національність «полька» замість «українка»; встановити факт, що має юридичне значення, а саме що батько [PERSON] - [PERSON], за національністю був поляк, а мати [PERSON] за національністю була полькою; внести зміни до актового запису про народження [PERSON] №197 від 22 червня 1949 року в книзі записів актів громадянського стану про народження та до Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо зазначеного актового запису про народження, де у відомостях про матір в графі «національність» зазначити національність «полька» замість «українка» та у відомостях про батька в графі «національність» зазначити національність «поляк» замість «українець». Розгляд вказаної заяви про встановлення юридичного факту здійснювати без мої участі (а.с.2-4). Заявник у судове засідання не з"явилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримує повністю, просить її задоволити (а.с.54). Представник заінтересованої особи у судове засідання не з"явився, причини неявки суду не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений (а.с.53). У відповідності до ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заяву необхідно задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд встановив, що 27 грудня 1999 року [PERSON], виготовила паспорт серія [NUMBER], виданим Радехівським РВ УМВС України у Львівській області, в якому значиться її ім'я та по-батькові як [PERSON] (а.с.5-5 зворот). Із свідоцтва про народження від 27.07.1977 року серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в с.Дібча Ярославського району на території Республіки Польща, в графі батьки зазначенні - [PERSON] та [PERSON], національність батьків «поляк» та «полька», тому встановлювати повторно цей факт у суду немає підстав (а.с.8). [PERSON] 15 листопада 1958 року, уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 05.05.1977 року (а.с.8). Архівною довідкою Центрального державного історичного архіву України у м.Львові від 23.08.2016 року №Г-221, де вказано, що [PERSON] є римо-католицького віросповідання, а її батьки [PERSON] та [PERSON] належать до польської національності (а.с.9). У Витязі із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрації народження від 28.09.2016 року за №00017151522 зазначено, що батьки [PERSON] [INFO] є - [PERSON], національність українець та [PERSON], національність українка (а.с.6-зворот) Відповідно до Витягу із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 28.09.2016 року за №00017151467 значаться відомості про чоловіка: [PERSON] та [PERSON], до державної реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.7-зворот.) Згідно з ч. 1 ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст.ст.256,258 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п.п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №86/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. У відповідності до п. 2.16.7 Правил, на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Статтею 300 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на індивідуальність і має право на збереження своєї національної культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Стаття 1 та 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» від 26.06.1992 року гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної свідомості і самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян країни, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Відповідно до ст.11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Згідно з ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. За правилами ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно з ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності ( ч.3 ст.212 ЦПК України). Судом безспірно встановлено, що [PERSON] [INFO] за національністю є полькою, оскільки батько [PERSON], за національністю був поляк та мати [PERSON] за національністю була полькою. Враховуючи наведене суд робить висновки про те, що заяву [PERSON] необхідно задовольнити.

Outcome: partial