Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

06.08.2018 року позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовними вимогами, яким просять: зобов`язати [PERSON] , [INFO] не чинити перешкоди [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у вихованні сина та онука [PERSON] , [INFO] та спілкуванні з ним; встановити [PERSON] дні та години зустрічей з сином [PERSON] , [INFO] для спілкування та виховання з режимом: кожної середи та суботи на тиждень, щомісяця з 09:00 год. до 20:00 год. згідно графіка роботи, за його місцем проживанням, [ADDRESS] також за домовленістю з [PERSON] , мати можливість забирати дитину з дитячого садочка, зі школи та супроводжувати його до місця проживання; надати позивачу неменше 14 днів у літній період, для того щоби мати можливість оздоровити дитину; мати можливість бачити дитину на свята: [INFO] (день народження [PERSON] ), [INFO] (день народження батька [PERSON] ), [INFO] (день народження бабусі [PERSON] ), [INFO] (день народження дідуся [PERSON] ) Новий рік, Різдво Христове ; встановити [PERSON] та [PERSON] дні та години зустрічей з онуком - [PERSON] , [INFO] , для спілкування та виховання з режимом: [PERSON] один раз на тиждень, кожної п`ятниці, щомісяця з 10:00 год. до 16:00 год., за його місцем проживанням; [PERSON] для спілкування за виховання з режимом: один раз на тиждень, кожної неділі, щомісяця з 10:00 год. до 18:00 год., за її місцем проживанням. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що 16.07.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, від якого [INFO] народився син [PERSON] . З березня 2018 року [PERSON] та [PERSON] припинили сумісне проживання та 16.05.2018 року [PERSON] подав позов про розірвання шлюбу до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області. [PERSON] доводиться онуком позивачам [PERSON] , [PERSON] . З часу припинення спільного проживання [PERSON] з відповідачем, спілкування позивачів з дитиною можливе лише з дозволу відповідача. [PERSON] створює штучні перешкоди у спілкування з позивачів з сином та онуком, чим порушую права дитини. Оскільки дитина проживає разом з матір`ю, позивачі вважають за доцільне встановити спосіб та режим участі батька, бабусі та дідуся у вихованні сина та онука шляхом особистих побачень, спільного відпочинку, прийняття участі у відвідуванні дитини за місцем її мешкання. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити, пояснив, що в останнє спілкувався з сином 23.06.2018 року, при намаганні зустрітися з дитиною за місцем мешкання відповідача, йому повідомили, що син не бажає спілкуватися. Крім того, коли позивач приходив до дитячого садочка для зустрічі з сином, останній відмовився від зустрічі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити, зазначила, що з онуком бачилась останній раз 23.06.2018 року, та створення відповідачем перешкод у спілкуванні з дитиною полягає в налаштуванні малолітнього [PERSON] проти батька, бабусі та дідуся. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити, пояснив, що відповідач налаштовує дитину проти батька та запевнила його, що [PERSON] має іншу дитину та [PERSON] йому більше не потрібен. Представник відповідача в судовому засіданні заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. 16.10.2018 року [PERSON] подано до суду відзив на позовну заяву про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, згідно якого позовні вимоги відповідачем не визнаються з наступних підстав: рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області №697 від 04.07.2018 року, [PERSON] встановлено наступний спосіб участі у вихованні сина, [PERSON] , [INFO] , та спілкування з ним: щотижня у суботу (згідно графіку роботи батька) з 09:00 до 20:00 з обов`язковим відвідуванням додаткових занять дитини; один раз на рік 10 днів під час літніх канікул для оздоровлення дитини за погодженням з матір`ю. Визначений порядок матір`ю не заперечується та позивачі щотижня відвідують дитину, однак малолітній [PERSON] не хоче спілкуватися з батьком, дитиною самостійно прийнято таке рішення. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області в судове засідання призначене на 24.04.2019 року на 15:00 год. не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Вислухавши пояснення позивачів та представників сторін, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, дослідивши відеозаписи, аудіо файли, фотокартки, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Стаття 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діюча на Україні з 27.09.1991 року, визначає, що держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. У відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 9 цієї Конвенції передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Стаття 18 Конвенції проголошує, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Аналогічні положення містяться у ст.ст.14, 15 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року №2402, який був прийнятий на розвиток міжнародного права в Україні. В силу ч. 1ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно до ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Крім того, відповідно до ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому 16.07.2011 року шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.18, 19). У березні місяці 2018 року сторони припинили фактичні шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, мешкають за різними адресами, а саме: [PERSON] та позивачі [PERSON] , [PERSON] , мешкають за адресою: [ADDRESS] ; відповідач [PERSON] разом з дитиною мешкають з адресою: [ADDRESS] . 04.07.2018 року за заявою позивача [PERSON] рішенням органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради № 697 від 04.07.2018 року останньому визначено спосіб участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею - щотижня у суботу (згідно з графіком роботи батька) з 09:00 до 20:00 з обов`язковим відвідуванням додаткових занять дитини; 1 раз на рік 10 днів під час літніх канікул для оздоровлення дитини за погодженням з його матір`ю (а.с.20). Крім того, згідно висновку органу опіки та піклування Ізмаїльської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з малолітнім [PERSON] , [INFO] , встановлено наступний спосіб участі батька, [PERSON] , бабусі, [PERSON] , дідуся, [PERSON] у вихованні малолітнього [PERSON] , [INFO] , та спілкування з ним, а саме: щосуботи з 09:00 год. до 20:00 год., за місцем проживання батька, [PERSON] , з зобов`язанням дотримання режиму дня дитини; [INFO] (день народження бабусі [PERSON] );[INFO] (день народження батька [PERSON] ); [INFO] (день народження дідуся [PERSON] ); у святкові дні, за погодженням з матір`ю дитини - [PERSON] ; чотирнадцять днів кожного року у літній період для спільного відпочинку з батьком, бабусею та дідусем. З досліджених в судовому засіданні відео-, фото-, аудіоматеріалів вбачається, що відповідачем чиняться перешкоди у спілкуванні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у спілкуванні з сином та онуком [PERSON] , [INFO] , що супроводжується частими сварками між сторонами, що на думку суду має негативний вплив на малолітнього [PERSON] (а.с. 33). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , пояснила, що [PERSON] відвідував усі свята в дитячому садку, який відвідує [PERSON] , зазначила, що мати вимагала від працівників дитячого садка не допускати спілкування [PERSON] з сином. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , пояснила, що [PERSON] приділяв сину багато уваги, з літа 2018 року відповідач чинить перешкоди позивачам у спілкуванні з дитиною. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , пояснила, що труднощі в спілкуванні виникли в сторін після сварки, зазначила, що зі слів відповідача їй відомо про те, що малолітній [PERSON] відмовляється спілкуватися з батьком та не приймає подарунків від позивачів. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , пояснила, що відповідач не дозволяє сину бачитися з батьком, [PERSON] приходить щосуботи, однак йому не дозволяють спілкуватися з сином та постійно викликають поліцію, пояснила, що [PERSON] позитивно висловлюється на адресу [PERSON] та [PERSON] . Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] (мати відповідача) та [PERSON] (батько відповідача), пояснили, що [PERSON] не бажає спілкуватися з батьком, до розірвання фактичних шлюбних відносин стосунки у [PERSON] з батьком були нормальні, в травні 2018 року [PERSON] прийшов відвідати сина, однак [PERSON] відмовився від зустрічі, вони викликали поліцію з метою зафіксувати небажання [PERSON] спілкуватися з батьком. Свідок [PERSON] зазначив, що позивачі йому не подобаються. Таким чином, факт чинення відповідачем згаданих перешкод позивачу та невиконання відповідачем рішення органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради № 697 від 04.07.2018 року, крім відео-, фото-, аудіоматеріалів, підтверджується показаннями допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . За змістом ч.ч.8, 9 ст.7 СК України регулювання сімейних відношень має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. На підставі наведеного та з урахуванням того, яку роль відіграє розлучення з батьками в стані дитини, ту обставину, що права батьків щодо дитини є рівними, виходячи з пріоритету прав дитини, яка не може бути заручником особистих відносин батьків, її віку, стану здоров`я, особистих якостей батьків, можливості створення належних матеріально-побутових та психологічних умов для виховання, відпочинку, лікування, оздоровлення і навчання дитини, бажання та можливості батька піклуватися про її здоров`я та всебічний розвиток, враховуючи важливість традицій і культурних цінностей для захисту і гармонійного розвитку дитини, а також той факт, що і батько, і мати, проявляють турботу та увагу щодо малолітнього сина, його долі, суд приходить до висновку, що встановлені обставини свідчать про доцільність часткового задоволення позову, а саме: зобов`язати [PERSON] , [INFO] не чинити перешкоди [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у вихованні сина та онука [PERSON] , [INFO] та спілкуванні з ним.Визначити [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , наступний спосіб участі у вихованні сина та онука [PERSON] , [INFO] та спілкуванні з ним: - щосуботи з 09:00 год. до 20:00 год., за місцем проживання батька, [PERSON] , з зобов`язанням дотримання режиму дня дитини; - [INFO] кожного року (день народження бабусі [PERSON] ); - [INFO] кожного року (день народження батька [PERSON] ); - [INFO] кожного року (день народження дідуся [PERSON] ); - у святкові дні, за погодженням з матір`ю дитини - [PERSON] ; - чотирнадцять днів кожного року у літній період для спільного відпочинку з батьком - [PERSON] , бабусею - [PERSON] та дідусем - [PERSON] , конкретні дати чотирнадцятиденного відпочинку погоджуються з матір`ю дитини - [PERSON] . Визначаючи позивачам спосіб участі у вихованні сина та онука [PERSON] та спілкуванні з ним щосуботи з 09:00 год. до 20:00 год., суд виходить з того, що [PERSON] є школярем і спілкування позивачів з дитиною більше одного разу на тиждень може негативно вплинути на підготовку дитини до учбового процесу. На думку суду, встановлений вище порядок відповідає інтересам малолітньої дитини; спілкування із батьком, дідусем та бабусею можливе без шкоди для її здоров`я, психічного та фізичного розвитку. Крім того, ним не порушуються права батьків, адже забезпечується достатньою мірою участь у вихованні їх обох. Доводи представника відповідача про те, що малолітній [PERSON] самостійно виявив бажання не спілкуватися з батьком, спростовуються дослідженими в судовому засіданні записами аудіоматеріалів, відео- та фотоматеріалами, показами свідків. При прийнятті рішення щодо можливості визначити позивачу спосіб участі у вихованні сина та спілкуванні з ним за місцем свого мешкання, судом врахована також та обставина, що дитина має право знати свого діда [PERSON] , [INFO] та бабу [PERSON] , [INFO] , спілкуватися з ними. З огляду на вік дитини, вірогідність впливу на її думку з боку сторін у справі, а також уразливу психіку, суд вважає не доцільним вислуховувати думку дитини при вирішенні між батьками спору щодо її виховання. Враховуючи конфліктну ситуацію, яка виникла між сторонами у справі, суд вважає необхідним попередити відповідача про наслідки невиконання даного рішення суду, передбачені ч.4 ст.159 СК України, згідно з якими в судовому порядку може бути вирішено питання щодо передачі дитини для проживання з батьком у разі її ухилення від виконання рішення суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial