Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

09.10.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від дитини. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 10 листопада 2014 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, призвище дружині присвоєно - [PERSON]. На теперешній час шлюб розірвано. Від шлюбу є спільні діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В березні місяці 2016 року відповідач пішла з квартири та стала проживати в іншому місці, з цього часу позивач з дружиною проживає окремо. Син позивача [PERSON], залишився проживати разом з відповідачкою. Відповідач самоусунулась від виховання та утримання сина, не цікавиться його життя взагалі. На даний момент дочка [PERSON] проживає із відповідачкою, яка усіма можливими способами перешкоджає позивачу відвідувати дитину та приймати участь у її житті. Позивач неодноразово звертався до відповідачки з проханням надати дозвіл на відвідини дитини, спілкування з нею. 12.01.2017 року позивач звернувся з заявою в опікунську раду при виконкомі Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області про визначення часу побачення батька з дитиною. Дана заява була розглянута та рішенням виконавчого комітету Зеленодольської міської ради № 188 від 21.02.2017 року були визначені часи для побачення з донькою [PERSON] щосереди, щосуботи та щонеділі з 9.00 до 17.00, за попердньою домовленістю з матір'ю дитини. Зобовязали громадянку [PERSON]JI. у визначений час організувати побачення дитини з батьком. Але дане рішення виконавчого комітету [PERSON] не виконувала та невиконує на теперешній час. Позивач розуміє свій батьківський обовязок приймати участь у вихованні дитини, а як людина, яка має почуття, він має дуже велике бажання виховувати свою дитину, спілкуватися з нею, відаючи своє тепло і батьківську любов. Жодних обставин, які б давали підстави вважати, що позивача спілкування із дитиною спричинить шкоду донці [PERSON] не існує. Створення перешкод [PERSON]JI. спілкуванню позивача із донькою порушує не тільки його права як батька, а в першу чергу порушує права та суперечить інтересам дитини, на підставі зазначеного просить позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, та зобовязати відповідачку не чинити перешкоди у спілкуванні з донькою, та просив визначити йому як спосіб участі у вихованні та спілкуванні з донькою. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі з підстав вказаних у позові. Представник відповідача в судове засідання не зявився, просив справу слухати у його відсутності, при розгляді справи по суті, просила врахувати обставини викладені у висновку служби у справах дітей Апостолівської РДА. Представник орган опіки та піклування Апостолівського району Дніпропетровської області в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, однак просила врахувати висновок органу опіки та піклування. Суд, вислухавши сторони, їх представників, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 06 грудня 2014 року народилася [PERSON], батьком якої є [PERSON], матірю [PERSON] (свідоцтво про народження серії І-КИ № 521797) (а.с.9). [PERSON] народився 09 вересня 2002 року, його батьком є [PERSON], матірю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ -279915 (а.с.10). Відповідно до відмітки в паспорті громадянина України серії АО 234794 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] - 10.11.2014 року (а.с. 7), вказаний факт також підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 10.11.2014 року (а.с. 8). З рішення виконавчого комітету Зеленодольської міської ради від 21 лютого 2017 року, суд вбачає, що [PERSON] визначено час побачення з донькою [PERSON] (а.с. 11). З акту від 01.03.2017 року, посвідчених секретарем опікунської ради при виконкомі Зеленодольскої міської ради вбачається, що [PERSON] не надала дитину [PERSON] для побачення у визначений рішенням виконавчого комітету Зеленодольської міської ради час (а.с. 12). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 12.01.2017 року за адресою проживання вбачається, що [PERSON] з неповнолітнім сином [PERSON] проживає за адресою: [INFO], у трикімнатній квартирі на третьому поверсі чотирьох поверхового будинку, є гаряче та холодне водопостачання, центральне опалення, електроенергія, газ. Санітарний стан квартири задовільний. За вищевказаною адресою зареєстровані, але не проживають [PERSON], та донька [PERSON] (а.с. 14). Згідно висновку районного органу опіки та піклування Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області суд вбачає, Апостолівський районний орган опіки та піклування Апостолівської райдержадміністрації вважає доцільним визначити порядок участі батька у вихованні доньки [PERSON], [INFO], яка народилась у м. Зеленодольськ Апостолівського району Дніпропетровської області, а саме: систематичні побачення кожного тижня, у вихідний день (субота або неділя) з 09-00 години до 12-00 години, не порушуючи режиму дитини, за місцем проживання дитини в присутності матері за попередньою домовленістю з матірю. Суд встановив, що між сторонами існують спірні правовідносини щодо участі батька у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною, відповідачкою порушені права позивача щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною, як батька, за захистом яких він звернувся до суду. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно ч. 1, 3 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. У частинах 1, 2 ст. 155 СК України закріплено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно ч. 1-3 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно ч. 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства", сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ч.ч.1,2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно п. п. 7, 8 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків,опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивач має право брати участь у вихованні доньки і має право на спілкування з нею, а відповідачка не повинна перешкоджати йому в цьому. При визначенні часу спілкування позивача з дитиною, суд враховує висновок органу опіки та піклування, вік та стан здоровя дитини, її розпорядок дня, факт роботи позивача, тому відхиляє аргументи позивача щодо побачень позивача з дитиною з 08 до 20 години що середи, що суботи з 08 години до 20 години, за місцем проживання позивача, і вважає неможливим ці побачення поза місцем проживання дитини та без присутності матері. Суд вважає доцільним визначити [PERSON] порядок побачень з малолітньою донькою [PERSON], [INFO], систематичні побачення кожного тижня, у вихідний день (субота або неділя) з 09-00 години до 12-00 години, не порушуючи режиму дитини, за місцем проживання дитини в присутності матері за попередньою домовленістю з матірю, і саме такий спосіб буде відповідати інтересам дитини.

Outcome: partial