Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до Приватного підприємства «Канівавтотранс» про стягнення матеріальної та матеріальної шкоди внаслідок порушення прав споживачів, в якому просить відшкодувати за рахунок відповідача спричинену позивачам матеріальну шкоду в розмірі 493,08 грн. та моральну шкоду в розмірі по 2500 грн. кожному. В обґрунтування заявлених вимог позивачі зазначають, що були запрошені на святкування Нового 2014 року у м. Київ, для чого завчасно 31.12.2013 року о 14.00 год. в автобусній касі ПП «Канівавтотранс» (м. Канів вул. 206 Дивізії,1 ) придбали два пасажирські квитки за чековими № 20699, №20700 на рейс №875 31.12.2013 року о 18.30 год. «Канів- Київ» до АС Київ «Видубичі» з сидячими місцями № 9,10 за ціною 44.04 грн. кожен, тобто разом сплатили 88,08 грн.. Однак перевізник порушив укладений з ними договір перевезення 31.12.2013 року та не випустив у вказаний рейс автобус, не попередивши про це пасажирів, пояснивши у касі що у зв'язку з невеликою кількістю пасажирів така поїздка є невигідною підприємству. У зв'язку з тим, що їм вкрай необхідно було бути на Новий рік у м. Києві вони змушені були замовити автомобіль «Део Ланос», д.н.з. [NUMBER] для перевезення з м. Канева до м. Києва, за що заплатили 405 грн.. Таким чином з вини перевізника, який не виконав умови договору вони понесли матеріальні збитки в сумі 493,08 грн.. Крім цього, їм було завдано моральної шкоди, яка проявилась у душевних стражданнях, спричинених створенням незручностей, втраті часу для з'ясування причини відсутності рейсового автобусу та замовлення таксі, необхідності нести додаткові непередбачувані витрати на поїздку до Києва. Завдану моральну шкоду позивачі оцінюють по 2500 грн. кожному. Також просять суд стягнути судові витрати на оплату правової допомоги в сумі 1500 грн.. У судовому засіданні позивачі зменшили розмір позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди та просять стягнути з відповідача на їх користь вартість придбаних квитків по 44,04 грн. кожному, завдану моральну шкоду по 2500 грн. кожному та судові витрати на оплату правової допомоги в сумі 1500 грн.. Представник позивачів [PERSON] позов підтримав. Представники відповідача Сіленко В.А., Тімченко О.В. позов визнали частково, посилаючись на те, що ПП «Канівавтотранс» як підприємство з надання послуг пасажирського автомобільного транспорту керувались Постановою КМУ № 176 від 18.02.1997 року «Про затвердження Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту», згідно ч.1 п.146 яких перевізник має право скасовувати рейси транспортних засобів у разі виникнення обставин, які він не міг передбачити і виникненню яких не міг запобігти, з поверненням пасажирам коштів, сплачених за перевезення. Даною обставиною, що сприяла цьому рішенню перевізника було раптове виявлення несправностей, котрі перешкоджали експлуатації транспортного засобу та відсутності вільних транспортних засобів для здійснення даного рейсу о 18.30 год. 31.12.2013 року. Касир попереджав про скасування даного рейсу за 30 хв. до нього. Однак позивачі відмовились у касі отримати сплачені за квитки кошти в сумі 88,08 грн.. Тому позов в частині стягнення вартості квитків в сумі 88,08 грн. визнають та не заперечують. Позов в частині моральної шкоди вважають необгрунтованим, а тому не визнають та просять суд відмовити в задоволенні позову в цій частині. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 908 ЦК України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Як визначено у ст. 910 ЦК України, за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов'язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення. Укладення договору перевезення пасажира підтверджується видачею відповідно квитка, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів). Укладення договору перевезення позивачів як пасажирів підтверджується видачею відповідно квитків, оригінали яких знаходяться в матеріалах справи (а.с.45) з яких вбачається факт придбання позивачами в автобусній касі ПП «Канівавтотранс» (м. Канів вул. 206 Дивізії,1) двох пасажирських квитків за чековими № 20699, №20700 на рейс №875 31.12.2013 року о 18.30 го. «Канів- Київ» до АС Київ «Видубичі» з сидячими місцями № 9,10 за ціною 44.04 грн. кожен, на загальну суму 88,08 грн.. Судом встановлено, що вказаний автобусний рейс №875 31.12.2013 року о 18.30 год. «Канів- Київ» до АС Київ «Видубичі» був скасований ПП «Канівавтотранс», що підтверджується доповідною запискою касира [PERSON], складеною 31.12.2013 року (а.с.19). Допитаний у суді свідок [PERSON] підтвердив, що на замовлення позивачів він здійснив їх перевезення до м. Києва 31.12.2013 року на автомобілі «Део Ланос», д.н.з. [NUMBER], за що йому заплатили 405 грн.. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Разом з тим, відповідачем не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України на підтвердження своїх заперечень щодо обґрунтованості прийнятого рішення перевізника у зв'язку з раптовим виявленням несправностей, котрі перешкоджали експлуатації транспортного засобу та відсутності вільних транспортних засобів для здійснення рейсу маршрутом «Канів-Київ» о 18.30 год. 31.12.2013 року, а також завчасного попередження пасажирів про скасування даного рейсу. Стаття 920 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами). Виконуючи перевезення пасажирів, перевізник надає послуги споживачам цим послуг, а відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України №5 від 12 квітня 1996 року "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів", викладених у п. 2 постанови, оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (в тому числі найму (оренди) жилого приміщення - в частині відносин між наймачем (орендарем) і наймодавцем (орендодавцем), який одночасно є виконавцем комунальних послуг і послуг по ремонту житлового фонду та інженерного обладнання), побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду (в тому числі побутового замовлення чи абонементного обслуговування), доручення, перевезення громадян та їх вантажу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі, про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Як визначено у ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість обслуговування, відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої невиконанням умов договору, звернення до суду за захистом порушених прав. Ст.22 вказаного закону встановлено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом, при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної шкоди, а споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено невиконання відповідачем умов договору перевезення, укладеного 31.12.2013 року, чим завдано позивачам майнову шкоду в розмірі придбаних квитків на суму 88,08 грн., та моральну шкоду, яка полягає у душевних та психологічних стражданнях, яких позивачі зазнали у зв'язку із створенням незручностей, втратою часу для з'ясування причини відсутності рейсового автобусу та замовлення автомобіля, у докладанні додаткових зусиль для організації свого життя, необхідності нести додаткові непередбачувані витрати на поїздку до міста Києва. Завдану моральну шкоду суд оцінює в розмірі 1000 грн. кожному позивачу. Судові витрати підлягають стягненню відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial