Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом в суд та просять визнати за ними право власності на жилий будинок з надвірними будівлями , що знаходиться в [ADDRESS] :- в порядку виділу частини будинку як часток бувших членів бувшого колгоспного двору в розмірі 1/4 частина кожному та 1/4 частину будинку в порядку спадкування по закону , після смерті [PERSON], мотивуючи свою заяву тим ,що відсутні правовстановлюючі документи на спірний будинок. В судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали в повному об'ємові. Представник відповідача позов визнав. Суд заслухавши сторони що з'явилися в судове засідання , вивчивши матеріали справи рахує що позов доведений та підлягає до задоволення із наступних підстав. За [PERSON] за життя було зареєстровано житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] Дані обставини підтверджуються технічним паспортом від 27.05.2014 року, повідомленням КП „РОБИ" № 3788 від 27.05.2014 року (копії додаються) та випискою з погосподарської книги Межиріцької сільської ради Острозького району Рівненської області № 588 від 13.05.2014 року. Даний садибний житловий будинок було побудовано у 1975 році, що підтверджується відповідними записами у технічному паспорті від 27.05.2014 року та випискою з погосподарської книги Межиріцької сільської ради Острозького району Рівненської області № 588 від 13.05.2014 року. Станом на 1991 рік вказаний садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями відносився до типу колгоспного двору, що підтверджується випискою з погосподарської книги Межиріцької сільської ради Острозького району Рівненської області № 588 від 13.05.2014 року. Відповідно до рішення Межиріцької сільської ради Острозького району Рівненської області № 446 від 10.11.2009, року „Про впорядкування найменувань вулиць та номерів будинків в населених пунктах Межиріцької сільської ради" , для даного садибного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташований в [ADDRESS], було присвоєно номер - [ADDRESS]. Право власності на вказаний садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що рахується за [PERSON] зареєстровано не було, що підтверджується відсутністю запису у графі "Реєстровий №" технічного паспорта від 27.05.2014 року, повідомленням КП "РОБТІ" № 3788 від 27.05.2014 року та відсутністю правовстановлювальних документів на вказаний садибний житловий будинок. Станом на 1991 рік в цьому будинку проживали та були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Дані обставини підтверджуються довідкою Межиріцької сільської ради Острозького району Рівненської області № 587 від 13.05.2014 року. Згідно з п. 20 "Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів", затверджених постановою Держкомзему Союзу Радянських Соціалістичних Республік від 25 травня 1990 року № 69, у рядку "суспільна група господарства" записується станом на 1 січня відповідного року одна з наступних суспільних груп: господарство колгоспника; господарство робітника; господарство службовця; господарство особи, зайнятої індивідуальною трудовою діяльністю; селянське господарство; господарство інших категорій населення. Суспільна група господарства встановлювалася в залежності від зайняття голови господарства (сім'ї). Поняття суспільної групи господарства було припинено 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки № 885-ХІІ було введено в дію Закон України "Про власність". До правовідносин, які виникли до набрання чинності Законом України "Про власність" застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору та майно господарств інших суспільних груп, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність відповідного господарства, а саме: право власності на майно, яке належало двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст. 123 Цивільного кодексу УРСР, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Так як, станом на 1991 рік в цьому житловому будинку проживали та були зареєстровані [PERSON] , [PERSON], [PERSON], [PERSON], а тому з врахуванням вищевказаного, їх частки як членів колгоспного двору у даному садибному житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями є рівними та становлять по 1/4 частці від цілого будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель за кожним. Відповідно до рішення Межиріцької сільської ради Острозького району Рівненської області № 21 від 14.04.1992 року „Про розширення земельних присадибних ділянок жителів Межиріцької сільської Ради" з додатком № 1 до нього, для [PERSON] було передано в приватну власність земельну ділянку для веденя особистого підсобного господарства, площею 0,25 га. [INFO] у віці 61 рік [PERSON] помер (актовий запис № 38 від [INFO]). Відповідно до ч. 1 ст. 1217 Цивільного кодексу України , спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На день смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS], разом з ним були зареєстровані та проживали та вели спільне господарство: його дружина - [PERSON], дочка- [PERSON], дочка - [PERSON] На день смерті [PERSON] та [PERSON] перебувала з ним у зареєстрованому 01.06.1975 року Межиріцькою сільською радою Острозького району Рівненської області шлюбі (актовий запис № 10 від 15.08.1962 року), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим 01.06.1975 року. Факт родиних відносин [PERSON] з [PERSON] та [PERSON] підтверджується ксерокопіями їх свідоцтв поро народження та свідоцтв про укладення шлюбу ,котрі долучені до матеріалів справи. Відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Після смерті [PERSON] позивачкою [PERSON], як спадкоємцем за законом першої черги, було подано до Острозької районної приватної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, за наслідками яких було заведено спадкову справу № 44 за 2014 рік. Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] подали заяви про відмову від спадщини на користь мами [PERSON] Згідно даних спадкового реєстру від імені [PERSON] заповіти не посвідчувалися. Відомості про інших спадкоємців в Острозькій РДНК відсутні. Дані обставини підтверджуються довідкою із Спадкового реєстру 37464513 від 24.05.2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Оскільки, для [PERSON] як члена колгоспного двору належала 1/4 частка садибного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в [ADDRESS] , а тому право на таку частку переходить до [PERSON] як спадкоємців за законом першої черги, що належним чином прийняла спадщину . Таким чином, враховуючи вищевказане, розмір часток у садибному житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в [ADDRESS] є наступним: 1/4 частка, на яку [PERSON] має право як член колгоспного двору; 1/4 частка, на яку [PERSON] має право як спадкоємець за законом першої черги після смерті [PERSON]; 1/4 частка, на яку [PERSON] має право як член бувшого колгоспного двору; 1/4 частка, на яку [PERSON] має право як член бувшого колгоспного двору. Після того як [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса з проханням видати свідоцтво про право на спадщину на вказаний садибний житловий будинок , у такій видачі їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлювальних документів на нього, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 158/02-14 від 29.07.2014 року. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Так як [PERSON] за яким відповідно до погосподарського обліку рахується садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в [ADDRESS], помер [INFO], а тому видати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме на даний садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та зареєструвати право власності на його ім'я є об'єктивно неможливим. Так як за життя [PERSON] за яким рахувався садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями відповідно до погосподарського обліку, не виготовив необхідної технічної документації, свідоцтва про право власності на нерухоме майно та не здійснив державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в [ADDRESS], а тому на даний час на нього відсутній правовстановлювальний документ, що порушує права [PERSON] як спадкоємця за законом першої черги та права [PERSON] ,[PERSON] ,[PERSON] як членів бувшого колгоспного двору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved