Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Чорнобаївський відділ Золотоніської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Лящівської сільської ради Чорнобаївського району звернувся до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою, посилаючись на те, що 16.05.2009 р. померла [PERSON], жителька с.Лящівка, Чорнобаївського району, Черкаської області. У день її смерті на території Лящівської сільської ради відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,95 га., розташована на території Лящівської сільської ради. Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Чорнобаївському районі №2226 від 14.03.2016 р. нормативно-грошова оцінка земельної ділянки [PERSON] становить 153028,01 грн. Спадкоємці за законом чи за заповітом із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк з моменту відкриття спадщини до Чорнобаївської державної нотаріальної контори не зверталися. В звязку з цим прокуратура просить визнати спадщину [PERSON] відумерлою та передати дану спадщину у власність територіальній громаді. В судовому засіданні прокурор Заболотній С.В. заяву підтримав, просив її задовольнити, на підставах викладених у заяві. Представник Лящівської сільської ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. 16 травня 2009 року померла [PERSON], жителька с.Лящівка, Чорнобаївського району, Черкаської області, що підтверджується актовим записом про смерть №16 від 18 травня 2009 року (а.с.10). У день її смерті на території Лящівської сільської ради відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,95 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Лящівської сільської ради, та яка належала померлій згідно державного акта серії ІІІ-ЧР №021848 від 31 липня 2002 року (а.с.11). Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Чорнобаївському районі №2226 від 14.03.2016 р. нормативно-грошова оцінка земельної ділянки [PERSON] становить 153028,01 грн. (а.с.3). Як вбачається з довідки Лящівської сільської ради №265 від 24.02.2016 р. [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала одиноко у [INFO] (а.с.9). Спадкоємці за законом чи за заповітом із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк з моменту відкриття спадщини до Чорнобаївської державної нотаріальної контори не зверталися, що підтверджується листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 08.04.2016 р. (а.с.19). Лящівська сільська рада для розшуку спадкоємців [PERSON] зверталася з повідомленням до газети «Світлий шлях» 24.01.2014 р., але на даний час ніхто до сільської ради з повідомленням про намір оформити спадкове майно не звернувся (а.с.7-8). Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1277 ЦК України,- у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття спадщини, а також відмови від її прийняття, суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Оскільки судом не встановлено спадкоємців ні за законом ні за заповітом, тому суд приходить до висновку про необхідність визнати спадщину [PERSON] відумерлою. У заяві про визнання спадщини відумерлою не можуть ставитись вимоги позовного характеру, зокрема, вимоги про передачу спадкового майна у власність територіальної громади, тому заява підлягає частковому задоволенню. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 року №484-VІІІ, прокурор зобовязаний сплачувати судовий збір згідно зі ставками, встановленими ст.3 Закону України «Про судовий збір». Згідно ст.82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати. Згідно рішення Європейського суду з прав людини №28249/95 від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету. Враховуючи викладене вище, оскільки інших джерел фінансування, крім Державного бюджету органи прокуратури не мають, а тому суд вважає за можливе задовольнити заяву прокурора про звільнення від сплати судового збору. На підставі викладеного вище,

Outcome: partial