Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

У червні 2021 року АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» (далі - позивач) звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит. Свій позов мотивує тим, що 22 червня 2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 4637_0657. За умовами даного договору позивач надав, а відповідач отримала кредит у розмірі 49000,00 грн., з відсотками за користування кредитом у розмірі 56 процентів річних, строком на 60 місяців, з кінцевим терміном погашення не пізніше 21 червня 2025 року. Позивач зазначає, що Банк свої зобов`язання на Договором виконав, проте відповідач взятих на себе зобов`язань належним чином не виконала, що призвело до виникнення заборгованості в загальному розмірі 49674,38 грн.. Тому, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Відповідно до ч. 2 ст. 19 та п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження, яке включає в себе загальне та спрощене провадження. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився. На адресу суду направив заяву в якій просив суд розглянути справу без участі представника позивача та задовольнити позов повність. Проти заочного розгляду справи представник не заперечував. Відповідач, яка належним чином повідомлена про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, не скористалася своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом достовірно встановлено, що 22 червня 2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 4637_0657, (далі Кредитний договір). Відповідно до п. 2.2. Договору кредит надається в загальному розмірі 49000,00 гривень на строк 60 місяців з терміном останнього повернення кредиту не пізніше 21 червня 2025 року. Згідно із п.2.3. Договору кредит надається на споживчі цілі. Пунктом 2.4.1. Договору встановлено, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 % річних. Зазначена в цьому пункті договору процентна ставка є фіксованою. Згідно із п. 3.3.3. Договору позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 816,67 гривень та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 20 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з липня 2020 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданому йому згідно з умовами цього Договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим договором. Відповідно до п. 3.3.4. Договору, якщо сума платежу, що надійшла в рахунок повернення кредиту та сплати процентів, менша розміру, вказаного у п. 3.3.3. цього договору, то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплаченими, вважаються простроченими. Наступна сума платежу повинна додатково включати суму коштів, необхідну для погашення простроченого платежу та сплати нарахованої пені за простроченні платежі з урахуванням пивом п. 8.2 цього Договору. Згідно із п. 3.9.1. та п.п.3.9.1.1. банк має право, у випадку якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання позичальником та/або поручителем взятих на себе обов`язків та недотримання умов, передбачених цим договором та/або договорами забезпечення, та/або іншими договорами, укладеними позичальником з банком, вимагати повернення кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають до сплати за цим Договором), строк сплати яких ще не настав, в повному обсязі у тому числі, але не виключно, у разі, якщо відбулася будь-яка із наступних подій: затримання сплати частини основної суми боргу за кредитом та\\або процентів за користування кредитом на один календарний місяць. Відповідно до п. 4.3. Договору позичальник зобов`язаний, зокрема, належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе цим Договором зобов`язання (п.п.4.3.1); завчасно забезпечувати наявність коштів для сплати чергових платежів за цим Договором на поточному рахунку (п.п. 4.3.10.). Згідно із п. 8.3. Договору за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов`язань по цьому Договору, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених в цьому Договорі та чинним Законодавством і відшкодовують завдані збитки. Сукупна сума неустойки (пені, штрафу), нарахована за порушення зобов`язань позичальником на підставі Договору не може перевищувати половини суми, одержаної Позичальником за Договором. За порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та\\або сплати процентів за користування кредитом, та\\або сплати комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше 15 % суми простроченого платежу. З доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі повертала кредитні кошти та сплачувала передбачені зазначеним вище кредитним договором платежі, що призвело до виникнення перед банком заборгованості, розмір якої станом на 28 квітня 2021 року становить 49674,38 грн., з якої: 42387,81 грн. загальна сума простроченого кредиту (основного боргу), 6243,09 грн. - загальна сума прострочених нарахованих процентів; 129,55 загальна сума 3% річних від прострочення сум по основному боргу; 40,48 грн. - загальна сума 3% річних від прострочення сум заборгованості по процентам; 734,19 грн. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 139,26 грн. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по процентам. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами статей 525, 526 та 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуюче викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем [PERSON] порушено умови укладеного договору зі своєчасного повернення суми кредиту та сплати процентів за користування ним, внаслідок чого утворився борг перед позивачем в сумі 49674 грн. 38 коп.. Таким чином, суд визнає, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від належного виконання взятих на себе зобов`язань за договором про споживчий кредит № 4637_0657. Сторона відповідача не скористалася своїм правом на подання відзиву та не надала доказів помилковості чи неправильності наданого позивачем розрахунку, в зв`язку з чим суд вважає його достовірним. Судом достовірно встановлено, що в порушення Кредитного договору, який відповідач підписав, а отже погодився з усіма умовами договору, він не виконав свої зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості по кредиту. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути заборгованість в загальній сумі 49674 грн. 38 коп.. Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2270 грн. 00 коп., що підтверджено Меморіальним ордером (а.с. 4).

Outcome: approved