Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

22 листопада 2016 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба термінового кредитування» (далі ТОВ «Служба термінового кредитування») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 7110,00 гривень, посилаючись на те, що 08.10.2013 року між ТОВ «Служба термінового кредитування» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 131008-101104, згідно до якого відповідачеві було надано кредит у розмірі 300,00 гривень. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язаний повернути грошові кошти в розмірі 300,00 грн. та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 84,00 грн., що разом складає 384,00 грн. у строк до 21.10.2013 року. Згідно п.6.2 Кредитного договору № 131008-101104, у разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту, до нього застосовуються штрафні санкції у вигляді неустойки - пені з розрахунку 2% за кожен день прострочення платежу. Відповідач умов договору належним чином не виконує та станом на 15.11.2016 року має заборгованість 7 110,00 грн., яка складається з наступного: - 300,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 84,00 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом; - 6 726,00 грн. - заборгованість за пенею (а.с.10-29). Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 7110,00 грн. та покласти на відповідача витрати, пов'язані з розглядом справи у суді. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про день та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. Справа призначалась до розгляду неодноразово, відповідачеві [PERSON] направлялися повістки, які повернулись до суду з відміткою, за закінченням терміну зберігання (за незапитом). Зазначене свідчить, що відповідач [PERSON] не бажає отримувати судові повістки, з'являтися в судові засідання та не цікавиться розглядом справи. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі ненадання фізичними особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання або місця реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених ст.157 цього Кодексу, у разі неявки в судове засідання однієї із сторін, про яких немає відомостей, що їм вручені судові повістки, або оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнані поважними. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Враховуючи строки розгляду справи суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача [PERSON], оскільки вона належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи та без поважних причин повторно не з'явилася в судове засідання, заперечень проти позову не надала, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевірив матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 08.10.2013 року між ТОВ «Служба термінового кредитування» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 131008-101104, згідно до якого відповідачеві було надано кредит у розмірі 300,00 гривень. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язаний повернути грошові кошти в розмірі 300,00 грн. та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 84,00 грн., що разом складає 384,00 грн. у строк до 21.10.2013 року. (а.с. 5-6). Згідно із розрахунком заборгованості відповідач [PERSON] станом на 15.11.2016 року має заборгованість 7 110,00 грн., яка складається з наступного: - 300,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 84,00 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом; - 6 726,00 грн. - заборгованість за пенею (а.с.10-29). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина перша статті 626 ЦК України). Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, -визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. В зв'язку з тим, що відповідачем [PERSON] не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що нею належним чином виконувалися умови кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими. В частині стягнення пені у розмірі 6726,00 грн., нарахованої, в тому числі, і за період з 14.04.2014р. по 15.11.2016р., то в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Таким чином, в частині стягнення пені позовні вимоги позивача підлягають задоволенню за період до 14.04.2014 року, тобто за 174 дні в розмірі 1044 грн. (174 х 6= 1044 грн.). Згідно довідки з Адресно-довідкового бюро станом на 29.11.2016 відповідач зареєстрований у [ADDRESS] з 25.07.2001 року. Місто Ізюм входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015р. При таких обставинах, зважаючи на те, що пеня нарахована за період, який настав пізніше 14 квітня 2014 року, та імперативну заборону на її стягнення, то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однією з умов здійснення такої компенсації є документальне підтвердження того, що сторона, на користь якої ухвалено рішення, дійсно понесла ці судові витрати. Судовий збір в сумі 1378,00 грн. підлягає стягненню з відповідача згідно квитанції № 0.0. 652257946.1 від 16.11.2016 року на користь позивача.

Outcome: partial