Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

25 січня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до ПАТ «Український бекон», в якому, з урахуванням останніх уточнень (а.с.56-57) зазначила, в період часу з 10 серпня 2013 року по 01 листопада 2013 року вона перебувала у трудових правовідносинах з відповідачем, працювала укладчиком-пакувальщиком. На момент звільнення відповідач по справі не провів з нею остаточний розрахунок і заборгованість по заробітній платі за серпень 2013 року становить 52грн 70коп, за жовтень 2013 року - 106 грн 65коп, за листопад 2013 року - 411грн 10коп. Позивач просить стягнути з ПАТ «Український бекон» на її користь заборгованість по заробітній платі за період часу з серпня по листопад 2013 року у загальному розмірі 600 грн 46коп; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені по 08 квітня 2013 року у розмірі 13648грн 04коп та моральну шкоду у розмірі 8000 гривень, яка полягає у позбавленні можливості реалізації необхідних життєвих потреб у зв*язку з невиплатою заробітної плати, необхідності звертатися за судовим захистом порушених прав. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги і зазначила, що заборгованість із виплати заробітної плати виникла внаслідок неправильного обчислення відповідачем розміру її заробітної плати - оплата незаконно здійснюється погодинно, а не за відпрацьовані дні. Зазначене та інші порушення законодавства, які саме позивач вказати не змогла, призвели до неправильного обчислення оплати за роботу в нічний та вечірній час, лікарняних та компенсації за невикористану відпустку. Визнала, що заробітна плата під час її роботи виплачувалась своєчасно, але остаточний розрахунок проведено лише 06 листопада 2013 року, що є порушенням її прав. Представники відповідача Біліменко А.О. та Горбунова З.О. позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволенні, оскільки ПАТ «Український бекон» не припускалось порушення трудових прав позивачки по справі, не має заборгованості з виплати заробітної плати перед [PERSON], розмір належних їй сум був обчислений підприємством відповідно до вимог чинного законодавства. Колективний договір на підприємстві не укладався, питання оплати праці регулюються Положенням про оплату праці. Заробітна плата за жовтень 2013 року в розмірі 621 грн 37коп фактично була сплачена позивачці 06 листопада 2013 року. Заслухавши пояснення позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] в період часу з 10 серпня 2013 року по 01 листопада 2013 року працювала укладчиком-пакувальщиком в ПАТ «Український бекон» (а.с.2), виконувала обов*язки передбачені посадовою інструкцією (а.с.87-89), з якою була ознайомлена, про що свідчить її власний підпис (а.с.82-86). Згідно п. 2.2 Положення про оплату праці (а.с.71-74) в ПАТ «Український бекон» діють погодинна та відрядна оплата праці. Як пояснила представник відповідача Горбунова З.О., праця [PERSON] оплачувалась погодинно - виходячи з посадового окладу за фактично відпрацьований час. Додатком № 1 до Положення про оплату праці передбачено доплату за роботу в нічний час в розмірі 20% посадового окладу за фактично відпрацьований час. Доплата за роботу у вечірній час зазначеним положенням не передбачена. Оскільки, як встановлено з пояснень представника відповідач, ПАТ «Український бекон» не було представлено при укладанні Генеральної угоди про регулювання основних принципів і норм реалізації соціально-економічної політики і трудових відносин в Україні на 2010-2012 роки, якою передбачено доплату за роботу у вечірній час, доводи [PERSON] щодо незаконності дій підприємства щодо оплати в одинарному розмірі роботи у вечірній час є безпідставними, що узгоджується з листом Міністерства праці та соціальної політики України від 17 березня 2011 року № 2774/0/14-11/18. Пунктом 2.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку (а.с.75-80), з якими була ознайомлена [PERSON], про що свідчить її власний підпис (90-93) передбачено, що тривалість щоденної роботи, в тому числі час початку та закінчення щоденної роботи та перерви для відпочинку та прийому їжі, визначається графіками змінності, затвердженими адміністрацією : погодинна, за якою, як встановлено, працювала [PERSON] - виходячи із посадових окладів за фактично відпрацьований час. 05 грудня 2012 року Головою Правління ПАТ «Український бекон» затверджені графіки робіт та фонди робочого часу на 2013 рік працівників підприємства, в тому числі і графіки за змінами А, В, С, за якими працювала позивачка (а.с.128-134). Відповідачем по справі виносились накази про переведення [PERSON] в інші зміни, зокрема: наказ № 329 від 20 серпня 2013 року про переведення із зміни С в зміну В (а.с.124), наказ № 330 від 21 серпня 2013 року про переведення із зміни В в зміну С (а.с.123); № 332 від 22 серпня 2013 року про переведення із зміни С в зміну В (а.с.122); № 334 від 29 серпня 2013 року про переведення із зміни В в зміну А(а.с.121); № 345 від 30 серпня 2013 року про переведення із зміни А в зміну В (а.с.120). З табелів обліку робочого часу за серпень, вересень, жовтень 2013 року (а.с.24-27) вбачається, що [PERSON] працювала в змінах А,В,С (а.с.24-27). Позивачка в судовому засіданні визнала, що переведення в інші зміни відбувалось з її згоди та були оплачені, про переведення вона розписувалась у журналах, які ведуться на підприємстві (а.с.106-119). При цьому зазначила, що не всі підписи, які маються журналах, виконані саме нею. Розмір нарахованої на користь позивачки заробітної плати за серпень 2013 року становить 2014грн 56коп, за вересень 2013 року - 867грн 90коп, за жовтень 2013 року - 1286грн 47коп, що підтверджується довідкою № 108 від 06 лютого 2014 року (а.с.29). Відповідно до довідки ПАТ «Український бекон» № 877 від 18 березня 2014 року (а.с.59) за період роботи з 10 серпня 2013 року по 01 листопада 2013 року на користь [PERSON] належало сплатити заробітну плату у розмірі 5291грн 61 коп (серпень - 1650грн 73коп, вересень - 860грн 12коп, жовтень - 2076грн 02коп, листопад - 756грн 84коп), фактично сплачено 5405грн 06коп, різниця переплати склала 113грн 45коп, яка, як пояснила представник відповідача, полягала в помилковій сплаті підприємством лікарняних соцстраху, що визнала [PERSON] в судовому засіданні та вбачається з її заяви про уточнення позовних вимог (а.с.56-57). Відповідно до довідки ПАТ «Український бекон» № 0580 від 06 лютого 2014 року (а.с.28) відповідач не має заборгованості із виплати [PERSON] заробітної плати. [PERSON] була звільнена за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.2). Відповідно до довідки ПАТ «Український бекон» № 157 від 05 березня 2014 року (а.с.43) компенсація за 6 днів невикористаної відпустки сплачена на користь [PERSON] у розмірі 403 грн 31коп та обчислена відповідно до вимог п.7 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ № 100 від 08 лютого 1995 року, а саме, виходячи із фактично відпрацьованого на підприємстві часу та отриманої заробітної плати (5511грн 97коп: 82 календарних дні). Згідно довідки № 0836 від 13 березня 2014 року (а.с.60) лікарняні, нараховані в жовтні 2013 року в розмірі 783грн 13 коп надійшли від Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 26 листопада 2013 року і цього ж дня платіжним дорученням № 63 від 26 листопада 2013 року були сплачені на користь позивачки по справі та надійшли цього ж дня на іі рахунок, що підтверджується випискою (а.с.67-68). Компенсація та лікарняні в сумі 756грн 84 коп були перераховані на користь позивачки 01 листопада 2013 року відповідно до відомості № 311. Перевіривши доводи позивача щодо наявності заборгованості із заробітної плати у зв*язку з неправильним її обчисленням, суд дійшов висновку про їх неспроможність з наступних підстав. Оклад [PERSON] становить 2419грн, що підтверджується табелями (а.с.61). Дослідивши табель обліку використання робочого часу в серпні 2013 року (а.с.24,61) суд приходить до наступного. В серпні 2013 року позивач по справі в період з 10 по 19 серпня працювала за графіком С (фактично -6 днів/ 66 годин, за планом - 16 днів/176годин), 20 серпня - за графіком В (фактично 1 день/11 годин, за планом - 15 днів/165 годин), з 22 серпня по 28 серпня - за графіком В (фактично 4дні/44години, за планом - 15днів/165годин), 29 серпня 2013 року за графіком В (фактично 1 день/11 годин, за планом 15днів/165 годин) Отже, за серпень 2013 року заробітна плата [PERSON] становить: з 10 по 19 серпня 2013 року - 2419грн:176 годин (за планом) х 66 годин (фактично) = 907грн13коп + доплата за роботу в нічний час 57грн 73коп ((2419грн:176годин х 7 х 20%) х3 нічних зміни) =964грн86коп; за 20 серпня 2013 року - 2419грн: 165годин (за планом) х 11 годин (фактично)=161грн27коп + доплата за роботу в нічний час 20грн 52коп (7годин) = 181грн79коп; з 21 серпня по 28 серпня 2013 року - 2419грн: 165годин (за планом) х 44 години (фактично)=645грн07коп + доплата за роботу в нічний час 41грн 05коп ((2419грн:165годин х 7годин х 20%) х 3 нічних зміни)= 686грн 12коп; за 29 серпня 2013 року - 2419грн : 165 годин (за планом) х 11 годин (фактично) = 161грн 27коп + доплата за роботу в нічний час 20грн 52коп(2419грн:165годин х 7 годин нічної зміни х20%) = 181грн 79коп, а всього 964грн 86коп + 181грн 79коп + 686грн 12коп + 181грн 79коп = 2014грн 56коп Крім того, за 24 серпня 2013 - робота у святковий день (друга зміна) позивач мав оплатити 4 години як святкові з 20 години до 24 години, а з 22 до 24 години як нічні : 2419/165х4години=58грн64коп+5грн87коп (нічні за 2 години)= 64 грн 51коп. Із нарахованої заробітної плати за серпень 2013 року підлягає відрахуванню внесок в ПФ України податок з доходів 15% Отже, до сплати за серпень 2013 року [PERSON] належить 1703грн 58коп (2014грн56+64грн 51коп= 2079грн07коп -74грн 85коп (внесок ПФУ 3,6%) - 300грн64коп (15%). Фактично за серпень 2013 року [PERSON] сплачено 1650грн 73коп, сума недоплати у зв*язку з не оплатою в подвійному розмірі роботи у святковий день становить 52грн 85коп. В позовній заяві та в судовому засіданні [PERSON] зазначила, що заборгованості по заробітній платі за вересень 2013 року підприємство перед нею не має. Як вбачається з табелю (а.с.61) в жовтні 2013 року [PERSON] відпрацювала 8 змін тривалістю 88 годин (за планом 16 змін/176годин), з них 4 нічних зміни по 7 годин . Нарахована зарплата за жовтень 2013 року становить1286грн 47коп з наступного розрахунку 2419грн : 176 годин (за планом) х 88 годин (відпрацьовано фактично) = 1209грн 50коп + доплата за роботу в нічний час за 28годин в розмірі 76грн 97коп (2419грн/176год х 28 х 20%). В жовтні 2013 року із заробітної плати позивачки було відраховано 181грн 80коп - переплату за вересень 2013 року, що не оспорюється позивачкою, отже розмір заробітної плати склав 1104грн 67коп. Крім того, в жовтні 2013 року [PERSON] були нараховані лікарняні: - за рахунок фонду соцстраху за 2 дні вересня - 268грн 61коп та за 5 днів вересня - 671грн 52коп; - за рахунок коштів підприємства за 3 дні вересня - 402грн 91коп. Із належних до сплати за жовтень 2013 року сум здійснені наступні відрахування: - 1104грн 67 коп х 3,6% (внесок в ПФУ)= 39грн 77коп - 268грн61коп+671грн52коп=940грн 13коп х 2% (внесок в ПФУ з лікарняних соцстраху)=18грн 80коп - 402грн 91коп х2%= 8 грн 06коп (внесок в ПФУ з лікарняних підприємства) Крім того, утримано податок з доходів фізичних осіб, виходячи з нижче наведених розрахунків: 1104грн 67коп + 402грн91коп=1507грн58коп - 39грн 77коп - 8грн 06коп=1459грн75коп*15% (податок з доходів)=218грн 96коп 940грн13коп-18грн 80коп=921грн 33коп х 15% = 138грн 20коп Отже, за жовтень 2013 року [PERSON] нараховано: 1104грн 67коп (з/плата) +268грн 61коп (лікарняні)+ 671грн52коп (лікарняні)+402грн91коп (лікарняні) = 2447грн71коп. Утримання за жовтень 2013 року становлять: 39грн77коп+18грн80коп+8грн06коп +218грн96коп+138грн 20коп=423грн79коп. До сплати за жовтень 2013 року [PERSON] належало 2023грн92коп (2447грн71коп - 423грн79коп). Як вбачається із наданого розрахунку (а.с.61 на звороті) 619грн42коп (аванс) сплачено на користь позивачки за платіжним дорученням № 10565 від 18 жовтня 2013 року, 621грн 37коп перераховано 05 листопада 2013 року (а.с.70) - отримано 06 листопада 2013 року (а.с.67-68), 783грн 13коп (лікарняні за рахунок соцстраху) сплачено за платіжним дорученням № 63 від 26 листопада 2013 року в день їх надходження від Фонду, що визнано позивачкою в судовому засіданні і підтверджується довідкою № 0836 від 13 березня 2014 року (а.с.60). Із надано табелю (а.с.61) вбачається, що в листопаді 2013 року [PERSON] нараховано 948грн07коп: - за 1день лікарняних за жовтень 2013 року (за рахунок соцстраху) - 136грн 19коп, - за 3 дні лікарняних за жовтень 2013 року (за рахунок підприємства) - 408грн57коп, - компенсація за 6 днів (як встановлено з пояснень сторін та розрахункового листа (а.с.30)) невикористаної відпустки в розмірі 403 грн 31коп. З нарахованих в листопаді 2013 року сум проведені наступні утримання: - 403грн 31коп х 3,6% =14грн52коп (внесок в ПФУ з компенсації), - 136грн19коп х 2%= 2грн27коп (внесок в ПФУ з лікарняних соцстраху), - 408грн 57коп х 2% = 8грн17коп (внесок в ПФУ з лікарняних підприємства) 136грн 19коп - 2грн 27коп х 15% = 20грн 02коп (податок з доходів з лікарняних соцстраху) (408грн 57коп +403грн 31коп)- (14грн 52коп+8грн 17коп) х15% (податок з доходів) + 27 грн 42коп (перерасход податку з доходів) = 145грн 80коп. Отже, всього утримано : 14,52грн +2,72грн+8,17грн+20,02грн+145,8грн=191грн23коп, а до сплати в листопаді 2013 року належить 948,07грн -191грн23коп=756грн84коп, з яких 643грн39коп - лікарняні за рахунок підприємства та компенсація за невикористану відпустку та 113грн 45коп - лікарняні за рахунок соцстраху. Як встановлено в судовому засіданні, сума 756грн 84коп на користь [PERSON] була перерахована платіжною відомістю Зп/311 від 01 листопада 2013 року (а.с.95). При цьому підприємством за рахунок власних коштів помилково, що не заперечувалось позивачкою, були перераховані лікарняні, які мали бути сплачені за рахунок соцстраху в розмірі 113грн45коп. Отже, за наявності зайвої переплати підприємством на користь [PERSON] суми в розмірі 113грн 45коп, не проведення оплати в подвійному розмірі за 24 серпня 2013 року (52грн85коп) не тягне за собою як наслідок заборгованість із заробітної плати. Доводи позивачки стосовно неправильного нарахування компенсації за невикористані дні щорічної відпустки є неспроможними, оскільки відповідно до п.2,7 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року № 100 компенсація за невикористану відпустку обчислюється шляхом ділення сумарного заробітку за фактично відпрацьований період (оскільки позивачка відпрацювала менше року) на відповідну кількість календарних днів відпрацьованого періоду, а одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки. Сумарний заробіток з 10 серпня по 01 листопада 2013 року становить 5511грн97коп, кількість відпрацьованих календарних днів - 82, днів невикористаної відпустки -6, отже компенсація становить 403грн 31 коп (5511грн97коп : 82 календ.дня х 6 днів), що узгоджується з довідкою відповідача № 157 від 05 березня 2014 року (а.с.43) та не спростовано [PERSON] Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженим постановою КМУ від 26 вересня 2001 р.N 1266, якщо застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувалися страхові внески менш як 6 календарних місяців, середня заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється за фактично відпрацьовані календарні місяці (з першого до першого числа), в яких сплачено страхові внески. Пунктом 6 зазначеного Порядку передбачено, що у разі, коли застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувалися страхові внески менше ніж календарний місяць, середня заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється за фактично відпрацьований час перед настанням страхового випадку. Відповідно до п.7 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням середня заробітна плата (грошове забезпечення) застрахованої особи обчислюється виходячи з нарахованої заробітної плати за видами виплат, що включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати (у тому числі в натуральній формі), які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про оплату праці" (грошового забезпечення, розмір якого визначається згідно з нормативно-правовими актами, що регулюють порядок та умови його виплати), та підлягають обкладанню податком з доходів фізичних осіб, не враховуючи передбачені законодавством пільги щодо сплати зазначеного податку чи суми, на які цей дохід зменшується, з яких сплачувалися страхові внески до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Згідно п.14 зазначеного Порядку середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період заробітної плати (оподатковуваного доходу, грошового забезпечення), з якої сплачувалися страхові внески на кількість відпрацьованих робочих днів у розрахунковому періоді - за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності. Статтею 37 Закону України «Про загальнообов*язкове державне соціальне страхування у зв*язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» передбачено, що допомога по тимчасовій втраті працездатності виплачується застрахованим особам залежно від страхового стажу, зокрема, 80 відсотків середньої заробітної плати (доходу) застрахованим особам, які мають страховий стаж від п'яти до восьми років. Відповідачем в письмових поясненнях (а.с.96-101) наведено детальний розрахунок, за яким було нараховано лікарняні позивачці. Крім того, відповідачем по справі надано перерахунок лікарняних у зв*язку з невірним визначенням розміру заробітної плати позивачки за серпень 2013 року, що полягало в не оплаті в подвійному розмірі роботи у святковий день (а.с.135). Розрахунок, з урахуванням його уточнення (а.с.135) відповідає вимогам п.п.5,6,7,14 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, Закону України «Про загальнообов*язкове державне соціальне страхування у зв*язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» і суду відсутні підстави не брати його до уваги, враховуючи, що позивачкою він не спростований, обгрунтованих заперечень проти зазначеного розрахунку нею не наведено. З розрахунку (а.с.96-101,135) вбачається, що сума недоплати [PERSON] за роботу в святковий день та лікарняних загалом становить з урахуванням обов*язкових платежів 88 грн 55коп, в той же час, як встановлено з пояснень самої позивачки та вбачається з табелю (а.с.61) підприємством безпідставно були сплачені на її користь грошові кошти у розмірі 113грн 45 коп, з огляду на що суд приходить до висновку, що на час розгляду справи заборгованість ПАТ «Український бекон» перед позивачкою відсутня. Наведений позивачкою в заяві про уточнення позовних вимог розрахунок заборгованості (а.с.56-57) не грунтується на нормах діючого законодавства, зокрема, Постанови КМУ «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року № 100, Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженим постановою КМУ від 26 вересня 2001 р. N 1266. Тверждення [PERSON] щодо незаконності погодинної оплати її праці спростовуються дослідженим в судовому засіданні Положенням про оплату праці (а.с.71-74). Доводи [PERSON] стосовно неправильності всіх розрахунків відповідача є неспроможними та необґрунтованими і оскільки позивач, всупереч ст.ст.11,60 ЦПК України, не надала доказів на підтвердження заявлених позовних вимог в частині наявності заборгованостіпо заробітній платі, позовні вимоги в частині стягнення із ПАТ «Український бекон» на користь позивачки заборгованості із заробітної плати задоволенню не підлягають. В ході розгляду справи встановлено, що відповідачем 01 листопада 2013 року платіжною відомістю № Зп/311 було перераховано на рахунок [PERSON] 756грн 84коп (а.с.94-95), які були зараховані на зарплатній рахунок 04 листопада 2011 року (а.с.67-68), 05 листопада 2013 року була оформлена платіжна відомість № Зп/313 і на рахунок позивачки 06 листопада 2013 року перераховано 621грн 37коп (лікарняні підприємства та заробітна плата) (а.с.69-70). Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред*явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст.2371 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про оплату праці» трудові спори з питань оплати праці розглядаються і вирішуються згідно із законодавством про трудові спори. Судом встановлено, що позивач звільнена 01 листопада 2013 року, а остаточний розрахунок проведено ПАТ «Український бекон» 06 листопада 2013 року, що підтверджується випискою по картковому рахунку клієнта (а.с.67-68) та визнано представником відповідача. Оскільки відповідно до довідки ПАТ «Український бекон» № 143 від 03 березня 2014 року (а.с.42) розмір середньоденної заробітної плати [PERSON] становить 165грн 72коп і згідно планового графіку (а.с.44) в період часу з 02 листопада 2013 року по 06 листопада 2013 року за зміною В [PERSON] мала відпрацювати 2 робочі зміни - 03 и 04 листопада 2013 року, з відповідача на її користь підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 331грн 44коп (165грн 72коп х 2) без урахування суми податків та інших обов*язкових платежів. Доводи [PERSON] щодо неправильного обчислення розміру її середньоденного заробітку є неспроможними, оскільки позивачка не навела обгрунтованих заперечень щодо розрахунку позивача і не спростувала його, висловивши лише категоричну незгоду з ним. Враховуючи, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт порушення з боку відповідача трудових прав позивачки в частині невиплати в строки, передбачені ст.ст.115, 116 КЗпП України належних їй сум заробітної плати, що вимагало від позивача додаткових зусиль для організації свого життя, враховуючи нетривалий строк порушення трудових прав, суд вважає, що виходячи із засад розумності виваженості і справедливості з відповідача на користь позивача слід стягнути моральну шкоду у розмірі 200 гривень. Твердження позивачки стосовно того, що підписи про ознайомлення із посадовою інструкцією, Правилами внутрішнього трудового розпорядку та в журналах про переведення до інших змін виконані не нею, а іншою особою об*єктивно не підтверджені. Не зважаючи, на те, що судом позивачці було роз*яснено право заявити клопотання про призначення по справі почеркознавчої експертизи, остання цим правом не скористалась. В силу ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст.115, 116, 117 КЗпП України, ст.32 Закону України «Про оплату праці», Постанови КМУ «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року № 100, ст. 37 Закону України «Про загальнообов*язкове державне соціальне страхування у зв*язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», п.5,6,7,14 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженим постановою КМУ від 26 вересня 2001 р.N 1266,

Outcome: partial