Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Шлюб між сторонами зареєстрований 19 вересня 2009 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великобагачанського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №49. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулась до суду і просила шлюб розірвати. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинилися, причиною послужили психологічна несумісність, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сім'ю та сімейне життя зокрема, в зв'язку з цим сторони втратили одне до одного почуття поваги та любові, тому вирішив шлюб розірвати. В судовому засіданні 03.04.2017 року позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, в своїх поясненнях посилалась на обставини, що викладені в позові і просила його задовольнити, вказала, що на примирення не згодна. В судовому засіданні 03.04.2017 року відповідач [PERSON] позов про розірвання шлюбу не визнав, просив надати строк для примирення подружжя. Ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 03.04.2017 року сторонам у справі надано строк для примирення подружжя до 16.05.2017 року і провадження у справі зупинено (а.с.21). Ухвалою Великобагачанського районного суду від 16.05.2017 року провадження у справі відновлено за ініціативою суду і продовжено судовий розгляд вищевказаної цивільної справи. В судове засідання 16.05.2017 року позивач [PERSON] подала письмову заяву про підтримання позову про розірвання шлюбу та розгляд справи у її відсутність. В судове засідання 16.05.2017 року відповідач [PERSON] подав письмову заяву про визнання позову про розірвання шлюбу та розгляд справи у його відсутність. У зв'язку з неявкою сторін у справі в судове засідання 16.05.2017 року, суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів, враховуючи положення ст.197 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами). Суд, заслухавши в судовому засіданні 03.04.2017 року пояснення позивача [PERSON], відповідача [PERSON], вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що подружжя [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.09.2009 року (а.с.8), шлюб зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великобагачанського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №49 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] який проживає з позивачкою у справі (а.с.7). Батьком дитини у свідоцтві про народження записаний відповідач [PERSON]. Статтею 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно ст.21 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. За нормою ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинились, що вбачається з обгрунтування позовної заяви та не заперечується відповідачем згідно його заяви до суду від 16.05.2017 року. Шлюб розпався через відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги в сім'ї, різні погляди на сім'ю та сімейне життя зокрема, в зв'язку з цим сторони втратили одне до одного почуття поваги та любові. В даний час шлюб існує лише формально. При таких обставинах справи суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає і вони його не досягли, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя, тому є підстави для розірвання шлюбу. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що у позовній заяві позивач просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору, з урахуванням того, що позовні вимоги підлягають до задоволення, понесені позивачем у справі судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. підлягають стягненню з відповідача у справі [PERSON] на користь позивача [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved