Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

05.02.2018 року заявник [PERSON], в інтересах якого за довіреністю діє начальник Верхньорогачицького БПД [PERSON], звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа - Верхньорогачицька селищна рада, з підстав зазначених в заяві. Просить суд встановити факт належності йому [PERSON], державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], який було зареєстровано за № 789 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю 29.12.2001 року, оскільки встановлення даного факту необхідно йому для здійснення державної реєстрації речових прав на належну йому земельну ділянку. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримав в повному обсязі свої вимоги за обставин, викладених в заяві, та просив їх задовольнити. Представник заявника за довіреністю - начальник Верхньорогачицького БПД [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги з підстав, викладених в заяві, підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити Представник заінтересованої особи - Верхньорогачицької селищної ради Безрідний Д.І. в судовому засіданні пояснив, що Верхньорогачицька селищна рада не заперечує проти встановлення даного факту, оскільки він потрібен заявникові для здійснення державної реєстрації речових прав на належну йому земельну ділянку. Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона являється дружиною заявника та їй достовірно відомо, що Державний акт серії [NUMBER] на право приватної власності на земельну ділянку площею 9,000 га, яка розташована на території Верхньорогачицької селищної ради Верхньорогачицького району Херсонської області, виданий на підставі рішення виконавчого комітету Верхньорогачицької селищної ради № 245 від 17.10.2001 року та зареєстрований за № 789 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю 29.12.2001 року саме [PERSON], але при цьому було допущено помилку в написанні його по-батькові - "[PERSON]". Крім того, [PERSON] користувався даною земельною ділянкою до того моменту, поки не виникло питання про необхідність здійснення державної реєстрації речових прав на належну йому земельну ділянку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він разом з заявником довгий час працювали разом та йому достовірно відомо, що Державний акт серії [NUMBER] на право приватної власності на земельну ділянку площею 9,000 га, яка розташована на території Верхньорогачицької селищної ради Верхньорогачицького району Херсонської області, виданий на підставі рішення виконавчого комітету Верхньорогачицької селищної ради № 245 від 17.10.2001 року та зареєстрований за № 789 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю 29.12.2001 року саме [PERSON], але при цьому було допущено помилку в написанні його по-батькові - "[PERSON]". Крім того, [PERSON] користувався даною земельною ділянкою до того моменту, поки не виникло питання про необхідність здійснення державної реєстрації речових прав на належну йому земельну ділянку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі рішення Верхньорогачицької селищної ради № 245 від 17 жовтня 2001 року, заявнику було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], який було зареєстровано за № 789 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю 29 грудня 2001 року (а.с. 5). Однак, при видачі Державного акту в ньому були допущені певні помилки. Так, в Державному акті запис його по-батькові «[PERSON]» не збігається із записом його по-батькові в паспорті громадянина України серія [NUMBER], який було видано Верхньорогачицьким РВ УМВС України в Херсонській області 07 червня 2002 року (а.с. 4), де по-батькові заявника зазначене як «[PERSON]». З метою вжиття заходів досудового врегулювання спору щодо виправлення зазначеної помилки заявник звернувся до Верхньорогачицької селищної ради, проте листом від 15.01.2018 року вих. № 22 (а.с. 6) йому було повідомлено про неможливість виправлення даної помилки та рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності мені правовстановлюючого документу, а саме: Державного акту. Отже, заявник не може встановити факт належності йому державного акту на право власності на земельну ділянку, інакше, ніж в судовому порядку. Встановлення даного факту потрібно заявнику для здійснення державної реєстрації речових прав на належну йому земельну ділянку. Факт отримання саме [PERSON] та користування земельною часткою (паєм) на землях Верхньорогачицької селищної ради згідно державного акту на право приватної власності на землю підтверджено також свідками. На сьогоднішній день заявник не може реалізувати своє право на право користування земельною ділянкою. Згідно із п.4.1. Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженою Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 року № 325, яка втратила чинність 23.08.2013 року, виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається. Таким чином, заявник до цього дня не мав можливості виправити дану помилку. Із внесенням змін до норм діючого законодавства з 01 січня 2013 року ні в територіальних органів Держкомзему, ні в будь-яких інших установ немає повноважень по видачі державних актів на право власності на землю. На сьогоднішній день такі правовстановлюючі документи, як державні акти на право власності на землю, не виготовляються, ніким не видаються і не реєструються. Отже, [PERSON] не має іншого способу встановити факт належності йому вказаного правовстановлюючого документу, окрім судового. Відповідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У відповідності до ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.1995 року при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст. 273 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі прізвища, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі не збігаються з прізвищем, ім'ям, по- батькові місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або паспорті, у тому числі факт належності правовстановлюючого документа в якому допущені помилки, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Судом з'ясовано, що встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: що [PERSON], [INFO], належить Державний акт серії [NUMBER] на право приватної власності на земельну ділянку площею 9,000 га, яка розташована на території Верхньорогачицької селищної ради Верхньорогачицького району Херсонської області, виданий на підставі рішення виконавчого комітету Верхньорогачицької селищної ради № 245 від 17.10.2001 року на ім'я «[PERSON]» та зареєстрований за № 789 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю 29.12.2001 року необхідно заявнику для здійснення державної реєстрації речових прав на належну заявнику земельну ділянку. Суд, вислухавши та прийнявши до уваги пояснення та доводи заявника, його представника, свідків, позицію представника заінтересованої особи, матеріали справи, прийшов до висновку про необхідність повного задоволення вимог заявника, оскільки даний факт потрібен йому для здійснення державної реєстрації речових прав на належну заявнику земельну ділянку.

Outcome: approved