Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

19.03.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні, та середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Позовні вимоги мотивує тим, що 11.01.2020 року відповідно до Наказу №545-к та на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку із ліквідацією Управління освіти, молоді та спорту Виноградівської районної державної адміністрації, згідно з розпорядженням голови Виноградівської РДА від 06.09.2019 року №3-о, позивача було звільнено з посади спеціаліста централізованої групи автотранспортного забезпечення. Згідно розрахункового листа за січень 2020 року на день звільнення позивачу належало виплатити 11435 грн, 78 коп. в тому числі заробітна плата, компенсація за невикористану щорічну відпустку та вихідна допомога з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів. При звільненні і по даний час, належні позивачу кошти відповідачем не були виплачені. Тому позивач просить стягнути із відповідача грошові кошти, належні до виплати при звільненні, та середній заробіток за весь час затримки розрахунку на підставі ст.117 КЗпП України. Відповідач Управління освіти, молоді та спорту Виноградівської районної державної адміністрації у наданий судом строк своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, як і заперечення. Відповідач Виноградівська районна рада Закарпатської області подала до суду відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки не є належним відповідачем у спорі. Клопотав перед судом про заміну неналежного відповідача, в подальшому подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України, враховуючи відсутність клопотання позивача про заміну первісного відповідача належним відповідачем, суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача - Виноградівської районної ради про заміну належного відповідача. Дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд вирішив наступне. Суд встановив, що з 01.03.2013 року по 11.01.2020 року позивач перебував у трудових відносинах із Управлінням освіти, молоді та спорту Виноградівської РДА (а.с.7 див.зворот) 11.01.2020 року відповідно до Наказу №545-к та на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку із ліквідацією Управління освіти, молоді та спорту Виноградівської районної державної адміністрації (далі по тексту - Управління), згідно з розпорядженням голови Виноградівської РДА від 06.09.2019 року №3-о, позивача було звільнено з посади спеціаліста централізованої групи автотранспортного забезпечення Управління освіти, молоді та спорту механіка (а.с.8). Згідно наказу вирішено провести повний розрахунок з виплатою компенсації за невикористану щорічну основну відпустку із 01.03.2019 року по 11.01.2020 року у кількості 15 календарних днів, виплатити компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку та вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку. Згідно розрахункового листа за січені 2020 року сформованого 28.02.2020 року на день звільнення позивачу належало виплатити 11435 грн, 78 коп. в тому числі заробітна плата, компенсація за невикористану щорічну відпустку та вихідна допомога з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів. Вказана сума визначено як борг (а.с.11). Як передбачено ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до приписів ч.1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначенні суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Крім того, частинами 1, 2 ст. 83 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-інваліда з дитинства підгрупи А І групи. З аналізу вказаних правових норм вбачається, що остаточний розрахунок при звільненні працівника проводиться в день його звільнення, з обов`язковим попереднім письмовим повідомленням працівника про розмір нарахованих сум. Однак, ні в день звільнення позивача 11.01.2020 pоку, ні в подальшому відповідачем - Управління освіти, молоді та спорту Виноградівської районної державної адміністрації не здійснено виплату належних позивачу коштів, що є порушенням ч. 1 ст. 116 КЗпП України. Очевидно, що позивач та Управління є суб`єктами трудових відносин, сторонами трудового договору. Відтак, суд погоджується із позицією відповідача Виноградівської районної ради Закарпатської області та приходить до висновку, що, оскільки Виноградівська районна рада не має статусу суб`єкта трудових відносин із позивачем, то не повинна відповідати за позовом по суті порушеного спору. За таких обставин суд приймає рішення про задоволення позову у частині та вирішує стягнути з відповідача - Управління освіти, молоді та спорту Виноградівської районної державної адміністрації -11435 грн. 78 коп., що включає в себе заробітну плату за 8 робочих днів, компенсацію за невикористану щорічну відпустку в кількості 15 календарних днів та вихідну допомогу з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити своєму працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 р. в інших випадках збереження середньої заробітної плати, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середнього (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - на число календарних днів за цей період. Суд погоджується із розрахунком середньоденної заробітної плати [PERSON] . Як встанвовлено з матеріалів справи, позивач [PERSON] за листопад 2019 року отримав 9804 грн.33 коп. заробітної плати за 18 робочих днів (а.с.12) та за грудень 2019 року1801 грн.99 коп. заробітньої плати за 8 робочих днів (а.с.13). За листопад-грудень 2019 року, позивач разом отримв заробітну плату в сумі 11606, грн.32 коп без відрахування податків, зборів та обов`ґзкових платежів за 26 робочих днів. Отже, середньоденна заробітня плата, яка підлягає додатковій виплаті станвить 446 грн.40 коп., без відрахування податків, зборів та обов`язкових платежів (9804,33+1801,99)/26=446,40 грн.) за кожен день. Оскільки з позивачем не проведено повного розрахунку при звільненні, відповідач - Управління освіти, молоді та спорту Виноградівської районної державної адміністрації повинен виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 p., установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Період із дати звільнення по день постановлення рішення містить 159 робочі дні ( з 11 січня 2020 року по 28.08.2020 року). На день розгляду справи розрахунок із позивачем не здійснено. Відтак, на користь позивача слід стягнути 70977 грн.60 коп. (446,4 грн * 159 дні). І в цій частині позов слід задовольнити та стягнути цю суму із Управління. Позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви у даному спорі. При цьому розмір судового збору, що належало сплатити позивачу за подання цієї позовної заяви, відповідно до ст.4 ЗУ "Про судовий збір" становить 840,80 грн. Про відшкодування інших судових витрат у справі не заявлено. На підставі п. 1 ч. 2, ч. 6 ст. 141 ЦПК України судові витрати в розмірі 840,80 грн слід стягнути із Управління освіти, молоді та спорту Виноградівської районної державної адміністрації на користь держави. На підставі викладеного, та

Outcome: partial