Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності за законом, під час розгляду справи позовні вимоги уточнив, обґрунтовуючи тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON] . Його брат [PERSON] звернувся після смерті матері до нотаріальної контори про, що зареєстровано спадкову справу № 187/2010, номер у Спадковому реєстрі 49115816 від 31.03.2010 року. Батько звернувся до нотаріальної контори 20.07.2019 року з заявою про прийняття спадщини. Він звернувся до нотаріальної контори в 2019 році, відповідно до довідки № 2373 від 12.04.2019 року, оскільки постійно проживав та проживає за адресою проживання покійної матері. Після смерті матері відкрилася спадщина на спадкове майно: житлового будинку в [ADDRESS] . 23.04.2019 року він отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії Дніпровської районної державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про права на спадщину на частку майна подружжя після смерті його матері - [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки неможливо підтвердити факт належності її спадкового майна, а саме: житлового будинку в [ADDRESS] , так, як відсутній документ, що підтверджує право власності на її частку житлового будинку та рекомендовано звернутися до суду. Його матір та батько одружилися 01.06.1965 року, відповідно до Свідоцтва про одруження 01.06.1965 року. Вищезазначене домоволодіння вони будували разом, але було зареєстровано будинок на відповідача, відповідно до наступних документів: Свідоцтво про право власності на житловий будинок, видане на підставі рішення виконкому від 30.10.1990 року № 284, зареєстровано в Новомосковському БТІ 10.06.1991 року за № 419-2; Лист КП «БТІ» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області вих. № 367 від 20.04.2017 року; Технічного паспорту. Відповідно до довідки від 14.03.2020 № 1594, в зв`язку з підготовкою до всеукраїнського перепису населення в 2000 році та з метою впорядкування житлових будинків, домоволодіння, яке належить померлому [INFO] [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , було змінено на № 97 . [INFO] батько - [PERSON] помер, але встиг подати до суду заяву від 30.08.2019 року, що підтримує позовні вимоги, тобто не заперечує проти того, що дійсно потрібно визначити Ѕ частку домоволодіння [ADDRESS] в праві спільної сумісної власності за [PERSON] та 1/ 2 частка цього домоволодіння за ним, та не заперечував проти визнання за ним 1/6 частки цього домоволодіння після смерті матері. Між його матір`ю та батьком - [PERSON] не укладено Договору про частки в спільному майні, а тому, відповідно до чинного законодавства, вважаю за потрібне визначити частки в праві спільної сумісної власності на домоволодіння [ADDRESS] наступним чином: Ѕ частини за померлою - [PERSON] ; Ѕ частки за померлим [PERSON] . Його брат - Відповідач по справі подав до суду заяву про те, що він відмовляється від 1/6 частини спірного домоволодіння на його користь, оскільки він доглядав за батьками, робив поточні ремонти, дбав про будинок. Він вважає, що суд повинен визначити частки в вищезазначеному домоволодіння наступним чином: Ѕ частини за померлою - [PERSON] в праві в праві спільної сумісної власності; Ѕ частки за померлим [PERSON] в праві спільної сумісної власності; 1/6 частки за померлим [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , що померла [INFO] ; 1/3 частки за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , що померла [INFO] , оскільки [PERSON] відмовився від своєї частки на його користь (1/6 +1/6 =1/3). Він вважає, що має право на визнання за ним права власності на домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , в розмірі 1/ 3 частки. Просить суд: Визначити, що Ѕ частка домоволодіння [ADDRESS] , що складається з: одно поверхневого будинку - А загальна площа 65,7 кв. м. , житлова площа - 38,2 кв. м. 1- кухня - 9,0 кв. м., 2 - прихожа - 10,9 кв. м., 3- кімната - 9,3 кв. м., 4- кімната - 21,10 кв. м., 5- кімната - 7,80 кв. м., І(а)- сіни - 7,6 кв. м.; матеріал стін - саман, обкладений цеглою; Б - літня кухня; В- сарай; Г- сарай; Д - гараж; Е - вбиральня; Ж- літній душ; К - колодязь; №1-3 - споруди, становила за померлою - [PERSON] , 05.10.2009 року в праві спільної сумісної власності. Визначити Ѕ частини домоволодіння [ADDRESS] , що складається з : одно поверхневого будинку - А загальна площа 65,7 кв. м. , житлова площа - 38,2 кв. м. 1- кухня - 9,0 кв. м., 2 - прихожа - 10,9 кв. м., 3- кімната - 9,3 кв. м., 4- кімната - 21,10 кв. м., 5- кімната - 7,80 кв. м., І(а)- сіни - 7,6 кв. м.; матеріал стін - саман, обкладений цеглою; Б - літня кухня; В- сарай; Г- сарай; Д - гараж; Е - вбиральня; Ж- літній душ; К - колодязь; №1-3 - споруди становила за померлим - [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] в праві спільної сумісної власності. Визнати, що частки домоволодіння [ADDRESS] , що складається з : одно поверхневого будинку - А загальна площа 65,7 кв. м. , житлова площа - 38,2 кв. м. 1- кухня - 9,0 кв. м., 2 - прихожа - 10,9 кв. м., 3- кімната - 9,3 кв. м., 4- кімната - 21,10 кв. м., 5- кімната - 7,80 кв. м., І(а)- сіни - 7,6 кв. м.; матеріал стін - саман, обкладений цеглою; Б - літня кухня; В- сарай; Г- сарай; Д - гараж; Е - вбиральня; Ж- літній душ; К - колодязь; №1-3 - споруди після смерті [PERSON] , що померла [INFO] в порядку спадкування за законом становить: 1/6 частки за померлим [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , що померла [INFO] ; 1/3 частки за мною, [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , паспорт [NUMBER] , виданий Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області від 29.09.1997 року; Визнати за [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , паспорт [NUMBER] , виданий Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області від 29.09.1997 року, право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , що померла [INFO] на 1/3 частини домоволодіння [ADDRESS] , що складається з : одно поверхневого будинку - А загальна площа 65,7 кв. м. , житлова площа - 38,2 кв. м. 1- кухня - 9,0 кв. м., 2 - прихожа - 10,9 кв. м., 3- кімната - 9,3 кв. м., 4- кімната - 21,10 кв. м., 5- кімната - 7,80 кв. м., І(а)- сіни - 7,6 кв. м.; матеріал стін - саман, обкладений цеглою; Б - літня кухня; В- сарай; Г- сарай; Д - гараж; Е - вбиральня; Ж- літній душ; К - колодязь; №1-3 - споруди. Ухвалою судді від 13.08.2019 року у справі відкрито загальне позовне провадження і по справі призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 05.02.2020 року підготовче засідання закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. До початку відкритого судового засідання представник позивача, адвокат Бут Н.В. надала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, уточнені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. До початку відкритого судового засідання відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився будь-яких заяв суду не надавали. Представник третьої особи, Дніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, але в матеріалах справи є заява про розгляд справи без участі їхнього представника. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] актовий запис про смерть №107 від 06.10.2009 року. (а.с.12). З копії свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 01 червня 1965 року, вбачається що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , актовий запис №10 від 01 червня 1965 року. (а.с.13). З копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння) від 10.06.1991 року вбачається, виданого на підставі рішення виконкому від 30.10.1990 року № 284 та зареєстрованого в Новомосковському БТІ 10.06.1991 року за № 419-2 вбачається, що власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] - [PERSON] . (а.с.11). Згідно довідки від 14.03.2020 № 1594 виданої Новоолександпівською сільською радою Дніпровського району Дніпропетровської області, вбачається, що в зв`язку з підготовкою до всеукраїнського перепису населення в 2000 році та з метою впорядкування житлових будинків, домоволодіння, яке належить [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , було змінено на № 97. (а.с.93) За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) норми ЦК України та Сімейного кодексу України застосовуються до цивільних і сімейних відносин, які виникли після набуття ними чинності, тобто не раніше 01.01.2004 р. Отже, враховуючи, що права і обов`язки щодо нерухомого майна виникають у момент його набуття, правовий режим спірного житлового будинку, право власності на який було набуто 1991 р. повинен регулюватися чинним на той час Кодексом про Шлюб та Сім`ю України. Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. На підставі ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (номер будинку після впорядкування адрес - № 97) є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Постановою Державного нотаріуса Дніпровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвою Л.В. від 23 квітня 2019 року [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки неможливо підтвердити факт належності їй спадкового майна, а саме житлового будинку в [ADDRESS] , так як відсутній документ, що підтверджує право власності на її частку житлового будинку. Чинне законодавство не надає нотаріусу права здійснювати виділ частки. Таким чином, у разі смерті одного з учасників права спільної сумісної власності, передусім необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яка і буде об`єктом спадкування. Видачу нотаріусом свідоцтва про частку в спільному майні за заявою інших учасників спільної сумісної власності законодавство не передбачає, відтак слід припустити, що для успадкування частки у спільній сумісній власності після смерті іншого учасника спільної сумісної власності, справа про визначення належної йому частки вирішуватиметься в суді. Таким чином, оскільки при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначення частки померлого витікає з поняття спадкування, яким відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід права та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Суд враховує, роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що [PERSON] та її чоловіку, [PERSON] належало по 1/2 частині вищевказаного житлового будинку. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] актовий запис про смерть №139 від 16.09.2019 року. (а.с.67). Тому, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визначення розміру часток померлої [PERSON] та померлого [PERSON] у праві спільної сумісної власності на житловий будинок в розмірі по 1/2 частині кожному підлягають задоволенню. Отже, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на Ѕ частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні було досліджено копію спадкової справи після смерті [PERSON] , з якої вбачається, що після смерті спадкодавця спадщину прийняли: [PERSON] - чоловік та сини: [PERSON] , [PERSON] . Заяв про відмову від спадщини та відмову своєї частини спадщини на користь іншого спадкоємця спадкова справа не містить. Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцем після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогост.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідність до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Враховуючи, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, спадкоємцям після смерті [PERSON] : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належить по 1/6 частині спадкового майна. Відповідач [PERSON] надав суду заяву 02.03.2020 року про відмову від своєї частки спадкового майна, 1/6 частини будинку, після смерті матері, [PERSON] на користь свого брата [PERSON] . Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яка відкривається з дня смерті особи або з дня, з якого вона оголошується померлою. Для цього спадкоємцю необхідно звернутися із заявою про відмову від прийняття спадщини, яка подається нотаріусу (стаття 1273 ЦК України). Враховуючи, що відповідач [PERSON] в установленому законом порядку не відмовився від своєї частини спадщини на користь свого брата, тому суд не вбачає законних підстав для визначення в спадковому майні після смерті [PERSON] за позивачем, [PERSON] , 1/3 частину. А тому позовні вимоги про визначення за [PERSON] 1/3 частки будинку після смерті [PERSON] , що померла [INFO] підлягають частковому задоволенню, з визначенням 1/6 частини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Таким чином, суд вважає, що позивач має право на 1/6 частину спірного житлового будинку після смерті [PERSON] , [INFO] , а тому визнання права власності саме на 1/6 частину вищевказаного житлового будинку за позивачем не порушуватиме права та інтереси інших осіб. У зв`язку з вище викладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial