Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

[PERSON] 14.02.2014 року звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з цивільним позовом до Вишеньківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позов мотивовано тим, що [INFO] року померла його мати - [PERSON], яка за життя склала заповіт, згідно якого заповіла належне їй майно позивачу. Після смерті спадкодавця, залишилось спадкове майно, серед якого: житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по [ADDRESS] земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,2500 га., що розташована по [ADDRESS] земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2000 га. що розташована по [ADDRESS] Враховуючи відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями що розташований по [ADDRESS] право на право на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,2500 га., що розташована по [ADDRESS] та право на право на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2000 га., що розташована по [ADDRESS] 20.03.2014 року представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про залишення позовної заяви в частині позовної вимоги про визнання права на право на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,2500 га. що розташована по [ADDRESS] - без розгляду. Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду від 20.03.2014 року позовну заяву в частині позовної вимоги про визнання права на право на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,2500 га., що розташована по [ADDRESS]- залишено без розгляду. У судове засідання позивач, представник позивача не з'явились, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги повністю. Представник відповідача - Вишеньківської сільської ради у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача, в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позову. Враховуючи подані сторонами заяви, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Вишеньківською сільською радою, Хмільницького району, Вінницької області від 25.10.2003 року підтверджено, що [PERSON] померла [INFO] року. Відповідно до заповіту від 23 січня 1995 року посвідченого секретарем Вишеньківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області та зареєстрованого в реєстрі за №27 [PERSON] заповіла все належне їй майно - [PERSON]. Згідно запису секретаря сільської ради вказаний заповіт не змінено і не відмінено. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, серед якого: - житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по [ADDRESS] Вказане підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданий КП "ВООБТІ" від 24.12.2013 року(а.с.5-7). При цьому суд враховує, що у технічному паспорті відсутні відмітки що про те, що дане нерухоме майно є самочинно побудованим, наявний запис про відсутність правовстановлюючих документів. Як видно з технічного паспорта житловий будинок був збудований 1961 року, а господарські споруди 1961, 1978 р.р. Згідно виписки з рішення 13 сесії 21 скликання Вишеньківської сільської ради від 14.12.1993 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,45 га., що розташована по [ADDRESS](а.с.9). Довідкою Вишеньківської сільської ради № 421 від 20.12.2013 року підтверджено, що згідно погосподарської книги за 1991-1995 рр., особовий рахунок [NUMBER] власником будинку та земельної ділянки площею 0,45 га. по [ADDRESS] була [PERSON], яка померла [INFO] року(а.с. 10). Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 25.10.2004 року, яке набуло законної сили 25.12.2004 року, встановлено факт, що [PERSON], яка померла [INFO] року, являється матір'ю [PERSON], [INFO], а також встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] шляхом фактичного володіння і управління спадковим майном після смерті [PERSON]. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року N 1952-ІV, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. На час виникнення спірних правовідносин діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, згідно із ст. 1, ст. 6 якої встановлено, що реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР проводять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Відповідно до пп. 6-7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5-24/26, дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян. Судом встановлено, а також доведено належними та допустимими доказами факт належності вищевказаного будинковолодіння [PERSON] Здобуті докази свідчать про те, що за життя вона володіла, користувалась та розпоряджалась вищевказаним будинковолодінням, яке перебувало у її власності, відповідно до вимог діючого на той момент законодавства. Згідно з ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР (надалі - ЦК УРСР) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Листом завідуючої Хмільницької районної державної нотаріальної контори Горщинської Ю.П. №235/01-16 від 18.03.2014 року повідомлено, що після смерті [INFO] року [PERSON] спадкоємці з заявами про прийняття та/або відмову від спадщини не звертались, спадкова справа не заводилась і відповідно свідоцтва про право на спадщину не видавались. Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 25.11.2004 року встановлено факт прийняття [PERSON] спадщини за померлою [INFO] року [PERSON] Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання, в порядку спадкування за заповітом, права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по [ADDRESS] Позовна вимога про визнання права на право на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2000 га., що розташована по [ADDRESS] задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не доведено обгрунтованість даної позовної вимоги з посиланням на докази. Так, відповідно до наявної у матеріалах справи виписки з рішення 13 сесії 21 скликання Вишеньківської сільської ради від 14.12.1993 року [PERSON] земельну ділянку площею 0,45 га., при цьому не вказано на яких умовах надано вказану земельну ділянку та її цільове призначення. Враховуючи встановлені судом обставини, позов підлягає частковому задоволенню. Судові витрати залишити за сторонами.

Outcome: partial