Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

18.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06.09.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 237 тапро стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн., щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову і до повноліття донькиі аліментів на утримання дружини в розмірі 800 грн., щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення неповнолітньою донькою [PERSON], трирічного віку. Свої вимоги мотивує тим, що з 06.09.2014 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який є батьком її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, між ними часто виникали сварки та непорозуміння. Вважає подальше спільне проживання з відповідачем та збереження сім'ї неможливим. З січня 2016 року вони фактично припинили шлюбні відносини. Донька перебуває на її утриманні, відповідач же, як батько дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, чим ставить її у скрутне матеріальне становище. Відповідач працює в магазині будівельних матеріалів та має додатковий заробіток в якості фотографа. Вона просить суд стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн., щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення донькою повноліття. Вона не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує щомісячну допомогу при народженні дитини в сумі 860 грн. Тому просить стягнути аліменти на її утримання розмірі 800 гривень, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення неповнолітньою донькою [PERSON], [INFO], трирічного віку. В судовому засіданні [PERSON] підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, просила суд позов задовольнити, залишити їй прізвище - [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. [PERSON] пояснив, що з 06.09.2014 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого вони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо. Він з 01.03.2016 року працює у ФОП «[PERSON]» в магазині будівельних матеріалів, отримує заробітну плату в розмірі 1378 грн. щомісячно. Іншого доходу він не має. Від першого шлюбу він має доньку Алісу, [INFO] та з 08.05.2014 року сплачує аліменти на її утримання по 600 грн. щомісячно. Не заперечує проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини від його заробітку щомісячно, а на утримання [PERSON] - в розмірі 1/8 частини його заробітку. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ч. 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачає, що батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти (аліменти) на дитину присуджуються у частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК України) або у твердій грошовій сумі (ст.184 СК України) і виплачуються щомісячно. В судовому засіданні встановлено, що з 06.09.2014 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні (а.с. 7, 8). Відповідач в добровільному порядку кошти на утримання дитини та дружини не надає. Як вбачається з довідки від 28.03.2016 року [PERSON]з 01.03.2016 року працює в ФОП [PERSON] продавцем непродовольчих товарів з заробітною платою в розмірі 1378 грн. (а.с. 23), тобто має постійний регулярний дохід. Доказів про отримання ним інших видів доходу позивач суду не надала. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10.06.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з 08.05.2014 року і до досягнення дочкою повноліття ( а.с. 40). Згідно довідки про отримання допомоги від 11.04.2016 року [PERSON] перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення м. Южноукраїнськ та з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року їй призначено допомогу при народженні дитини (а.с. 41). Таким чином, [PERSON] ухиляється від виконання свого батьківського обов'язку щодо матеріального утримання своєї неповнолітньої доньки [PERSON], чим порушує вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, яка зобов'язує батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Ухилення відповідача від виконання свого батьківського обов'язку по утриманню неповнолітньої доньки, надає позивачу право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на її утримання. За таких обставин, суд визначає розмір аліментів на підставі ст.ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом і її мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, як то передбачено положеннями ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки дитина не досягла трирічного віку, позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною та не працює і не має самостійних засобів на існування. Відповідач після припинення шлюбних відносин з родиною не проживає і матеріальної допомоги позивачу не надає, чим ставить її у скрутне матеріальне становище та порушує вимоги ст. 84 ч. 2 СК України, яка надає позивачу право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON], суд врахує як матеріальне становище дитини, так і стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який на даний час працює та зважаючи на батьківський обов'язок відповідача по утриманню доньки до її повноліття, враховуючи інтереси останньої, вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення донькою повноліття та у розмірі 1/8 частки його заробітку (доходу), щомісячно і до досягнення неповнолітньою донькою [PERSON] трьох років на утримання позивача. У справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць (п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України). Відповідно до ст. 113 СК України, суд вважає необхідним позивачу [PERSON] залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь держави витрати пов'язані зі сплатою судового збору.

Outcome: partial