Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ « КБ «Хрещатик», залучивши в якості третьої особи: [PERSON] про стягнення коштів та просила розірвати договір №590/2012-222банківського вкладу «Оберіг» в доларах США,із щомісячною сплатою процентів (12 місяців)від 22.06.2012року укладений між ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» в особі Заступника директора Київського регіонального відділення [PERSON] та нею [PERSON]. Стягнути з ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» на її користь 425 000,00 доларів США в тому числі: - 285 000,00 доларів США - суму банківського вкладу « Оберіг»: - 140 000,00 доларів США - залишку коштів на її поточному рахунку « [NUMBER] з її поточного рахунку відкритого для неї банком. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що у Київському регіональному відділенні Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», їй було відкрито рахунок [NUMBER] у доларах США на який нею 05 травня 2012року, було внесено 140 000,0доларів США еквівалент 1 118 586,0грн., що підтверджується квитанцією №10 від 05.05.2012року з підписами бухгалтера та касира банку та скріплені штемпелями Банку. У червні 2012р. на підставі договору №590/2012-222банківського вкладу «Оберіг» в доларах США, із щомісячною сплатою процентів (12 місяців) від 22.06.2012року укладеного між ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» в особі Заступника директора Київського регіонального відділення [PERSON] та нею Банком було прийнято від неї грошові кошти на вкладний (депозитний) рахунок [NUMBER]що відкритий Банком на її ім'я -286 000,0доларів США на термін з 22.06.2012р. по 22.06.2013р. Термін вкладу відраховується з дня зарахування коштів на вкладний рахунок, з процентною ставкою на вклад в розмірі 8,5 % річних. 22 червня 2012року грошові кошти в сумі 286 000,0доларів США ( еквівалент у гривнях 2 285 855,0гривень) було внесено нею на рахунок № [NUMBER] відкритий для неї Банком, про що свідчить квитанція №22 від 22.06.2012року з підписами бухгалтера та касира банку та скріплені штемпелями Банку. На підставі довіреності від 01.12.2013року засвідченої представниками Банку вона уповноважила розпоряджатися належними їй грошовими коштами у КРВ ПАТ «КБ «Хрешатик» по її депозитному вкладу [PERSON], (м. Київ вул. А.Ахматової 13/233)протягом14 місяців, тобто до 28 лютого 2015р. Станом на 25 червня 2013року на її рахунку [NUMBER]відкритий для її Банком знаходились грошові кошти в розмірі 426 000,0доларів США + 140 000 дол. США = 426 000,0дол. США)що станом на 01.07. 2014 року еквівалентно 3 403 740,0грн. відповідно до офіційного курсу НБУ (100 доларів = 799,30 грн.). 25 червня 2013р. нею було знято з власного рахунку [NUMBER] відкритого банком 1000,0 дол.СІІІА і тому залишок коштів на ньому склав 425 000,0 доларів США. Наприкінці червня 2013року, на пропозицію Банку між нею та ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» в особі директора Київського регіонального відділення [PERSON] укладено ряд договорів банківського вкладу, зокрема: - договір №222D-373945банківською вкладу «Літній» в доларах США із щомісячною сплатою процентів (400 днів)від 25.06.2013p.,на суму вкладу 100 000,0доларів США строком на один рік з 25.06.2013року по 30.07. 2014 року з відсотковою ставкою 8,5% річних та відкрито вкладний депозитний рахунок [NUMBER]. - договір №222D-373946банківського вкладу «Літній» в доларах США із щомісячною сплатою процентів (400 днів)від 25.06.2013p.,на суму вкладу 100 000,0доларів США строком на один рік з 25.06.2013року по 30.07.2014 р. з відсотковою ставкою 8,5%річних та відкрито вкладний депозитний рахунок [NUMBER] - договір №222D-373947банківського вкладу «Літній» в доларах США із щомісячною сплатою процентів (400 днів)від 25.06.2013p.,на суму вкладу 85 000,0доларів США строком на один рік з 25.06.2013року по 30.07.2014р.з відсотковою ставкою 8,5%річних та відкрито вкладний депозитний рахунок [NUMBER] Як їй було повідомлено представниками Банку сума грошових коштів 285 000,0доларів СІНА яка внесена нею на рахунок [NUMBER]відкритий для неї Банком, згідно квитанції №22 від 22.06.2012року, буде Банком розподілена згідно вищеназваних договорів пропорційно розмірів сум визначених у нововідкритих договорах. У червні 2014року, з метою перевірки правильності нарахування відсотків по вкладних рахунках, вона звернулася з письмовою заявою від 05.06.2014р. до відповідача надати інформацію про рух її коштів по даних рахунках, однак на її заяву надійшла письмова відповідь з ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» від 07.07.2014р. № 41/3-12/3897про те, що в балансі Банку не зареєстровано операцій внесення коштів на поточний рахунок [NUMBER]у сумі 286 000,0доларів США внесених нею 22.06.2012р.та у сумі 140 000,0доларів США внесених нею 05.06.2012 р. 04.12. 2014 року позивачка уточнила позовні вимоги та в остаточній редакції просила стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» на її користь депозитний вклад у розмірі 286 000 доларів США ( двісті вісімдесят шість тисяч доларів США). Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» на її користь грошові кошти у розмірі 139 000 доларів США(ста тридцяти дев'яти тисяч доларів США). В свою чергу відповідач ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» в особі Голови Правління Д.М. Гриджук 29.09. 2014 року звернувся до суду з зустрічним позовом про визнання договору недійсним ( нікчемним) та просив визнати нікчемним договір №590/2012-222 банківського вкладу « Оберіг» в доларах США із щомісячною сплатою процентів (12 місяців) від 22.06.2012р.на суму 286000доларів США, укладений між ПАТ «КБ «Хрещатик» та [PERSON] Мотивуючи свої вимоги тим, що сторонами не додержано письмову форму договору банківського вкладу згідно з вимогами ст. 1059 ЦК України, оскільки не укладався банком. Договір не зареєстрований у системі обліку депозитів банку. В матеріалах справ Київського регіонального відділення відсутній Договір та будь-які документи щодо його укладення. Крім того, рахунок вказаний у примірнику Договору, наданого відповідачем (пункт 1.1.) [NUMBER]не відкривався у банку. Зобов'язання за вказаним договором не обліковуються на балансі банку . Згідно з пунктом 2.1.Положення, затвердженого Національним банком України від 03.12.2003, № 516 "Про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами" грошові кошти в національній та іноземній валюті або банківські метали, залучені від юридичних і фізичних осіб, обліковуються банками на відповідних рахунках, відкриття яких здійснюється банком на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту) або договору банківського рахунку та інших документів відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України з питань відкриття банками рахунків у національній та іноземній валюті. На підтвердження внесення коштів за Договором відповідач надав копію квитанції №22 від 22.06.2012р.З квитанції вбачається, що кошти у сумі 286000 доларів США внесені на рахунок [NUMBER].Проте, як зазначено в Договорі вкладник мав внести кошти на рахунок [NUMBER]. З екземпляру договору відповідача (пункти 2.3.2., 5.1.)вбачається, що договір набуває чинності після його підписання сторонами та внесення вкладником коштів на вкладний рахунок.Як вище зазначено, з документів наданих відповідачем видно, що цей обов'язок ним не виконаний. Квитанція №22 свідчить про внесення коштів на інший рахунок № [NUMBER],який є поточним і був відкритий на ім'я [PERSON] Однак і на цей рахунок кошти також не вносилися, що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 02.12.2010 по 19.09.2014,складеною банком 19.09.2014р. Постановою правління НБУ від 17.06.2004 №280 «Про затвердження Плану бухгалтерського обліку банків України» затверджено номери рахунків які відкриваються банками в залежності від виду рахунку. Як видно з витягу з цієї постанови рахунок на якому розміщуються кошти фізичних осіб на вимогу (поточний рахунок) починається з цифр 2620, а вкладний рахунок з цифр 2630 . Отже, вкладниця не виконала зобов'язання щодо внесення коштів за Договором, екземпляр якого є у неї. Таким чином, відсутність реєстрації Договору у системі депозитів банку, відсутність у банку депозитного рахунку вказаного у Договорі, необлікування на рахунках банку грошових коштів у сумі 286000доларів США, відсутність у відповідача документу про внесення коштів на вкладний рахунок слід вважати недотриманням письмової форми договору банківського вкладу. Наслідком недотримання письмової форми є недійсність вказаного Договору. На даний час за цими фактами триває досудове розслідування у Шевченківському РУ ГУ МВС України у м. Києві ( кримінальне провадження № 12014100100002551). Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29.09. 2014 року зустрічний позов об»єднаний в одне провадження з первісним позовом ( т.1, а.с. 64-а-64-б). В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представники [PERSON], [PERSON], [PERSON], які діяли за довіреністю НАЕ 313508 від 26.11.2014 року ( т.1, а.с.125) та [PERSON] , яка діє за довіреністю НАС 321686 від 28.04. 2016 року ( т.4, а.с.50) позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав викладених у позовних вимогах, при цьому надавши письмові пояснення від 19.12. 2014 року( т.2. а.с. 3-8), додаткові пояснення від 07.12. 2015 року ( т.2, а.с. 218- 241), додаткові пояснення від 28.04. 2016 року ( т.4, а.с. 59- 69). Заперечували проти задоволення зустрічних позовних вимог, пояснивши суду, що у зустрічній позовній заяві Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», не наведено тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003року № 516,передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової сумиабо банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Отже, виходячи зі змісту ч.І ст. 1059ЦК України, п.1.4. Положення, 2.9 гл.2 розд.4 Інструкції письмова форма договору банківського вкладу (депозиту) вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки (сертифіката) чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту, які, у свою чергу, є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. При цьому відкриття банківських рахунків та обліковування на них грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту), є обов'язком банку (ч.З ст.1058, ч.2 ст.1068 ЦК України, п.2.1. Положення). Таким чином, відсутність реєстрації договору банківського вкладу, і, як наслідок, необліковування грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу, не можна вважати недодержанням письмової форми договору банківського вкладу за наявності ощадної книжки (сертифіката) чи іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно- правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту, і є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Відповідні юридичні факти (відсутність банківських рахунків, і, як наслідок, необліковування на них грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу) слід кваліфікувати як невиконання банком своїх обов'язків за договором банківського вкладу. Позивач за зустрічним позовом (Відповідач за первісним позовом) не спростовує факту наявності та дійсності квитанції № 22 від 22.06.2012року, що є належним касовим документом, що в силу приписів вищевказаних норм права, доводить факт додержання сторонами письмової форми договору банківського вкладу. Крім цього, посилаючись на те, що згідно квитанції № 22 від 22.06.2012року вбачається, що кошти у сумі 286 000 доларів США внесені на рахунок № [NUMBER],який не є депозитним (вкладним) рахунком позичальника, Позивач за зустрічним позовом Відповідач за первісним позовом) не зазначає призначення платежу по вищевказаній квитанції, згідно якого платіж вносився саме для: «внесення коштів для зарахування на депозит згідно договору № 590/2012-222 від 22.06.2012 року». Отже, [PERSON], як вкладник, надала розпорядження по відношенню до коштів у розмірі 286 000доларів США і, якзазначалось вище, саме обов'язком банку було зарахувати вищевказані кошти на вкладний рахунок вкладника, а тому просили у задоволенні зустрічного позову відмовити в повному обсязі, при цьому надавши письмові заперечення ( т.1, а.с.93-94; 163-165). Представник відповідача Мартинюк Є.В., який діє за довіреністю ; 75 від 21.06. 2016 року заперечував проти позовних вимог та просив у його задоволенні відмовити , при цьому надавши свої письмові заперечення від 18.12. 2014 року ( т.1, а.с. 223- 228), письмові висновки згідно проведеної документальної ревізії Київського регіонального відділення інформації щодо вкладів за заявою [PERSON] до банку від 06.05. 2014 року ( т.2, а.с. 25-33), письмові пояснення від 04.12. 2015 року ( т.3, а.с. 1-4; 183-186), письмові пояснення від 27.04. 2016 року ( т.4, а.с.51-52). Зустрічний позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених у вимогах. Разом з тим, пояснив суду, що 05 квітня 2016 року, на підставі рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 463 у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» введено тимчасову адміністрацію, строком до 05 травня 2016 року (копія рішення додається). Відповідно до статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку). Таким чином, з дня запровадження тимчасової адміністрації, не допускаються жодні стягнення з ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Третя особа: [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Заперечував проти зустрічного позову та просив у його задоволенні відмовити. Суд, заслухавши пояснення позивачки [PERSON], її представників, представника відповідача, третю особу, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON]( т.1, а.с. 110- 118; т. 3, а.с. 144 -155; 231-241) [PERSON] ( т.2, а.с.10-16), [PERSON], [PERSON] (т. 3, а.с. 144 -155), [PERSON] ( т.3, а.с. 231- 241), дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, аналізуючи викладені обставини та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з урахування письмових пояснень та заперечень сторін , суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, а зустрічний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини, що виникли між сторонами справи врегульовано нормами діючого ЦК України та спірними договорами. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання право чину недійсним; 3)припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5)примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна право відношення; 7)припинення право відношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9)відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно частин 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Як слідує із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні позивачка [PERSON], є клієнтом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» та у Київському регіональному відділенні ПАТ «КБ «Хрещатик» [PERSON] відкрито поточний рахунок [NUMBER] у доларах США, що підтверджується випискою по особовому рахунку з 02.12. 2010 року ( т.1, а.с.54). В судовому засіданні, позивачка стверджувала що внесла 05.05.2012року на поточний рахунок [NUMBER] - 140 000,0доларів США. За даними банку вказані кошти не надходили на рахунок. Виписка по особовому рахунку за період з 02.12.2010 по 19.09.2014 року ( т.1, а.с. 54) свідчить про рух коштів з моменту відкриття вказаного рахунку. Як видно кошти в такій сумі на рахунок не вносилися. Саме з цього приводу позивачка з письмовою заявою зверталася до банку із заявою від 06.05. 2014 року про розміщення нею депозитів згідно договорів із щомісячною сплатою процентів: № 588/2013-222 від 16.05.2013 на суму 25 000,00дол. США терміном дії 21.05.2014 під 8,2 % річних, підписаний [PERSON]; № 222D- 373945 від 25.06.2013 на суму 100 000,00дол. США терміном дії 30.07.2014під 8,5 % річних, підписаний [PERSON]; № 222D- 373946 від 25.06.2013 на суму 100 000,00дол. США терміном дії 30.07.2014під 8,5 % річних, підписаний [PERSON]; № 222D- 373947 від 25.06.2013 на суму 85 000,00дол. США терміном дії 30.07.2014 під 8,5 % річних, підписаний [PERSON]; № 222D- 422254 від 03.10.2013 на суму 15 000,00дол. США терміном дії 02.10.2015 під 8,5 % річних, підписаний [PERSON]; № 222D- 456982 від 16.12.2013 на суму 15 000,00дол. США терміном дії 16.02.2015 під 9,9 % річних, підписаний [PERSON]; № 222D- 456983 від 31.12.2013 на суму 35 000,00дол. США терміном дії 28.02.2015 під 9,9 % річних, підписаний [PERSON] разом на суму 375 000,00дол. США. Банком було проведено службове розслідування та комплексна ревізія, за результатами якої встановлено, що інформації про існування у [PERSON]вкладів на загальну суму 375 000,00 дол. США, крім вкладу на суму 25 000,00дол. США,у Київському регіональному відділенні не виявлено. Документальною ревізією було встановлено, що квитанція про внесення коштів на вклад була пред'явлена тільки до договору № 588/2013-222 від 16.05.2013 на суму 25 000,00дол. США, який був зареєстрований в ОДБ і обліковувався в балансі банку до часу його дострокового вилучення із депозитного рахунку 13.02.2014 у повній сумі. До інших шести договорів на загальну суму 350 000,00дол. США клієнт не надав квитанцій про внесення коштів, або інших доказів про зарахування таких вкладів на депозитні рахунки у банку а отже у відповідності із п.5.1 цих же договорів такі договори не набрали чинності, а відповідно у банку немає за ними ніяких зобов'язань. У всіх договорах, чинність яких не підтверджується квитанцією про внесення готівки зазначені номери депозитних рахунків, яких не існує у плані рахунків банку. Поряд з цим [PERSON] 26.06.2014 звернулася до банку із доповненням до заяви від 06.05.2014, у якому зазначила що депозитні договори № 222D- 373946 від від 25.06.2013 на суму 100 000,00дол. США; № 222D- 373945 від 25.06.2013 на суму 100 000,00дол. США; № 222D- 373947 від 25.06.2013 на суму 85 000,00дол. США були розміщені шляхом пере вкладення коштів по закінченні договору банківського вкладу «Оберіг» № 590/2012-222 від 22.06.2012, додавши до заяви копію договору № 590/2012- 222 від 22.06. 2012 та квитанція № 22 від 22.06. 2012 про внесення на рахунок № [NUMBER] коштів у сумі 286 000,00дол. США. У матеріалах депозитних справ Київського регіонального відділення відсутній примірник такого договору та заява вкладника на розміщення вкладу. У підсистемі «Депозити» ОДБ договір з таким номером 590/2012-222 зареєстровано за іншою фізичною особою [PERSON] терміном дії з 25.06.2012 по 25.09.2012 на суму 35 000,00 грн., укладений 23.06.2012 у режимі післяопераційного часу (субота) економістом' відділу роздрібного бізнесу [PERSON], проведений в ОДБ головним економістом операційного відділу [PERSON] Одночасно до заяви від 26.06.2014 [PERSON]долучила копію квитанції № 100 від 05.05.2012 на суму 140 000,00дол. США із призначенням платежу внесення коштів на рахунок клієнта. У квитанції на місці підпису бухгалтера проставлено підпис, який не відповідає наявним зразкам, однак засвідчений особистим штампом № 5, який на той час зареєстрований за головним економістом [PERSON], на місці підпису касира проставлено підпис [PERSON], що засвідчено її особистим штампом «касир № 7». ( т.2, а.с. 25-31). Особи, які згідно з журналом реєстрації печаток ( т.1, а.с. 51-56) і книгою обліку печаток та штампів Київського регіонального відділення ( т.1, а.с. 142-148) мали прийняти та зарахувати кошти за квитанцією № 100 від 05.05.2012року ([PERSON], наказом Голови Правління ВАТ КБ "Хрещатик" № 70-к від 14.05.2009р. [PERSON] прийнята на посаду касира - контролера каси тимчасово ( т.2, а.с. 101), а наказом Голови Правління ВАТ КБ "Хрещатик" № 785-к від 04.07.2012р. про переведення [PERSON] переведена на посаду провідного економіста Оболонського відділення ПАТ КБ "Хрещатик" (т.2, а.с. 102) , наказом Голови Правління ВАТ КБ "Хрещатик" № 821-к від від 21.03.2013р. [PERSON] звільнено з роботи 28 березня 2013 року за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП ( т.1, а.с. 83) та [PERSON], наказом Голови Правління ВАТ КБ "Хрещатик" № 1687-к від 14.10.2011р про переведення [PERSON], провідного економіста Троєщинського відділення ПАТ "КБ"Хрещатик", переведена на посаду головного економіста операційного відділу Київського регіонального відділення ПАТ "КБ" Хрещатик" ( т.2, а.с. 98) , а наказом Голови Правління ВАТ КБ "Хрещатик" № 180-к від від 25.03.2014р. [PERSON] звільнено з роботи 31 березня 2014 року за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП ( т.1, а.с. 84) були допитані у якості свідків 19.10.2014року та не розпізнали власні підписи на квитанції. Разом з тим, відповідно до висновку експертів за результатами проведення судово- почеркознавчої експертизи та судово- технічної експертизи документів № 6571/6572/15-32/12818/15-33 від 27.10. 2015 року ( т.2, а.с. 189- 203), щодо квитанції № 100 від 05.05.2012 року на суму 140 000 доларів США, експертом встановлено: Підпис від імені [PERSON] (касира) виконано самою [PERSON]; Відповісти на питання, чи виконано підпис від імені [PERSON] самою [PERSON] не виявилось можливим (у зв'язку з тим, що досліджувані зразки мають різні транскрипції і не є порівнювані між собою); Відтиск штампу касира № 7 нанесено штампом, вільні зразки відтисків якого надані для дослідження; Відтиск штампу № 5 нанесено штампом, вільні зразки відтисків якого надані для дослідження. Отже, висновок експерта, у сукупності з іншими, наявними у матеріалах справи доказами, свідчить про фальсифікацію квитанції, оскільки, як вбачається з свідчень свідка [PERSON], 05.05.2012 року бухгалтер [PERSON] не була присутньою на роботі у зв'язку з вихідним. У цей день працював інший бухгалтер [PERSON] у розпорядженні якого, згідно книги обліку штампів та печаток Київського регіонального відділення знаходився штамп під № 6 .зазначена обставина відображена в аудиторському висновку (том № 2, а.с. 28, абзац 4 та5). Разом з тим, день 05.05.2012 року припадав на суботу - вихідний день. Відповідно до пункту 1.13. розділу IV «Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні» затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 року за № 174, у разі здійснення касових операцій протягом операційного часу банк (філія, відділення) на касових документах проставляє поточну дату здійснення касової операції, а в післяопераційний час - поточну дату і час приймання документів або напис чи штамп "вечірня" або "післяопераційний час". Виконані протягом операційного часу касові операції відображаються в бухгалтерському обліку в цей самий операційний день, а в післяопераційний час не пізніше наступного операційного дня. Пунктом 4 розділу І вищезгаданої інструкції передбачено, що післяопераційний час - це частина робочого дня банку (філії, відділення) після закінчення операційного часу, включаючи роботу у вихідні та святкові дні протягом якої здійснюються касові операції з їх відображенням у бухгалтерському обліку не пізніше наступного операційного дня. Проте на квитанції № 100 від 05.05.2012 року, всупереч зазначеним вище нормам відсутній штамп «вечірня» або «післяопераційний час» (зазначена обставина відображена в аудиторському висновку з посиланням на внутрішні нормативні документи Відповідача (том № 2, а.с. 27, абзац 5). Фактично, квитанція не відповідає вимогам, встановленим нормативно- правовими актами Національного банку України встановленим до такого роду документів, а отже, не може служити належним доказом внесення Позивачем грошових коштів у сумі 140 000 доларів США. Отже, договір №590/2012-222банківського вкладу «Оберіг» в доларах США із щомісячною сплатою процентів (12 місяців) від22.06.2012 року на суму 285 000доларів США не укладався банком. Договір не зареєстрований у системі обліку депозитів банку. В матеріалах справ Київського регіонального відділення відсутній Договір та будь-які документи щодо його укладення. Крім того, рахунок вказаний у примірнику Договору, наданого позивачкою пункт 1.1. [NUMBER]не відкривався у банку. Зобов'язання за вказаним договором не обліковуються на балансі банку , що підтверджується довідкою № 41/3-12/5063 від 25.09. 2014 року ( т.1, а.с.59) Згідно з пунктом 2.1.Положення, затвердженого Національним банком України від 03.12.2003, № 516 "Про порядок здійснення банками України вкладних депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами" грошові кошти в національній та іноземній валюті або банківські метали, залучені від юридичних і фізичних осіб, обліковуються банками на відповідних рахунках, відкриття яких здійснюється банком на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту) або договору банківського рахункута інших документів відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України з питань відкриття банками рахунків у національній та іноземній валюті. На підтвердження внесення коштів за Договором позивачка надала копію квитанції №22 від 22.06.2012р.З квитанції вбачається, що кошти у сумі 286 000 доларів США внесені на рахунок [NUMBER].Проте, як зазначено в Договорі вкладник мав внести кошти на рахунок [NUMBER]. З екземпляру договору позивачки (пункти 2.3.2., 5.1.)вбачається, що договір набуває чинності після його підписання сторонами та внесення вкладником коштів на вкладний рахунок.Як вище зазначено, з документів наданих позивачкою видно, що цей обов'язок ним не виконаний. Квитанція №22 свідчить про внесення коштів на інший рахунок № [NUMBER],який є поточним і був відкритий на ім'я [PERSON] Однак і на цей рахунок кошти також не вносилися, що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 02.12.2010 по 19.09.2014,складеною банком 19.09.2014р.( т.1, а.с. 54). Постановою правління НБУ від 17.06.2004 №280 «Про затвердження Плану бухгалтерського обліку банків України» затверджено номери рахунків які відкриваються банками в залежності від виду рахунку. Як видно з витягу з цієї постанови рахунок на якому розміщуються кошти фізичних осіб на вимогу (поточний рахунок) починається з цифр 2620,а вкладний рахунок з цифр 2630 . Отже, вкладниця не виконала зобов'язання щодо внесення коштів за Договором, екземпляр якого є у неї. Відповідно до статті 1059Цивільного кодексу України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. З матеріалів справи вбачається, що стороною позивача за первісним позовом на обґрунтування своїх вимог не було надано наведених вище документів на підтвердження внесення грошових коштів до ПАТ "КБ "Хрещатик". Згідно записам книги обліку прийнятих і виданих цінностей ( т. 1, а.с. 149- 155) касир [PERSON]не здавала завідуючому каси кошти у сумі яка дорівнює чи перевищує 140 000 доларів США. У касових документах дня за 07.05.2012року ( т.1, а.с. 148) також відсутні прибуткові ордери та інші документи які свідчать про внесення Позивачем вказаної суми коштів. Позивач, на підтвердження факту внесення коштів на рахунок [NUMBER]посилається на факт зняття 25.06.2013року коштів у сумі 1000 доларів США. Згідно листа заступника Голови Правління Лісняка А.Є. №41/3-12/267 від 26.05.2014 року ( т.1, а.с.59),поточний рахунок Позивача поповнювався третіми особами через касу Банку. Банк не здійснював нарахування процентів на вищевказаний рахунок. Відповідно до статті 57 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК) Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Частинами 1 та 3 статті 60 ЦПК передбачено, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому з показань свідка [PERSON],. убачається, що грошові кошти в сумі 70 000,00 доларів США були передані особисто [PERSON] у приміщенні Київського регіонального відділення ПАТ "КБ "Хрещатик", розташованого за адресою: м. Київ, вул. Прорізна, 11 в м. Києві за договором купівлі- продажу земельної ділянки та садового будинку [ADDRESS], СТ «Левада-К», діяв в інтересах своєї матері [PERSON], чи вносились [PERSON] вищезазначені кошти в касу банку він стверджувати не може, оскільки після передачі грошей він повернувся до нотаріуса, а [PERSON] залишилась біля каси сплачувати податки, що було обов»язковою умовою при оформленні купівлі-продажу, після сплати податків, квитанції передала нотаріусу. Свідок [PERSON] пояснила суду, що нею , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 05.05.2012 року нотаріально посвідчувався договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0712 га, що розташована в СТ «Левада» на території Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №603 та договір купівлі-продажу садового будинку [NUMBER] з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS], який розташований на вищезазначеній земельній ділянці, укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №6І0, засвідчені, копії яких додала до матеріалів справи ( т.3 а.с.176-180). У її присутності позивачкою не вносились кошти в касу банку, ощадна книжки або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку та підтверджує внесення цих коштів, позивачу в її присутності не видавався. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. З огляду на закріплене в ЦК України та інших нормативно-правових актах визначення договору банківського вкладу, - банківський вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність"). Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу). Положення ст. 1059 ЦК України врегульовує питання форми банківського вкладу та наслідки недодержання письмової форми договору. За змістом ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним. Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493, банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (п. 1.8. Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов'язаний надати клієнту під підпис (п. 1.9. Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (п. 1.10. Інструкції). Пункт 10.1. Інструкції передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред'явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошових сум підтверджується договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документу, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку. Зазначена правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду України від 29 січня 2014 року № 6-149 цс 13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. На підтвердження внесення коштів за Договором позивачка надала копію квитанції №22 від 22.06.2012р.З квитанції вбачається, що кошти у сумі 286 000 доларів США внесені на рахунок [NUMBER].Проте, як зазначено в Договорі вкладник мав внести кошти на рахунок [NUMBER]. З екземпляру договору позивачки (пункти 2.3.2., 5.1.)вбачається, що договір набуває чинності після його підписання сторонами та внесення вкладником коштів на вкладний рахунок.Як вище зазначено, з документів наданих позивачкою видно, що цей обов'язок ним не виконаний. Квитанція №22 свідчить про внесення коштів на інший рахунок № [NUMBER],який є поточним і був відкритий на ім'я [PERSON] Однак і на цей рахунок кошти також не вносилися, що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 02.12.2010 по 19.09.2014,складеною банком 19.09.2014р.( т.1, а.с. 54). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що договір № 590/2012-222 банківського вкладу "Оберіг" в доларах США із щомісячною сплатою процентів (12 місяців) від 22.06.2012 не відповідає вимогам ст. 1059 ЦК України. Посилання сторони позивача на те, що укладення між [PERSON] та ПАТ "КБ "Хрещатик" договору № 590/2012-222 банківського вкладу "Оберіг" в доларах США із щомісячною сплатою процентів (12 місяців) від 22.06. 2012 року та внесення вкладником 286 000,00 дол. США є необґрунтованими, виходячи з наступного. Разом з тим, відповідно до висновку експертів за результатами проведення судово- почеркознавчої експертизи та судово- технічної експертизи документів № 6571/6572/15-32/12818/15-33 від 27.10. 2015 року ( т.2, а.с. 189- 203), щодо квитанції № 22 від 22.06.2012 року на суму 286 000 доларів США, експертом встановлено: Підпис від імені [PERSON] у квитанції № 22 від 22.06.2012 року у графі «Касир», виконано імовірно [PERSON]. Підпис від імені [PERSON] у квитанції № 22 від 22.06.2012 року у графі «Бухгалтер», виконано самою [PERSON]. Відтиск штампу касира № 8 Київського регіонального відділення ПАТ «КБ «Хрещатик», який міститься у квитанції № 22 від 22.06.2012 року нанесений штампом, вільні зразки відтисків якого надані для порівняльного дослідження. Відтиск штампу касира № 5 Київського регіонального відділення ПАТ «КБ «Хрещатик», який міститься у квитанції № 22 від 22.06.2012 року нанесений штампом, вільні зразки відтисків якого надані для порівняльного дослідження. Зважаючи на неоднозначний висновок експерта щодо належності підпису [PERSON], та факт відсутності зазначеної суми коштів в обліку, відсутності у матеріалах Банку примірника договору банківського вкладу №590/2012-222 «Оберіг» в доларах США від 22.06.2012 року , що підтверджує той факт, що кошти в касу банку фактично не вносились. З квитанції вбачається, що кошти у сумі 286000 доларів США внесені на рахунок [NUMBER]. Проте, як зазначено в Договорі вкладник мав внести кошти на рахунок [NUMBER]. З екземпляру договору відповідача (пункти 2.3.2., 5.1.) вбачається, що договір набуває чинності після його підписання сторонами та внесення вкладником коштів на вкладний рахунок.Як вище зазначено, з документів наданих відповідачем видно, що цей обов'язок ним не виконаний. Квитанція №22 свідчить про внесення коштів на інший рахунок - № [NUMBER], який є поточним і був відкритий на ім'я [PERSON] Однак і на цей рахунок кошти також не вносилися, що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 02.12.2010 по 19.09.2014, складеною банком 19.09.2014р. Постановою правління НБУ від 17.06.2004 №280 «Про затвердження Плану бухгалтерського обліку банків України» затверджено номери рахунків які відкриваються банками в залежності від виду рахунку. Як видно з витягу з цієї постанови рахунок на якому розміщуються кошти фізичних осіб на вимогу (поточний рахунок) починається з цифр 2620,а вкладний рахунок з цифр 2630 ( т.1, а.с. 60-61) Неможливість зарахування коштів на вкладний рахунок, при зазначенні у квитанції на внесення коштів поточного рахунку підтвердила, також, [PERSON] допитана у якості свідка в судовому засіданні 19.12.2014 року. Отже, позивачка не виконала зобов'язання щодо внесення коштів за Договором, екземпляр якого є у неї. Відповідно до статті 1059Цивільного кодексу України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Зазначена правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду України від 29 січня 2014 року № 6-149цс13, постанові Верховного Суду України від 29 жовтня 2014 року № 6-118цс14 та постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року по справі № 6-96цс14. Згідно з ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Проте, на підтвердження внесення грошових коштів саме на депозитний рахунок документи у позивачки відсутні. Враховуючи, що Договір банківського вкладу №590/2012-222 «Оберіг» в доларах США від 22.06.2012 року не скріплено печаткою та невнесення коштів на вкладний рахунок [NUMBER], між Позивачем та відповідачем відсутні договірні відносини в силу статті 1059 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності право чину є недодержання в момент вчинення право чину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є право чин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний право чин). Частиною 2 статті 1059 ЦК України передбачено, що у разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним. Таким чином, відсутність реєстрації Договору у системі депозитів банку, відсутність у банку депозитного рахунку вказаного у Договорі, необлікування на рахунках банку грошових коштів у сумі 286000доларів США, відсутність у відповідача документу про внесення коштів на вкладний рахунок слід вважати недотриманням письмової форми договору банківського вкладу. Наслідком недотримання письмової форми є недійсність вказаного Договору. Отже, Відповідно до частини 2 статті 1059 Цивільного кодексу України, договір банківського вкладу №590/2012-222 «Оберіг» в доларах США від 22.06. 2012 року є нікчемним та не породжує для Відповідача жодних зобов'язань. За наслідками повторного допиту свідків [PERSON] та [PERSON] , було досліджено архівні записи Програмного комплексу «Операційний день банку». Функціонування даного комплексу є обов'язковим у банках України. За дати внесення Позивачем коштів згідно квитанцій № 100 від 05.05.2012 року та № 22 від 22.06.2012 року та за суміжні дати, відсутні дані щодо вказаних операцій ( т.3, а.с. 187, 188-190). Щодо Договору банківського вкладу № 590/2012-222 «Оберіг» в доларах США від 22.06.2012 року. Згідно даних ПК «ОДБ», на балансі Київського регіонального відділення обліковувався договір під таким номером (590/2012-222). Проте, договір було укладено наступного дня (23.06.2012 року) з іншою особою - [PERSON]. Відповідно до умов цього договору [PERSON] було відкрито вкладний рахунок у гривні 2630.7.001.222, на рахунок внесено кошти у сумі 35 000 гривень. 25.09. 2012 року кошти з нарахованими процентами було видано вкладнику ( т.3, а.с. 188-190). Факт укладення вищезгаданого договору з [PERSON] саме 23.06.2012 року підтверджується, також, витягом з Книги реєстрації депозитних договорів банківських вкладів відділу вкладних операцій Київського регіонального відділення ПАТ «КБ «Хрещатик» ( т. 3, а.с. 191-192) Відповідно до пунктів 2.1. - 2.3. «Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року № 516, грошові кошти в національній та іноземній валюті або банківські метали, залучені від юридичних і фізичних осіб, обліковуються банками на відповідних рахунках, відкриття яких здійснюється банком на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту) або договору банківського рахунку та інших документів відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України з питань відкриття банками рахунків у національній та іноземній валюті. Додержання письмової форми договору є обов'язковою умовою взаємовідносин між банком і вкладником. Договори банківського рахунку та банківського вкладу (депозиту) визначають права, зобов'язання суб'єктів вкладних (депозитних) операцій (власників грошових коштів або банківських металів і банку) та інші умови, визначені Цивільним кодексом України, і мають бути підписані сторонами договору (уповноваженими ними особами). Договір, укладений з фізичною особою, скріплюється печаткою банку, а договір, укладений з юридичною особою, скріплюється печатками сторін. Відкриття рахунку завжди передує внесення інформації щодо депозитного договору до програмного комплексу, оскільки ідентифікація клієнта в ПК «ОДБ» проводиться виключно за ідентифікаційним номером. Будь-який клієнт банку, перед здійсненням операцій в обов'язковому порядку проходить процедури ідентифікації. Зазначене підтверджується Додатком № 3 до довідки від 10.02.2016 року, з якого вбачається, що спочатку до ПК «ОДБ» внесено інформацію про рахунок, а потім - про депозитний договір [PERSON] Твердження позивачки щодо отримання відсотків, судом не може бути прийнята до уваги, оскільки Зазначена виписка сформована а операціями по картковому рахунку [PERSON] [NUMBER]. Операція «Нарахування відсотків на залишок» означає щомісячне нарахування Банком процентів на залишок коштів які знаходяться на поточному рахунку. Операція «Перерахування відсотків по депозитному вкладу» означає щомісячне перерахування процентів по договору банківського вкладу № 588/2013-222 від 16.05. 2013 року у сумі 25 000 доларів США. ( т.1 а.с. 87-89) . Операція «[PERSON] готівки по операції Голосової авторизації» означає процедуру видачі клієнту коштів із рахунку без використання платіжної картки. Операція «Гот. поповнення карт рахунку у терміналі» означає операцію з поповнення через касу банку карткового рахунку. Для здійснення такої операції необхідно знати лише номер карти та строк її дії. Ідентифікація особи яка поповнює картковий рахунок за номером карти не передбачена нормативними документами Банку, Національного банку України, та платіжних систем, з якими співпрацює Банк (VISA, MASTERCARD). Операція «[PERSON] готівки у терміналі» означає видачу коштів клієнту з використанням платіжної карти (для видачі коштів клієнту необхідно провести карту по платіжному терміналу та ввести ПІН-код). Як встановлено у судовому засіданні, 31.10.2014р. до ЄРДР внесено відомості про вчинення в червні 2014 року службовими особами Київського регіонального відділення ПАТ "КБ "Хрещатик", розташованого за адресою: м. Київ, вул. Прорізна, 11 в м. Києві, за фактами заволодіння грошовими коштами вкладників КРВ ПАТ «КБ «Хрещатик» шляхом зловживання своїм службовим становищем , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.5 ст. 191, та ч.2 ст. 366 КК України ( т. 3 а.с. 220). На даний час за цими фактами триває досудове розслідування. При цьому стороною позивача жодним доказом в розумінні ст. ст. 57-59 ЦПК України не доведено відкриття відповідачем позивачу вкладного (депозитного) рахунку [NUMBER] який, згідно умов договору №590/2012-222 від 22.06.2012 року мав бути відкритий з метою перерахування на нього нарахованих процентів та суми вкладу п. 2.1.2. договору ( т.1, а.с. 55). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Наявні матеріали та показання свідків дають підстави вважати, що квитанції №100 від 05.05.2012 року та №22 від 22.06.2012 року які Позивач заявляє як одну з підстав виникнення договірних відносин, були сфальсифіковані невідомими особами. На даний час щодо цих обставин триває досудове розслідування щодо цих обставин у кримінальному провадженні №12014110100002551 у Слідчому управлінні ГУ МВС України у м. Києві. На підтвердження факту внесення коштів, Позивачка посилається на квитанції від 05.05.2012 року, згідно яких було сплачено податок на доходи фізичних осіб від продажу земельної ділянки (квитанції №QS14083933, №QS14083920 від 05.05.2012 року ( т.1, а.с. 161-162). Частинами 3, 4 статті 60 ЦПК визначено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 59 ЦПК, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. З огляду на зазначене, вказані докази не стосуються предмету доказування. Так само ними не може бути доведено обставини які мають значення у даній справі. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] про стягнення з ПАТ "КБ "Хрещатик" заборгованості за договором банківського вкладу поточного рахунку [NUMBER] у сумі 286 000,0доларів США внесених нею 22.06.2012р.та у сумі 139 000,0доларів США внесених нею 05.06.2012 р. з підстав недодержання письмової форми договору №590/2012-222 від 22.06.2012року банківського вкладу, визначеної ст. 1059 ЦК України, що обумовлює його нікчемність. При цьому суд зазначає, що позивач за первісним позовом не позбавлена можливості, за наявності до цього підстав, звернутися до суду з позовом до роботодавця про відшкодування шкоди, завданої працівником з підстав, визначених ст. 1172 ЦК України. Що стосується вимог зустрічної позовної заяви ПАТ "КБ "Хрещатик" до [PERSON] про визнання нікчемним договору № 590/2012-222 банківського вкладу «Оберіг» в доларах США із щомісячною сплатою процентів ( 12 місяців) від 22.06. 2012 року на суму 286 000 доларів США, укладений між ПАТ КБ «Хрещатик» та [PERSON], суд приходить до наступного. Відповідно до положень Глави 71 Цивільного кодексу України, укладення договору банківського вкладу є складним юридичним фактом і наступає з моменту як погодження усіх істотних умов договору і його підписання сторонами так і внесення коштів на рахунок банку. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором. Відповідно до статті 1059 Цивільного кодексу України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Проте, як видно з позову на підтвердження внесення коштів за вкладом позивачка жодного документу не надав. Разом з тим, згідно наказу Голови Правління ПАТ "КБ "Хрещатик" № 952-к від 03.12.2010р. "Про переведення", [PERSON] , заступника директора Київської регіональної філії ПАТ "КБ "Хрещатик", переведено з 04 грудня 2010 року на посаду заступника директора Київського регіонального відділення ПАТ "КБ "Хрещатик" (т.2, а.с. 37), а наказом Голови Правління ПАТ КБ "Хрещатик" № 170-к від 21.03.2014р. [PERSON] звільнено з роботи 21 березня 2014 року у зв'язку з втратою довір'я до неї, пункт 2 стаття 41 КЗпП України (т.2, а.с. 36). Перебуваючи на вказаній посаді, [PERSON] , підписала договір № 590/2012-222 банківського вкладу "Оберіг" в доларах США із щомісячною сплатою процентів (12 місяців), укладений 22.06.2012р. між ПАТ КБ "Хрещатик" в особі заступника директора Київського регіонального відділення [PERSON] , яка діє на підставі довіреності від 07.12.2010р., та [PERSON] , згідно умов якого Банк приймає грошові кошти Вкладника, в подальшому "вклад", на вкладний (депозитний) рахунок [NUMBER] , що відкривається Банком на його ім'я, в сумі 286 000,00 доларів США на термін з 22.06.2012р. по 22.06.2013р. Процентна ставка на Вклад встановлюється в розмірі 8,5 % річних. Нарахування процентів здійснюється банком щомісячно, виходячи із фактичної кількості днів в місяці та році. Сплата процентів Вкладнику здійснюється щомісячно, в перший календарний день кожного місяця, наступного за місяцем нарахування, та в день повернення суми Вкладу. Згідно п. 5.1. Договору, він набирає чинності з моменту підписання його сторонами та внесення Вкладником коштів на Вкладний рахунок (т.1, а.с. 55-57). Про те , як вбачається з копії наказу Голови Правління ПАТ "КБ "Хрещатик" № 222/204 від 13 червня 2012 року " про надання відпустки" [PERSON], заступнику директора Київського регіонального відділення ПАТ "КБ "Хрещатик" надано частину основної відпустки з 18 червня по 27 червня ( включно) 2012 року на 10 календарних днів за період роботи з 03 січня 2007 року по 02 січня 2008 року, на підставі заяви [PERSON] ( т. 4, а.с. 97) Пунктом 2.9. глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затверджено постановою Правління Національного банку України від 01 червня 2011 року № 174 передбачено, що Банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Верховний Суд України в п. 4 Постанови Пленуму "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання право чинів недійсними" роз'яснив, що судам відповідно до статті 215 ЦК необхідно розмежовувати види недійсності право чинів: нікчемні право чини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо). Нікчемний право чин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. В п. 5 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховний Суд України роз'яснено, що вимога про встановлення нікчемності право чину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного право чину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність право чину або відмову в цьому. Отже, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що зустрічний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивач за первісним позовом на підставі Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, суд відносить судові витрати за цим позовом за рахунок держави. А судові витрати за зустрічним позовом відносить за рахунок відповідача за цим позовом у сплаченому при подачі позову розмірі. На підставі викладеного, ст.ст. 15, 16, 1058, 1059 ЦК України, Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493,

Outcome: approved