Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

11.08.2014 року позивач звернулася до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON], [PERSON], яка діє в своїх інтересах і інтересах малолітньої [PERSON], третя особа комунальне підприємство «ЖЕО № 45» про визначення порядку користування житловим приміщенням, який в послідуючому уточнила. В останній редакції позову в обґрунтування своїх вимог позивач послалася на те, що на підставі Свідоцтва на право власності на житло № 1990 від 19.11.1993 року виданого Управлінням житлово - комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів на підставі розпорядження № Д 2029 від 05.09.1993 року, вона та відповідач [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. Вказана квартира розташована на 6 поверсі дев'ятиповерхового багатоквартирного житлового будинку і має три житлові кімнати таких розмірів: жила кімната - 12,80 кв.м. з лоджією - 4,50 кв.м., жила кімната - 17,50 кв.м. з балкон - 3,50 кв.м., жила кімната - 9,50 кв.м. та має слідуючи побутові приміщення:кухню - 8.9. кв.м.; , вбиральня - 1.0 кв/м.; ванну кімнату - 2,70кв/м; коридор - 9,50 кв/м., вбудовану шафу 0,80 кв/м. Загальна площа квартири складає - 65.80 кв.м.. Житлова площа квартири - 39.60 кв.м.. Посилаючись на те, що співвласники квартири на теперішній час не можуть між собою дійти згоди з питання порядку користування належним їм житлом, оплати комунальних та експлуатаційних витрат, позивач просила суд визначити порядок користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS], при цьому визначити у користування: [PERSON] - житлову кімнату розміром - 12,80 кв.м. з лоджією 4,50 кв.м., жилу кімнату - 9,50 кв.м., [PERSON] - житлову кімнату розміром 17,50 кв.м. з балконом - 3,50 кв.м., залишити у спільному користуванні [PERSON], [PERSON]: кухню - 8.9. кв.м.; , вбиральню - 1.0 кв/м.; ванну кімнату - 2,70кв/м; коридор - 9,50 кв/м.. вбудовану шафу 0,80 кв/м. вбудовану шафу 0,80 кв/м. та відкрити додатковий рахунок для сплати комунальних платежів та експлуатаційних витрат на квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач уточнений позов підтримала в повному обсязі та, посилаючись на обставини викладені в позові, просила суд уточнений позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував та посилаючись на те, що всі питання що виникли з приводу користування спірною квартири пов'язані з захворюванням позивача, просив в позові відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності проти позову заперечувала. Представник третьої особи Комунального підприємства «ЖЕО № 45» в судове засідання не з'явився надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти позову не надав. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва на право власності на житло № 1990 від 19.11.1993 року виданого Управлінням житлово - комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів на підставі розпорядження № Д 2029 від 05.09.1993 року, [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. Вказана квартира розташована на 6 поверсі дев'ятиповерхового багатоквартирного житлового будинку і має три житлові кімнати таких розмірів: жила кімната - 12,80 кв.м. з лоджією - 4,50 кв.м., жила кімната - 17,30 кв.м. з балкон - 3,50 кв.м., жила кімната - 9,50 кв.м. та має слідуючи побутові приміщення:кухню - 8.9. кв.м.; , вбиральня - 1.0 кв/м.; ванну кімнату - 2,70кв/м; коридор - 9,50 кв/м., вбудовану шафу 0,80 кв/м. Загальна площа квартири складає - 65.80 кв.м.. Житлова площа квартири - 39.60 кв.м. ( а.с. 6-8 - копія свідоцтва про право власності на житло та технічного паспорту на квартиру). Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спірним майном, відповідної матеріальної компенсації. Окрім того, пунктом 14 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року встановлено, що квартира не підлягає поділу в натурі якщо не можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири, у такому випадку може бути встановлено лише порядок користування приміщеннями квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Крім того, відповідно до ст. 317, 321 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Судом встановлено, що між сторонами, які є співласниками квартири, виник спір з приводу встановлення порядку користування житловим приміщенням, позивач фактично виключена з числа користувачів спільного майна, чим порушені її права як співвласника квартири, хоча позивач має рівні з іншим співвласником житла права щодо користування спільним майном, тому позов підлягає до часткового задоволення. При цьому суд, виходячи з технічних характеристик квартири, приходить висновку про можливість встановлення вказаного в уточненому позові ( в останній редакції) порядку користування спірною квартирою. В той же час, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині відкриття додаткового рахунку для сплати комунальних платежів та експлуатаційних витрат на спірну квартиру, оскільки позивачем не надано суду доказів того, що в цій частині її права порушені і вона позбавлена можливості, як співвласник житла вирішити це питання в порядку договірних відносин з надавачами житлово-комунальних та експлуатаційних послуг. При цьому суд виходить з того, що одним зі способів захисту порушеного, оспорюваного або невизнаного цивільного права за ст. 16 ЦК України є зміна правовідношення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють визначені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Цей перелік не є вичерпним і суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом. Однак такий спосіб має бути встановлений законом або договором. Отже, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Разом із тим, такого способу захисту цивільних прав як відкриття додаткового рахунку для сплати комунальних платежів та експлуатаційних витрат на квартиру законодавством України не передбачено. Правовідносини з обслуговування будинку й прибудинкової території, постачання електричної та теплової енергії, водопостачання і водовідведення тощо регулюються відповідними нормативно-правовими актами і здійснюються на договірних підставах. Статтею 1 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно ст. 13 цього Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо), та ін. За положеннями ст. 19 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Враховуючи наведене, та,

Outcome: partial