Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

09.09.2015 року ПАТ "Кредобанк" звернувся з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за договором банківського рахунку , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між ПАТ «Кредобанк» та відповідачем [PERSON] 21.12.2012 року було укладено додатковий договір до банківського рахунку (карткові рахунки), за умовами якого банк встановив кредитний ліміт в розмірі 5 000 грн. на весь строк дії платіжної картки, яка видана на підставі договору банківського рахунку, зі сплатою процентів у розмірі 27 % річних, але не довше строку перебування клієнта в трудових відносинах з ТОВ Доніко. Відповідач [PERSON] порушив умови додаткового договору і має прострочену заборгованість станом на 22.06.2015 року на загальну суму 9550,98 грн., де 5999,04 грн. - сума неповернутого кредиту, 1358,62 грн. - прострочені відсотки , 2193, 32 грн. - нарахована пеня. Просить стягнути солідарно з відповідачів дану заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просить розглянути справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися з невідомої суду причини, про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи від них також не надходило. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково з наступних підстав. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст.ст. 549, 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова ума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч.1 ст 554 ЦПК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Між ПАТ «Кредобанк» та відповідачем [PERSON] 21.12.2012 року був укладений додатковий договір до договору банківського рахунку за умовами якого банк встановив кредитний ліміт в розмірі 5 000 грн. на весь строк дії платіжної картки, яка видана на підставі договору банківського рахунку, зі сплатою процентів у розмірі 27 % річних, але не довше строку перебування клієнта в трудових відносинах з ТОВ Доніко.. Згідно договору поруки від 14.12.2010 року, поручитель [PERSON] зобов'язалася перед банком у повному обсязі солідарно відповідати за виконання [PERSON] зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків, можливих штрафних санкцій за додатковим договором про встановлення ліміту кредитування № 1 від 14.12.2010 року, зі строком повернення кредиту до 25.12.2011 року. Згідно довідки-розрахунку загальна сума заборгованості станом на 22.06.2015р. складає: 9550,98 грн., з яких: 5999,04 грн. - неповернута сума кредиту; 1358,62 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2193,32 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В добровільному порядку вказана заборгованість до теперішнього часу не погашена. Таким чином, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача заборгованість на загальну суму 9550,98 грн. У п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від ЗО березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Згідно зі ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. З матеріалів справи вбачається, що в договорі поруки від 14.12.2010 року строк виконання основного зобов'язання визначений - 25 грудня 2011 року. (п.1.1 договору поруки) Позивач звернувся до суду з позовом до поручителя в вересні 2015 року. Згідно з положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Згідно з п. 4.5 договору поруки цей договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання зобов'язань по Додатковому договору. При таких обставинах позовні вимоги до поручителя [PERSON] не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України за рахунок відповідача позивачу слід відшкодувати понесені витрати по оплаті судового збору при зверненні з позовом до суду в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial