Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

17 жовтня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення щомісячно аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 8000 грн. на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею, посилаючись на ухилення відповідача від утримання спільної дитини. В обґрунтування розміру аліментів, що позивач бажає стягнути з відповідача, [PERSON] посилалася на те, що відповідач працює неофіційно, має регулярний значний дохід, інших аліментних зобов`язань не має і в змозі надавати допомогу на утримання доньки. Крім цього, відповідач 16 вересня 2019 р. написав розписку, в якій зобов`язався щомісячно сплачувати позивачеві аліменти на утримання дитини у розмірі 8 000 грн. Позивачка працює, отримує заробітну плату, якої їй недостатньо для виховання та утримання дитини, матеріально не забезпечена, потребує допомоги. З урахуванням зазначеного позивач [PERSON] просить про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 8 000 грн. щомісяця. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, надала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Наполягала на стягненні з відповідача аліментів саме у твердій грошовій сумі у розмірі 8 000 грн. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Його представник [PERSON] у судовому засіданні позов визнала частково: не заперечувала проти стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON] у розмірі 2 000 грн., посилаючись на те, що такий розмір аліментів повністю узгоджується з законодавчо визначеним розміром для дітей відповідного віку. Також представник просила взяти до уваги, що відповідач надає допомогу на утримання дитини. Щодо написаної відповідачем розписки представник [PERSON] зазначила, що розписка написана відповідачем під тиском позивача, яка без її написання перешкоджала спілкуванню з дитиною. Крім цього, написана відповідачем розписка не може свідчити про досягнення між сторонами угоди щодо розміру аліментів через її не посвідчення у нотаріальній формі. Заслухавши представника відповідача Вовчанську [PERSON] С., дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно з положеннями частин 1, 2 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. У ході судового розгляду встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджене копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 22 серпня 2017 р. Проте, встановивши наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки, суд не може повністю погодитися з розміром аліментів, який бажає стягнути позивач з наступних підстав. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. На момент судового розгляду розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років у відповідності зі ст.7 Закону України "Про Державний бюджет на 2019 рік" становить 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. Відповідач [PERSON] не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 2 000 грн., що перевищує мінімально рекомендований розмір аліментів, проте може бути стягнутий з відповідача, зважаючи на те, що він не перевищує максимально визначений законом розмір аліментів. Щодо посилань позивача про взяття відповідачем зобов`язань зі сплати аліментів у розмірі 8 000 грн., суд погоджується з доводами представника відповідача [PERSON] про нікчемність такої угоди через наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. Згідно частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п`ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст.203 того ж Кодексу правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Оскільки ст.189 СК України визначена письмова форма договору про сплату аліментів з наступним його нотаріальним посвідченням, недотримання такої форми свідчить про недійсність такої угоди. За такого долучена позивачем розписка відповідача про зобов`язання сплати аліментів у розмірі 8 000 грн. не є доказом досягнення між сторонами згоди про розмір аліментів. Виходячи з положень ч.2 ст.182, ст.184 СК України, зважаючи на згоду відповідача про стягнення з нього аліментів у розмірі 2 000 грн., суд вважає обґрунтованим стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн. щомісячно. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.,

Outcome: partial