Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди працівнику в наслідок ушкодження здоров`я. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 31 липня 2019 року по справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] зазначив, що працюючи в період часу з 18.03.2002 р. по 06.06.2019 р. помічником машиніста тепловозу та машиністом тепловозу Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (надалі відповідач/ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»). Протягом зазначеного періоду підпадав під вплив дії фактору пилу, який перевищував ГДК через недосконалість його робочих місць, підвищеної вібрації, підвищеного рівня шуму, важкості та напруженості праці. Загальний стаж роботи на підприємстві Відповідача в умовах впливу шкідливих факторів, складає 14 років 11 місяців, що підтверджується відомостями внесеними до трудової книжки виданої на ім`я Позивача та Актом Форми П-4 «Розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання» (надалі по тексту акт Форми П-4). У зв`язку зі шкідливими і тяжкими умовами праці, з вини Відповідача, Позивачем отримано хронічні професійні захворювання. За медичним висновком лікарсько-експертної комісії ДУ «Український НДІ промислової медицини» м. Кривого Рогу «Про наявність професійного характеру захворювання» №815 від 16.05.2019 року, Позивачу встановлено діагноз: вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації синдромом церебрально-периферичної ангіодистонії, ускладнений енцефалопатією з гіпертензійно-лікворним синдромом, з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, у поєднанні з полірадикулопатією попереково-крижовою L5, S1 справа та шийною С6, С7 білатерально з вираженим статико-динамічними порушеннями, м`язово тонічним синдромом, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового пері артрозу (ПФ другого ступеня), деформуючого артрозу ліктьових суглобів (ПФ першого-другого ступеня), деформуючого артрозу колінних (ПФ першого-другого ступеня) суглобів, стійкий больовий синдром та хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії) група «А» ЛН першого ступеня. Захворювання професійне. Причинами виникнення професійного захворювання є: рівень загальної вібрації згідно ДСН 3.3.6.039-99 «Державні санітарно-виробничої загальної та локальної вібрації» складає 61 дБ при ГДР 59 дБ, рівень пилу фібро генної дії згідно з вимогами ГОСТ 12.1.005-88 «Общие санітарно гигиенические требование к воздуху раб очей зоны» складає: 8,4-8,6 мг/м при ГДК 4,0 мг/м (п.17 акту Форми П4). Умови праці на робочому місці помічника машиніста тепловозу та машиніста тепловозу цеху експлуатації залізничного транспорту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», згідно інформаційної довідки про умови праці №397/4.6-5 від 08.06.2019, підготовленої Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області та його карт умов праці, відносяться за рівнем вібрації до 3 класу 1 ступеня «Шкідливі», за рівнем локальної вібрації до 2 класу «Допустимі», по вмісту пилу переважно фіброгенної дії до 3 класу 2 ступеня «Шкідливі», по рівню шуму до 2 класу «Допустимі», по показникам мікроклімату до 3 класу 1 ступеня «шкідливі», по важкості праці до 3 класу 1 ступеня «Шкідливі», по напруженості праці до 3 класу 2 ступеня «Шкідливі». Загальна оцінка умов праці працівника відносить до 3 класу 2 ступеня «Шкідливі». У зв`язку із заподіянням шкоди, Позивач 18.07.2019 року, пройшов огляд медико-соціальною експертною комісією (надалі - МСЕК), де йому було визначено ступень втрати професійної працездатності 65%, 55 % - вібраційна хвороба та 10 % - хронічне обструктивне захворювання легень, безстроково, що підтверджується довідкою МСЕК «Про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги» серії 12ААА №054793 виданою на ім`я Позивача. Таким чином, Позивач змушений тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури і лікування. У зв`язку з вказаним обставинами порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки Позивача, останній позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, в нього постійно виникають складнощі у зв`язку з загальною слабкістю, втомою, постійними болями. У зв`язку з чим, просить суд стягнути на його користь 271245 гривень в порядку відшкодування моральної шкоди, без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Представник Відповідача Публічного акціонерного\~товариства «АрселорМіттал\~Кривий Ріг»\~-\~Павленко В.В.\~подав до\~суду відзив\~на позов,\~в якому\~зазначив,\~що підприємство не погоджується з доводами та вимогами Позивача, оскільки вважає їх безпідставними та необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на те що, відповідно до ч.1-4 ст.153, ст.158 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний вживати заходів щодо полегшення і оздоровлення умов праці працівників шляхом впровадження прогресивних технологій, досягнень науки і техніки, засобів механізації та автоматизації виробництва, вимог ергономіки, позитивного досвіду з охорони праці, зниження та усунення запиленості та загазованості повітря у виробничий приміщеннях, зниження інтенсивності шуму, вібрації, випромінювань тощо. Крім того, представник Відповідача зазначив, що в матеріалах справи відсутні висновок МСЕК або висновок судової психологічної експертизи (яка не призначалася) про те, що Позивачу завдані моральні страждання (моральна шкода) за умов ситуації, що досліджуються у справі. Доводи Позивача, що це загальновідомий факт не можна вважати доказом його страждань та брати до уваги. Виходячи з Акту розслідування хронічного професійного захворювання № 5 від 06.06.2019 року, який складений на Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал Кривий Ріг»: пункт 12 акту стаж роботи у цеху в умовах впливу шкідливих факторів 34 роки 5 місяців, з яких: Позивач відпрацював 12 років 6 місяців на помічником машиніста та машиністом локомотива ВАТ «Північний ГЗК», та близько 15 років 3 місяці на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». Отже, аналізуючи профмаршрут Позивача можна зробити висновок, що навіть у випадку доведеності вини виникнення професійного захворювання у причинно-наслідковому зв`язку зі шкідливими умовами праці, ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не є єдиним відповідачем за завдану шкоду здоров`ю Позивача. Таким чином, можна зробити висновок, що будь-яких порушень законодавства про працю відносно Позивача, які б знаходились в причинному зв`язку з настанням професійного захворювання, Відповідач не вчиняв. Позивач оцінив свої моральні страждання в розмірі, що становить 271245 гри., що жодним чином не аргументовано та не обґрунтовано, сума завищена та не відповідає тяжкості та характеру шкоди, про наявність якої стверджує Позивач. Вказана сума позовних вимог абсолютно не відповідає вимогам розумності та справедливості. У зв`язку з чим, представник відповідача заперечувала проти задоволення позову у повному обсязі. Дослідивши наявні у справі докази, на які посилається позивач та відповідач, суд прийшов до наступного висновку. При вирішенні питання про спричинення позивачеві моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, з урахуванням характеру, обсягу, тривалості та наслідків заподіяних позивачеві моральних страждань, стан його здоров`я, втрату професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотних вимушених змін у його життєвих стосунках. Судом встановлено, що відповідно до записів, які містяться в трудовій книжці ИТ-І № 0165484 виданої на ім`я [PERSON] , останній з 09.09.1981 року по 04.04.1994 року працював на підприємстві ВАТ «Північний ГЗК» помічником машиніста локомотива (тепловоза) залізничного цеху № 3 УЗТ, з 04.04.1994 року по 15.04.1999 року працював машиністом крану в кар`єрі залізничного цеху № 4 УЗТ ВАТ «Північний ГЗК», з 27.02.2008 року по 26.01.2010 року помічником машиніста тепловозу ГЗК ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», з 18.03.2002 року по 27.02.2008 рік працював машиністом тепловозу залізничного цеху № 2 УЗТ, ЦЕЗТ ГД ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», з 26.01.2010 року переведений на посаду машиніста тепловозу дільниці транспортного департаменту служби рухомого складу ЖДУ -2 та пропрацював там до 06.06.2019 року та був звільнений з підприємства на підставі ст. 38 КЗпП України (а.с. 21-26). Відповідно до медичного висновку лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу державної установи «Український НДІ промислової медицини» про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання від №815 від 16.05.2019, Позивачу встановлено діагноз: вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації синдромом церебрально-периферичної ангіодистонії, ускладнений енцефалопатією з гіпертензійно-лікворним синдромом, з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, у поєднанні з полірадикулопатією попереково-крижовою L5, S1 справа та шийною С6, С7 білатерально з вираженим статико-динамічними порушеннями, м`язово тонічним синдромом, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового пері артрозу (ПФ другого ступеня), деформуючого артрозу ліктьових суглобів (ПФ першого-другого ступеня), деформуючого артрозу колінних (ПФ першого-другого ступеня) суглобів, стійкий больовий синдром та хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії) група «А» ЛН першого ступеня. Захворювання професійне. (а.с.9-10) Згідно Акту № 5 форми П-4 розслідування хронічного професійного захворювання від 06.06.2019 року вбачається, що позивач працюючи «АрселорМіттал Кривий Ріг» підпадав під дію шкідливих факторів, показники яких перевищували норматив значення через недосконалість робочих місць, відповідно до пункту 13 акту умови праці на робочому місці помічника машиніста тепловозу та машиніста тепловозу цеху експлуатації залізничного транспорту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», згідно інформаційної довідки про умови праці №397/4.6-5 від 08.06.2019, підготовленої Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області та його карт умов праці, відносяться за рівнем вібрації до 3 класу 1 ступеня «Шкідливі», за рівнем локальної вібрації до 2 класу «Допустимі», по вмісту пилу переважно фіброгенної дії до 3 класу 2 ступеня «Шкідливі», по рівню шуму до 2 класу «Допустимі», по показникам мікроклімату до 3 класу 1 ступеня «шкідливі», по важкості праці до 3 класу 1 ступеня «Шкідливі», по напруженості праці до 3 класу 2 ступеня «Шкідливі». Загальна оцінка умов праці працівника відносить до 3 класу 2 ступеня «Шкідливі». Згідно пункту 17 вказаного Акту вбачається, що причини виникнення професійного захворювання, є рівень загальної вібрації згідно ДСН 3.3.6.039-99 «Державні санітарно-виробничої загальної та локальної вібрації» складає 61 дБ при ГДР 59 дБ, рівень пилу фібро генної дії згідно з вимогами ГОСТ 12.1.005-88 «Общие санітарно гигиенические требование к воздуху раб очей зоны» складає: 8,4-8,6 мг/м при ГДК 4,0 мг/м Відповідно до п. 14 вказаного Акту встановлено, що внаслідок тяжкої праці Позивачем отримано хронічне професійне захворювання: вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації синдромом церебрально-периферичної ангіодистонії, ускладнений енцефалопатією з гіпертензійно-лікворним синдромом, з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, у поєднанні з полірадикулопатією попереково-крижовою L5, S1 справа та шийною С6, С7 білатерально з вираженим статико-динамічними порушеннями, м`язово тонічним синдромом, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), деформуючого артрозу ліктьових суглобів (ПФ першого-другого ступеня), деформуючого артрозу колінних (ПФ першого-другого ступеня) суглобів, стійкий больовий синдром та хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії) група «А» ЛН першого ступеня. Захворювання професійне. (а.с. 5-7) У зв`язку із заподіянням шкоди, Позивач 18.07.2019 року, пройшов огляд медико-соціальною експертною комісією (надалі - МСЕК), де йому було первинно безстроково визначено ступень втрати професійної працездатності 65%, 55 % - вібраційна хвороба та 10 % - хронічне обструктивне захворювання легень, що підтверджується випискою із акта МСЕК «Про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги» серії 12ААА №054793 виданою на ім`я Позивача. Так, наявність професійного захворювання у позивача також підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема наданими виписними епікризами, з яких вбачається що він проходив стаціонарне лікування в закладах охорони здоров`я, а саме: УКР НДІ ПРОММЕД у період з 06.11.2014 року по 18.11.2014 року, з 26.07.2017 року по 08.08.2017 рік, з 01.02.2019 року по 15.02.2019 року з діагнозом вегетативна полі неврологія, радикулопатія попереково-крижова L5, S1 справа та шийною С6, С7 білатерально з легким порушенням біомеханіки хребта, фаза ремісії, хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії) група «А» ЛН першого ступеня. (а.с. 27- 30)). Відповідно до Закону України «Про охорону праці», на підприємство покладено обов`язок забезпечити якісні та безпечні умови праці, а в даному випадку показники мікроклімату інші показники умов праці відхиляються від встановлених нормативних показників, що стали причиною профзахворювання позивача. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що при виконанні трудових обов`язків здоров`ю позивача була заподіяна шкода професійним захворюванням, на підприємстві відповідача позивач тривалий час працював, виконуючи роботи в умовах перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу. Як встановлено із медичних документів, позивач внаслідок професійного захворювання втратив професійну працездатність, не має змоги вести звичне життя, тому що змушений постійно перебувати на обліку у ЛПЗ, приймати ліки, бо без них його стан погіршується і він взагалі не може вести нормальне життя. Працювати позивач не може, навіть допомогти по господарству своїй родині він також не має змоги бо відчуває\~біль та оніміння в кінцівках; побіління пальців на холоді; болі в суглобах; обмеження рухів в суглобах. При цьому суд враховує, що моральні страждання позивача мають постійний характер, незважаючи на регулярні курси лікування, стан здоров`я позивача покращується тимчасово. Постійний характер фізичних страждань через постійні болі позивача знаходить також підтвердження в медичних документах, з яких убачається, що позивач має необхідність проходити регулярне стаціонарне лікування з приводу професійного захворювання. Фізичний стан, самопочуття з часом не покращується, лікування в медичних установах приносить тимчасовий результат, періодично відбуваються загострення - рецидив хвороби. Зазначені обставини викликають відчуття неповноцінності у позивача, через що він переживає моральні страждання. Такі обставини вносять суттєві зміни в життєвих стосунках, він вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, змінити спосіб життя. Відповідно до ч.1\~ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"\~суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. З огляду на правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішенні від 08.11.2005 року «Кечко проти України» у випадках, коли з набуттям чинності певного закону його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права. При цьому рішенням Конституційного суду України № 20-рп/2008 від 08.10.2008, абз. 9 п.5 встановлено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки\~статтею 1167 Цивільного кодексу України\~та\~статтею 237-1 Кодексу законів про працю України\~їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Відповідно до\~статті 153 КЗпП України\~забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.\~Статтею 173 КЗпП України\~закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.\~\~ Згідно частин 1,3\~ст. 13 Закону України "Про охорону праці", роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови\~\~праці\~\~відповідно\~\~до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Враховуючи встановлені судом обставини, які знайшли підтвердження в наданих доказах, встановлений факт завдання моральної шкоди позивачу підприємством, суд вважає, що причинена моральна шкода підлягає компенсації. Статтею 237-1 КЗпП України\~передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У зв`язку з тим, що відповідно до положень\~ст. 237-1 КЗпП України\~відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про відшкодування на користь позивача моральної шкоди з відповідача. Як роз`яснено у п.9 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках та ін. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Таким чином, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу. Обговорюючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить з меж позовних вимог та доводів позовної заяви, тяжкості наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотності таких наслідків, розміру втрати працездатності, відсутності наявності динаміки покращення стану позивача, настання негативних змін у його житті, неможливість відновлення стану, який мав потерпілий до професійного захворювання, з урахуванням ступеню вини відповідача, час роботи на підприємствах відповідача в умовах шкідливих факторів, постійний характер страждань позивача, який переносить постійний фізичний біль, обмежений в можливості роботи в домашньому господарстві, звичайних повсякденних заняттях та активному спілкуванні з сім`єю, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, виходячи із засад розумності та справедливості, і вважає необхідним призначити позивачу компенсацію в розмірі 150 000,00 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди. У судовому засіданні встановлені обставини щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності йому спричинена моральна шкода. При цьому, суд наголошує, що відшкодування шкоди полягає у праві особи на відшкодування як матеріальної, так і моральної шкоди, а тому фактичне позбавлення позивача права на відшкодування моральної шкоди суперечить проголошеному принципу державної політики. Адже ст.4 Закону України «Про охорону праці» передбачає, що державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial