Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

У червні 2020 року Київський міський центр зайнятості (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просив суд стягнути з [PERSON] кошти в розмірі 14357,90 грн та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.11.2019 року з заявою про надання статусу безробітного до Шевченківської районної філії Київського міського центру зайнятості звернувся [PERSON] . Відповідачу надано статус безробітного з 06.11.2019 р., призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 13.11.2019 р. по 06.11.2020 р., як застрахованій особі з урахуванням стразового стажу. За результатами перевірки даних в Єдиному реєстрі адвокатів України встановлено, що [PERSON] був поновлений, як адвокат Національної асоціації адвокатів України, на підставі заяви з 04.12.2019 р. Оскільки адвокат є самозайнятою особою, наказом Шевченківського РФ КМЦЗ від 20.01.2020 р. відповідачу припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з встановленням факту подання недостовірних даних. З 20.01.2020 р. припинено реєстрацію відповідача як безробітного. Враховуючи те, що відповідач приховав відомості щодо поновлення права на зайняття адвокатською діяльністю з 04.12.2019 р., у Шевченківському РЦЗ було видано наказ від 05.02.2020 за № 6/294-02/20 про стягнення з [PERSON] нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення у розмірі 14357,90 грн, яке було виплачено йому як допомога по безробіттю за період з 04.12.2019 р. по 20.01.2020 р. [PERSON] надсилалося повідомлення про необхідність відшкодування незаконно отриманих коштів, проте кошти не повернуті, що стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутністю представника, зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, про що свідчать матеріали справи, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч.ч. 1, 3 ст. 211 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою суду від 16.10.2020 року відкрито провадження у даній цивільній справі в порядку в спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.11.2019 року [PERSON] звернувся до Шевченківської районної філії Київського міського центру зайнятості з заявою про надання йому статусу безробітного (а.с. 6). Відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» (в редакції станом на час подання заяви) статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. [PERSON] було надано статус безробітного з 06.11.2019 року. За приписами п. 2 ч. 1 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону. Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи, як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. 06.11.2019 р. [PERSON] написав заяву про призначення виплати по безробіттю, яка була призначена на період з 06.11.2019 р. по 06.11.2020 р. (а.с. 7, 12) З витягу Єдиного реєстру адвокатів України вбачається, що [PERSON] є адвокатом Ради адвокатів Закарпатської області, з 16.07.2019 р. право на заняття адвокатською діяльністю було зупинено на підставі заяви згідно п.1 ч.1 ст. 31 Закону України «Про адвокату та адвокатську діяльність». При цьому, з 04.12.2019 р. на підставі заяви право на заняття адвокатською діяльністю поновлено згідно п.1 ч.4 ст. 31 Закону України «Про адвокату та адвокатську діяльність». Згідно витягу із наказів про прийняті рішення по [PERSON] наказом від 20.01.2020 р. №НТ200120 припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з припиненням реєстрації безробітного відповідно до п. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення», п.1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», п.п.1, 2 п. 37 Порядку від 20.03.2013 р. №198 у зв`язку з встановленням факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення . Наказом від 20.01.2020 р. №НТ200120 припинено реєстрацію безробітного. (а.с. 12-13) Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного. Відповідно до ст. 13 ч. 1 Закону України «Про адвокату та адвокатську діяльність» Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Згідно ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» для зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою. Схожого за змістом висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 31.05.2018 р. у справі №750/9213/16-ц та від 07.04.2020 р. у справі №287/21/15-а, де Верховний Суд зазначив, що адвокату, який має діюче свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, надана законом можливість забезпечувати себе роботою, тобто адвокат є особою, яка забезпечує себе роботою самостійно, належить до зайнятого населення та не може бути визнаний безробітним. Судом встановлено, що з 06.11.2019 р. по 20.01.2020 р. відповідачу виплачувалася допомога як безробітному. При цьому, 04.12.2019 р. відповідач поновив право на заняття адвокатською діяльністю та не повідомив Київський міський центр зайнятості про дані обставини. Вказані дії [PERSON] призвели до безпідставного нарахування допомоги по безробіттю за період з 04.12.2019 по 20.01.2020 року. За приписами ч. ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. У відповідності до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Згідно бухгалтерської довідки Київського міського центру зайнятості від 03.02.2020 року №16 сума виплаченого матеріального забезпечення, по підлягає поверненню за період з 04.12.2019 по 20.01.2020 року становить 14357,90 грн. (а.с. 15). Враховуючи викладене, 05.02.2020 року Шевченківською районною філією Київського міського центру зайнятості було видано наказ №9/291-02/20 про відшкодування незаконно отриманих коштів (а.с. 14). Шевченківська районна філія Київського міського центру зайнятості надіслала [PERSON] повідомлення від 03.03.2020 року №291.5-631/20, у якому відповідача було повідомлено про необхідність повернення Київському міському центру зайнятості незаконно отриманих коштів згідно розрахунку в сумі 143657,90 грн. (а.с.16, 17). Проте, вказані кошти не були повернуті. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Зважаючи на те, що [PERSON] свідомо не повідомив позивача про факт поновлення права на заняття адвокатською діяльністю, що свідчить про недобросовісність його дій, сума виплаченого матеріального забезпечення за період з 04.12.2019 по 20.01.2020 року становить 14357, 90 грн. підлягає поверненню. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову Київського міського центру зайнятості та стягнення з [PERSON] на користь позивача коштів, а саме, виплаченого матеріального забезпечення в сумі 14357,90 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 2102,00 грн. З огляду на вищенаведене, відповідно до ст. 1215 Цивільного кодексу України, Закону України «Про зайнятість населення», Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Закону України «Про адвокату та адвокатську діяльність»,

Outcome: approved