Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

14 березня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання», в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі, в тому числі вихідну допомогу та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги мотивує тим, що перебувала у трудових відносинах з відповідачем, і 21.02.2018 була звільнена за власним бажанням за\~ст.38 Кодексу Законів про працю України. При звільнені з нею не було проведено повного розрахунку, не виплачена заробітна плата, в тому числі і вихідна допомога. Незаконна затримка виплати заробітної плати грубо порушує її права та гарантії як працівника. 16.03.2018 по справі було відкрите спрощене провадження. Представник відповідача - ПАТ «Сумське НВО» надіслав відзив на позов, відповідно до якого зазначив, що сума заборгованості по заробітній платі, що підлягає сплаті позивачу становить 13575,22грн. в тому числі і нарахована вихідна допомога ( в зв"язку з виходом на пенсію ст.38 КЗпП України), без вирахування ПДФО і військового збору, в розмірі 2824грн. 57коп. Вказано, що згідно наказу № 75 від 21.03.2014 на підприємстві встановлено режим неповного робочого дня, а саме триденний робочий тиждень з робочими дням: понеділок, вівторок, середа. Середньоденна заробітна плата на день звільнення позивача складала 137,78 грн. Оскільки, сума середньоденного заробітку позивача складала 137,78 грн., то розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку складає 3720,06 грн. (27 робочих дні х 137,78грн.). Просили розгляд справи здійснювати без присутності їх представника. 07.05.2018 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вона з розміром заборгованості по заробітній платі у сумі 13575грн. 22коп. погоджується та просить стягнути на його користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, відповідно до ст. 117 КЗпП України за період з 22.02.2018 по 07.05.2018 в сумі 3857,84 грн., з подальшим утриманням податків та загальнообовязкових платежів. Станом на день ухвалення рішення заперечень від відповідача не надійшло. Перевіривши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із слідуючих підстав. Приписами\~ст.43 Конституції України\~встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч.1\~ст.116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з [PERSON]\~\~акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання», 21.02.2018 його було звільнено за власним бажанням у звязку в зв"язку з виходом на пенсію ст.38 КЗпП України. Судом встановлено, що в день звільнення позивачу в порушення ст.116 КЗпП України не виплачені належні суми заробітної плати, що є підставою для стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі, із урахуванням вимог ст. 117 КЗпП України, є підстави для стягнення середнього заробітку за весь час затримки. Відповідно до довідки №16-07/529 від 29.03.2018, виданої [PERSON] акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» позивачу було нараховано, але не виплачено заробітну плату підлягаючу до виплати ( за вирахуванням ПДФО та військового збору) в сумі 13575грн. 22коп. в тому числі і нарахована вихідна допомога ( ст.38 КЗпП України), без вирахування ПДФО і військового збору, в розмірі 2824грн. 57коп. Вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до наказу № 75 від 21.03.2014 про встановлення режиму неповної робочої неділі, з 26.05.2014 на [PERSON] акціонерному товаристві «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» встановлено триденну неповну робочу неділю, понеділок, вівторок, середа . Обчислюючи розмір середньої заробітної плати, яка підлягає стягненню, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1ст.117\~КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При цьому, суд не знаходить підстав для звільнення відповідача від сплати середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у невиплаті належних позивачу сум в день звільнення. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до п.21\~постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою КМУ №100 від 08.02.1995. Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події , з якої повязана відповідна виплата. Отже, відповідно до довідки №16-07/529 від 29.03.2018, виданої [PERSON] акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» середньоденна заробітна плата позивача без врахування ПДФО та військового збору складає 137грн. 78коп. Період затримки розрахунку при звільненні позивачу на дату ухвалення даного рішення, тобто з 22.02.2018 по 08.05.2018 становить 30 робочих днів, а тому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні позивача становить 4133,40 грн. (137,78 х 30 = 4133,40 ). Розраховуючи розмір середнього заробітку за час затримки, суд враховує розмір середньоденної заробітної плати позивача на час його звільнення та кількість робочих днів , які б він міг відпрацювати, якщо не був звільнений. Відповідно до вимог ст. 430 ч.1 п.2 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати заробітної плати в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволених вимог, що дорівнює 1409,60 грн.

Outcome: partial