Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] , третя особа - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилається на наступне. Сторони не перебували у зареєстрованому. [INFO] у них народилась спільна дитина [PERSON] . Від народження дитина проживає разом із позивачем. Відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків щодо утримання і виховання дитини, не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Всі питання щодо виховання дитини позивач вирішує самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Крім того, вказує на те, що на підставі судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 жовтня 2017 року, з відповідача стягуються аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 18.09.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. З часу ухвалення вказаного рішення, розмір витрат на утримання дочки значно зріс. На даний час дитина навчається у школі, а тому потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, аніж у момент винесення судового наказу про стягнення аліментів, оскільки з`явились потреби у навчанні, додаткових заняттях, гуртках, спортивних школах, розвитку та іншому. Враховуючи наведене, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитину у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою судді від 22 червня 2020 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Представник позивача [PERSON] - адвокат Сампара Н.М. в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно до суду не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки від позивача не надходило заперечень проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Представник третьої особи Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримав наданий висновок органу опіки та піклування. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В судовому засіданні встановлено, що у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим повторно 20 серпня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. Спільне життя між сторонами не склалося. Дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні, а відповідач взагалі не приймає участі у вихованні доньки не спілкується з нею, не цікавиться її станом здоров`я, та не проявляє батьківського піклування, всі питання щодо виховання та утримання дочки вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. 13 жовтня 2017 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 (однієї четвертої) усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.09.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. 09 лютого 2018 року державним виконавцем Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області відкрито виконавче провадження № ВП 55746819, з примусового виконання судового наказу № 607/11625/17. Згідно довідки-розрахунку, яка видана старшим державним виконавцем Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 01.04.2019 року складає 31441 грн. Як вбачається з довідки про доходи № 11 від 13 травня 2020 року, загальна сума доходу [PERSON] за період з 07.10.2019 року по 12.05.2020 року, без урахування аліментів, становить 29010,90 грн. Згідно характеристики, яка надана класним керівником [PERSON] та директором Тернопільської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 5 з поглибленим вивченням іноземних мов Тернопільської міської ради Тернопільської області Погорілою О.І., [PERSON] зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, працелюбна, уважна учениця. З батьком дитина не знайома, у школу він жодного разу не приходив. Все необхідне для повноцінного життя і навчання дівчинки забезпечує мама. Згідно висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , орган опіки і піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач явно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не спілкується з нею, не цікавиться її станом здоров`я, життям та навчанням, матеріально-побутовими умовами проживання, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не надає належної матеріальної допомоги на її утримання. Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , в частині позбавлення батьківських прав,є підставними, а тому їх слід задовольнити, позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно із вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Крім того, пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Позивач не довела, а суд не встановив, що після рішення суду та по даний час змінилось матеріальне становище відповідача, яке би впливало на стягуваний розмір аліментів. Доводи позивача, наведені нею у позові, не є достатньою підставою для збільшення розміру аліментів. Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов в частині збільшення розміру аліментів задоволенню не підлягає, оскільки позивач не довела можливість відповідача сплачувати на її користь аліментів на утримання доньки у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити частково та позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , відмовивши у задоволенні решти позовних вимог. В силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial