Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

21.07.2016 року позивач звернувся до суду з позовом та просив : -позбавити батьківських прав [PERSON] щодо сина [PERSON], [INFO]; - стягнути з відповідача на користь Житомирського обласного будинку дитини на утримання малолітнього [PERSON], 30.10.2012р.н., в розмірі ? частини заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов мотивував тим, що відповідач є матір'ю малолітньої дитини. Дитину 03.09.2014 року поміщено до Житомирського обласного будинку дитини, матір останній раз її відвідувала 02.09.2015 р. Відповідач ніде не працює, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не приймає участі у її вихованні, не піклується про її здоров'я, життям дитини не цікавиться. Представник позивача свої вимоги підтримав з вищезазначених підстав та просив їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Прокурор також просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач, двічі, належним чином повідомлялась і викликалась в судове засідання, однак повторно у судове засідання не зявилась, причини неявки не повідомила. Судовий розгляд проведено в заочному порядку. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що відповідач є матір'ю неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Позивач та її дитина зареєстрована в [INFO]. Загалом в будинку зареєстровано 6 чоловік. Відповідно до акту Житомирського обласного будинку дитини [PERSON] з 25.09.2014 року знаходиться в будинку на повному державному утриманні. 16.03.2015 року позивач подала письмову заяву про тимчасове влаштування дитини в будинок дитини. Згідно висновку органу опіки і піклування Коростенської міської ради мати дитини [PERSON] участі в вихованні дитини не приймає, не піклується про її здоровя, фізичний, моральний та духовний розвиток, не відвідувала дитину більше 6 місяців, ухиляється від виконання своїх обовязків, тому за доцільне позбавити її батьківських прав. 08.06.2016 року Коростенська міська рада затвердила висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у звязку з тим, що вона ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини, не відвідувала дитину з 02.09.15 р. Статтею ст.150 СК України, визначено права та виконання батьківських обов'язків, зокрема - "Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом." Статтею 150 ч.1 п.2 СК України передбачено, що батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 164.ч.1, п.1,2 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Таким чином суд встановив, що відповідач залишила дитину на утримання держави, дитину не відвідує, життям дитини не цікавиться ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Враховуючи, що відповідач ухилилася від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини, мотиви, на підставі яких позивач просить позбавити батьківських прав, суд приходить до висновку що дані обставини суперечать інтересам дитини, тому позов в цій частині є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, аліменти присуджуються у частці від доходу, або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 166 ч.2 СК України, особа позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку утримувати дитину. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи, що відповідач має можливість та зобовязаний надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини, тому позовна вимога позивача щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню. Розглядаючи питання щодо розміру стягнення аліментів на утримання дитини, суд вважає, що дана вимога підлягає задоволенню частково, а саме аліменти необхідно стягнути не в частці від доходу, а в твердій грошовій сумі, так як відповідач ніде не працює. В установі Ощадбанку на ім'я дитини 01.10.2014 року відкрито рахунок № 26202015854705 в національній валюті. Відповідно до ст.166 СК України, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини. На підставі викладеного,

Outcome: partial