Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

[PERSON] та ТОВ «Шпиківський деревообробний завод» звернулися до суду з позовом до [PERSON] в її інтересах та інтересах [PERSON] про усунення порушень права користування та розпорядження майном та користування житлом, шляхом виселення. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачі посилались на те, що 01.10.2010 [PERSON] уклав договір найму житлового приміщення з фонду житла для тимчасового користування з ТОВ «Шпиківський деревообробний завод» в особі керівника [PERSON], строком до 01.10.2015. Через певний час після укладення договору, за його згодою, без відповідної реєстрації, всупереч чинному законодавству України, в [ADDRESS] стала вільно проживати [PERSON] з малолітньою дитиною [PERSON],[INFO]. За плином часу наймач [PERSON] нагадав [PERSON], щоб та разом з малолітньою дитиною покинула квартиру, однак остання знехтувала його законними вимогами наймача житла, посилаючись на проживання з нею малолітньої дитини. Всі істотні умови договору наймач [PERSON] справно та належно виконує. Згідно вимог ч.1 ст.774 ЦК України передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайом) можливо лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.3 ст.774 ЦК України до договору піднайому застосовується положення про договір найму. За змістом ч.1 ст.777 ЦК України наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, у разі продажу речі, переданої у найм, має переважне право перед іншими особами на її придбання. Згідно вимог ст.103 ЖК України договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача. Відповідно до ч.1 ст.116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають з ним систематчино порушують правила співжиття роблять неможливим для інших проживання з ним в одній квартирі виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Згідно п.5.3 договору найму від 01.10.2010 року між [PERSON] та ТОВ «Шпиківський деревообробний завод», наймач не має права надавати житлове приміщення з фондів житла для тимчасового проживання приватизувати, обмінювати та здійснювати поділ цього житлового приміщення, здавати в піднайом або вселяти в нього інших громадян. Відповідно до довідки ТОВ «Шпиківський деревообробний завод» за №38 від 27.08.2015, відповідач [PERSON] та її малолітня дитина [PERSON] [INFO] жодних правових підстав для вселення не мають. Всі вимоги щодо виселення з займаного ними житла в [ADDRESS] нехтуються. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином позивачі вважають, що оскільки [PERSON] та її малолітня дитина [PERSON], [INFO] проживають в [ADDRESS] без жодних правових підстав, в тому числі без належної реєстрації, що порушує право користування та розпорядження наймодавця ТОВ «Шпиківський деревообробний завод» своїм майном та право користування наймача [PERSON] квартирою і порушують переважні права наймача, тому просять усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження житлом ТОВ «Шпиківський деревообробний завод» та порушення права користування квартирою [PERSON] в [ADDRESS] шляхом виселення [PERSON] та її малолітньої дитини [PERSON], [INFO] з вищевказаної квартири. [PERSON], заперечуючи проти позовних вимог [PERSON] та ТОВ «Шпиківський деревообробний завод», в своїх інтересах та інтересах малолітньої дитини [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до [PERSON] та ТОВ «Шпиківський деревообробний завод» про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю, визнання вселення правомірним, визнання договору від 01.10.2015 про найм житлового приміщення - [ADDRESS] в гуртожитку ТОВ «Шпиківський деревообробний завод» між [PERSON] і ТОВ «Шпиківський деревообробний завод» недійсним, мотивуючи свої вимоги тим, що вона і [PERSON] створили сім'ю і почали спільно проживати без реєстрації шлюбу, маючи спільний бюджет та вели спільно господарство. Спочатку, [PERSON], вона та її малолітня дитина проживали в будинку баби відповідача - [PERSON], а потім після укладення договору найму житлового приміщення з фонду житла від 01.10.2010 вони всі разом переселилися і стали проживати в квартирі [ADDRESS] Так як шлюб між нею і [PERSON] укладений не був, то договір найму житлового приміщення був укладений тільки з [PERSON] При укладенні договору найму квартира не була готова для проживання, а тому вони за їхні спільні кошти зробили в даній квартирі ремонт і стали в ній проживати, в зв'язку з чим вона на законних підставах, як член сім'ї наймача, з його згоди, а не самовільно, вселилась в дану квартиру, де і проживає по даний час з малолітньою дитиною. 29.11.2013 [PERSON] залишив її з дочкою проживати в даній квартирі, так як їх сім'я розпалась, а сам став проживати в іншому місці. Проживаючи в спірній квартирі, вона продовжувала сплачувати кошти за найом житла, за використану електроенергію, тим самим виконувала умови договору найму житла. З часу вселення в дане житлове приміщення ні [PERSON], ні ТОВ «Шпиківський деревообробний завод» жодного разу на ставили питання про те, що вона самовільно вселилась в квартиру [ADDRESS]. З часу виселення [PERSON] з спірної квартири, а саме з 29.11.2013, ТОВ «Шпиківський деревообробний завод» не звертався до неї з пропозицією звільнити займану квартиру. Так як [PERSON] з 29.11.2013 не проживав в спірній квартирі, то вважає, що він втратив право на дане житло. Крім того, ТОВ «Шпиківський деревообробний завод» з [PERSON] уклав договір найму від 01.10.2015 квартири [ADDRESS] яка була не звільнена, так як вона з малолітньою дочкою в ній проживала, а тому вважає, що є підстави для визнання даного договору найма недійсним. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник ТОВ «Шпиківський деревообробний завод» - адвокат [PERSON] позов підтримали, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. На його задоволенні наполягають. В задоволенні зустрічного позову просять відмовити за безпідставністю позовних вимог. Позивач-відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що він з 2010 року проживав з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу спочатку в будинку його бабусі, а після закінчення проведення ними ремонту в наданій квартирі [ADDRESS], 3 перейшли разом жити в дану квартиру. В спірну квартиру вони поселились на підставі договору найма від 01.10.2010, який був укладений між ним та ТОВ «Шпиківський деревообробний завод». В кінці листопада 2013 року їх сім'я розпалась і він залишив [PERSON] з дитиною проживати в даній квартирі, а сам перейшов проживати в інше місце. На даний час в нього інша сім'я. Так як строк дії договору найму житлового приміщення від 01.10.2010 закінчився, то 01.10.2015 з ним був укладений новий договір найму житлового приміщення на спірну квартиру строком на п'ять років - по 01.10.2020. Дане житлове приміщення йому було надано не в зв'язку з трудовими відносинами з ТОВ «Шпиківський деревообробний завод». Позивач - відповідач - представник ТОВ "Шпиківський деревообробний завод" суду пояснив, що договір найму житла був укладений з [PERSON], а не з [PERSON] і остання ніякого відношення до спірної квартири не має і її проживання в даній квартирі перешкоджає користуватися та розпоряджатися майном, а тому просить усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення її з малолітньою дитиною з даної квартири. Відповідач - позивач [PERSON] та її представник Стоян А.С. позов не визнали, просять в його задоволенні відмовити, а їх зустрічні позовні вимоги задовольнити, посилаючись на викладені в зустрічній позовній заяві обставини. Третя особа - представник служби у справах дітей Тульчинської районної державної адміністрації Вінницької області в судовому засіданні вважає, що в позові ТОВ «Шпиківський деревообробний завод» та [PERSON] про виселення [PERSON] з її малолітньою дитиною слід відмовити. Заслухавши пояснення учасників процесу та показання свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] та ТОВ «Шпиківський деревообробний завод» про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення слід відмовити, а зустрічний позов [PERSON] задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст.2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми. Обгрунтованим визнається рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані ( пропущення строку позовної давності тощо ), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Так, при розгляді справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що ТОВ «Шпиківський деревообробний завод» є власником об'єкту житлової нерухомості - гуртожитку, який розташований в [ADDRESS] що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.11.2013 (а.с.17). Відповідно до ч.1 ст.810 ЦК України за договором найму ( оренди ) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Договір найму житла укладається в письмовій формі ( ч.1 ст.811 ЦК України ). 01.10.2010 між [PERSON] та ТОВ «Шпиківський деревообробний завод» в особі керівника [PERSON] був укладений в письмовій формі договір найму житлового приміщення з фонду житла для тимчасового проживання, а саме квартири [ADDRESS], строком до 01.10.2015, який 01.05.2013 був перероблений у зв'язку із зміною технічного паспорту, а 01.10.2015 року був укладений новий договір найму житлового приміщення з фонду житла для тимчасового проживання строком до 01.10.2020, що підтверджується копіями договорів найму житлового приміщення з фонду житла для тимчасового проживання (а.с.14, 47,66). Згідно п.1.1. Договору найму житлового приміщення, укладеного між ТОВ «Шпиківський деревообробний завод ( наймодавець ) з однієї сторони та [PERSON] ( наймач ) з іншої сторони, наймодавець надав наймачу і членам його сім'ї в тимчасове користування житло - квартиру [ADDRESS], а наймач відповідно до п.п. 1.3.1. та 1.3.3. зобов'язався використовувати житло за призначенням та у встановлені терміни своєчасно вносити плату за використання житла та електричну енергію. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на час укладення договору найму житлового приміщення від 01.10.2010 проживав спільно однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] та її малолітньою дочкою [PERSON] За спільні кошти вони зробили поточний ремонт в даній квартирі і як сім'я почали в ній проживати. Дані обставини позивач-відповідач [PERSON] не заперечує. Також факт спільного проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу підтвердив в судовому засіданні свідок [PERSON] Таким чином, суд вважає, що [PERSON] та її малолітня дитина поселились в спірну квартиру, як члени сім'ї наймача [PERSON] і відповідно до ч.1 ст.816 ЦК України вони набули рівних з наймачем прав та обов'язків щодо користування житлом. Тому, посилання позивачів - відповідачів на те, що відповідач [PERSON] з малолітньою донькою [PERSON] жодних правових підстав для вселення у вищевказану квартиру [ADDRESS] не мали, так як ордер на вселення їм не видавався і вони не зареєстровані в даній квартирі, є необґрунтованими, оскільки вони поселились разом з наймачем на підставі договору найму, як члени його сім'ї, а реєстрація проживання виконує обліково-статистичні функції, і її наявність або відсутність самі по собі не є підставою для визнання чи не визнання права користування житлом за особою, яка там проживає. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що відповідач-позивач [PERSON] з малолітньою донькою [PERSON] з часу вселення в квартиру [ADDRESS], а саме, з 01.10.2010 постійно в ній проживають, а саме, до 29.11.2013 проживали разом з [PERSON], а після розпаду їх сім'ї і вибуття [PERSON] з даної квартири в інше місце проживання, проживають самостійно по даний час. Проживаючи в спірній квартирі, як бувші члени сім'ї наймача, [PERSON] продовжувала сплачувати квартплату та плату за електроенергію, що підтверджується наданими нею квитанціями про їх оплату. Аналізуючи зібрані докази, суд вважає, що позивачі-відповідачі [PERSON] та ТОВ «Шпиківський деревообробний завод» не довели ті обставини, на які вони посилались як на підставу своїх позовних вимог, а тому в задоволенні їх позову слід відмовити. Зустрічний позов [PERSON] в частині визнання договору найму житлового приміщення - квартири [ADDRESS] від 01.10.2015, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Шпиківський деревообробний завод» недійсним задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ч.1 ст.822 ЦК України наймач у разі спливу строку дії договору найму житла має переважне право на укладення договору найму житла на новий строк. Відповідно до ч.2 ст.824 ЦК України [PERSON], оскільки [PERSON] з листопада 2013 року вибув з даного житла могла стати наймачем, як особа, яка постійно проживала з колишнім наймачем. На підставі викладеного,

Outcome: partial