Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

У зв'язку з тим, що [PERSON] перебуває на обліку в Рівненському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області, та отримує пенсію по втраті годувальника (розпорядження від 24 жовтня 2011 року), в результаті програмної (рахункової) помилки виникла переплата по пенсійній справі за період з 01.12.2013 року по 31.08.2015 року в сумі 420,00 гривень, яку в добровільному порядку відповідач не повертає, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача на його користь переплату у розмірі 420,00 гривен.ь Представник позивача, Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в судове засідання не з'явився, хоча про дату місце та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Від представника позивача, начальника управління РОУ ПФУ Рівненської області Німчука М.П. в судове засідання надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без участі представника управління, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити. Від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що позов не визнає і просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, мотивуючи це тим, що у відповідності до ст.50 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", механізм повернення надміру сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулася з вини пенсіонера, а саме через його зловживання, проте в даному випадку, будь-якої недобросовісності з його боку не було, а належних та допустимих доказів протилежного позивачем не надано, як і не надано доказів того, що було допущено рахункову помилку. Крім того, відповідачем подано до суду заяву про застосування судом строку позовної давності, в якій він просить застосувати строк позовної давності і відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог за період з 01.12.2013 року по 21.11.2014 року у зв'язку з пропуском строку позовної давності. В останнє судове засідання відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про дату, місце і час розгляду справи своєчасно і належним чином. Подав заяву в якій він просить справу розглядати без його участі. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за можливе справу слухати у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що [PERSON] перебуває на обліку в Рівненському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області, та отримує пенсію по втраті годувальника (розпорядження від 24 жовтня 2011 року). Згідно листа Управління з координації та контролю за виплатою пенсії ГУ ПФУ у Рівненській області від 19.10.2015 року, по пенсійній справі пенсіонера [PERSON] виникла переплата внаслідок уточнення заробітку для обчислення пенсії за період з 01.12.2013 року по 31.08.2015 року в сумі 420,00 гривень, в тому числі 260,00 гривень з 01.12.2013 року по 31.12.2014 року та 160,00 гривень з 01.01.2015 року по 31.08.2015 року. Згідно зі ст.50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений Постановою "Про затвердження Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення" № 6-4 від 21.03.2003 року. Разом з тим відповідно до ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Виходячи із аналізу ст.1215 ЦК України, безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача. Обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч.1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. Позивачем у встановленому законом порядку не доведено рахункову помилку, внаслідок чого [PERSON] було надміру виплачено кошти, а лише зазначено, що переплата сталася внаслідок програмної (рахункової) помилки, як доказ надано лист Управління з координації та контролю за виплатою пенсії ГУ ПФУ у Рівненській області від 19.10.2015 року, де зазначено, що по пенсійній справі пенсіонера [PERSON] виникла переплата внаслідок уточнення заробітку для обчислення пенсії за період з 01.12.2013 року по 31.08.2015 року в сумі 420,00 гривень. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22 січня 2014 року у справі № 6-151цс13, де Верховний Суд України зробив висновок, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 ч.1 ст.1215 ЦК України (зокрема, пенсія), за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. Таким чином, сумлінність поведінки одержувача коштів [PERSON] презумується, та у зв'язку з тим, що позивачем не доведено, що перерахування пенсії сталося з причин, пов'язаних з рахунковою помилкою, отже існують правові підстави для відмови в задоволенні позову про стягнення з [PERSON] переплаченої пенсії в загальному розмірі 420 грн. 00 коп. За таких обставин судом встановлено, що надмірна виплата пенсії [PERSON] не є наслідком зловживань з його боку, позивачем не надано жодного доказу про вчинення неправомірних дій з боку відповідача, позивач в свою чергу не довів рахункову помилку, тому в задоволенні позову необхідно відмовити. Судом не застосовуються при розгляді даного спору строки позовної давності в порядку ст.267 ЦК України, за заявою відповідача, оскільки за змістом ч.1 ст.261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення. В даному випадку у задоволенні позову відмовляється за необґрунтованістю і недоведеністю.

Outcome: dismissed