Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

27 червня 2017 році представник позивача [PERSON] звернувся в інтересах [PERSON] до суду із вказаним позовом, в якому просив усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення графіку зустрічей з нею. В обґрунтування якого зазначає, що з 2014 року по початок 2017 року позивач з відповідачем проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] в них народилася дитина - дочка [PERSON] (свідоцтво про народження серії І-ВЛ від 11.08.2016 року, виданий Харківським міським відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області, актовий запис № 2934). На початку 2017 року між позивачем та відповідачем відносини погіршилися, і вони припинили проживати однією сім`єю. Спільна донька [PERSON] залишилася жити із матір`ю. В період з початку 2017 року по теперішній час відповідач [PERSON] чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною та у її вихованні шляхом заборони спілкування позивача із донькою особисто під час її відвідування. Позивач [PERSON] , як батько дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Тому позивач вважає, що участь у вихованні та спілкуванні з неповнолітньою дочкою [PERSON] , [INFO] , можливе за встановлення наступного графіку побачення із дитиною, а саме: - три рази на тиждень (два будні дні та один вихідний) кожну неділю з 10:00 до18:00 годин, без присутності матері дитини, при умові задовільного стану здоров`я дитини та повідомлення матері дитини про місце перебування дитини; - у літній період на два тижні, а у зимовий період один тиждень, для оздоровлення дитини на території України та за кордоном, при умові попередження матері дитини про місцеперебування дитини. Ухвалою судді від 09 серпня 2017 року за позовною заявою було відкрито провадження по справі. Відповідачка 09.10.2017 року подала заперечення на позовну заяву, в якому вказувала що позовні вимоги позивача вважає необґрунтованими та безпідставними. Відповідач вважає прийнятним наступний графік побачення доньки [PERSON] із її батьком [PERSON] , а саме: три рази на тиждень - понеділок з 10:00 год до 15:00 год., четвер з 17:00 год. до 19:30 год., субота з 11:00 год. до 18:00 год., при умові задовільного стану здоров`я дитини з обов`язковою присутністю матері дитини, без відвідування дитиною місця фактичного проживання батька та без присутності осіб, які не є близькими родичами дитини, з обов`язковим поверненням дитини за місцем її проживання. Але , в той же час, зв`язку з тим, що позивач не довів факт перешкоджання у спілкуванні з дитиною відповідачем, відповідач вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню в повному обсязі та всі питання, які позивач підіймає в позовній заяві можуть бути вирішені в позасудовому порядку. Позивач своїм правом на подання відповіді на відзив не скористався. Ухвалою суду від 12 червня 2019 року підготовче провадження було завершено і справа призначена до розгляду на 29.07.2019 року у відкритому судовому засіданні. Представник позивач та позивач в судове засіданні не з`явилися, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав, викладених в позовній заяві. Представник позивача адвокат Туков Г.І. надав до суду заяву в якій просив справу розглядати за їх відсутності. Представник відповідач та відповідач судове засіданні не з`явилися, проти позову заперечували з підстав, зазначених у запереченні на позовну заяву. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про його час та місце була повідомлена належним чином, просили слухати справу без представника третьої особи. Надали до суду висновок щодо встановлення порядку участі [PERSON] у вихованні малолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] народженні від 15.02.2018р. Суд, вважаючи можливим здійснити розгляд справи за відсутності сторін, заслухавши пояснення сторін та думку їх представників у попередніх судових засіданнях, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ВЛ виданого 11 серпня 2016 року Харківським міським відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області, актовий запис № 2934, [PERSON] народилася [INFO] ; актовий запис про її народження вчинено цим же органом. Мати в свідоцтві зазначена - [PERSON] , тобто відповідачка, а батько - [PERSON] , тобто позивач. Вони 3 2014 року по початок 2017 року не перебували у шлюбі, але їх відносини ускладнилися і фактично вони припинили свої відносини починаючи з початку 2017 року. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 закріплено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю. Частинами 9, 10 ст. 7 СК України встановлено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно зі ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. В ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно приписів статті 3 Конвенції про права дитини та у відповідності до статті 9 Конституції України, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також дитинi забезпечується такий захист i пiклування, якi необхiднi для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків. Водночас, встановлене законом право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю (ч. 1 ст. 152 СК України). В теперішній час малолітня [PERSON] , проживає та перебуває на утриманні своєї матері у смт. Воскресенське Вітовського району Миколаївської області. У відповідності до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно до частин 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. В судовому засіданні було встановлено, що між батьком та матір`ю існують деякі неприязні відносини, що потягло за собою припинення проживання однією сім`єю без реєстрацію шлюбу починаючи з початку 2017 року. В той же час батько не відмовляється від дочки і бажає постійно брати участь у її вихованні та бачитися з нею. Мати дитини не заперечує проти цього, але вважає, що на цьому віковому етапі неможливо побачення дитини з батьком без присутності матері. Згідно з ст. 19 Сімейного кодексу України участь органу опіки та піклування у захисті сімейних прав та інтересів у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви. При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. В процесі розгляду справи від Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради до суду надійшов висновок щодо встановлення порядку участі [PERSON] у вихованні малолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] народженні від 15.02.2018р., з метою усунення перешкод у спілкування з дитиною [PERSON] запропоновано наступний графік зустрічей з дочкою [PERSON] , [INFO] , визначивши час: перша, третя субота з 10:00 до 14:00 год.; друга, четверта неділя місяця з 17:00 до 19:30 год.; щосереди та щочетверга з 17:00 до 19:00 год. у присутності матері дитини, [PERSON] . Суд погоджується з наданим висновком від 15.02.2018 року № 106 щодо встановлення порядку участі [PERSON] у вихованні малолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] . Так, статтею 15 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що у разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків, виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. В той же час, виходячи із пояснень сторін, суд вбачає, що між ними існує спір щодо порядку участі батька у вихованні своєї дочки, як наприклад визначення конкретних днів побачень, годин, та присутності/відсутності матері при цьому. В зв`язку з цим суд вбачає, що мають місце порушення прав батька щодо участі у вихованні своєї дитини. Частинами 1, 2 ст. 159 СК України встановлено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Суд вважає за необхідне захистити права позивача шляхом встановлення часу та місця його побачення з дочкою та участі в її вихованні, але його вимоги вважає можливим задовольнити частково з огляду на наступне. Погоджуючись з вимогами в частині визначення періодичних побачень після відвідування дитиною та у вихідні, суд вважає можливим визначити право батька на його побачення з дочкою не кожного тижня, а періодично, щоб не порушувати права матері також на відпочинок з дочкою у вихідні дні. В той же час, враховуючи малолітній вік дитини, і очевидну недовіру матері про його можливість належного догляду за дочкою в її такому віці, суд вважає можливим визначити його участь у вихованні дитини та побаченні з нею періодично в присутності матері визначивши такий час: перша, третя субота 3 10:00 до 14:00 год.; друга, четверта неділя місяця з 17:00 до 19:30 год.; щосереди та щочетверга з 17:00 до 19:00 год. у присутності матері дитини. Такий спосіб участі позивача у вихованні дитини відповідає, на думку суду, інтересам малолітньої [PERSON] . Спілкування позивача з дитиною як без участі матері, так і з її участю дозволить налагодити психологічний контакт дитини з батьком, та не порушить звичайних для дитини умов життя та тижневого розпорядку. Дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у вихованні дитини у інший спосіб, якщо зростання прихильності дитини до батька та належне виконання останнім своїх батьківських обов`язків обумовить це. До того ж, рішення не є перешкодою визначення батьками в добровільному порядку додаткових днів побачень позивача з дитиною. При поданні позову позивачем було сплачено судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, беручи до уваги та враховуючи часткове задоволення позовних вимог до [PERSON] , з неї на користь позивача підлягає стягнення судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. За врахуванням викладеного,

Outcome: partial