Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісяця, з моменту звернення із заявою до суду та до досягнення дитиною повноліття. В позовній заяві зазначила, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 09.07.2007 року. Від шлюбу в сторін народилася дочка [PERSON]. Шлюб був розірваний рішенням Городенківського районного суду від 29.07.2011 р., дочку після розірвання шлюбу залишено проживати з позивачкою. [PERSON] проживає з позивачкою, перебуває на її утриманні та вихованні. В позові [PERSON] зазначає, що відповідач є фізично здоровим, має мінливий дохід, працює в Чеській республіці. Зі слів друзів відповідача позивачці відомо, що він заробляє по 1500 доларів щомісяця. Позивачка не працює, разом із дочкою проживає за рахунок матеріальної допомоги її батьків. Одночасно зазначила, що відповідач не цікавиться, як проживає дитина, не надає коштів на її утримання. Дочка має талант до танців, відвідує танцювальний гурток. Обов'язком батьків є підтримання та розвиток особливих здібностей дитини, а відповідач взагалі не надає коштів на утримання дитини. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позові. Суду пояснила, що дочка переходить в другий клас. Коли дитина йшла в перший клас, відповідач дав гроші на придбання шкільної форми. Після того відповідач взагалі не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, тому вона просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON], зареєстроване місце проживання якого згідно інформації Городенківського районного сектору УДМС в [ADDRESS], - в судове засідання не з'явився повторно. Про час і місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог ст.ст. 74,76 ЦПК України. За згодою позивачки суд ухвалює заочне рішення. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Згідно представленої копії рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 29.07.2011 року по справі № 2-317/11, шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], який був зареєстрований 09.07.2007 року, - розірвано,після розірвання шлюбу позивачці присвоєно прізвище [PERSON]. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Ч.3 статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Мотивувальна частина Рішення Городенківського районного суду від 29.07.2011 по справі № 2-317/11 про розірвання шлюбу між сторонами містить посилання на те, що дитина [PERSON] проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні і вихованні. Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема,згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону - батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України " Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення останніми повноліття визначено статтею 180 СК України. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач відсутній за місцем свого проживання, так як судові повістки повернуті до суду без вручення. Відповідач офіційно не працює, даних про те, що він має регулярний дохід, суду не надано. Отже, є підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі. Врахувавши те, що відповідач не надає коштів на утримання дочки, має нерегулярний дохід, так як працює за кордоном, тому суд приходить до переконання, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на дочку у твердій грошовій сумі в розмірі по 800 грн. щомісячно. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулась в суд з позовом 03.06.2014 року, тому з цього дня слід розпочати стягнення аліментів і проводити до досягнення дитиною повноліття. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial