Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

ФОП [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення грошової суми відповідно до договору купівлі-продажу, в якому зазначено, що відповідно до договору купівлі-продажу, на підтвердження укладання якого була складена видаткова накладна № РН-0001621 від 07.2012 р., він здійснив на адресу відповідачки поставку меблі та кухонного устаткування на загальну суму 18665 грн. Строк оплати за поставлений товар між ним та відповідачкою узгоджено не було. Після поставки товару він неодноразово звертався до [PERSON] з проханням оплатити поставлений товар та кожний раз відповідачка запевняла його, що виконає свої зобов`язання найближчим часом, однак оплата за товар до теперішнього часу не здійснена. 29 червня 2016 року ним на адресу [PERSON] була направлена письмова вимога про оплату поставленого товару. У зв`язку з неналежним виконанням зобовязань відповідачкою за поставлений товар, посилаючись на положення ст.ст. 509,526,530 ЦК України, просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь вартість поставленого товару у розмірі 18665 грн. В судове засідання позивач не з`явився надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності в задоволенні позову просила суд відмовити, оскільки вважає його необґрунтованим. Суд вважає вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. За приписом частини 1 статті 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Сторони термін оплати товару не встановлювали у випадку його відвантаження без попередньої оплати. Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, коли строк виконання зобов`язання не встановлений, то боржник повинен виконати таке зобов`язання у семиденний термін з дня пред`явлення вимог кредитором. Отже, момент виникнення у позивача права вимоги оплатити вартість поставленого товару та відповідно кореспондуючого з ним обов`язку відповідача з приводу його оплати, виходячи з положень ч.2 ст.530 ЦК України, визначаються моментом пред`явлення вимоги. Суд не приймає до уваги представлену позивачем вимогу від 29.06.2016 року з наступних підстав. Позивачем не доведено факту пред`явлення вимоги про оплату боргу за поставлений товар, оскільки останній не представив доказів її отримання відповідачем, оскільки обєктивні данні щодо вручення вимоги відповідачу відсутні. Таким чином, суд дійшов висновку, що у позивача не настало право вимоги від відповідача сплатити борг за поставлений товар у сумі на підставі видаткової накладної №РН-0001621 від 07 грудня 2012 року. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Частиною 2 статті 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів в їх сукупності. Розглянувши представлені документи, суд дійшов висновку, що позивач не доказав тих обставин, на які він посилається у позовній заяві, і не представив суду доказів, що підтверджують факти, викладені у позовній заяві. З урахуванням вищевикладене, суд вважає, що позивачу у позові слід відмовити, в зв`язку з недоведеністю заявлених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed