Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач згідно укладеного договору № б/н від 22.04.2010 р. отримав кредит в розмірі 35000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», що діють на дату нарахування. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 20.01.2019 р. відповідач має заборгованість по кредитному договору в сумі 29956,05 грн., яка складається з наступного: 21610,76 грн. - заборгованість за кредитом; 3024,10 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3418,52 грн. заборгованість по пені, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн.(фіксована частина), 1402,67 грн. (процентна складова). Позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 55999,35 грн. за кредитним договором б/н від 22.04.2010 р. та 1921,00 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просить справу розглянути без його участі, просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судовими повістками по місцю реєстрації, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе справу розглянути без його участі на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив представник позивача в заяві. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. \~ \~ \~ \~22.04.2010 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» правонаступником якого є позивач та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява про Приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає договір про надання банківських послуг. Відповідач зобов`язався повернути позивачеві кредит і сплатити банку проценти щомісячними платежами в розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, вносячи їх на рахунок банку до 25-го числа місяця, що слідує за звітним. З 2 квітня 2014 року щомісячний платіж мав становити 5% від заборгованості (але не менше 50 грн та не більше залишку заборгованості). Укладаючи цей договір, банк і відповідач визначили право банку змінювати тарифи(в т.ч. і відсотки) та інші умови обслуговування рахунку. На виконання умов укладеного договору банком було надано відповідачу 2 кредитні картки [NUMBER] строком дії до 03/21 та № [NUMBER] строком дії до 01/18кими він користувався на умовах передбаченим догово ром про надання банківських послуг, використовував надані банком кредитні кошти. Разом з тим, взяті на себе за договором зобов`язання відповідач належним чином не виконував і станом на 20.01.2019 р. відповідач має заборгованість по кредитному договору в сумі 29956,05 грн., яка складається з наступного: 21610,76 грн. - заборгованість за кредитом; 3024,10 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3418,52 грн. заборгованість по пені, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн.(фіксована частина), 1402,67 грн. (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості приєднаним банком до позовної заяви. Востаннє відповідачем було сплачено в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору 04.06.2017 р. в сумі 15,00 грн. шляхом переводу коштів з іншої банківської картки через додаток Приват24. Крім цього 6000,00 грн. банком було погашено автоматично шляхом списання коштів з іншої банківської карки відповідача. Зазначені обставини підтверджуються розрахунком заборгованості, випискою з особового рахунку по банківським карткам відповідача. Відповідно до частин 1 і 2\~ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобовязання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Згідно з ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В силу\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідачем заборгованість по кредиту та відсоткам не оспорено, а тому вимоги позивача в цій частині підлягають до задоволення. Пунктом 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг визначено, що при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. У випадку виникнення прострочених зобовязань на суму від 100 грн, у томі числі прострочених зобов`язань, клієнт сплачує банку пеню,відповідно до встановлених тарифів( п. 2.1.1.12.6.1. Умов та правил надання банківських послуг). Згідно із\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею), є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). За положеннями\~ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. У зв`язку з наведеним вище, суд вважає, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення\~строків виконання грошових зобов`зань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст. 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі №6-2003цс15. Отже, за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, визначених договором, стягненню з відповідача підлягає штраф, передбачений п. 2.1.1.7.6.Умов та правил надання банківських послуг. Передбачена в подальшому п. 2.1.1.12.6.1. Умов та правил надання банківських послуг пеня за прострочення зобов`язань стягненню не підлягає, оскільки штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення суперечить вимогам закону. В зв`язку з цим вимоги позивача про стягнення з відповідача 3418,52 грн. заборгованості по пені задоволенню не підлягають. В той же час з відповідача підлягає до стягнення штраф в розмірі 500,00 грн. фіксована складова, та штраф в розмірі 5% від суми заборгованості яка підлягає до стягнення з відповідача в розмірі 1231,74 грн.(заборгованість по кредиту 21610,76 грн. + заборгованість по відсоткам 3024,10 грн.) х 5% = 1231,74 грн.). На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача підлягає до стягнення заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.04.2010 р. в сумі 26366,60 грн., в т.ч.: заборгованість по кредиту 21610,76 грн., заборгованість по відсоткам 3024,10 грн., штраф 500,00 грн.(фіксована частина), штраф 1231,74 грн.(процентна складова). Враховуючи викладене,

Outcome: partial