Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

09 вересня 2013 року позивач [PERSON] звернувся із зазначеним позовом до Жовтоводського міського суду та просить постановити судове рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] та зняття його з реєстраційного обліку з належної квартири, посилаючись на те, що останній понад один рік у спірному житловому приміщенні не проживає (а.с. 2-4). Позивач, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився. В своїй письмовій заяві просив розглянути справу у його відсутності. В попередньому судовому засіданні позивач заявляв, що позовні вимоги ним підтримуються у повному обсязі на підставі ст. 405 ЦК України. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином з урахуванням положень ч.5 ст.74 ЦПК України, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав, заперечень щодо позову не надав. Окрім того його виклик до суду був здійснений також на підставі ч.9 ст. 74 ЦПК України шляхом дачі оголошення в друкованому засобі, що підтверджується приєднаною до справи копії газети "Вісті Придніпров`я" № 73(1566) від 23.09.2014 року. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про день та час розгляду справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не повідомив суд про поважність неявки його до суду, суд вважає за можливе постановити по справі судове рішення без участі відповідача. Третя особа, належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, в судове засідання свого представника не направила. Остання в письмовій заяві просила розглянути справу без участі представника Жовтоводського міського сектора головного управління державної міграційної служби згідно норм чинного законодавства не заперечуючи проти задоволення позову. Третя особа, [PERSON] також у судове засідання не з`явилася. В своїй письмовій заяві позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Відповідно до ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 06 березня 2002 року (а.с.8). 22 березня 2004 року в вищезазначеній квартирі за згодою позивача був зареєстрований чоловік доньки - [PERSON]. В зазначеній квартирі зареєстровані: позивач, його дружина - [PERSON] (третя особа по справі) та [PERSON] (відповідач по справі). /а.с. 9/ Фактично в спірній квартирі проживає тільки позивач зі своєю дружиною. Як пояснила в судовому засіданні третя особа фактично [PERSON], який доводиться їй зятем, в спірну квартиру ніколи не вселявся, житловою площею не користувався, його особистих речей в квартирі не було і не має. Фктично відповідач проживав та проживає разом із своєю дружиною, її донькою, [PERSON] за адресою [ADDRESS], а його реєстрація у спірній квартирі носила суто формальний характер. Перешкод в користуванні житлом для [PERSON] позивач не чинить, останній не проживає в квартирі з дня самої реєстрації, тобто з 22 березня 2004 року. Третя особа також пояснила, що і вона і позивач неодноразово зверталися до відповідача з проханням знятися з реєстрації з належної позивачу квартири оскільки реєстрація останнього створює перешкоди в користуванні, володінні та розпорядженні квартирою в повному обсязі, зокрема примушує позивача сплачувати за відповідача комунальні послуги. Але відповідач це прохання ігнорує. Зазначені вище обставини, підтверджуються також поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які вони дали в судовому засіданні та якими підтвердили, що відповідач (зять позивача) не проживає у спірному приміщенні і ніколи не проживав. Позивач ставлячи питання про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] посилається на те, що відповідач без будь-яких поважних причин в спірній квартирі не мешкає понад 10 років, у той час, як він не чинить йому перешкод у користуванні зазначеною квартирою, а тому на підставі ст. 405 ЦК України може бути визнаним таким, що втартив право користуватися цим житловим приміщенням. За таких встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає, що згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України відповідач втратив право користування спірним житловим приміщенням, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню. Що стосується вимог позивача про зняття з реєстраційного обліку, суд зазначає, що визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщення і є усуненням перешкод у користуванні власністю. В такому випадку не є потребою додаткового зобов'язання будь-кого знімати відповідачів з реєстраційного обліку, оскільки рішення суду про визнання особи, такою що втратила право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття відповідачів з реєстраційного обліку у цьому житловому приміщенні, а відтак відсутні визначені законом підстави для задоволення позову в цій частині. З урахуванням наведеного,

Outcome: partial