Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжя (далі відділення Фонду) про визнання дій протиправним та зобов'язання вчинити певні дії. У позовній заяві вказує, що 27.05.1983 року, він, під час виконання трудових обов'язків електрослюсаря в травильному цеху №1 ЦХП-1 комбінату „Запоріжсталь" отримав виробничу травму, в результаті якої йому було встановлено діагноз „отслойка сетчатки хизтозная дистофия миония средней степенны левого глаза». В зв'язку з цим 14.09.1984 року був складений акт за формою Н-1 про нещасний випадок на виробництві і з 21.10.1997 року за рішенням МСЕК йому була встановлена третя група інвалідності та визначено 50% стійкої втрати професійної працездатності безстроково. 20.02.2013 року після повторного огляду за висновками МСЕК стійка втрата працездатності збільшена до 55%. З моменту настання інвалідності йому встановлені щомісячні компенсаційні виплати по відшкодуванню шкоди здоров'ю у відповідності до положень постанови КМУ від 23.06.1993 року №472, виходячи із розміру середньої заробітної плати працівника за 3 або 12 місяців, що передували травмі або професійному захворюванню. З 01.10.2001 року він перебуває на обліку у відділенні Фонду, яким призначено та здійснюється щомісячне відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'ю у сумі 522,81 грн. (станом на 27.05.2013 року). Розмір пенсії по інвалідності станом на 01.03.2013 року складає 103,83 грн.. У зв'язку з набранням з 01.01.2004 року чинності нової редакції ЦК України, статтею 1197 якого встановлено інший порядок визначення заробітку (доходу), втраченого внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я фізичної особи, яка працювала за трудовим договором, ним 21.10.2013 року до відділення Фонду подано заяву про проведення перерахунку розміру виплат з дати подання заяви. Листом від 07.11.2013 року №Р-1-170-03/4031 відповідач відмовив у проведенні перерахунку. Позивач вважає дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку щомісячної страхової виплати у відповідності до ст.1197 ЦК України незаконними. На підставі викладеного [PERSON] просить: визнання незаконною бездіяльність відділення Фонду щодо незастосування положень ст.1197 ЦК України при визначені йому розміру щомісячного відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'ю (розміру втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я (доходу), що піддягає відшкодуванню; зобов'язати відділення Фонду призначити та здійснювати на його користь з 21.10.2013 року щомісячне відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я (розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню), у розмірі 3 154,25 грн.; зобов'язати відділення Фонду і в подальшому проводити на його користь перерахунок розміру щомісячних відшкодувань шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'ю (розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню) з кожним підвищенням мінімальної заробітної плати згідно з діючим законодавством України та у відповідності до ст.1197 ЦК України. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, наполягаючи на обставинах та підставах викладених у позовній заяві. Просить позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача - Золотько О.І., позов не визнала. Вважає, що підстави для перерахунку відшкодування шкоди позивачу відсутні. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Письмові заперечення залучені до матеріалів справи. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.05.1983 року, [PERSON], під час виконання трудових обов'язків електрослюсаря в травильному цеху №1 ЦХП-1 комбінату „Запоріжсталь" отримав виробничу травму, в результаті якої йому було встановлено діагноз „отслойка сетчатки хизтозная дистофия миония средней степенны левого глаза». В зв'язку з цим 14.09.1984 року був складений акт за формою Н-1 про нещасний випадок на виробництві і з 21.10.1997 року за рішенням МСЕК [PERSON] була встановлена третя група інвалідності та визначено 50% стійкої втрати професійної працездатності безстроково. 20.02.2013 року після повторного огляду за висновками МСЕК стійка втрата працездатності збільшена до 55%. З моменту настання інвалідності позивачу встановлені щомісячні компенсаційні виплати по відшкодуванню шкоди здоров'ю у відповідності до положень постанови КМУ від 23.06.1993 року №472, виходячи із розміру середньої заробітної плати працівника за 3 або 12 місяців, що передували травмі або професійному захворюванню. З 01.10.2001 року [PERSON] перебуває на обліку у відділенні Фонду, яким призначено та здійснюється щомісячне відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'ю у сумі 522,81 грн. У зв'язку з набранням з 01.01.2004 року чинності нової редакції ЦК України, статтею 1197 якого встановлено інший порядок визначення заробітку (доходу), втраченого внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я фізичної особи, яка працювала за трудовим договором, позивачем 21.10.2013 року до відділення Фонду подано заяву про проведення перерахунку розміру виплат з дати подання заяви. Листом від 07.11.2013 року №Р-1-170-03/4031 відповідач відмовив у проведенні перерахунку, оскільки положення статті 1197 ЦК України не розповсюджуються на питання розрахунку середньомісячного заробітку, з якого вираховується розмір щомісячних виплат. Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» законодавство про страхування від нещасного випадку складається із Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Кодексу законів про працю України, Закону України «Про охорону праці» та інших нормативно-правових актів. Згідно з положеннями статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я. Сума щомісячної страхової виплати не повинна перевищувати середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я. Як вбачається з матеріалів справи та сторонами не оспорюється, відповідач при виплаті страхових виплат позивачу, керувався положенням Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та постанови Кабінету Міністрів України №472 від 23.06.1993 року. В той же час, за змістом статті 1197 Цивільного кодексу України розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. Аналізуючи співвідношення положень статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та положень статті 1197 Цивільного кодексу України, суд приходить до висновку, що пріоритетному застосуванню до спірних правовідносин підлягають положення Цивільного кодексу України як такі, що набрали чинності пізніше. На підставі викладеного, суд вважає на необхідне визнати незаконною бездіяльність відділення Фонду щодо незастосування положень ст.1197 ЦК України при визначені [PERSON] розміру щомісячного відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'ю, що піддягає відшкодуванню; зобов'язати відділення Фонду призначити та здійснювати на користь [PERSON] з 21.10.2013 року щомісячне відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я у відповідності до положень ст. 1197 ЦК України та подальшому проводити перерахунок розміру щомісячних відшкодувань шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я з кожним підвищенням мінімальної заробітної плати згідно з діючим законодавством України та у відповідності до ст.1197 ЦК України.

Outcome: partial