Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. В позові вказувала, що 12.09.2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Розтоківської сільської ради Путильського району Чернівецької області, де було зроблено актовий запис №14 і прийняла його прізвище. Її дошлюбне прізвище [PERSON]. У шлюбі [INFO] року народилася дочка [PERSON], яка проживає з нею. Питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки на даний час не ставить. Посилалася на те, що нормальне сімейне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що у них різні та несумісні характери, між ними не було взаєморозуміння, він не поважав її як дружину. Часто виникали сварки та скандали, в результаті чого вони неодноразово розходились і жили окремо. Все привело до того, що вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства і більше трьох місяці разом не проживають. Вона прийшла до висновку, що надалі їх спільне життя неможливе, а збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їх дитини, адже такі відносини в сім'ї будуть негативно впливати на її виховання. Придбане за час спільного проживання рухоме та нерухоме майно надіється розділити в добровільному порядку. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], що зареєстрований 12.09.2009 року у виконавчому комітеті Розтоківської сільської ради Путильського району Чернівецької області, актовий запис № 14, після розірвання шлюбу повернути їй дошлюбне прізвище [PERSON] та неповнолітню дочку [PERSON] залишити їй на виховання. Позивач [PERSON] у судовому засіданні заявлений позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила позовні вимоги задовольнити, на примирення не згідна. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов визнали. Суд, заслухавши позивача [PERSON], відповідача [PERSON], його представника [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.09.2009 року між сторонами виконавчим комітетом Розтоківської сільської ради Путильського району Чернівецької області зареєстровано шлюб, актовий запис №14, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] від 12.09.2009 року, виданого виконавчим комітетом Розтоківської сільської ради Путильського району Чернівецької області. У шлюбі у сторін [INFO] року народилася дочка, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження, серія [NUMBER] від 06.09.2010 року, виданого виконавчим комітетом Багнянської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, спільно не проживають протягом п'яти місяців, спільного господарства не ведуть, на примирення не згідні, позивач довела, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, їх сім'я розпалась остаточно, а тому позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає надалі відновити своє дошлюбне прізвище [PERSON]. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. Вирішуючи питання про залишення неповнолітньої дитини на виховання позивача, суд вважає доцільним у задоволенні цієї вимоги відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Крім того, спори щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, вирішуються органом опіки та піклування за заявою батька, матері дитини, як визначено ст.158 СК України. Суд роз'яснює, що спори щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, вирішуються судом у разі, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод (ст.159 СК України). З позову вбачається, що спору про участь батьків у вихованні дитини між сторонами немає, і органом опіки та піклування не вирішувався. Вимога щодо визначення місця проживання дитини перед судом не ставиться. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст.ст.110, 112-114, 157 СК України,

Outcome: partial