Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Позивач в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Даніель» звернувся до суду з даним позовом мотивуючи тим, що 16.01.2014 року між відповідачем [PERSON] та ПАТ «Комерційний банк «Даніель» було укладено договір банківського вкладу "Швидкий прибуток" № Т-42676, за яким було розміщено вклад з 16.01.2014 року по 15.02.2014 року в сумі 196 000 грн. В цей же день, а саме 16.01.2014 pоку, Постановою Правління НБУ від 16.01.2014 р. № 14 ПАТ «Комерційний банк «Даніель» віднесено до категорії неплатоспроможних, розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Даніель» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Даніель». Позивач вважає, що договір від 16.01.2014 року укладено після розпочатої процедури здійснення тимчасової адміністрації і після призначення уповноваженої особи Фонду, в зв'язку з цим договір банківського вкладу «Швидкий прибуток» від 16.01.2014 року є нікчемним в силу вимог ч.3 ст.36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб. Крім того, договір укладено від імені ПАТ КБ «Даніель» заступником голови правління [PERSON] у день, коли вона не мала повного обсягу цивільної дієздатності на вчинення відповідної дії, а також, згідно витягу з програмного засобу операційний день, «Б2» датою ведення вказаної операції є 16.01.2014 року 21:47 год., тобто після операційного часу. Отже уповноважена особа Фонду заперечує дійсність договору банківського вкладу "Швидкий прибуток" № Т-42676 від 16.01.2014 року, а тому просить суд визнати недійсним нікчемний договір банківського вкладу "Швидкий прибуток" № Т-42676 від 16.01.14 року та стягнути з відповідача судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином за адресою реєстрації її місця проживання, причини неявки суду не відомі, заяви щодо розгляду справи без її участі до суду не надходило, а тому на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України суд вважав за можливе провести заочний розгляд даної справи за згодою представника позивача. Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 16.01.2014 року між відповідачем [PERSON] та ПАТ «Комерційний банк «Даніель» в особі заступника голови правління [PERSON], що діяла на підставі посвідченої нотаріусом довіреності від 12.12.2013 року, укладено договір банківського вкладу "Швидкий прибуток" № Т-42676, за яким було розміщено вклад в сумі 196 000 грн. на строк зберігання з 16.01. 2014 року по 15.02.2014 року, що стверджується копією цього договору. З матеріалів справи вбачається, що згідно постанови правління НБУ від 16.01.2014 року за № 14 «Про віднесення ПАТ «КБ «Даніель» до категорії неплатоспроможних» та рішення виконавчої дирекції Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб від 16.01.2014 року № 1 «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації» вирішено розпочати процедуру виведення ПАТ КБ «Даніель» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 17.01.2014 року по 16.04.2014 року. Відповідно до пункту 3 цього рішення, призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Ожга Є.В. Згідно постанови Правління НБУ від 15.04.2014 року № 217 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 16.04.2014 року № 29 про початок здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель». Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини. Відповідно до п.6 ст.2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Таким чином, у спорах пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними і цей закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Статтею 36 вказаного закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Згідно з ч.ч.1,3 ст.36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку та органів контролю. Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку є нікчемними. Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси. Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення виконує повноваження органів управління банку, приймає до свого відання майно (кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу та виконує функції з управління та реалізації майна банку, у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб (п. п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 48 Закону ). Суд враховує, що з 16 січня 2014 року розпочато процедуру виведення Фондом банку з ринку та введення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Даніель», і з цього часу органи управління банку не мали будь-яких повноважень, у тому числі й стосовно вчинення правочинів, тобто фактично були позбавлені права виконувати будь-які операції по рахунках власних клієнтів, у тому числі здійснювати розміщення вкладу відповідача [PERSON] Крім того, відповідно до Витягу з програмного засобу Операційний день «Б2», сертифікованого НБУ щодо операцій за вкладними рахунками, здійснених 16 січня 2014 року в ПАТ КБ «Даніель», датою ведення вказаної операції є 16.01.2014 року, 21:47 год., після операційного часу. У зв'язку з цим договір банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т-42676 є недійсним (нікчемним) в силу вимог частини третьої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Згідно ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч.5 ст. 216 ЦК України вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Таким чином, враховуючи все вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги банку є обґрунтованими. На підставі ст.88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1600 грн.

Outcome: approved