Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК). Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлено, що до складу сім`ї відповідачки [PERSON] згідно наданих декларацій враховувалися: [PERSON] - чоловік; [PERSON] , [INFO] , - син; [PERSON] , [INFO] , - син; [PERSON] , [INFO] , - донька; [PERSON] , [INFO] , - донька; [PERSON] , [INFO] , - син; [PERSON] , [INFO] , - донька; [PERSON] , [INFO] , - син; [PERSON] , [INFO] - донька; [PERSON] , [INFO] , - донька. Згідно заяви від 02.05.2019 року, відповідачка [PERSON] звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. (а.с. 9) До заяви про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям [PERSON] надала декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, в якій зазначила про отримання нею доходів, а саме: допомога УПтСЗН, заробітна плата та отримання допомоги УПтСЗН її чоловіком. Відповідач також зазначив, що автомобіль Фольсваген 2001 року проданий 25.04.2019 року. (а.с. 7-8) 08.05.2019 року рішенням Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради відповідачці [PERSON] було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям на період з 01.05.2019 р. по 10.07.2019 р. в розмірі 13 476,85 грн.; на період з 11.07.2019 року по 16.10.2019 року в розмірі 13 726,85 грн.; на період з 17.10.2019 року по 31.10.2019 року в розмірі 14 101,79 грн. (а.с. 10) В подальшому [PERSON] зверталась до Управління праці та соціального захисту із заявою від 04.07.2019 р. про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. (а.с. 13) До заяви про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям [PERSON] надала декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, в якій зазначила про отримання нею доходів, а саме: допомога УПтСЗН, заробітна плата та отримання допомоги УПтСЗН її чоловіком. (а.с. 11 -12) Рішеннями Управління праці та соціального захисту населення від 12.07.2019 року відповідачу [PERSON] призначена державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям у щомісячному розмірі 12 887,32 грн. на період з 01.07.2019 року по 10.07.2019 року; у щомісячному розмірі 13 137,32 грн. на період з 11.07.2019 року по 16.10.2019 року; у щомісячному розмірі 13 529,08 грн. на період з 17.10.2019 року по 30.12.2019. (а.с. 14) В подальшому [PERSON] зверталась до Управління праці та соціального захисту із заявою від 08.01.2020 р. про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. (а.с. 18) До заяви про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям [PERSON] надала декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, в якій зазначила про отримання нею доходів, а саме: допомога УПтСЗН, заробітна плата та отримання допомоги УПтСЗН її чоловіком. (а.с. 16 -17) Рішеннями Управління праці та соціального захисту населення від 13.01.2020 року відповідачу [PERSON] призначена державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям у щомісячному розмірі 12 793,69 грн. на період з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року. (а.с. 19) Згідно довідки Управління освіти Краматорської міської ради з 01.04.2019 року по 31.08.2019 року сума доходу [PERSON] становить 17 273,34 грн. - лікарняний лист по вагітності та пологам, нарахований у квітні 2019 року та виплачений 27.06.2019 року. (а.с. 21) Згідно довідки Регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області [PERSON] 26.04.2016 року був придбаний транспортний засіб VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2001 року випуску та 25.04.2019 року зазначений транспортний засіб було перереєстровано на нового власника за договором купівлі - продажу, вартість реалізації 112 985,60 гривень (а.с. 23) 29.05.2020 року [PERSON] надала пояснювальну записку позивачу, в якій зазначила, що вона не знала про те, що необхідно зазначати суму, за яку вона продала транспортний засіб. Рішенням управління від 08.05.2020 року відповідачу відмовлено в призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01.05.2019 по заяві від 02.05.2019 року, оскільки середньомісячний сукупний дохід сім`ї 22 698,08 грн. перевищує рівень прожиткового мінімуму сім`ї 14 844 грн. (а.с. 65) Рішенням управління від 13.05.2020 року відповідачу відмовлено в призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01.07.2019 по заяві від 04.07.2019 року, оскільки середньомісячний сукупний дохід сім`ї 25 793,15 грн. перевищує рівень прожиткового мінімуму сім`ї 17 098,87 грн. (а.с. 66) Сума надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за період з 01.05.2019 року по 31.12.2019 року на підставі рішень управління від 08.05.2020 року та 13.05.2020 року складає 112 967,72 грн. (а.с. 67). Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона працює провідним спеціалістом сектору прийому громадян відділу соціальної допомоги і компенсації Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради. Відповідно до інструкції № 345 «Про затвердження Інструкції щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги» спеціаліст звіряє документи, перевіряє чи вірно заповнена заява, декларація про доходи та в разі необхідності роз`яснює особі як вірно заповнювати декларацію. Це все входить в її обов`язки. На жаль вона не пам`ятає чи працювала вона з [PERSON] , оскільки дуже багато працює з людьми. У декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, яка заповнена [PERSON] стоїть її підпис, як відповідальної особи. [PERSON] повинна була зазначити суму доходів у декларації, як сталося так, що вказавши в декларації про продаж авто та [PERSON] не зазначено суму, вона пояснити не може. Частиною 1 статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Статтею 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» визначено, що соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі у розмірі, який залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї. Цей Закон спрямований на реалізацію конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям. Умови призначення і виплати малозабезпеченим сім`ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», визначено Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року №250. Статтею 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин, визначено, що державна соціальна допомога не призначається, у випадках, коли: працездатні члени малозабезпеченої сім`ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I-IV рівнів акредитації протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню; осіб, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або дітьми з інвалідністю віком до 18 років, за особами з інвалідністю II групи внаслідок психічного розладу, а також за особами, які досягли 80-річного віку; фізичних осіб, які надають соціальні послуги); з`ясовано, що малозабезпечена сім`я має додаткові джерела для існування, а також хто-небудь із її складу протягом 12 місяців перед зверненням за наданням державної соціальної допомоги здійснив покупку або оплатив послуги на суму, яка на час звернення перевищує 10-кратну величину прожиткового мінімуму для сім`ї; у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 квадратний метр на одного члена сім`ї та додатково 10,5 квадратного метра на сім`ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму). За наявності обставин, передбачених у частині першій цієї статті, державна соціальна допомога може бути призначена місцевою державною адміністрацією на підставі рішень районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад у разі, якщо: у складі сім`ї є особа з інвалідністю; у малозабезпеченій багатодітній сім`ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах I-IV рівнів акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років); неможливість отримання будь-яких джерел для існування пов`язана з тривалою хворобою одного та/або кількох членів сім`ї. Рішення про призначення державної соціальної допомоги у таких випадках приймається на підставі обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, яка звернулася за призначенням такої допомоги. Призначена державна соціальна допомога може бути зменшена до 50 відсотків її розміру у разі невикористання сім`єю можливостей знаходження додаткових джерел для існування. Якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення. Механізм надання щомісячної державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям визначений Порядком № 505. Відповідно до п. 2 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250 (далі- порядок № 250), державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї. Згідно п. 8 Порядку № 250, державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям призначається з місяця звернення на шість місяців. Для призначення допомоги подається в установленому законом порядку довідка про склад сім`ї та декларація про доходи та майновий стан. При цьому допомога призначається на основі середньомісячного доходу осіб, які входять до складу сім`ї. Відповідно до п. 25 Порядку № 250, виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється: якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення. Згідно п. 6 Порядку № 250 (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім`ї подає органу соціального захисту населення такі документи: заяву; документ, що посвідчує особу уповноваженого представника сім`ї; декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї); довідку про наявність та розмір земельної частки (паю). Інформація про склад сім`ї заявника зазначається в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Форми заяви, декларації про доходи та майно затверджуються Мінсоцполітики. До складу сім`ї включаються чоловік, дружина; рідні, усиновлені діти цих осіб віком до вісімнадцяти років, а також діти, які навчаються за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та вищої освіти до досягнення двадцяти трьох років і які не мають власних сімей; неодружені повнолітні діти, які визнані особами інвалідністю з дитинства I та II груп або особами з інвалідністю I групи і проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв`язку з відсутністю власних доходів; особа, яка проживає разом з одинокою особою з інвалідністю I групи і здійснює догляд за нею; жінка та чоловік, які проживають однією сім`єю, не перебувають у шлюбі, але мають спільних дітей. При цьому до складу сім`ї включаються незалежно від місця проживання (перебування) або реєстрації діти, які навчаються за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та вищої освіти до досягнення двадцяти трьох років і не мають власних сімей. До складу сім`ї не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні. Для призначення соціальної допомоги на наступний строк уповноважений представник сім`ї подає заяву і декларацію про доходи та майно. Згідно п. 8 Порядку № 250 соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи. У разі коли до заяви не додані всі необхідні документи, орган соціального захисту населення повідомляє уповноваженого представника сім`ї, які документи повинні бути подані додатково. Орган соціального захисту населення видає уповноваженому представнику сім`ї повідомлення про прийняття заяви та документів із зазначенням дати прийняття. Згідно п. 9 Порядку № 250 рішення про призначення соціальної допомоги або про відмову в її наданні приймається органом соціального захисту населення протягом десяти календарних днів. У разі прийняття рішення про відмову в наданні соціальної допомоги орган соціального захисту населення письмово повідомляє про це уповноваженого представника сім`ї із зазначенням підстав відмови та порядку оскарження рішення. Згідно п. 28 Порядку № 250 (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. При цьому особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі (частина перша статті 1213 ЦК України). Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Аналіз наведеної норми свідчить про те, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила, по-перше: - якщо виплата відповідних грошових сум проведено добровільно особою (за відсутності рахункової помилки), яка проводила таку виплату; по-друге: - у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 лютого 2019 року по справі №545/163/17, а також у постанові у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 квітня 2019 року по справі №150/164/17. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин колегія суддів зазначає, що постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 345/1183/17 (провадження № 14-420цс19) ухвалена за наслідками розгляду позову про стягнення надміру виплачених коштів у вигляді житлової субсидії внаслідок зловживання з боку відповідача, тобто фактичні обставини у цій справі є іншими. Суду не надано належних доказів на спростування доводів того, що [PERSON] у силу помилки та відсутності у неї фахових знань не зазначила суму, за яку нею було продано транспортний засіб. Крім того, як вбачається із декларації, позивач, хоч і не знала в якій графі необхідно зазначати відомості про проданий автомобіль, але зазначила в декларації, що автомобіль нею проданий 25.04.2019 року, отже відповідачка не мала на меті приховувати свої статки при поданні декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням соціальної допомоги. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. В матеріалах справи відсутні відомості про те, що [PERSON] , подаючи декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, та не вказавши у ній відомості про суму продажу транспортного засобу та отримання доходів від лікарняного листа по вагітності та пологах, мала на меті навмисно приховати ці дані. Таким чином, оскільки в судовому засіданні встановлено факт відсутності навмисного подання відповідачкою недостовірних відомостей чи навмисного приховування відомостей щодо її майнового стану, а також враховуючи соціальний статус сім`ї відповідачки, необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідачки, суд дійшов до висновку, що примусове повернення наданої державою соціальної допомоги може призвести до покладення на [PERSON] надмірного тягаря. Зазначений висновок узгоджється з висновками, які викладені у постанові Верховного Суду від 25.03.2020 року у справі № 234/9643/19. За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, оцінюючи всі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у випадку відмови у задоволенні позовних вимог позивачу не відшкодовується.

Outcome: dismissed