Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

ФОП [PERSON] (далі - позивач) в особі представника [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] (далі відповідач) на користь позивача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 7 655,11 грн. та витрати зі сплаченого судового збору в розмірі 704,80 грн. В обґрунтування позову зазначено, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Ощадбанк») та відповідачем укладено Договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки [NUMBER], згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 7 300,00 грн. Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» згідно з Договором добровільного страхування кредитів №055/14 від 01.08.2014 були застраховані майнові інтереси АТ «Ощадбанк», що пов'язані з матеріальними збитками, завданими внаслідок неповернення або неповного повернення позичальниками кредитів та/або несплатою або частковою несплатою процентів по кредитах на умовах, встановлених Договорами. Відповідач належним чином не виконувала умов Договору щодо сплати платежів у передбачених розмірі та порядку, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 17.09.2015 становила 7655,11 грн., у зв'язку з чим ПрАТ «УПСК» на підставі заяви АТ «Ощадбанк» визнало факт неповного погашення відповідачем грошового зобов'язання згідно умов договору перед АТ «Ощадбанк» страховим випадком та провело виплату страхового відшкодування в розмірі 7655,11 грн., що підтверджується страховим актом та платіжним дорученням. Посилаючись на приписи статей 993, 1191 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування», позивач зазначає, що у відповідача виникло зобов'язання перед ПрАТ «УПСК» відшкодувати завдані збитки в розмірі 7655,11 грн. На вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу відповідачем ніяких дій щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було. 01.10.2018 між ПрАТ «УПСК» (первісний кредитор) та фізичною особою-підприємцем [PERSON] (новий кредитор) укладено Договір №01/10/2018 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих первісному кредитору по договорам страхування, в тому числі, позивач отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу, виплаченого первісним кредитором страхового відшкодування в розмірі 7655,11 грн., що було сплачено на користь АТ «Ощадбанк» як відшкодування матеріальної шкоди, внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язань за Договором про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної картки [NUMBER] та Додатковим договором до нього. Таким чином, позивач вважає, що до нього перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми боргу. Позивач та представник позивача правом участі в судовому засіданні не скористались, представник позивача надав заяву про розгляд справи без участі позивача, на позові наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся в порядку, визначеному ст.128 ЦПК України, а саме, шляхом направлення за адресою місця його реєстрації судової повістки разом із копіями відповідних документів рекомендованим листом з повідомленням про вручення, відповідне поштове повідомлення повернуто на адресу суду із відміткою від 14.11.2018 «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідач в судове засідання не з'явився, відзив на позов не надав. В силу приписів ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутністю учасників справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи приписи ст.280 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає таке. Між Акціонерним товариством «Ощадбанк» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» та відповідачем укладений Договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки [NUMBER], згідно з п.1.1.4 якого Банк встановив відповідачу кредит у сумі 7300,00 грн., строком дії на відповідний період дії платіжної картки. Цим же пунктом Договору визначено, що процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 24,0 процентів річних і сплачується щомісячно, процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35,0 процентів річних (а.с.17-18). Відповідно до п.3.3. Договору відповідач зобов'язалась щомісячно отримувати звіт (виписку) по Рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по Рахунку не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим згідно з Договором. В разі порушення строку сплати платежів за Договором відповідач зобов'язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. В результаті неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань станом на 17.09.2015 утворилась заборгованість в розмірі 7655,11 грн (а.с.19-20). За умовами договору добровільного страхування кредитів №055/14 від 01.08.2014, укладеного між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «УПСК») та Філією - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», були застраховані майнові інтереси АТ «Ощадбанк», що пов'язані з матеріальними збитками, завданими внаслідок неповернення або неповного повернення позичальниками кредитів та/або несплатою або частковою несплатою процентів по кредитах на умовах, встановлених Договорами (а.с.12-15). ПрАТ «УПСК», виконуючи зобов'язання за договором №055/14 від 01.08.2014, визнало факт неповного погашення відповідачем [PERSON] грошового зобов'язання згідно умов Договору перед АТ «Ощадбанк» страховим випадком, що підтверджується страховим актом від 12.10.2015 №055/14/024/15, та провело виплату банку страхового відшкодування в розмірі 7 655,11 грн. (а.с.23,24). 16.11.2015 ПрАТ «УПСК» склав на адресу відповідача вимогу №РУФ/14/024/15/9, в якій запропонував відповідачу в досудовому порядку відшкодувати суму заподіяного збитку та у найкоротший термін, але не пізніше 30 календарних днів з моменту отримання цієї Вимоги, перерахувати 7 655,11 грн. на розрахунковий рахунок ПрЛТ «УПСК» (а.с.25). Зважаючи на наведені обставини та зміст спірних правовідносин, суд, вирішуючи заявлений спір, виходить з таких норм права. Згідно зі ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Аналогічні приписи наведені в ст.27 Закону України «Про страхування». Отже, в розумінні ст.ст.993, 1191 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування» у позичальника - відповідача виникло зобов'язання перед ПрАТ «УПСК» відшкодувати завдані збитки в розмірі 7655,11 грн. За приписами п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми заборгованості. Беручи до уваги наведене, оскільки відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження сплати ним завданих збитків в спірному розмірі, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 704, 80 грн.

Outcome: approved