Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

15.02.2017 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання в сумі 21952,85 гривень за період з 01.12.2013 року по 31.12.2016 року. 03.04.2017 року позивач уточнив свої позовні вимоги, згідно до яких просив стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за послуги по теплопостачанню в сумі 8329,86 гривень, збільшення боргу з урахуванням індексації інфляції 2370,15 та 3% річних 276,43 грн, та витрати по сплаті судового збору в розмірі 800,00 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її присутності, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявились, про причини неявки суду не відомо. В попередніх судових засіданнях проти задоволення позову заперечували. Відповідачка зазначила, що в 2010 року квартира самовільно відрізана від системи опалення, оскільки вона та її чоловік не бажали користуватися послугами централізованого опалення. За вказане порушення понесене адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Також зазначила, що позивачем при зверненні до суду порушені строки позовної давності з 01.12.2013 по 15.02.2014 року. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопосточання», Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року № 1198, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання (зі змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169), затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житло-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 09 грудня 2005 року за № 1478/11758. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виробник - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги. Частиною 1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. У частині 6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання», визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Одним із обов'язків споживача відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення є сплачення послуг в установлені договором строки. Як встановлено судом, позивач надає відповідачці, яка є власницею ? частини квартири [ADDRESS] послуги з теплопостачання згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що підтверджено актами про включення житлового будинку до системи централізованого опалення від 07.10.2013 року, 24.10.2014 року, 16.10.2015 року, актами про відключення житлового будинку від системи централізованого опалення від 10.04.2014 року, 14.04.2015 року, 11.04.2016 року, та випискою з особового рахунку (а.с 9-11). Що стосується позиції відповідачки про самовільне відключення від централізованого опалення як на підставу не сплати заборгованості за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення то суд зазначає наступне. Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У відповідності до пункту 25 Правил самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відповідно до пунктів 25, 26, 30 пункту 3 Правил № 630 відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (п. 2.1Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 року № 169 «Про затвердження Змін до Наказу Мінбуду України від 22.11.2005 року № 4). При цьому обов'язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (п. 2.2Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 року № 169 «Про затвердження Змін до наказу Мінбуду України від 22.11.2005 року № 4). Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Міністерство будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 встановлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому. Матеріали справи не містять доказів, зокрема копії відповідної проектної документації, які б засвідчували факт відключення квартири від мереж центрального теплопостачання та ненадання йому послуг з постачання тепла. Крім того, відповідно до статті 1 Закону України «По теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача. Згідно пункту 22 Правил № 630 точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві є відгалуження від стояків у межах квартири. Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем. Таким чином ОКП "Донецьктеплокомуненерго" виконало свої зобов'язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач зобов'язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж теплопостачання. Отже, самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України по аналогічній справі в постанові від 11 листопада 2015 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості по особовому рахунку\~відповідачки, оплата нею за надані позивачем послуги не проводилась, що свідчить про неналежне виконання відповідачкою своїх обовязків, внаслідок чого за період з 01.12.2013 року по 31.12.2016 року виникла заборгованість, з урахування власності ? частини квартири у розмірі 8329,86 гривень. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вказана стаття визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання. Грошовим зобов'язанням вважається зобов'язання, змістом якого є сплата боржником грошей. Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідачки збільшення суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних підлягають задоволенню. За таких обставин суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та не відповідність заперечень відповідачки про ненадання послуг з опалення діючому законодавств. Однак, відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. Згідно ч. 1ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог за період з 01.12.2013 року по 14.02.2014 року, у звязку з пропуском позовної давності, оскільки із заявою про видачу судового наказу позивач звернувся лише 15.02.2014 року. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення вартості наданих послуг з теплопостачання з 15.02.2014 року, доказів про невиконання позивачем своїх обовязків з надання послуг суду не надано, тому підстав для припинення нарахувань не було. 02.02.2017 року ухвалою Волноваського районного суду Донецької області позивачеві відмовлено у видачі судового наказу, у звязку з наявністю спору про право. Тому задоволенню підлягає позов у розмірі 7639,84 грн (з 15 лютого 2014 року по 31.12.2016), 3 % річних в сумі 257,28 (з 15 лютого 2014 року по 31.12.2016), з урахуванням індексу інфляції 2205,64 (з 15 лютого 2014 року по 31.12.2016). На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно задоволених вимог (91,72%) в сумі 733,76 копійок. На підставі ст. 67 Житлового Кодексу України, ст.ст. 11, 319, 322, 526 ЦК України, п. 18, 24 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, ст.ст.19,24,25 Закону України Про теплопостачання, ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги,

Outcome: partial