Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

У травні 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом до відповідачів,обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 31 грудня 2012 року відповідач [PERSON] керуючи автомобілем марки "Opel" державний номерний знак [NUMBER] на перехресті пр. Таманського та вул. Артема у м. Донецьку при виконанні маневру лівого повороту не впевнився в безпечності своїх дій та скоїв зіткнення з належним позивачеві автомобілем марки Samand державний номерний знак [NUMBER]. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. На час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у страховій компанії «Інкомстрах». 03 січня 2013 року позивач звернувся з письмовим повідомленням про настання страхового випадку до страхової компанії. 31 січня 2013 року Київським районним судом м. Донецька відповідач [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України. Відповідно експертного дослідження вартість матеріальної шкоди ,пошкодженого автомобіля позивача, становить 51 311 грн. 92 коп., а вартість відновлювального ремонту 54 352 грн. 07 коп. За власні кошти позивача на адресу відповідачів надсилалися телеграми, якими позивач повідомляв про день, час та місце огляду фахівцем пошкодженого автомобіля. За телеграми ним було сплачено 98 грн. 52 коп. З 03 грудня 2007 року позивач надавав послуги населенню з пасажирського перевезення як таксі. Саме з цього часу до дня ДТП ТОВ "Приват - Таксі - Донецьк" надавалися інформаційні послуги з передання замовлень населення для перевезення на таксі. З 12 грудня 2008 року він є приватним підприємцем саме з цього виду діяльності. Робота з надання послуг населенню як таксі є єдиним джерелом доходу його сім'ї. За 2012 рік ним був отриманий прибуток в сумі 54 000 грн. (по 4500 грн./міс.). З вини відповідача [PERSON] він понад 4 місяці не мав можливості працювати та отримувати прибуток. Сума, яка необхідна для відновлення автомобіля для нього є значною, а через невиплату страховою компанією суми страхового відшкодування у нього не було можливості провести відновлювальний ремонт автомобіля. Через пошкодження належного йому транспортного засобу, він був вимушений змінювати звичний для нього спосіб життя, користуватися послугами інших водіїв таксі та громадського транспорту. Через протиправні дії відповідача та пошкодження майна - він зазнав душевних страждань та переживань, що негативним чином відображається на його емоційному стані, на взаємовідносинах у родині. Завдану йому моральну шкоду оцінює у 3 000 грн. Просив стягнути зі страхової компанії на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 49 000 грн. та суму штрафних санкцій у розмірі 2 489,90 грн.: яка складається з 2034,14 грн.-пеня ; 406,76 грн.-3% річних;49 грн.-інфляція ; стягнути з відповідача [PERSON] на його користь матеріальну шкоду у розмірі 5352,07 грн.,яка складається з різниці між вартістю відновлювального ремонту автомобіля та сумою страхового відшкодування ; стягнути з відповідачів солідарно 18098,52 грн. в якості матеріальної шкоди ,яка складається з : 98,52 грн-вартості телеграм ;18 000 грн.-сума не отриманого позивачем прибутку з дня ДТП по 01 травня 2013 року ;стягнути з відповідачів солідарно моральну шкоду у розмірі 3000 грн.; покласти на відповідачів витрати за правову допомогу та витрати ,понесені у зв*язку з розглядом справи . Рішенням Київського районного суду м. Донецька від 10 січня 2014 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково : стягнуто з ПрАТ "Страхової компанії «Інкомстрах» на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 28 579 грн. 80 коп.,судові витрати в розмірі 409 грн. 70 коп. ; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн.,витрати на юридичну допомогу адвоката у розмірі 2 405 грн. 64 коп., судові витрати в розмірі 409 грн. 70 коп. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги з тих підстав, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та судом порушено вимоги матеріального та процесуального права. У судовому засіданні апеляційного суду [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали доводи апеляційної скарги.[PERSON] просив апеляційну скаргу відхилити,пояснюючи ,що він вже сплатив усі стягнуті суми за рішенням суду. Представник ПрАТ « Страхова компанія « Інкомстрах» не з*явився,належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи ,шляхом отримання 05.03.2014 року телефонограми № 4659 зареєстрованої в журналі телефонограм № 2 (а.с.166-168 ). Відповідно ч.2.ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи , не перешкоджає розглядові справи. Заслухавши суддю - доповідача,пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Обґрунтованим вважається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також, якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Судом першої інстанції встановлено, що 31 грудня 2012 року о 22 год. 10 хв. на вул. Артема та пр. Таманському сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Samand державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON]В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження (а.с.9). 31 січня 2013 року постановою Київського районного суду м. Донецька (а.с.10) [PERSON] визнаний винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України, яке сталося 31 грудня 2012 року . Відповідно до вимог ч.4 статті 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, сам факт ДТП, наявність пошкоджень автомобілів внаслідок ДТП та вина [PERSON] підтверджуються постановою, яка набрала законної сили та є обов'язковою для суду. Згідно полісу №АВ 9000618 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів автомобіль марки "Opel", державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON] застрахований. З копії повідомлення про страховий випадок від 03 січня 2013 року вбачається, що [PERSON] повідомив страхову компанію про страховий випадок, до якої також надав пояснення стосовно ДТП, внаслідок якої пошкоджено його автомобіль (а.с.12). Відповідно до копії телеграми від 19 березня 2013 року (а.с.13) [PERSON] повідомив «Інкомстрах» про дату та час огляду транспортного засобу. З копії висновку №233/03 експертного автотоварознавчого дослідження від 29 березня 2013 року (а.с.17-24) складеного ФОП [PERSON] вартість матеріальної шкоди спричиненої власнику автомобіля Samand державний номерний знак [NUMBER] складає 51311,92 грн. Відповідно до копії протоколу огляду транспортного засобу (а.с.25-28) від 21 березня 2013 року експертом було оглянуто пошкоджений автомобіль позивача, встановлено характер та визначено обсяг пошкоджень колісного транспортного засобу. Згідно копії договору про надання правової допомоги від 15 квітня 2013 року (а.с.30) [PERSON] доручив, а [PERSON] прийняла на себе зобов'язання по підготовці документів, витребуванні інформації, представництва інтересів клієнта у всіх підприємствах, установах, організаціях, страхових компаніях, судах по відшкодуванню збитку, спричиненого [PERSON] внаслідок ДТП, яка трапилась 31 грудня 2012 року.За дані послуги [PERSON] сплатив [PERSON] 4 000 грн. (а.с.29). З довідки наданої директором ТОВ "Приват - Таксі - Донецьк" від 23 квітня 2013 року (а.с.31) вбачається, що [PERSON] з 03 грудня 2007 року по 31 грудня 2012 року отримував інформаційні послуги з передання йому заказів населення для перевезення на таксі, керував автомобілем марки Samand державний номерний знак [NUMBER], який знаходився на диспетчерському обслуговуванні з 03 грудня 2007 року по 31 грудня 2012 року. З 01 січня 2013 року по даний час автомобіль тимчасово знятий з диспетчерського обслуговування у зв'язку з ДТП. Даний факт також підтверджується копією податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця [PERSON] (а.с.32-33) та копією свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця [PERSON] (а.с.34), дата проведення державної реєстрації 12 грудня 2008 року. Відповідно висновку автотоварознавчого дослідження спеціаліста №008 з факту спричинення аварійних пошкоджень на автомобілі марки Samand державний номерний знак [NUMBER] від 18 березня 2013 року спеціаліста [PERSON] (а.с.63-73) вартість матеріальної шкоди (з технічної точки зору), спричиненої власнику автомобіля марки Samand державний номерний знак [NUMBER] на час проведення цього дослідження складає 22 743 грн. 70 коп. з урахуванням ПДВ. Згідно листа директора департаменту координації розробки та виконання програмних документів, оцінки та розпорядження об'єктами державної власності від 22 серпня 2013 року за №10-36-10681, оскільки [PERSON] порушив вимоги ч.3 статті 14 Закону України "Про оцінку", наказом Фонду від 17 грудня 2007 року №1963 дію його кваліфікаційного свідоцтва оцінювача (від 17 грудня 2005 року [NUMBER]) було зупинено. Також [PERSON] не заявлений оцінювачем у складі суб'єкта оціночної діяльності, тому не має права здійснювати практичну оціночну діяльність, передбачену вимогами Закону про оцінку. З висновку судової автотоварознавчої експертизи № 5610/28 від 25 листопада 2013 року вбачається, що вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля марки Samand державний номерний знак [NUMBER] складає 27 197 грн. 64 коп (а.с.117-120) . Задовольняючи частково позовні вимоги в частині стягнення матеріального відшкодування суд першої інстанції виходив з того,що відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 5610/28 від 25 листопада 2013 року вартість матеріальної шкоди, спричиненої [PERSON],який є власником автомобіля Samand державний номерний знак [NUMBER] складає 27 197 грн. 64 коп (а.с.120) та згідно ст.22 Закону України « Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів « шкоду ,яка була заподіяна в результаті ДТП майну позивача, повинна відшкодувати страхова компанія. Крім того ,зобов*язання страховика здійснити виплату страхувальнику страхових виплат у разі настанні страхового випадку є грошовим зобов*язанням ,у разі невиконання якого одночасно можуть бути застосовані наслідки ,передбачені як нормою ч.2.ст.625 ЦК України, так і нормами ст.549-550 ЦК України. Суд першої інстанції правильно зазначив ,що відсутні підстави у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача [PERSON] матеріальної шкоди ,оскільки останній несе відповідальність за ст.1194 ЦК України . Відмовляючи у задоволені позовних вимог [PERSON] в частині стягнення з відповідачів 18 098 грн. 52 коп., в якості відшкодування матеріальної шкоди, яка складається з 98 грн. 52 коп. - вартості телеграм, відправлених на адресу відповідачів,суд першої інстанції виходив із статті 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів".Крім того ,суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування суми недоотриманого позивачем прибутку в розмірі 18 000 грн., виходив з того,що позивачем не було надано суду належні документи, які дозволяють позивачу надавати послуги таксі, а також документи, на підставі яких можливо встановити фактичний дохід суб'єкта господарювання, отриманої внаслідок саме здійснення послуги таксі, а також неможливо дослідити реальну можливість отримання доходу позивача у конкретний період. Такі висновки суду відповідають вимогам закону.Доводи апеляційної скарги у вказаній частині необгрунтовані та спростовуються матеріалами справи. Крім того,стягнення вартості телеграм ,не відноситься до судових витрат в розумінні ст.82 ЦПК України,а тому суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні вимог у вказаній частині. Частково задовольняючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди ,суд першої інстанції виходив з того ,що така шкода позивачу заподіяна внаслідок пошкодження його майна ,а саме автомобіля ,та згідно ст.22 Закону України « Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів « підлягає відшкодуванню безпосередньо особою,яку визнано винною у скоєнні ДТП. Задовольняючи частково позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди з [PERSON] та стягуючи з нього на користь позивача суму моральної шкоди у розмірі 1000 грн. ,суд першої інстанції правильно виходив з того ,що правовідносини ,які виникли між сторонами щодо відшкодування моральної шкоди ,регулюються ст.23,1167 ЦК України . Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди ,завданої внаслідок порушення її прав . Моральна шкода полягає ,в тому числі у душевних стражданнях ,яких фізична особа зазнала у зв*язку із знищенням чи пошкодженням її майна . Відповідно до ст.22.3. Закону України « Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів « якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду ,яку фізична особа зазнала у разі зв*язку із знищенням чи пошкодженням її майна ,таке відшкодування у розмірі, визначеному судом ,здійснює особа , яку визнано у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди . Відповідно до ч.1. ст.1167 ЦК України моральна шкода ,завдана фізичній особі неправомірними рішеннями ,діями чи бездіяльністю,відшкодовується особою,яка її завдала, за наявності її вини . З матеріалів справи встановлено ,що внаслідок винних дій відповідача [PERSON] позивач зазнав душевних страждань у зв*язку із пошкодженням автомобіля, що завдало йому моральних страждань. Визначаючи розмір заподіяної позивачу моральної шкоди ,суд першої інстанції врахував характер та ступінь його душевних страждань та стягнув на його користь 1 000 грн. Апеляційний суд вважає,що розмір моральної шкоди ,визначений судом першої інстанції ,є розумним ,виваженим та справедливим . Доводи позивача про те,що судом дана неналежна оцінка його моральних страждань ,є не обґрунтованими . Таким чином ,рішення суду у вказаній частині відповідає вимогам діючого законодавства і підстав для його скасування не має. Доводи апеляційної скарги висновків суду щодо розміру моральної шкоди не спростовують,а тому у вказаній частині рішення суду слід залишити без змін. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача компенсації витрат на правову допомогу , суд першої інстанці правильно виходив з вимог ст. 84 ЦПК України, Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20.12.2011 року № 4191-VI. Рішення суду у вказаній частині відповідає вимогам діючого законодавства . Проте, апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції про стягнення суми страхового відшкодування із страхового компанії , до них суд дійшов порушивши норми матеріального та процесуального права. Відповідно до п.4.ч.1.ст.309 ЦПК України порушення норм матеріального або процесуального права є підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення. Постановою від 31 січня 2013 року Київського районного суду м.Донецька [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України. Відповідно до ч.3 та 4 ст.61 ЦПК України обставини ,встановлені судовим рішенням у адміністративній справі ,що набрало законної сили ,не доказуються при розгляді інших справ ,у яких беруть участь ті самі особи або особа ,щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов*язкова для суду ,що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи ,стосовно якої ухвалено постанову суду ,з питань ,чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст.22 ЦК України особа,якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права ,має право на її відшкодування . Збитками є : 1) втрати,яких особа зазнала у зв*язку зі знищенням або пошкодженням речі,а також витрати,які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права(реальні збитки) ; 2)доходи, які особа могла реально одержати за звичайних обставин ,якби її право на було порушено (упущена вигода) . Збитки відшкодовуються у повному обсязі ,якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі . Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов*язати особу,яка завдала шкоди майну , відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості ,полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі . Розмір збитків ,що підлягають відшкодуванню потерпілому ,визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт,необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 5610/28 від 25 листопада 2013 року вартість матеріальної шкоди, спричиненої [PERSON],який є власником автомобіля Samand державний номерний знак [NUMBER] складає 27 197 грн. 64 коп . Тобто ,загальна сума збитків ,заподіяних позивачу внаслідок порушення відповідачем [PERSON] Правил дорожнього руху складає 27 197 грн.64 коп. Суд першої інстанції правильно прийняв до уваги саме висновок експерта №5610/28 .Враховуючи викладене ,позовні вимоги позивача [PERSON] про відшкодування йому матеріальної шкоди ,заподіяної внаслідок ДТП ,є доведеними . Згідно ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов*язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя ,здоров*я,майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов*язкове страхування) . Згідно поліса обов*язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ 9000618 від 18 вересня 2012 року, відповідальність [PERSON] під час керування забезпеченим транспортним засобом "Opel", державний номерний знак [NUMBER] була застрахована ПрАТ « Страхова компанія »Інкомстрах» Донецька філія на строк з 18.09.2012 року по 17.09.2013 року включно . Згідно ст .3 Закону України « Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів « від 01 липня 2004 року № 1961-IV з метою забезпечення відшкодування шкоди ,заподіяної життю,здоров*ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників здійснюється обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно ст. 6 зазначеного закону страховим випадком є подія,внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди ,яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застраховано за договором . Згідно ст.22 зазначеного закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду ,яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю,здоров*ю,майну третьої особи. Згідно матеріалів справи позивач своєчасно повідомив страхову компанію про страховий випадок, проте до теперішнього часу будь яке рішення страховою компанією йому не повідомлено. Відповідно ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов*язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальнику) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов*язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи, або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ст.29 Закону України «Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів « у зв*язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов*язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством . Згідно ст.12 п.п.12.1. Закону України «Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів « страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи розрахованої за правилами цього підпункту . З договору обов*язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ 9000618 від 18 вересня 2012 року, вбачається ,що відповідно договору страхування відповідача ліміт відповідальності страховика за шкоду ,заподіяну майну складає 50 000 грн., 1 000 грн. франшиза -страхове відшкодування за шкоду заподіяну майну потерпілому, завжди зменшується на суму франшизи,тобто страхове відшкодування повинно бути зменшено на суму франшизи , розрахованої виходячи із зазначеного. Тобто підлягає стягненню зі ПрАТ « Страхова компанія « Інкомстрах» на користь позивача [PERSON] сума страхового відшкодування у розмірі 26 197 грн.64коп. ( тобто сума матеріальної шкоди у розмірі 27 197 грн.64коп.- 1000 грн. франшизи = 26 197 грн.64 коп.), з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] сума франшизи в розмірі 1000 грн. Саме на це ,суд першої інстанції уваги не звернув ,та дійшов передчасного висновку щодо розміру відшкодування ,яке підлягає стягненню на користь позивача. Крім того,підлягає стягненню зі страхової компанії сума пені за період з 19.01.2013 року по 01.05.2013 року у розмірі 1 086 грн.76 коп. ( з 23.03.2012 року облікова ставка НБУ- 7,5% ,подвійна 7,5% х2 =15%. 26197 грн.64коп :365 х15% =10,76 грнд . 101 день х 10,76 грн.= 1 086 грн.76коп. )за прострочку виплати суми страхового відшкодування ; 3% річних : 217 грн.47 коп ( 26 197 грн.64коп х3% : 365 х101 день= 217,47 грн.) ; розрахунок інфляції : 26 грн.19 коп. ( 2013 р-100,1 % . 26 197 грн.64коп. х100,1 % - 26 197,64 = 26 грн.19коп.). Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні ,на користь якої ухвалено рішення ,суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково ,судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог ,а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог ,у задоволенні яких позивачеві відмовлено . У зв*язку зі скасуванням рішення в частині стягнення матеріального відшкодування, апеляційний суд вважає необхідним скасувати рішення суду в частині стягнення зі страхової компанії на користь позивача суми судового збору ,та стягнути суму судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 275 грн.23 коп. В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Outcome: partial