Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому просила стягнути на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 20 січня 2015 року, до досягнення дитиною повноліття. Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 лютого 2015 року вказаний позов задоволений, але ухвалою цього ж суду від 26 січня 2016 року зазначене заочне рішення було скасоване. Позивач у судове засідання не з'явилася, про час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив суд розглянути справу у його відсутність, позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього 1/4 частини його заробітку. Як вбачається із матеріалів справи, з 24 листопада 2007 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, зареєстрованому Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції (актовий запис1844). Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 січня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Від вказано шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем у справі. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 лютого 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку щомісяця, починаючи з 20 листопада 2013 року до повноліття дитини. Згідно позовної заяви позивач посилається на те, що [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, в зв'язку із чим [PERSON] звернулася до суді із даним позовом. Оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що відповідач як батько неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], зобов'язаний її утримувати, проте матеріальної допомоги, достатньої для задоволення потреб добровільно не надає. Якої-небудь взаємної угоди про сплату відповідачем аліментів в добровільному порядку між позивачем і відповідачем досягнуто не було. Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно довідки виконавчого комітету Сичавської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 12 січня 2016 року [PERSON] працює оператором газової котельні в Сичавському ДНЗ "Барвінок" з 15 жовтня 2015 року і його середньомісячна заробітна плата складає за жовтень, листопад, грудень у сумі 6351,26 грн. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач має на утриманні матір [PERSON], [INFO], яка є пенсіонером та проживає разом із ним. Згідно посвідчення Серія АГ № 591012 [PERSON] є пенсіонером по інвалідності та має діагноз хронічний гастрит типу С у фазі нестійкої ремісії. Враховуючи викладене, інші аліментні зобов'язання та майновий стан відповідача, у відповідності до ст. ст.\~180,\~181,\~182,\~183 СК України, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно,\~\~починаючи з 20.01.2015 року до повноліття дитини. На підставі викладеного, суд приходить до того, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. В силу\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial