Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт його постійного проживання на території\~України до 24\~серпня 1991 року. \~ \~ \~ \~На обґрунтування заяви зазначив, що він народився [INFO] в м. Зміїв Харківської області. 18.04.1977 він отримав паспорт громадянина СРСР серії [NUMBER] , який виданий йому Відділом внутрішніх справ Готвальдівського райвиконкому Харківської області. З 13.09.1977 він був прописаний (зареєстрований) за адресою: [ADDRESS] (на даний час - [ADDRESS] ). Навчався в Готвальдівській середній школі, 20.06.1978 йому видано атестат про середню освіту в тому, що він у 1978 році закінчив повний курс Готвальдівської районної заочної середньої школи в м. Готвальд Харківської області. З 20.10.1975 він працював, трудова книжка [NUMBER] вперше заповнена 27.10.1975. Востаннє він працював на Харківському спецавтопідприємстві, звідки звільнився 11.09.1991 за згодою сторін. Після цього він офіційно не працював, тому інших записів в трудовій книжці не має. З дати народження і до теперішнього часу він проживав в [ADDRESS] (на даний час назву вулиці змінено на Рогатинську). Цей будинок належав матері і сестрі в частках 11/20 та 9/20 відповідно, а після смерті матері [INFO] - його рідній сестрі [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (у дівоцтві - Лещинська). Цей будинок за адресою: [ADDRESS] має два різні входи та поділений на дві половини. В одній половині весь час проживає його рідна сестра [PERSON] , [INFO] . Після оформлення будинку відомості про його реєстрацію за цією адресою, у тому числі станом на 1991 рік, не збереглися. Через постійне тривале вживання алкогольних напоїв він досі не отримав паспорт громадянина України. З метою обміну паспорта громадянина колишнього СРСР та отримання паспорта громадянина України він звернувся до Зміївського районного відділу ГУДМС України із заявою про набуття громадянства у порядку ч. 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України". Проте йому було відмовлено в оформленні паспорта громадянина України з тих підстав, що він не є громадянином України згідно зі ст. 3 Закону України "Про громадянство України". Оскільки відомості про його реєстрацію (прописку) в м. Зміїв станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не збереглися, то для отримання паспорта громадянина України йому необхідно встановлення факту постійного проживання на території України станом до 24.08.1991. Таким чином, в даному випадку одержання документів, які б посвідчували факт його проживання на території України до 24.08.1991 неможливо в інший спосіб. Отже, реалізація його права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України до 24.08.1991. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 25.09.2020 провадження у зазначеній справі відкрито та призначено судовий розгляд на 04.11.2020. Під час судового розгляду заявник [PERSON] та представник заявника адвокат Гетьман О. М. підтримали заяву про встановлення факту, що має юридичне значення у повному обсязі з підстав, викладених у заяві, наполягали на задоволенні заяви. Заінтересована особа [PERSON] підтримала заяву свого брата [PERSON] та підтвердила доводи, викладені заявником на обґрунтування заяви. Представник заінтересованої особи начальник Зміївського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області ДМС України Бережний А. Л. не заперечував проти задоволення заяви [PERSON] та встановлення факту його проживання на території України до 24.08.1991. Вислухавши заявника [PERSON] , представника заявника адвоката Гетьман\~О.\~М., заінтересовану особу [PERSON] , представника заінтересованої особи [PERSON] , дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2\~ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У пункті 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995\~роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у\~ст. 315 ЦПК\~перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. На підставі статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене Особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі\~Закону України "Про громадянство України"\~і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ч. 1\~ст. 3 Закону України "Про громадянство України", громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про громадянство України" особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства. Іноземці із числа осіб, зазначених у частині двадцятій статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову від іноземного громадянства особи, яка отримала посвідку на тимчасове проживання на підставі частини двадцятої статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" Дитина, яка народилася чи постійно проживала на території УРСР (або хоча б один з її батьків, дід чи баба народилися чи постійно проживали на територіях, зазначених у частині першій цієї статті) і є особою без громадянства або іноземцем, щодо якого подано зобов`язання припинити іноземне громадянство, реєструється громадянином України за заявою одного з батьків або опікуна чи піклувальника. Дитина, яка народилася на території України після 24 серпня 1991 року і не набула за народженням громадянство України та є особою без громадянства або іноземцем, щодо якого подано зобов`язання припинити іноземне громадянство, реєструється громадянином України за клопотанням одного з її законних представників. Іноземці, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Якщо іноземці, маючи всі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання такого документа, з незалежних від них причин не можуть отримати його, вони подають декларацію про відмову від іноземного громадянства. Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України, а також від осіб, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, та осіб без громадянства. Датою набуття громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата реєстрації набуття особою громадянства України. Особа, яка набула громадянство України і подала декларацію про відмову від іноземного громадянства, зобов`язується повернути паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави. Вимога про взяття зобов`язання повернути паспорт іноземної держави не поширюється на осіб, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні. За приписами п. 7 "Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень", громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991. У пункті 44 "Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень", затвердженого\~Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. У заяві вимагається встановлення факту постійного проживання [PERSON] на території України до 24.08.1991. Заявник [PERSON] , [INFO] , місце народження м. Готвальд Харківської області, місце проживання за адресою [ADDRESS] з 13.09.1977, що підтверджується відомостями копії паспорта громадянина СРСР серія [NUMBER] , оригінал якого зданий до Зміївського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області ДМС України (а. с. 7-10). Заявник [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] є рідними братом та сестрою, а також дітьми [PERSON] та [PERSON] , що підтверджуються відомостями свідоцтв про народження Серія [NUMBER] та Серія [NUMBER] , свідоцтва про укладення шлюбу Серія [NUMBER] (а. с. 11, 13). Заявник [PERSON] навчався в Готвальдівській середній школі, що підтверджується атестатом про середню освіту Серія [NUMBER] , виданого 20.07.1978 Готвальдівською районною заочною середньою школою в м. Готвальд Харківської області (а. с. 12). Згідно трудової книжки [NUMBER] заявник [PERSON] 14.10.1975 був прийнятий на роботу до Військової частини № [NUMBER] та звільнений 13.03.1989 за власним бажанням, в період з 15.08.1991 по 11.09.1991 працював на Харківському спецавтопідприємстві, звільнений за згодою сторін (а. с. 14). З Довідки поліклінічного відділення Зміївської ЦРЛ вбачається, що 21.02.2003 [PERSON] , [INFO] , місце проживання за адресою: [ADDRESS] , пройшов флюорографічне обстеження (а. с. 15). Даними акта обстеження матеріально-побутових умов, складеного 05.09.2020 депутатом Зміївської міської ради Зміївського району Харківської області Пархоменко С. С., у присутності свідків [PERSON] та [PERSON] , підтверджується, що у ході обстеження виявлено, що за адресою: [ADDRESS] дійсно проживає заявник [PERSON] з моменту народження. Під час обстеження за місцем проживання наявні особисті речі заявника (а. с. 6). Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, Витягу про державну реєстрацію прав виданого КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації, Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок вбачається, що буд. [ADDRESS] в цілому належить заінтересованій особі [PERSON] (а. с. 19-24). З листа Зміївського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області ДМС України вбачається, що дана адміністративна послуга неможлива у зв`язку з тим, що [PERSON] не надано необхідні документи для підтвердження належності до громадянства України, що є необхідною умовою згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 в редакції Постанови КМУ від 26.10.2016 № 745 (а. с. 17). Отже,\~учасниками справи\~надано достатньо\~доказів,\~якими поза\~розумним сумнівом\~підтверджується факт\~постійного проживання\~ [PERSON] \~на території\~України до\~24.08.1991,\~а також\~і на\~цей час,\~встановлення цього\~факту необхідне заявнику [PERSON] для отримання паспорта громадянина України, а підтвердження цього факту іншим чином є неможливим, що підтверджується відомостями зазначеного вище листа Зміївського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області ДМС України. За таких обставин заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved