Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, відповідно до якої просить оголосити його усиновлювачем неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , а також внести до актового запису про народження дитини, відповідні зміни. Дана заява обґрунтована тим, що заявник з матір`ю дитини - [PERSON] , 29 серпня 2020 року уклав шлюб. Дружина заявника має дитину - неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Заявник, його дружина та її син проживають однією сім`єю. Заявник зазначає, що протягом сумісного проживання він щоденно піклується про сина своєї дружини, як про свою рідну, дбає про його фізичний, духовний, моральний розвиток, займається його матеріальним утриманням. Постійно цікавиться інтересами дитини, турбується про його стан здоров`я. В заявника з дитиною склалися теплі і дружні відносини. [PERSON] вважає, що може бути усиновлювачем, тому звернувся до суду з даною заявою. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Підтвердила той факт, що дає згоду на усиновлення свого неповнолітнього сина [PERSON] , з присвоєнням дитині прізвища усиновлювача « [PERSON] », та по батькові - « [PERSON] ». У судове засідання представник служби у справах дітей не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] , оскільки усиновлення є доцільним та відповідає інтересам малолітньої дитини. Враховуючи що розгляд справи відбувся за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданим 29 серпня 2020 року Барвінківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Заінтересована особа по справі [PERSON] має дитину [PERSON] , [INFO] , батьком якої у свідоцтві про народження записаний [PERSON] . З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження №00020481717 від 04 липня 2018 року, наданого Барвінківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, вбачається, що відомості про батька в актовому записі про народження [PERSON] №50 від 07 травня 2014 року записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, тобто «за вказівкою матері». Відповідно до довідки про склад сім`ї, наданої Іванівською сільською радою Барвінківського району Харківської області та акту обстеження житлово-побутових умов, заявник [PERSON] проживає разом зі своєю дружиною [PERSON] , її сином [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Стан житлового приміщення відповідає санітарно-гігієнічними нормам, житлово-побутові умови дитини сприятливі для її проживання, виховання та розвитку. Відповідно до Висновку про стан здоров`я, заявник може бути усиновлювачем дитини. Згідно з довідкою Міністерства внутрішніх справ України, станом на 03 квітня 2021 року, [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та у розшуку не перебуває. В матеріалах справи наявний Висновок про доцільність усиновлення [PERSON] та відповідність його інтересам дитини, відповідно до якого [PERSON] займається вихованням дитини та піклується про нього, бажає його усиновити, з метою створення повноцінної родини, тому усиновлення є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Відповідно до ст.207 Сімейного кодексу України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч.1 ст.208 СК України, дитина це особа, яка може бути усиновленою . Відповідно до вимог ст.217 Сімейного кодексу України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Відповідно до вимог ст.220 Сімейного кодексу України, на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Відповідно до вимог ст.211 СК України, заявник може бути усиновлювачем. Відповідно до ст.224 Сімейного кодексу України, суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Відповідно до ч.1 ст.229 Сімейного кодексу України, особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Відповідно до ч.1 ст.313 ЦПК України, суд розглядає справу про усиновлення дитини за обов`язковою участю заявника, органу опіки та піклування або уповноваженого органу виконавчої влади, а також дитини, якщо вона за віком і станом здоров`я усвідомлює факт усиновлення, з викликом заінтересованих та інших осіб, яких суд визнає за потрібне допитати. Відповідно до ч.4 ст.313 ЦПК України, суд перевіряє законність підстав для усиновлення, в тому числі наявність згоди усиновлюваної дитини, якщо така згода є необхідною, або наявність згоди усиновлюваної повнолітньої особи. Стаття 211 СК України, містить вимоги до осіб, які можуть бути усиновлювачами. Таким чином, відповідно до вимог ст..211 СК України, заявник може бути усиновлювачем. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно із ст.3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року (набрала чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. На підставі викладеного, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище заявника, умови його проживання та відносини з дитиною, а також згоду матері дитини на усиновлення, суд вважає, що для забезпечення стабільних та гармонійних умов для життя дитини, заяву [PERSON] про усиновлення необхідно задовольнити, оскільки усиновлення дитини є доцільним та повністю відповідає її інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved