Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування міста Івано-Франківська про усунення перешкод у вільному спілкуванні з дітьми та їх вихованні батьком, який проживає окремо від них, і визначення способу участі у вихованні дітей та спілкування з ними. У позовній заяві зазначено, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 29.11.2016 року розірвано шлюб між позивачем та відповідачем. Неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO] залишено проживати із матір'ю. Враховуючи бажання позивача, як батька дітей бачитись з ними, брати участь у їхньому вихованні та спілкуватись з дітьми без контролю з боку відповідачки, просить про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, визначити спосіб його участі у вихованні дітей та особистому спілкуванні. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з мотивів викладених в позовній заяві. Просили позов задовольнити та зобов'язати відповідачку не чинити перешкод у спілкуванні з дітьми та встановити дні та години побачень з дітьми з можливістю забирати їх до свого місця проживання, проводити з ними частину літніх канікул. Відповідачка та її представник в судових засіданнях позовні вимоги заперечила. Відповідачка суду пояснила, що не заперечує в участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми, позивач має можливість бачитись з дітьми, однак робить це вкрай рідко, просила врахувати бажання самих дітей. Відповідачка просила врахувати також те, що вона працює та має два вихідних дні: суботу та неділю, які теж бажає проводити з дітьми. Представник відділу з питань соціально-правового захисту дітей служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судовому засіданні надала суду висновок Служби та просила задовольнити вимоги позивача в межах визначених у висновку. Свідок [PERSON], яка є мамою позивача, в судовому засіданні дала покази в яких вказала, що відповідачка перешкод у спілкуванні позивача з дітьми не чинить. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала аналогічні покази. Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що у позивача та відповідача в період шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджено копіями свідоцтв про народження (а.с.7-8). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано рішенням суду від 29.11.2016 року. Дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] залишено проживати з матір'ю [PERSON] (а.с.9-10). [PERSON] навчається у 8 класі Івано-Франківської ЗШ № 15, мати приділяє належну увагу вихованню, відвідує батьківські збори, цікавиться навчання, має незаперечний авторитет у дочки, заснований на повазі; батько жодного разу не був на батьківських зборах, не цікавиться успіхами дочки, що вбачається із характеристики (а.с.27). З інформації про результати психологічного обстеження щодо рівня міжособистісних відносин у сімейному середовищі (а.с.28), вбачається, що у [PERSON] відстежуються теплі та емоційно благополучні відносини з мамою, сестричкою, притаманне відчуття значимості в сім'ї, з батьком - відсутній емоційний контакт та небажання вести бесіду про відношення з ним. З інформації дошкільного навчального закладу №15 «Гуцулочка» вбачається, що [PERSON] опікується мама та бабусі, батько, відвідував дитячі ранки та свята, зрідка забирав дитину з ДНЗ (а.с.29). Як вбачається із матеріалів справи та пояснень сторін в судовому засіданні, згоди щодо визначення способу участі у вихованні дітей та спілкування з ними сторони не можуть дійти. Як вбачається із висновку №525 Служби у справах дітей МВК Івано-Франківської міської ради від 20.07.2017 року, вважає за доцільне встановити батькові такий порядок зустрічей з дітьми: вівторок, четвер з 16.00год. до 20.00 год., перша та третя субота місяця з 10.00 до 20.00 год. за бажанням дітей; друга та четверта неділя місяця з 09.00 год. до 19.00 год. за бажанням дітей; спільний відпочинок під час канікул за згодою батьків та за бажанням дітей. Згідно ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Під час вирішення спору береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 153 СК України визначено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Той з батьків, хто проживає з дитиною, у разі його ухилення від виконання договору зобов'язаний відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану другому з батьків. Статтями 15, 16 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Суд вважає, що часу визначеного у висновку Служби у справах дітей достатньо для того щоб дочки спілкувались з батьком, а батько міг впливати на їхнє виховання. З огляду на вік дітей та можливість ними самостійно приймати рішення, побачення з дочкою [PERSON], 2004 року народження доцільно було б проводити за її згодою, а з дочкою [PERSON], 2013 року народження - в присутності мами. Як вбачається зі змісту ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. З урахуванням наведеного суд вважає, що позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачки також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме 640 грн. судового збору. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 141, 153, 157, 159 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60 61 ЦПК України,

Outcome: partial