Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

У червні 2020 року Орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та накладання заборони на відчуження житла, просив: - відібрати дитину [PERSON] , [INFO] , у батьків [PERSON] та [PERSON] без позбавлення батьківських прав; - дитину [PERSON] , [INFO] , передати на опікування органу опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького; - стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) до повноліття дитини, тобто до [INFO] , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) до повноліття дитини, тобто до [INFO] , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - накласти заборону на відчуження квартири, яка належить батькові [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1785051335101, свідоцтво про право власності, дублікат серія та номер: [NUMBER] , виданий 15 листопада 2018 р., видавник Кіровоградська міська рада народних депутатів, за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування поданого позову зазначено, що батьками [PERSON] , [INFO] записані [PERSON] та [PERSON] . Дитина [PERSON] знаходиться на обліку управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького з 03 березня 2020 року як такий, що перебуває у складних життєвих обставинах, внаслідок ухилення відповідачів від виконання батьківських обов`язків. Відповідач [PERSON] не піклується про дитину, не створює належних умов для її виховання, не займається розвитком сина, залишає його на сторонніх осіб на тривалий проміжок часу. Працівниками управління та Кропивницького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, з відповідачем [PERSON] проводилась кропітка індивідуально-профілактична робота, їй неодноразово роз`яснювались батьківські права, обов`язки та відповідальність, передбачена за ухилення від утримання та виховання дитини. Але не заважаючи на застосовані міри вихованого характеру, відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків. Під час відвідування дитини за місцем проживання 26 травня 2020 року встановлено, що відповідач [PERSON] залишила свого сина [PERSON] на тривалий період на сторонніх осіб. За повідомленням сусідів, в квартирі постійно відбуваються сварки, бійки. В помешканні умови для проживання незадовільні: в кімнатах брудно, санвузол не працює, унітаз та дитячий горщик наповнений фекаліями, дитячий одяг розкиданий, потребує прання. Дитина спить на зламаному ліжку разом зі сторонніми особами, продукти харчування відсутні. За результатами відвідування складено акт проведення оцінки рівня безпеки дитини. Рівень безпеки оцінено як «дуже небезпечно», що передбачає негайне відібрання дитини у матері. Дитину [PERSON] , [INFO] , було вилучено з родини та тимчасово влаштовано до комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради. Відповідно до пункту 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, на ім`я міського голови Райковича А.П. управлінням направлено клопотання від 26 травня 2020 року № 1253 про негайне відібрання малолітнього [PERSON] від відповідача [PERSON] . Виконавчим комітетом Міської ради міста Кропивницького прийнято рішення від 27 травня 2020 року №243 «Про негайне відібрання дитини». Відповідач [PERSON] проживає окремо від сина, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не бере участі у її вихованні. Знаючи про незадовільні умови проживання та виховання сина, відповідач [PERSON] не вирішує питання щодо проживання дитини в його сім`ї. Згідно з рекомендаціями фахівців інклюзивно-ресурсного центру № 1 Міської ради міста Кропивницького відповідачі не оформили сина до спеціалізованого дошкільного закладу. Зазначені факти вказують на ухилення відповідачів від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що згідно зі статтями 164, 170 СК України є причиною для відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 липня 2020 року по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 грудня 2020 року підготовче провадження у справі закрито, призначений розгляд справи по суті. Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи у судове засідання надав заяву, відповідно якої просив провести судове засідання за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Згідно з актом обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] від 03 грудня 2019 року спеціалістами служби у справах дітей управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького на підставі звернень громадян з метою перевірки умов проживання, проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з вказаного акту, житло розміщене на 3 поверсі 5 поверхового будинку, складається з 3 кімнат. У житлі наявні всі комунальні зручності, квартира потребує косметичного ремонту, меблі старі та зламані, є побутова техніка, продукти харчування в невеликій кількості. Підлога потребує прибирання, коридор захаращений, у санвузлі сморід. Для дитини є ліжко з постільною білизною, одяг, іграшки, але одяг брудний, постіль несвіжа. З [PERSON] проведено профілактичну бесіду щодо належного виконання батьківських обов`язків та створення умов для проживання сина. Відповідно до акту обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] від 25 лютого 2020 року працівниками управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького на підставі повідомлень громадян з метою перевірки умов проживання проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з вказаного акту, у житлі наявні всі комунальні зручності, квартира потребує косметичного ремонту, кімнати потребують прибирання, частина меблів потребують ремонту, в пилу та бруді, стіни обідрані, дві кімнати захаращені, санвузол брудний, у ньому смердить. Для дитини є ліжко, одяг, іграшки, але дитячий куток потребує прибирання, одяг в невеликій кількості, брудний. З [PERSON] проведено профілактичну бесіду щодо належного виконання батьківських обов`язків та створення умов для проживання сина. Згідно з актом обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] від 15 травня 2020 року працівниками управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького на підставі перебування дитини [PERSON] на обліку управління з метою перевірки умов проживання проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з вказаного акту, квартира потребує ремонту та прибирання, шпалери обідрані, частина меблів потребує ремонту, на газовій плиті працює лише одна конфорка, речі розкидані, постіль брудна, одна з кімнат захламлена. Під час відвідування вдома з дитиною перебувала тітка на ім`я [PERSON] , яка повідомила, що матері в даний момент немає вдома та отримала запрошення для матері до управління. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 26 травня 2020 року працівниками управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького з метою перевірки умов проживання проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з вказаного акту, в туалетній кімнаті забитий унітаз, а помешканні смердить, продукти харчування для дитини відсутні. Для виховання та розвитку дитини створені такі умови: дитина спить на одному ліжку зі сторонньою особою, куточок для дитини відсутній, дитячий одяг скиданий у кучу, дитячий горщик заповнений фекаліями, дитячий одяг брудний у невеликій кількості. На момент відвідування в помешканні знаходилися сторонні особи, які повідомили, що доглядають за дитиною. Матері вдома не було. Зі слів сусідки з квартири [NUMBER] [PERSON] , мати не проживає за вказаною адресою, в квартирі часто знаходяться сторонні особи, відбувають сварки, бійки, в квартиру викликають поліцію. Як вбачається з письмових пояснень відповідача [PERSON] від 24 лютого 2020 року, наданих управлінню з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького, вона є матір`ю дитини та повідомила, що з дитиною гуляє на вулиці. Зобов`язалась звернутись до лікарів для отримання довідки щодо оформлення дитини до дитячого садочка. Пояснила, що дитина лягає спати о 21.00 - 22.00 год. В їхній квартирі не вживають наркотичних речовин, а вона та дитина всі потреби здійснюють у санвузлі. Дитину одну у квартирі не лишає. Зобов`язалась співпрацювати з фахівцем КМЦСССДМ. Вказала, що їй роз`яснені наслідки невиконання батьківських обов`язків. Як вбачається з письмових пояснень відповідача [PERSON] від 19 травня 2020 року, наданих управлінню з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького, вона є матір`ю [PERSON] , 2014 р.н. Повідомила, що близько двох тижнів тому повернулася з сином на постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS] . На даний час за цією адресою проживає також її знайома, яка допомагає доглядати за сином у її відсутність. Неофіційно працює з 8.00 до 21.00. В цей час за сином доглядає [PERSON] . Заперечує проти того, що зачиняє сина по декілька днів та йде з дому. Зобов`язалась влаштувати сина до садочка. Також, зобов`язалась облаштувати для сина окреме ліжко, налагодити сантехніку та газову плиту. Роз`яснено наслідки невиконання батьківських обов`язків. Повідомила, що нею налагодженні відносини з [PERSON] , яка є власником квартири і її матір`ю. Вказала, що окрім [PERSON] інші сторонні особи не проживають. Відповідно до листа головного лікаря КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 м. Кропивницького» Міської ради міста Кропивницького» від 24 березня 2020 року, [PERSON] Олександрович , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] та перебуває під наглядом медичних працівників АЗПСМ №10 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Кропивницького» Міської ради міста Кропивницького». Декларація на медичне обслуговування дитини підписана мамою [PERSON] з лікарем - педіатром АЗПСМ 310 закладу [PERSON] 04 грудня 2018 року. Мати - [PERSON] не належним чином виконує батьківські обов`язки: не відповідає на телефонні дзвінки медичних працівників, не з`являється з дитиною на прийом до дільничного лікаря - педіатра, не турбується про стан здоров`я дитини. Відповідно до листа директора Кропивницького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 12 травня 2020 року направленого начальнику управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького, фахівцями центру в ході відвідування було виявлено факт залишення матір`ю [PERSON] на тривалий час малолітньої дитини [PERSON] , 2014 р.н. на третіх осіб, які на даний час проживають в квартирі [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Зі слів осіб встановлено, що вони є квартиронаймачами, а дитина залишена матір`ю для догляду за нею у зв`язку з виїздом [PERSON] у невідкладених справах. Матір відсутня більше двох тижнів, на телефонні дзвінки не відповідає. Умови для проживання малолітньої дитини в даному помешканні незадовільні. По даному факту було рекомендовано бабусі малолітнього [PERSON] , яка є власником квартири звернутися в поліцію. Відповідно письмових пояснень [PERSON] від 02 червня 2020 року наданих працівникам управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького, вона є бабусею дитини [PERSON] , 2014 р.ю. Повідомила, що майже від народження дитини його батьки не виконують свої батьківські обов`язки. Мати та батько не піклувалися про дитину, не працювали. Вона утримувала і батьків, і онука, гуляла з ним, годувала. Син з невісткою проживали в її квартирі разом з нею. Дитина від народження дуже хворіла, щеплення мати не робила, не здійснювала обстеження, не виконувала рекомендації лікарів. Батьки дитини влаштовували бійки в присутності сина, били меблі, вікна, двері. Коли син з сім`єю виїхали з її квартири і проживали по [ADDRESS] , вона часто носила продукти для дитини, давала кошти, тому, що дитина була голодна, недоглянута. Більше року її син не проживає з [PERSON] , перебуває на заробітках, інколи приходить до дитини. Зі слів вина знає, що мати не займається дитиною, не виводить його на вулицю. Дитина не розмовляє, однак син не може забрати Рому, оскільки один не дасть ради дитині. Вона за станом здоров`я не може займатися онуком. Рішенням виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького від 27 травня 2020 року «Про негайне відібрання дитини», відібрано малолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] . Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, згідно з положеннями ст. 7 СК України. Відповідно ст. 150 СК України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України, закріплено загальні положення про відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Так, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-6 частини першої статті 164 СК України, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. У відповідності до вказаного положення відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав можливе лише за наявності підстав, передбачених пунктами 2-6 частини першої статті 164 СК України. А саме: батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. А також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Відповідно до п. 8 Постанови КМУ № 866 від 24.09.2008 року «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» у разі прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків без позбавлення їх батьківських прав служба у справах дітей протягом тижня інформує центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді за місцем проживання сім`ї для надання соціальних послуг сім`ї. Результати проведеної центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді роботи враховуються службою у справах дітей під час підготовки висновку про доцільність поновлення або позбавлення батьків батьківських прав. Якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з вимогами ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не здійснюють належного догляду за дитиною, неспроможні забезпечити необхідних умов для нормального життя та розвитку. Відповідачі не надали доказів неможливості виконання батьківських обов`язків з незалежних від них причин, тому, в інтересах дитини, суд вважає можливим відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] у батьків без позбавлення їх батьківських прав. Відібрання дитини від батьків тягне за собою припинення таких особистих немайнових прав батьків, як право на виховання, право на захист дитини, право на спілкування з нею. Відповідно до ч. 4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Відповідно до вимог статей 180, 182, 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи те, що при відібранні дитини від батьків не позбавляє їх обов`язку утримувати дитину, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів аліменти на утримання на користь тих осіб або установ, яким буде передана дитина, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Судом встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 211090645 від 02 червня 2020 року в реєстрі прав власності на нерухоме майно є наявною інформація про те, що відповідач [PERSON] є власником частини об`єкту нерухомого майна, квартири за адресою: [ADDRESS] . Оскільки відповідач [PERSON] являється власником тільки частини квартири, слід накласти заборону на відчуження частки квартири, яка належить йому до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів в дохід держави.

Outcome: partial