Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що сторони зареєстрували шлюб 04.10.2000 року, а на підставі рішення сууду від 28.08.2002 року шлюб між ними розірвано. Під час перебування у шлюбі у сторін народилася одна дитина донька [PERSON], [INFO] Рішенням суду від 08.09.2005 року присуджено стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 150,00 грн. в місяць, починаючи з 08.08.2005 року і до досягнення нею повноліття. Рішенням суду від 03.11.2011 року стягнуто аліменти з відповідача в твердій грошовій сумі, збільшено розмір аліментів з 150,00 грн. до 380,00 грн. Оскільки дитина отримує нижче 30% від прожиткового мінімуму позивачка бажає збільшити розмір аліментів та спосіб стягнення аліментів. Відповідач має постійну роботу, обраний головою Підвиноградівської сільської ради і отримує щомісяця заробітну плату. Позивачка не працює оскільки знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною. Спільна донька сторін росте і відповідно збільшуються витрати на її харчування, придбання одягу, книг та на інші потреби. Позивачка просить суд стягувати із [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. В свою чергу відповідачем [PERSON] подано до суду письмове заперечення на позовну заяву. Відповідач вказує, що його сімя складається із шести чоловік: дружина і четверо малолітніх дітей. Окрім цього, на його утриманні перебуває дитина [PERSON] Його дружина [PERSON] не працює, оскільки здійснює догляд за наймолодшою дитиною [PERSON], [INFO] Вказує, що на нього покладений обовязок по утриманню домоволодіння за адресою місця проживання та оплати комунальних послуг. Працевлаштований тимчасово, оскільки перебуває на виборній посаді на чітко визначений строк обрання, не має права отримувати чи здобувати інший додатковий дохід та займатися іншою діяльністю. Зазначає, що не заперечує відносно часткового задоволення позовних вимог, а саме стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/7 частини від фактично отримуваного доходу на руки, або 1/8 частини від нарахованої суми заробітної плати, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, або в розмірі 700,00 грн. в твердій грошовій сумі. В частині встановлення розміру аліментів в сумі 1/3 розміру всіх видів заробітку заперечує і просить відмовити в даній позовній вимозі. Позивачка в судове засідання не зявилася, однак її представник адвокат [PERSON] подала до суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений про час та місце розгляду справи, однак подав до суду письмове заперечення, в якому висловив свою думку відносно заявлених позовних вимог [PERSON] Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні достовірними та належними доказами встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони народили одну дитину доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 08.09.2005 року у справі №2-1316/2005 із [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі по 150,00 грн., щомісячно. Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 03.11.2011 року у справі №2-1225/11 із [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі по 380,00 грн., щомісячно. З доказів поданих позивачкою вбачається, що вона 31.03.2014 року народила дитину доньку [PERSON] Ясміну Михайлівну. Дана обставина стверджується свідоцтвом про народження серії І-ФМ №292877 від 22.04.2014 року. Позивачка працевлаштована на ТОВ «Джентерм Україна» монтером, однак як вбачається з довідки про доходи №900 від 17.06.2016 року за період з 01.12.2015 року по 31.05.2016 року вона не отримувала доходи. З доказів, які подані відповідачем слідує, що [PERSON] має наступний склад сімї: [PERSON], [INFO] дружина; [PERSON], [INFO] донька; [PERSON], [INFO] донька; [PERSON], [INFO] син; [PERSON], [INFO] син. Відповідач [PERSON] офіційно працевлаштований, працює Підвиноградівським сільським головою. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України. За змістом ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто обовязок утримувати дитину є рівним для обох батьків. За вимогами ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров"я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Сімейний кодекс України передбачає підстави для визначення розміру аліментів, але не пов'язує їх виключно зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). З огляду на відсутність імперативної заборони розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та які на які посилався позивач. При цьому право застосування норми права належить виключно суду. Згідно статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, суд приходить до висновку, що звернення позивачки із вимогою про зміну розміру аліментів на утримання дитини є підставним і таке підлягає частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача [PERSON] як аліменти на дитину сторін, суд приймає до уваги встановлені у справі обставини,

Outcome: partial