Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

24 травня 2018 року [PERSON] звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на підставі рішення Жовтоводського міського суду від 02 грудня 2013 року на утримання дитини - доньки [PERSON], [INFO] з ? до 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтував тим, що на підставі рішення Жовтоводського міського суду від02.12.2013 року з нього на користь відповідачки стягуються аліменти у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 жовтня 2013 року до досягнення дитиною повноліття. Починаючи з 01 грудня 2013 року він регулярно сплачував аліменти та дбав про належне матеріальне забезпечення доньки. Проте, з народженням другої дитини у новому шлюбі, яка також потребує належного матеріального забезпечення, сплата ним аліментів у повному розмірі є неможливою. Ухвалою судді від 05 червня 2018 року про відкриття провадження, було вирішено дану справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст. 274-279 ЦПК України без виклику сторін. Поштовий конверт, з даною ухвалою, копією позовної заяви з додатками, направлений на адресу відповідача [PERSON], повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не подав відзив на позовну заяву, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст. 280,281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. /а.с.9/ Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON], стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу щомісяця, але не менше, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 15.10.2013 року. /а.с.10/ Відповідно до свідоцтва про шлюб від 24 січня 2015 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] вдруге зареєстрував шлюб з [PERSON], актовий запис про шлюб №9 /а.с.14/ Від даного шлюбу у них, [INFO] року, народився син [PERSON]. /а.с.15/. За змістом ст.ст. 180, 182 СК України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Але при вирішенні питання про стягнення аліментів суд має враховувати матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Аналогічне роз'яснення надане і Пленумом Верховного Суду України і п. 23 Постанови "Про застосування судами окремим норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3. При цьому, з аналізу статті 192 й наданих Пленумом Верховного Суду України роз'яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов'язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову. Згідно вимог ст. 214 ЦПК України суд під час ухвалення рішення про зміну розміру аліментів повинен вирішити, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ч.4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набранням рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Враховуючи вищевикладене те, що позивач просить позов задовольнити, а відповідач відзиву щодо позову не надала, те що позивач офіційно працює в ДУ «Жовтоводська виправна колонія №26» і сплачує аліменти за рішенням суду на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також те що змінилось сімейне становище позивача, який вдруге одружився, і на утриманні останнього також перебуває малолітній син [PERSON], [INFO], у зв'язку із чим суд вважає, що розмір стягуваних за рішенням суду аліментів на утримання малолітньої [PERSON] повинен бути зменшений до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття оскільки ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачає саме такий мінімальний розмір аліментів на одну дитину. Судові витрати позивач просив віднести за його рахунок. На підставі викладеного

Outcome: partial