Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

У червні 2020 року позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON] , Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі за текстом - ПАТ «НАСК «Оранта») про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, який неодноразово уточнювала. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 16 лютого 2020 року о 13 годині [PERSON] , керуючи автомобілем «Mitsubishi Pajero sport 3.0» державний номерний знак [NUMBER] , біля будинку №8-а по вул.7-й проїзд в Кальміуському районі м.Маріуполя, повертаючи ліворуч, не впевнившись в безпечності руху, не надав перевагу в русі автомобілю «Suzuki Swift» державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок зіткнення автомобілю «Suzuki Swift» державний номерний знак [NUMBER] заподіяні механічні пошкодження. Вказана дорожньо-транспортна пригода відбулась з вини водія [PERSON] , якого згодом за постановою Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 27.02.2020 року притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Суму матеріальних збитків позивачка оцінює в розмірі 165613,03 грн., з яких сума збитків, завданих автомобілю (за висновком спеціаліста) - 163428,03 грн., послуги евакуатора - 700,00 грн., послуги стоянки пошкодженого автомобілю за період з 16.02.2020 року по 25.02.2020 року - 1485,00 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована ПАТ «НАСК «Оранта». На теперішній час відповідачем [PERSON] сплачено франшизу - 2500 грн., а ПАТ «НАСК «Оранта» сплачено страхову суму 59855,23 грн. замість передбаченої (з врахуванням франшизи) 127500,00 грн. Крім того вказує, що внаслідок пошкодження автомобіля та неможливістю використання його за призначенням, вона переживає емоційне напруження, внутрішній дискомфорт, порушенні звичайного способу життя, погіршенні стану здоров`я через стресовий стан (мучать головні болі), до того ж вона відчуває постійну тривогу у зв`язку з проведенням судового розгляду справи, що завдає їй моральної шкоди, суму якої оцінює в 15000,00 грн. Позивачка уточнивши позовні вимоги, остаточно просить стягнути на свою користь з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду за знищення автомобіля у виді матеріальної шкоди у сумі 35928,03 грн., моральну шкоду у розмірі 15000 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 17000 грн. та сплату судового збору в розмірі 1242,33 грн. А також стягнути на свою користь з відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» матеріальний збиток в розмірі 69829,77 грн., у тому числі недоплачене страхове відшкодуванні в розмірі 67644,77 грн., витрати на евакуатор - 700,00 грн., вартість послуг стоянки автомобіля - 1485,00 грн. Позивачка та її представник Ангеловський Л.М. , який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 08.05.2020 року, у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали, просили задовольнити їх у повному обсязі. Додатково позивачка зазначила, що пошкоджене авто відновленню не підлягає, оцінка шкоди проводилась експертом двічі, перший раз в присутності представника страхової компанії, але без винуватця ДТП - [PERSON] , оскільки останній в телефонному режимі повідомив, що відмовляється приймати участь в огляді пошкоджень, направив вирішувати всі питання щодо відшкодування збитків до страхової компанії, розмови велись з чоловіком позивачки [PERSON] . Другий раз авто також оглядав експерт, обидва рази за ініціативою позивачки, також в телефонному режимі запрошувались представник страхової компанії та [PERSON] , але на огляд не з`явилися. За висновком експерта ринкова вартість автомобілю «Suzuki Swift» державний номерний знак [NUMBER] становить 163428,03 грн. Страхова компанія сплатила відшкодування в розмірі 59855,23 грн., при цьому сума страхового відшкодування повинна становити 127500 грн. (з врахуванням сплаченої [PERSON] франшизою в розмірі 2500 грн.), відтак недоплаченим залишком страхової суми є 67644,77 грн., при цьому позивачка вважає, що до вказаної суми також слід додати витрати на евакуатор - 700,00 грн. та вартість послуг стоянки автомобіля за період з 16.02.2020 року по 25.02.2020 року - 1485,00 грн., оскільки вказані послуги оплачуються з бюджету компанії на господарчі потреби, тому загальна сума до відшкодування ПАТ «НАСК «Оранта» є 69829,77 грн. Що стосується суми збитків, яка підлягає стягненню з [PERSON] зазначили, що оскільки ринкова вартість її автомобілю за висновком експерта становить 163428,03 грн., за відрахуванням суми страхового випадку, яку повинна сплатити страхова компанія - 127500 грн., відповідач [PERSON] повинен сплатити 35928,03 грн., при цьому наполягали на стягненні моральної шкоди у розмірі 15000 грн., витрат на правову допомогу в розмірі 17000 грн. та відшкодуванні судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 1242,33 грн. Відповідач та його представник [PERSON] , який діє на підставі договору-угоди №88/07/цивільн./2020 року від 20.07.2020 року в судовому засіданні позовні вимоги позивачки не визнали, зазначили про необґрунтованість позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди за завдані автомобілю пошкодження, ставлять під сумнів висновки експертиз щодо оцінки збитків, оскільки для їх проведення [PERSON] не запрошувався. Відповідач зазначив про сплату ним франшизи в розмірі 2500 грн. В частині відшкодування моральної шкоди визнають частково, в меншому розмірі, а саме 5000 грн. Щодо витрат на правову допомогу, зазначили про значуще завищення її розміру. Представник ПАТ «НАСК «Оранта» Стрельбицький П.В., який діє на підставі довіреності від 16.03.2020 року, своєчасно надав відзив на позовну заяву та доповнення до нього, згідно якого уточнені позовні вимоги не визнає, зазначив, що ПАТ «НАСК «Оранта» не надавало позивачці відмови у виплаті страхового відшкодування з урахуванням звіту з експертної оцінки №32 від 25.04.2020 року, цей звіт до страхової компанії не надавався. Відтак ПАТ «НАСК «Оранта» не допущено порушень вимог спеціального Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (№1961-IV), який регулює правовідносини між страховою компанією та позивачкою. При цьому, поліс ОСЦПВВНТЗ №АО/6216760 від 09.12.2019 року, яким застрахована цивільно-правова відповідальність [PERSON] , містить обмеження страхової виплати за шкоду, заподіяну майну, сумою 130000,00 грн., з урахуванням передбаченої франшизи - 2500,00 грн. (яку сплатив [PERSON] ), ліміт відшкодування становить - 127500,00 грн. Відтак отримавши страхове відшкодування у сумі 59855,23 грн., позивачка просить стягнути ще 67644,77 грн., що є незаконним. Також позивачкою вже після отримання страхового відшкодування (16.04.20202 року) за власною ініціативою замовлено експертну оцінку свого пошкодженого автомобілю, на технічний огляд транспортного засобу представник ПАТ «НАСК «Оранта» не викликався, що ставить під сумнів достовірність дослідження, результати якого зафіксовані у Звіті №32 від 25.04.2020 року. При цьому, цим документом встановлено, що сума матеріальних збитків власнику автомобіля «Suzuki Swift» державний номерний знак [NUMBER] приймається в розмірі рівному дійсній ринковій вартості транспортного засобу з терміном експлуатації як на момент ушкодження, оскільки такий транспортний засіб відновлювати економічно недоцільно та на дату оцінки - 16.02.2020 року становить - 163428,03 грн. Проте вартість вищевказаного транспортного засобу після ДТП з урахуванням пошкоджень при ДТП та різницю між його вартість до та після ДТП фахівцем-автотоварознавцем не встановлено, відповідно, визначити розмір страхового відшкодування за відсутності таких даних неможливо, для цього необхідно встановити дійсну ринкову вартість пошкодженого автомобілю після ДТП з урахуванням пошкоджень при ДТП шляхом проведення аукціону, після чого визначити різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП і врахувати вже виплачене страхове відшкодування у розмірі 59855,23 грн. З урахуванням проведених позивачкою дій та наявних на цей час доказів, із заявленими позовними вимогами щодо відшкодування матеріальних збитків категорично не згоден. Додатково доповнив, що страхове відшкодування в розмірі 59855,23 грн. отримано позивачкою щодо відновлювального ремонту пошкодженого автомобілю. Проте в Звіті №32 від 25.04.2020 року фахівцем вже зазначено про фізичне знищення автомобілю, що повністю змінює порядок розрахунку страхового відшкодування. ПАТ «НАСК «Оранта» шляхом аукціону з продажу автомобіля у пошкодженому стані на платформі AUTOonline компанії Аудатекс визначило дійсну ринкову вартість автомобіля «Suzuki Swift» державний номерний знак [NUMBER] після ДТП з урахуванням пошкоджень, яка становить 65000 грн. За такою ціною у позивачки є реальна можливість продати свій автомобіль. Відтак, розрахунок є таким: 163428,03 грн. (вартість автомобіля до ДТП) - 65000,00 грн. (вартість автомобіля після ДТП) - 59855,23 грн. (сума раніш сплаченого страхового відшкодування) = 38572,80 грн., саме вказане сума може бути відшкодована позивачці, якщо остання звернеться до ПАТ «НАСК «Оранта» у встановленому законом порядку. Разом з тим, відповідно до п.30.2 ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди, проте в Звіті №32 від 25.04.2020 року фахівцем встановлено тільки дійсну ринкову вартість автомобіля до ДТП 16.02.2020 року у розмірі 163428,03 грн., більш того така оцінка є приблизною, оскільки зазначено що вона «могла становити 163428,03 грн.». Відтак однієї цієї оцінки автомобіля до ДТП недостатньо для розрахунку розміру страхової виплати. Дійсну ринкову вартість автомобіля після ДТП у пошкодженому стані та різницю між вартістю автомобіля до ДТП і після ДТП експертом або позивачкою не встановлено і в розрахунках не застосовано. Щодо вимоги про сплату витрат за послуги стоянки автомобіля за період з 16.02.2020 року по 25.02.2020 року в розмірі 1485,00 грн., зазначив, що приписи Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачають такого відшкодування, тому вимоги позивачки є необґрунтованими та перевищеними. Суд, вислухавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 лютого 2020 року о 13 годині водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Mitsubishi Pajero sport 3.0» державний номерний знак [NUMBER] , біля будинку №8-а по вул.7-й проїзд в Кальміуському районі м.Маріуполя, повертаючи ліворуч, не впевнившись в безпечності руху, не надав перевагу в русі автомобілю «Suzuki Swift» державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку, та скоїв з ним зіткнення, чим порушив п.10.4 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Постановою Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 27.02.2020 року [PERSON] визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Вказана постанова набрала законної сили 10.03.2020 року. Цивільно правова відповідальність власника автомобілю «Mitsubishi Pajero sport 3.0» державний номерний знак [NUMBER] застрахована ПАТ «НАСК «ОРАНТА», що підтверджується полісом №АО/6216760 від 09.12.2019 року. За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталась 16.02.2020 року. Згідно ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків (п.34.2). Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження) (п.34.3). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти (п.34.4). На виконання вищевказаного порядку, 18.02.2020 року позивачка подала до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» заяву про страхове відшкодування, яке 16.04.2020 року сплатило останній страхове відшкодування у сумі 59855,23 грн., що також підтверджується самою позивачкою. Після чого, за власною ініціативою, позивачка замовила експертну оцінку свого пошкодженого автомобіля, у зв`язку з чим отримала Звіт №32, який складався у відсутності представника страхової компанії - ПАТ «НАСК «ОРАНТА», а також винної особи - [PERSON] . Згідно звіту про експертну оцінку колісного транспортного засобу №32 від 25.04.2020 року, проведеної спеціалістом [PERSON] , сума матеріальних збитків, завданих власникові легкового автомобіля «Suzuki Swift» державний номерний знак [NUMBER] , на дату оцінки 16.02.2020 року, становила 163428,03 грн. При цьому, як встановлено при розгляді справи, позивачка із заявою про збільшення розміру страхового відшкодування до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» не зверталась, Звіт №32 від 25.04.2020 року не надавала. Відповідно до п.30.2 ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Проте в Звіті №32 від 25.04.2020 року фахівцем встановлено тільки дійсну ринкову вартість автомобіля до ДТП 16.02.2020 року у розмірі 163428,03 грн. Дійсну ринкову вартість автомобіля після ДТП у пошкодженому стані та різницю між вартістю автомобіля до ДТП і після ДТП експертом не встановлено, а позивачкою в розрахунках суду не надано. Відтак однієї наявної в матеріалах справи оцінки автомобіля «Suzuki Swift» державний номерний знак [NUMBER] до ДТП недостатньо для розрахунку розміру страхової виплати. При цьому поліс ОСЦПВВНТЗ №АО/6216760 від 09.12.2019 року, яким застрахована цивільно-правова відповідальність власника автомобілю «Mitsubishi Pajero sport 3.0» державний номерний знак [NUMBER] , містить обмеження страхової виплати за шкоду, заподіяну майну, сумою 130000,00 грн., з урахуванням передбаченої франшизи - 2500,00 грн. (яку сплатив [PERSON] ), ліміт відшкодування становить - 127500,00 грн., яка можливо бути відшкодована позивачці, якщо остання звернеться до ПАТ «НАСК «Оранта» у встановленому законом порядку та надасть необхідні дані для розрахунку розміру страхової виплати. В матеріалах справи міститься товарний чек б/н від 16.02.2020 року про надані послуги евакуатора та сплату за них 700 грн. та товарний чек №48 від 25.05.2020 року, за яким за зберігання на стоянці автомобіля «Suzuki Swift» державний номерний знак [NUMBER] у період з 16.02.2020 року по 24.05.2020 року сплачено 1485 грн. Стаття 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачають якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відтак, на підставі вищенаведених приписів, витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки (16.02.2020 року) у розмірі 700 грн. та плата за послуги стоянки автомобіля «Suzuki Swift» державний номерний знак [NUMBER] у період з 16.02.2020 року по 24.05.2020 року у розмірі 1485 грн., підлягають стягненню з ПАТ «НАСК «ОРАНТА». Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. За таких обставин справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивачки до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» у розмірі 2185 грн., які підлягають відшкодуванню на користь позивачки. Відповідно до положень ч.3 ст.12, ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Щодо стягнення з відповідача [PERSON] матеріальної та моральної шкоди, завданої позивачці внаслідок ДТП та пошкодження її автомобіля, суд виходить із наступного. У п.6 постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). На підставі ст.1187, 1188 ЦК України, з врахуванням ліміту відшкодування страхової виплати (127500,00 грн.), з [PERSON] , як винної особи в дорожньо-транспортній пригоді, підлягає стягненню заявлена позивачкою сума 35928,03 грн. Отже, статтею 76 діючого ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до положень статті 1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна па момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Позивач в порядку ст.1192 ЦК України вибрав спосіб захисту свого порушеного права, а саме зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну - Відповідача відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а саме п.2.4. чітко встановлює, що вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Пункт 2.4. Методики кореспондується зі ст.22 ЦК України. Так, відповідно до ст.22 ЦК України збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Щодо втрати товарної вартості транспортного засобу, у Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 04.06.2014 року №6-49цс14, зазначено, що системний аналіз указаних положень законодавства, а також абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статті 1194 ЦК України, пункту 32.7 статті 32 Закону (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти таких висновків. Власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювала шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована винною особою в загальному порядку. Методикою передбачено можливість і порядок обчислення показника втрати товарної вартості колісного транспортного засобу як складової загального розміру майнової шкоди, яка завдана власнику транспортного засобу, пошкодженого внаслідок ДТП. Оскільки від сплати відповідного відшкодування законодавством звільнено страховика, то його згідно зі статтями 1166, 1187, 1194 ЦК України може бути стягнуто з особи, яка завдала шкоду. Згідно з ч.ч.1-3 ст.72 ЦПК України експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи. Експерт може призначатися судом або залучатися учасником справи. Експерт зобов`язаний дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені йому питання. Відповідно до ст.83 діючого ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. За приписами ст.ст.77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. А відповідно до ст. 80 ЦПК достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання Відповідно до ч.ч.1,2 ст.106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. З урахуванням вищевказаних вимог процесуального закону, установлених судом обставин справи, з огляду на те, що він одержаний у порядку, встановленого законом, суд вважає наданий позивачем висновок експерта належним, допустимим і достатнім доказом, яким позивач обґрунтовує розмір заподіяної шкоди його майну. До позиції відповідача [PERSON] про незгоду з обома висновками експертиз щодо оцінки збитків, оскільки для їх проведення він не запрошувався, суд відноситься критично, виходячи з того, що про першу оцінку пошкоджень транспортного засобу останній був повідомлений, її результати оспорював, сплатив розмір франшизи - 2500 грн. А звіт №32 від 25.04.2020 року, за яким фахівцем визначено суму матеріальних збитків, завданих власникові легкового автомобіля «Suzuki Swift» державний номерний знак [NUMBER] , на дату оцінки 16.02.2020 року - 163428,03 грн., в судовому порядку ним не оспорювався. Згідно статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. З урахуванням наведеного суд вважає, що позивачці, як власнику пошкодженого транспортного засобу, була завдана моральна шкода, яка полягала у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами рівності, поміркованості, розумності, справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілих осіб і не повинен призводити до їх збагачення. Виходячи із засад розумності, поміркованості й справедливості, ураховуючи характер та обсяг моральних страждань, які зазнала позивачка у зв`язку із протиправної поведінкою щодо неї та пошкодження її майна, суд вважає за необхідне зменшити заявлений позивачкою розмір відшкодування та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] у визнаному відповідачем розмірі 5000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. За приписами статей 133, 137 ЦПК України, витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Пунктом 2 ч.2 ст.137 ЦПК України, передбачено, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. В матеріалах справи міститься договір про надання правої допомоги №1-А від 08.05.2020 року та акт виконаних робіт від 20.05.2021 року, згідно якого [PERSON] отримала послуги професійної правничої допомоги, остаточна сума, яка підлягає сплаті - 17000 грн. [PERSON] сплачено правову допомогу адвокату Ангеловському Л.М. в розмірі 5000,00 грн., про що надано суду відповідну довідку від 18.05.2020 року. З урахуванням наведених вимог закону, з [PERSON] необхідно стягнути 5000 грн. витрат на сплату професійної правничої допомоги. Згідно вимог ст.ст.133, 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При поданні позову позивачкою сплачено 1242,33 грн. судового збору за вимоги майнового характеру (матеріальна шкода) та 840,80 грн. судового збору за вимоги немайнового характеру (моральна шкода), що підтверджується відповідними квитанціями, разом з тим, позивачка визначилась та заявляє лише щодо стягнення судового збору в розмірі 1242,33 грн. з відповідача [PERSON] , що підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності,

Outcome: partial