Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-12 00:00:00

18 лютого 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Мишуги 1 і 4" до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 753/3587/21 між суддями від 19 лютого 2021 року головуючим суддею обрано Шаповалову К.В. Фактично справу було передано судді 22 лютого 2021 року. Ухвалою суду від 26 лютого 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. На виконання вищевказаної ухвали, позивачем було подано заяву від 25 березня 2021 року вх.20407 про усунення недоліків. 12 квітня 2021 року до суду з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідачів. Ухвалою суду від 12 квітня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання на 29 квітня 2021 року на 10:00 год. Ухвалою суду від 29 квітня 2021 року судове засідання було відкладено на 23 червня 2021 року за клопотанням представника позивача. 23 червня 2021 року судове засідання було відкладено на 05 серпня 2021 року для повторного виклику відповідачів. Судове засідання 05 серпня 2021 року було відкладено на 13 серпня 2021 року для надання додаткових доказів по справі. 13 серпня 2021 року до суду надійшло клопотання представника позивача, у якому вона просила проводити розгляд справи за її відсутності, окрім того надала до суду копію плану експлікації внутрішньої площі квартир, погоджений Київським БТІ, де зафіксовано розмір загальної площі квартири № 263 , з приводу боргу по якій був поданий цей позов. У судові засідання 29 квітня 2021 року, 23 червня 2021 року, 03 серпня 2021 року та 13 серпня 2021 року відповідачі не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується, зокрема, зворотними повідомленнями наявними в матеріалах справи. Ухвала про відкриття провадження у справі, позовна заява з додатками та судові повістки надсилались відповідачам за зареєстрованим місцем проживання, проте поверталися до суду з відміткою " адресат відсутній за вказаною адресою". Інформація про стан розгляду справи викладалась у відповідних процесуальних документах - ухвалах суду, які, відповідно до приписів Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень України, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 19 квітня 2018 року № 1200/0/15-18, оприлюднювались у цьому Реєстрі. Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Ухвалою суду від 13 серпня 2021 року було визначено прости заочний розгляд справи. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідачі не скористалися своїм процесуальним правом та не направили суду відзивів на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, заслухавши пояснення представника позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. Відповідачі є власниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією інформаційною довідкою Комунального підприємства Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації" №16963 від 29 грудня 2015 року (а.с. 7-9). Загальна площа даної квартири становить 76,5 м. кв., що підтверджується копією плану експлікації внутрішньої площі квартир, затвердженої Київським БТІ (а.с.124) Згідно із статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до статті 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно із пунктом 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку". Відповідно до положень статті 4 вищевказаного Закону об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Згідно із статтею 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Положеннями статті 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, серед іншого, приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; укладати договори; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. Відповідно до статей 14, 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», здійснення співвласником своїх прав не може порушувати права інших власників. Співвласник серед іншого зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням. У 2017 році проведено державну реєстрацію ОСББ «Мишуги 1 і 4», яке здійснює обслуговування будинку [ADDRESS] . Статтею 10 Закону визначено, що органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема, затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; обрання членів правління об`єднання; питання про використання спільного майна; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту тощо. Відповідно до статті 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Згідно з витягу із протоколу загальних зборів членів ОСББ «Мишуги 1 і 4» від 14 червня 2016 року затверджено кошторис розмір внесків утримання прибудинкової території без їх збільшення, а саме: при оплаті до 20 числа кожного місяця включно за 1 кв.м. на першому поверсі - 2,53 грн., на поверхах, прочинаючи з другого в розмірі 2,76 грн., при оплаті після 20 числа - внесок за 1 кв.м. збільшується на 10% і складатиме 2,78 грн., і 3,04 грн. відповідно (а.с. 45-46). Відповідно до витягу із протоколу загальних зборів членів ОСББ «Мишуги 1 і 4» від 18 березня 2017 року затверджено розмір внесків утримання прибудинкової території за 1 кв.м. на першому поверсі - 4,28 грн., на поверхах, прочинаючи з другого в розмірі 4,65 грн. (а.с. 50-51). Згідно із протоколом № 4 загальних зборів членів ОСББ «Мишуги 1 і 4» від 5 липня 2018 затверджено розмір внесків утримання прибудинкової території за 1 кв.м. на першому поверсі - 4,28 грн., на поверхах, прочинаючи з другого в розмірі 4,65 грн. (а.с. 55-59). Відповідно до протоколу № 5 загальних зборів членів ОСББ «Мишуги 1 і 4» від 23 березня 2019 затверджено розмір внесків утримання прибудинкової території за 1 кв.м. на першому поверсі - 5,29 грн., на поверхах, прочинаючи з другого в розмірі 5,75 грн. (а.с. 89-96). Як зазначив представник позивача у судовому засіданні у 2020 році тариф по внескам утримання прибудинкової території був такий як і в 2019 році. Крім того, представником позивача було вказано, що при розрахунку заборгованості позивачем брались тарифи до 20 числа місця Відповідачі проживають на 9 поверсі будинку по [ADDRESS] . Судом встановлено, що з серпня 2016 року відповідачі не сплачували в повному обсязі обов`язкові внески на утримання будинку та прибудинкової території, що обумовило виникнення заборгованості. На підтвердження розміру позовних вимог позивачем надано розрахунок заборгованості, відповідно до якого заборгованість відповідачів по обов`язковим внескам на утримання будинку та прибудинкової території станом на грудень 2020 року становить 20531,74 грн. (а.с.5-6). Вказаний розрахунок був перевірений судом та було встановлено, що він є арифметично невірним, зокрема позивачем невірно розраховані суми щомісячних внесків. Так для розрахунку щомісячного платежу за утримання будинку та прибудинкової території необхідно тариф, визначений загальними зборами на певний рік помножити на загальну площу квартири мешканців. Як зазначалось, загальна площа квартири [ADDRESS] ј становить 76,5 кв. м. Таким чином, здійснивши перерахунок щомісячних платежів, з урахування зміни тарифу по рокам, судом було встановлено, що розмір боргу відповідачів перед позивачем за серпень 2016 по грудень 2020 року становить 19319,11 грн. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно із частиною шостою статті 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Відповідно до положень статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. За приписом статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності неможливість виконання ним грошового зобов`язання і у разі прострочення на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). При застосуванні індексу інфляції необхідно мати на увазі, що індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць; тому умовно слід вважати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад, травня, індексується за період з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця. Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Як вбачається із позовної заяви, позивачем у зв`язку із несвоєчасною сплатою відповідачем внесків на утримання будинку та прибудинкової території протягом тривалого часу, нараховане інфляційне збільшення та 3% річних, відповідно до статті 625 ЦК України. Згідно з наданим позивачем розрахунком, що міститься в позовній заяві його втрати від інфляції склали 9 862, 28грн., а три проценти річних від простроченої суми склали 1209,55 грн. Перевіривши розрахунок інфляційного збільшення та 3% річних, наданий позивачем, враховуючи те, що позивачем помилково були визначені щомісячні платежі, а також не враховано дефляцію та періоди в яких інфляції не було, розрахунок інфляційних втрат та 3% річних також підлягає коригуванню. За розрахунком суду з відповідачів підлягає до стягнення на користь позивачів інфляційні втрати в розмірі 2363,59 грн. та 3% річних в розмірі 1135,66 грн. Споживачі зобов`язані оплатити послуги, якщо вони фактично користувались ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вищевказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 березня 2018 року у справі № 308/10167/15-ц. Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, зважаючи на встановлені обставини та наведені положення Закону, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість і доведеність позовних вимог ОСББ «Мишуги 1 і 4» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за обслуговування будинку і прибудинкової території з урахуванням інфляційної складової боргу та трьох процентів річних в загальному розмірі 22818,36 грн, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі положень статті 141 ЦПК України суд покладає на відповідачів сплачений позивачем судовий збір . На підставі викладеного,

Outcome: partial