Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

24 червня 2014 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтувавши його тим, що 30.08.2014 року о 23.50 год. в м. Кіровограді по вул. В. Пермська сталася ДТП, внаслідок якої належний йому автомобіль «Mitsubishi - Lancer», державний номерний знак [NUMBER] зазнав технічних пошкоджень. ДТП сталася з вини [PERSON], який в стані алкогольного сп'яніння керуючи автомобілем «Opel-Vectra», державний номерний знак [NUMBER] виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з його автомобілем. Згідно постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.12.2012 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП. Цивільна - правова відповідальність заподіювача шкоди [PERSON] була застрахована згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», якою вказана дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, страхова справа № АА-3665. Ним до ТДВ «СТДВ «Глобус» було подано заяву про виплату страхового відшкодування та ряд інших необхідних у такому випадку документів. 11 квітня 2013 року відповідач здійснив йому часткову виплату страхового відшкодування у сумі 17600,45 грн. Разом з тим, внаслідок настання вказаного страхового випадку він поніс значно більші матеріальні збитки. Так відразу після настання страхового випадку розмір понесених матеріальних збитків був визначений спеціалістами ТОВ «ВТ- Сервіс» у присутності представника страхової компанії ТДВ «СТДВ «Глобус» та попередньо склав суму 45398,00 грн.( калькуляція ТОВ «ВТ -Сервіс» № ТО-0002335). В зв'язку з відсутністю страхового відшкодування та за умов нагальної необхідності проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу 19 жовтня 2012 року він звернувся до ФОП [PERSON] та за власні кошти замовив ремонт пошкодженого автомобіля. Загальна сума витрачених ним коштів на відновлювальний ремонт з врахуванням придбання запасних частин та проведення ремонтних робіт склала 19 175 грн. 26 вересня 2013 року він звернувся до ФОП [PERSON] та за власні кошти замовив подальший ремонт пошкодженого автомобіля, який включав заміну лобового скла, дзеркала дверей, задніх лівих дверей, а також лакофарбні роботи. Загальна сума витрачених в зв'язку з цим грошових коштів склала 27 733 грн. Значна тривалість періоду між першим та другим ремонтом пояснюється відсутністю необхідної суми грошових коштів, адже часткову виплату страхового відшкодування він отримав лише в квітні 2013 року. В зв'язку з цим, 19.10.2012 року проводився першочерговий ремонт найнеобхідніших вузлів (заміна амортизатора, заднього підрамника, лівого верхнього ричага, нижнього ричага, стійки заднього стабілізатора тощо), тоді як ремонтні роботи 26.09.2013 року здебільшого пов'язані з приведенням автомобіля до його первинного зовнішнього вигляду, в т.ч. наданням йому товарного виду. Таким чином, внаслідок ДТП його автомобілю були завдані механічні пошкодження на суму 46 908 грн. (19175 грн. +27733 грн.) Отже, з урахуванням суми страхового відшкодування, відшкодованого відповідачем у розмірі 17600,45 грн. невідшкодована сума збитків становить 29307,55 грн. Листом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (нацкомфінпослуг) № 10409/13-12 від 07.11.2013 року йому повідомлено, що за результатами перевірки матеріалів страхової справи було виявлено ознаки порушення відповідачем законодавства у сфері фінансових послуг, а саме щодо визначення розміру відшкодування витрат, пов'язаних із пошкодженням транспортного засобу не у відповідності до порядку, встановленого законодавством. Не зважаючи на це, виплату повного страхового відшкодування по страховій справі № АА-3665 відповідачем ТДВ «СТДВ «Глобус» до цього часу не проведено. При цьому рішення страховика про відмову у здійсненні страхової виплати у письмовій формі у відповідності до ч.37.2 ст.37 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на адресу позивача не надходило. З моменту часткового страхового відшкодування з 11.04.2013 р. по 16.06.2014 року минуло 431 день. Отже, станом на 16.06.2014 року розмір пені у відповідності до ч.36.5 ст.36 вищевказаного Закону складає 4 950,17 грн. Втрати від інфляції за термін прострочки з 11.04.2013 року по 16.06.2014 року згідно ч.2 ст.625 ЦК України складають 3194,52 грн., а 3% річних -1038,21 грн. Також у відповідності до ст.23 ЦК України йому нанесена моральна шкода, розмір якої він оцінює в розмірі 5% від суми загальної шкоди - 1924,52 грн. Просить стягнути на його користь з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» суму страхового відшкодування в розмірі 38490,45 грн., в тому числі недоплаченої суми страхового відшкодування 29 307,55 грн., пені 4950,17 грн., збитків від інфляції 3194,52 грн., 3% річних 1038,21 грн., а також моральну шкоду в розмірі 1924,52 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» в судове засідання не з'явився, хоча неодноразово належним чином повідомлявся про розгляд справи, причини неявки суду не повідомив. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача, за наявними матеріалами справи та ухвалив розглядати справу заочно, про що у судовому засіданні представник позивача не заперечував. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст. 60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. ст. 979, 981, 982, 983 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Договір страхування укладається у письмовій формі. Договір страхування може укладатися шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса). Істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку, розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику,застрахованій або іншій третій особі. Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні випадку. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб,визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката) який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком, визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитків займаються аварійні комісари. Згідно ст. 988 ЦК України, ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата (страхове відшкодування) за договором майнового страхування не може перевищувати розміру реальних збитків та здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється в межах вартості майна на момент укладення договору. У відповідності до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Відповідно до ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхові виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Згідно п.15.3 ст.15 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності можуть укладатися на умовах: страхування відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу, визначеного в договорі страхування, особою, вказаною в договорі страхування, або однією з осіб, зазначених у договорі. Відповідно до п.п. 22.1, 22.3, ст.22, ст.23, 24.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку, страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 ЦК України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог ст. 23 ЦК України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком сплачує особа, яку визнано виною у скоєнні дорожньо- транспортної пригоди. Шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого у результаті дорожньо- транспортної пригоди, є шкода (в тому числі моральна шкода), пов'язана з лікуванням потерпілого. У зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, які пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, лікуванням та купівлею лікарських препаратів. Згідно п. п. 36.5, 36.6 ст.36 Закону України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. В судовому засіданні встановлено, що автомобіль «Mitsubishi - Lancer», державний номерний знак [NUMBER] належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] (а.с.52). 30.08.2012 року о 23 год. 50 хв. [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння керуючи транспортним засобом автомобілем «Opel-Vectra», державний номерний знак [NUMBER] по вул. В. Пермська у м. Кіровограді, відволікся від керування транспортного засобу, порушив дорожню розмітку п.1.1 та здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi - Lancer», державний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку, чим порушив вимоги пунктів 2.3 б, 2.9, 8 ПДР України. У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 грудня 2012 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Справу про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрито у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення (а.с.6). 31.08.2011 року між [PERSON] та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» укладено поліс № АА/6697082 обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано автомобіль марки «Opel-Vectra», державний номерний знак [NUMBER], строк дії полісу з 31.08.2011 року по 30.08.2012 року. Ліміт майнової шкоди на одного потерпілого встановлено в межах суми 50000 грн., розмір франшизи 510 грн. (а.с. 43). З матеріалів справи вбачається, що згідно калькуляції № ТО-0002335 ТОВ «ВТ-Сервіс» було проведено огляд, оцінку автомобіля, визначено вартість відновлювального ремонту та розрахунок страхового відшкодування в розмірі 45398 грн. (а.с.8). У відповідності до виписки з операції за картковим рахунком АО «Сбербанк Росії» 11.04.2013 року [PERSON] здійснена виплата страхового відшкодування в розмірі 17600,45 грн. (а. с. 7). З накладної № 010 від 19 жовтня 2012 року, акта виконаних робіт, розрахункової квитанції серії ААКЄ № 314413 від 19.10.2012 року, виданими ФОП [PERSON] вбачається, що загальна сума витрачених [PERSON] коштів на відновлювальний ремонт, з врахуванням придбання запасних частин та проведення ремонтних робіт склала 19 175 грн. (а.с.9-11). Згідно акта виконаних робіт від 26.09.2013 року, розрахункової квитанції серії ВААВ № 582199 від 26.09.2013 року, виданих ФОП [PERSON] [PERSON] сплачено за лакофарбні роботи та інші роботи по ремонту пошкодженого автомобіля 27 733 грн. (а.с.12-13). Таким чином, внаслідок ДТП автомобілю [PERSON] були завдані механічні пошкодження на суму 46 908 грн. (19175 грн. +27733 грн.). Враховуючи суму страхового відшкодування, відшкодованого відповідачем у розмірі 17600,45 грн. невідшкодована позивачу сума збитків становить 28 797,55 грн. (46908 грн. - 17600,45 грн. - 510 грн. франшиза). З моменту часткового страхового відшкодування з 11.04.2013 року по 16.06.2014 року минуло 431 день. Отже станом на 16.06.2014 року у відповідності до п.36.5 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір пені у відповідності до ч.36.5 ст.36 вищевказаного Закону складає 4 864 грн.: ( 28797,55 грн. х(7,50 облікова ставка НБУ х 2)% : 365 х 60 днів = 710,07грн.) + ( 28797,55 грн. х(7 облікова ставка НБУ х 2)% : 365 х 64 дня = 706,92 грн.) + ( 28797,55 грн. х (6,50 облікова ставка НБУ х 2)% : 365х 141день = 1446,18 грн.) + ( 28797,55 грн. х (6,50 облікова ставка НБУ х 2)% : 365х 103 дня = 1056,43 грн.) + ( 28797,55 грн. х (9,50 облікова ставка НБУ х 2)% : 365х 63 дня = 944,40 грн.) Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення » індексації підлягають лише ті виплати, які не мають разового характеру. Оскільки виплата страхового відшкодування є разовою виплатою, то вона не підлягає індексації. У відповідності до п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК). Приймаючи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку, що втрати від інфляції за термін прострочки з 11.04.2013 року по 16.06.2014 року згідно ч.2 ст.625 ЦК України у сумі 3 194,52 грн. та 3% річних в розмірі 1038,21 грн. не підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, члені її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 .03.1995 року " Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди " моральна шкода може полягати у порушені права власності, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків. Враховуючи те, що шкода життю та здоров'ю позивача у результаті дорожньо - транспортної пригоди не заподіяна, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в даному випадку не передбачено відшкодування моральної шкоди, позивачем не надано доказів того, в чому саме полягає моральна шкода, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, тому суд вважає за необхідне відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 1924,52 грн. Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що [PERSON] отримав від відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 17600,45 грн., суд приходить до висновку, що необхідно стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 28 797,55 грн., пеню в розмірі 4864 грн., понесені судові витрати у сумі 243,60 грн., а всього 33 905,15 грн., в решті позовних вимог повинно бути відмовлено. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 243,60 грн., а також судовий збір на користь держави у розмірі 93,01 грн. (336,61 грн. - 243,60 грн. ).

Outcome: partial