Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

ФОП [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу від 22.09.2016 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона є фізичною особою-підприємцем, а [PERSON] 22.09.2016 року шляхом укладення договору купівлі-продажу товару у розстрочку придбала у неї товар, а саме стінку «Лаціо» на суму 4100 грн. При отриманні товару відповідачем внесено готівку в сумі 2100 грн. та залишилося до сплати 2000 грн., погашення яких сторони визначили шляхом сплати рівними частинами щомісячним внеском, що залишився. Умовами вказаного договору сторонами було визначено строки сплати залишку коштів та їх суми, однак в порушення вказаних умов відповідач свої зобовязання не здійснює, кошти за придбаний нею товар не повертає, в результаті чого у відповідача виникла заборгованість по оплаті вказаного товару в сумі 2000 грн. Окрім того, вказаним договором сторони визначили встановлення пені за несвоєчасне внесення чергових платежів у розмірі 2% від суми боргу за кожен день прострочення. Враховуючи, що позивач передала відповідачу товар в порядку та на умовах, визначених договором, а відповідач свої зобовязання не виконала, суму боргу в добровільному порядку не повертає, а тому позивач, з метою захисту своїх прав, була змушена звернутися до суду із вказаним позовом. Позивач в судове засідання не зявилась, однак від її представника за договором [PERSON] надійшла заява, згідно з якою останній просив розгляд справи здійснювати за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявилася із невідомих для суду причин, хоча про суть, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином у порядку визначеному чинним законодавством. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд, враховуючи письмову заяву представника позивача розглядає справу за відсутності сторін, по матеріалах справи заочно. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Згідно з нормами ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Як вбачається із договору купівлі-продажу товарів у розстрочку від 22.09.2016 року, сторони визначили, що відповідач придбала товар на суму 4100 грн.. Також судом вбачається, що сторони визначили порядок оплати вказаного товару шляхом внесення відповідачем його вартості у сумі 2100 грн., а решту суми боргу у сумі 2000 грн. відповідач зобовязувалася сплатити рівними частинами в термін до 25.10.2016 року в сумі 1000,0 грн., та до 25.11.2010 року - 1000 грн. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Судом встановлено, що відповідач належним чином свої зобовязання не виконала, суму коштів відповідачу у порядку визначеному вказаним вище договором, не повернула. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Із умов вказаного договору вбачається, що сторони визначили, що за несвоєчасне внесення чергових платежів покупець сплачує пеню в розмірі 2% від суми боргу за кожен прострочений день. Таким чином судом встановлено, що сторони визначили правові наслідки неналежного виконання вказаних умов договору, а тому суд погоджується із розрахунком позивача щодо стягнення пені у розмірі 2% від суми боргу за кожен день прострочення виконання відповідачем свого зобовязання, оскільки вказані розрахунки перевірені судом та сумнівів у собі не викликають. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За вказаних обставин встановлено, що заборгованість [PERSON] перед позивачем за неналежне виконання умов договору купівлі-продажу складає 2090 грн. - заборгованість відповідача по оплаті вартості товару з урахуванням встановленого індексу інфляції; 7260 грн. пеня за кожен день прострочення виконання зобовязання по обох платежах; та 29,83 грн., - три проценти річних від простроченої суми заборгованості, а всього: 9379 грн. 83 коп. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконувала умови договору, а тому у суду є всі підстави для стягнення суми заборгованості у примусовому порядку. Відповідно до норм ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно із ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких, серед іншого, відносяться також витрати на правову допомогу. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність стягнення із відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 640,0 грн., сплата якого стверджується квитанцією №57 від 10.05.2017 року, а також 400,0 грн. витрат на правову допомогу, сплата позивачем яких стверджується договором №1 від 12.02.2017 року та актом виконання вказаного договору, які додані до матеріалів справи. На підставі зазначеного та

Outcome: approved