Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

[PERSON] діючи в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні частиною житлового будинку, належного неповнолітньому [PERSON], шляхом розблокування вхідних воріт до двору в якому розташований даний будинок або шляхом надання ключів від цих воріт. Крім того просить суд при постановленні рішення стягнути з відповідача заподіяну моральну шкоду в розмірі 10 тис. грн.. та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що неповнолітньому [PERSON] на праві приватної власності належить ? частина житлового будинку, розташованого по вул.. Гоголя, 23 в м. Генічеськ Херсонської області. Співвласником іншої частини вказаного будинку є відповідач по справі [PERSON]. Проте користуватися частиною спірного домоволодіння, яке належить [PERSON] позивач не має можливості, оскільки з червня 2015 року відповідачем самовільно заблоковано вхід до будинку шляхом блокування воріт, через що ні неповнолітній [PERSON]. ні позивач, яка є його опікуном, не мають доступу до належної частини будинку. Вказує, що відмова відповідача в добровільному порядку йти на взаємні поступки, чинить позивачу різного роду перешкоди в користуванні будинком, а саме, не віддає комплект ключів, ворота на її вимоги не відкриває. Це змусило позивача звернутися до суду з даним позовом, вона просить суд усунути перешкоди в користуванні спірним будинком, та зобов'язати відповідачку не чинити їй перешкод в користуванні своєю часткою будинку, зобов'язавши [PERSON] розблокувати вхідні ворота або надати їй комплект ключів від воріт. Позивач в судовому засіданні вимоги підтримала повністю за підставами вказаними у позові, наполягала на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, не повідомивши суд про причини неявки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, від 24 липня 2015 року № НАО 880242, неповнолітній [PERSON], [INFO] є власником ? частини житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, розташованого по провулку Гоголя, 23 в м. Генічеськ Херсонської області. Відповідно до довідки КП «Генічеське БТІ» Херсонської обласної ради №1404 від 26.10.2015 року, власником іншої частини вказаного домоволодіння є [PERSON]. Також судом встановлено, що в 1978 році було встановлено порядок користування земельною ділянкою між власниками домоволодіння №23 по пер. Гоголя в м. Генічеськ, що підтверджується схемою земельної ділянки, наданою позивачкою. Частина земельної ділянки знаходиться у спільному користуванні, де є вхід до домоволодіння і маються ворота. Як вбачається з матеріалів справи розпорядженням голови Генічеської районної державної адміністрації від 04.12.2014 року [PERSON] призначено опікуном неповнолітнього [PERSON] та відповідно до останньої перейшли права передбачені для виконання повноважень опікунства, зокрема право управління майном, яке належить неповнолітньому [PERSON] Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 48 Закону України "Про власність" власник має право вимагати усунення будь-яких порушень свого права. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] протягом тривалого часу чиняться перешкоди позивачу в користуванні часткою спірного будинку, співвласником якої є неповнолітній [PERSON], шляхом блокування вхідних воріт та відмовою у наданні комплекту ключів позивачу та чиняться перешкоди в користуванні спільною частиною земельної ділянки. З наведених підстав, суд вважає, що оскільки відповідачем [PERSON] змінений замок воріт в житловому будинку, розташованому по вул.. Гоголя, 23 в м. Генічеськ Херсонської області, власником 1/2 частки якого є [PERSON] в інтересах якого діє позивачка, та не надавши позивачу комплект ключів, відповідач тим самим чинить позивачу перешкоди в користуванні її власністю та земельною ділянкою що є підставою для задоволення позову, та зобов'язанні відповідача не чинити перешкоди позивачу в користуванні своєю частиною житлового будинку. Таким чином судом встановлено, що дійсно своїми діями [PERSON] спричинила позивачеві перешкоди у користуванні своїм майном а також незручності повязані із неможливістю останньої вільно розпоряджатися та користуватися майном, тим самим спричинивши і моральну шкоду, яку позивач обґрунтовує тривалим спором сторін щодо користування майном, внаслідок чого вона нервувала та періодично сварилася з відповідачем. Згідно ст.ст.23, 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними\~ рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується\~ особою, яка її завдала, за наявності її вини. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які фізична особа зазнала у приниженні честі і гідності фізичної особи. Дані обставини найшли своє підтвердження в судовому засіданні однак визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер та обсяг страждань, яких зазнала позивачка, в результаті неможливості у повній мірі користуватися своїм майном, та з урахуванням поведінки позивачки, а також виходячи із вимог розумності і справедливості вважає, що відшкодуванню підлягає моральна шкода в сумі 3000 гривень з відповідача, а заявлений позов в цій частині частковому задоволенню. Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. З матеріалів справи вбачається, що позивач просить компенсувати за рахунок відповідача витрати на правову допомогу, які понесені нею поза судовим засіданням, тобто до звернення з позовом до суду та судові витрати у виді судового збору, які остання сплатила при подачі позову до суду, однак документів на підтвердження оплати інших витрат не надані. З огляду на зазначене, суд вважає доводи позивача, в частині стягнення витрат на правову допомогу є недоведені і не підлягають задоволенню, а витрати по сплаті судового збору, які складають 487 грн. 20 коп. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial