Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

19.11.2018 року позивач звернувся з позовом до відповідачки в якому просить зменшити розмір аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] з 1/4 на 1/6 частину заробітку (доходу) платника аліментів. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 02 травня 2009 року між ним та [PERSON] у Відділі РАЦС по м. Первомайську Первомайського МРУЮ Миколаївської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 104. Під час подружнього життя 30 червня 2011 року у них народилася донька [PERSON]. 21 вересня 2012 року рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області шлюб між ними було розірвано. Відповідно до рішення Первомайського міськрайонного суду від 01.10.2012 року, позивач повинен сплачувати на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку - до досягнення нею повноліття. 3 урахуванням даного рішення суду, починаючи з 12.09.2012, позивачу щомісячно нараховувались аліменти на утримання своєї доньки в розмірі 1/4 доходу (середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, яка мала тенденцію до постійного зростання), а саме, у сумі від 155,89 грн., починаючи з вересня 2012 року до 1417,75 грн. (станом на жовтень 2018 року). Протягом тривалого часу (і по теперішній час включно) [PERSON] ніде не працює, а тому не міг своєчасно сплачувати призначену йому суму аліментів. В жовтні 2014 року ним одноразово було сплачено 10578,61 грн., після чого протягом майже двох років він не мав реальної можливості сплачувати аліменти, але починаючи з листопада 2016 року по вересень 2018 року, щомісячно сплачував на утримання донька - [PERSON] по 500 грн., а в жовтні 2018 року разово сплатив ще 10000 грн. 09.09.2017 року позивач уклав шлюб з [PERSON], про що у Первомайському міському відділі ДРАЦС ГТУЮ Миколаївській області зроблено актовий запис № 315. Від сумісного життя у новому шлюбі вони мають спільного сина [PERSON], [INFO], який також потребує належного матеріального забезпечення, в зв'язку з чим, подальша сплата [PERSON] аліментів у розмірі, встановленому рішенням суду від 01.10.2012 є надмірним тягарем та фактично призводить до ущемлення інтересів його другої малолітньої дитини. З урахуванням матеріального стану та наявності на утриманні ще однієї дитини, вважає, що зменшення розміру аліментів є обєктивним з огляду на вимоги закону щодо розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та відповідає встановленим вимогам СК України. При цьому діти, тобто, як донька від першого шлюбу, так і син від другого шлюбу будуть захищеними та будуть отримувати належне утримання від позивача як батька, в однаковому обсязі, що гарантовано як нормами національного так і норами міжнародного законодавства. Таким чином, обставини справи свідчать про те, що у звязку з народженням дитини у новому шлюбі, він зобовязаний забезпечувати належне матеріальне становище для обох своїх дітей, а відповідно сплата аліментів у встановленому судом розмірі є надмірною. В судове засідання представник позивача надала заяву, в якій просить проводити розгляд справи за їх відсутності. Позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 01.10.2012 р. рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області стягнуто з позивача аліменти на корить відповідача на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.09.2012 р. до досягнення дитиною повноліття. Із свідоцтва про шлюб серії І-ФП №143179, виданого Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Миколаївської області вбачається, що 09.09.2017 року позивач зареєстрував шлюб із [PERSON], актовий запис № 315. Від даного шлюбу 11.10.2017 р. в них народився син [PERSON]. В свідоцтві про народження, виданого Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області серії І-ФП №275398, батьком дитини зазначено позивача, актовий запис № 451. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до до-сягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на прид-бання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір про-житкового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи із вказаної диспозиції статті суд в будь-якому випадку повинен встановити мінімальний розмір аліментів на дитини у відсотках від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Крім цього, статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Положеннями ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 5 Протоколу N 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. У відповідності до ч.2 ст.12, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 cт.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи те, що позивач довів зміну свого матеріального та сімейного стану, що є підставою для зменшення розміру аліментів, з урахуванням положень Конвенції про рівний обовязок батьків у прийнятті участі у забезпеченні дитині необхідних умов життя для її розвитку, відсутність доказів позивача щодо необхідності зменшення аліментів саме до розміру 1/6 частки доходів, змін в законодавстві щодо мінімального розміру аліментів встановленого держаною, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial