Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та відповідача Позивач [PERSON] звернулась із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяно дорожньо - транспортною пригодою. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 13 квітня 2018 р. у дворі будинку [ADDRESS] сталося ДТП, відповідач керуючи автомобілем «ГАЗ 33021» рухався заднім ходом, не впевнившись в безпечності маневру скоїв зіткнення з автомобілем «ДЕУ МАТІЗ» власником якого є вона. Судом було визнано винним у скоєнні ДТП відповідача [PERSON] , вину він визнав повністю. Розмір матеріального збитку розрахований на підставі методики товарознавчої експертизи. Тому просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , на її користь 13 931 грн. 18 коп. - відшкодування матеріальної шкоди; стягнути з [PERSON] , [INFO] , на її користь 15 000 грн. 00 коп. - відшкодування моральної шкоди та судові витрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилалась на обставини зазначені в позові. Надала відповідь на відзив та заперечення. Наполягає на своїх вимогах. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Надав відзив на позов, в якому заперечує в задоволенні позову посилається на те, що позивачем не надано доказів понесених нею збитків та в чому полягає моральна шкода. Також надав пояснення на заперечення. Процесуальні дії суду Ухвалою суду 20 травня 2021 року відкрито провадження по справі. Обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власником автомобіля ДЕУ МАТІЗ» реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2012, колір білий (а.с.8). Відповідно до постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 травня 2018 р. відповідача [PERSON] визнано винним в здійсненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАп та стягнуто штраф, яке сталось 13 квітня 2018 року у дворі будинку [ADDRESS] між автомобілем «ГАЗ 33021» та «Dаewoo Matiz» (а.с.9). Згідно до висновку експерта № 2705/18/18 про визначення вартості матеріальної шкоди власнику транспортного засобу, визначено, що автомобілю «Dаewoo Matiz» реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску 2012, колір білий, пошкодженого внаслідок ДТП становить - 13 495,41 грн., вартість з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить - 11 431, 18 грн. (а.с.16-38). Позивачем [PERSON] до матеріалів справи додані виписка з медичної карти та обстеження комп`ютерної томографії стану її здоров`я в період скоєння дорожньо- транспортної пригоди (а.с.54-59). Ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Оцінка суду Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку про частковому задоволенню позовних вимог з наступних підстав. Ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. Згідно із ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку У відповідності до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ч.2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконанням робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином суд приходить до висновку, що позивачу спричинена матеріальна шкода діями відповідача, а тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; В контексті статті 23 ЦК України, при визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Законодавець вказує, що межах розумності важливо правильно визначити розмір моральної шкоди в залежності від тяжкості моральних витрат, тривалості страждань, наслідки завданої шкоди відповідачем, а також часу необхідного на відновлення стану здоров`я та психічного стану позивача, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 3000 грн. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). На підставі викладеного та

Outcome: partial