Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Чинним рішенням Прилуцького міськрайсуду від 15.04.2005р. в порядку поділу будинку[ADDRESS] постановлено виділити у власність: позивачки [PERSON] та відповідачки [PERSON] відповідно в рахунок 7/12 та 1/12 частини - кухню 2-3,пл.15,3м2,вартістю 2357 грн., кімнати2-4(27,7м2,4268грн.),1-5(10,1м2,1328грн.),сіни 2-1(8,7м2,1814грн),2-6(6,0м2,762грн), погріб Пг(пл.6,4м2,549грн.),ґанок Кр-1(248грн.),загальною вартістю - на 11326грн.,що відповідає 63/100 частинам у цьому [PERSON] в рахунок 1/3 частини - кімнати 1-3, пл.17,6м2(2315грн.),1-1(9,5м2,1250грн),кухню1-1(9,7м2,12 53грн),кладову1-2(3,5м2,452грн.), погріб Пг-2(5,0м2,641грн),а всього загальною вартістю-на 6158грн.,що відповідає 37/100 частинам у цьому будинку(а.с.41-42,76-77). Решенням цього суду від 15.03.2012р.проведено поділ 63/100 частин вищезазначеного будинку з виділом у власність в рахунок:7/12 частин позивачки [PERSON]- кухню 2-3,кімнати 2-4, сіней 2-1, 2-6,погреба Пг-1,ганку Кр-1,загальною вартістю 152129,00грн.,а відповідачці [PERSON]-кімнату 1-5 зі стягненням з неї в користь позивачки 1964 грн.грошової компенсації та 1115 грн.судових витрат.Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 19.06.2013р.дане рішення змінене в частині визначення загальної вартості виділених [PERSON]приміщень - в 151017грн.,а [PERSON]-в 24114грн.,грошової компенсації-в 2233грн.,судових витрат-в 2854,6грн.,і достягнуто з останньої в користь першої 259 грн. компенсації за відхилення від ідеальних часток(а.с.6-10,48-52). Окрім того,за нотаріально посвідченим договором міни від 20.03.2009р.,відповідачка [PERSON] придбала у власність вищезгадані 37/100 частин цього будинку з погребом Пг-2 з сараями В-1 з в-1 у [PERSON] (належали йому на підставі договору купівлі-продажу від 12.01.2009р.),передавши останньому свою 1/12 частину будинку[ADDRESS],яка належала їй на підставі посвідченого 31.07.2006р. Прилуцькою міською держнотконторою договору дарування №1-3454(а.с.62-67). В позовній заяві [PERSON], просить визнати за нею право власності на споруджені нею за свої кошти приміщення 2-2,пл.5,7м2,та 2-5(3,2м2),літню кухню Б1-1(17,3м2)з тамбуром б-1(3,4м2) в будинку[ADDRESS],у зв»язку із залишенням не поділеними між сторонами в даній садибі надвірних будівель та споруд просить суд виділити їй у власність в рахунок 7/12 частин літню кухню Б1-1,пл.17,3м2, з тамбуром б-1,сараї Б-1,б1-1,В-1,а в користування - 7/12 частин даної присадибної земельної ділянки. В судовому засіданні позивачка та її представники підтримали позовні вимоги,а відповідачі їх не визнали з тих мотивів,що згадані вище 7/12 та 1/12 частини надвірних споруд повинні вираховуватися від 63/100 частин,що за договором міни [PERSON]разом з 37/100 частинами будинку вона придбала сараї Б-1,б-1,б1-1,літню кухню В-1 з в-1,льох Пг,огорожу№1 та ветху вбиральну,замість якої в 2011р.її чоловік [PERSON]збудував нову. При встановленні порядку користування присадибною земельною ділянкою та поділі надвірних споруд повинні бути враховані ці обставини та ухвала апеляційного суду Чернігівської області від 25.06.2013р.про безпідставність претензій [PERSON] на літню кухню Б-1 з б-1,які значаться на викопіровці з генплану за 1965р.та були самовільно збудовані іще їхнім покійним чоловіком-батьком [PERSON].(а.с.70-72),з чим не може не погодитися й суд. Разом з тим,суд вважає безпідставними твердження відповідачів про належність [PERSON] не визначеної частки в 37/100 частинах в будинку з надвірними спорудами,оскільки такі перейшли у власність [PERSON].в обмін на 1/12 частину будинку №110 по вул.Соборній в м.Прилуки,яка належала їй на підставі договору дарування від 31.07.2006р.(а.с.63-65),тобто за відсутністю в нього правових підстав для того,у зв»язку з чим він не може бути відповідачем по цій справі. Вислухавши пояснення обох сторін,представників позивачки та проаналізувавши подані по справі докази,суд вважає необхідним задовольнити заявлені вимоги частково з таких підстав. Так,за змістом ст.ст.356-358,364-365 ЦК України,власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю; співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності,якщо поліпшення спільно го майна,які не можна відокремити,зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників,якщо це не порушує їхніх прав,з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Співвласник житлового будинку,іншої будівлі,споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову(прибудову)без згоди інших співвласників,якщо це не порушує їхніх прав.Така добудова(прибудова)є власністю співвласника, який її зробив,і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності;поліпшення спільного майна,які можна відокремити,є власністю того з співвласників,який їх зробив,якщо інше не встановлене домовленіс тю співвласників.Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою;кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі,яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2ст.183 цього Кодексу), співвласник,який бажає виділу, має право на одержання від інших спів власників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.У разі виділу співвлас ником у натурі частки із спільного майна для співвласника,який здійснив такий виділ,право спільної часткової власності на це майно припиняється.Така особа набуває право власності на виділене майно,і у випадку,встановленому законом,таке право підлягає державній реєстрації. Отже,враховуючи пенсійний вік позивачки,задавнений конфлікт між сторонами з приводу користування садибою та присадибною земельною ділянкою,суд вважає необхідним виділити у власність:позивачки [PERSON] в рахунок 7/12 частин такі надвірні господарського-побутові будівлі: як сарай Б-1,вартістю 7176 грн.,літню кухню Б1-1(14873грн),сарай б-1(819 грн.), сарай б1-1(1281 грн), вбиральню У-1(354грн),огорожу №2(397грн) та ворота №3(1366 грн),тобто всього - на 26561 грн,а [PERSON]-сарай В-1(7853грн)з погребом під ним Пг-1 (2378грн.) та ворота №-1(1412грн),а всього-на 11643грн.,що становить відповідно 70/100 і 30/100(або7/10 і 3/10) частин даних будівель відповідно до єдиного варіанту висновку судово-будівельної експертизи №С-82 від 25.03.2014р. (а.с.110-117).При такому поділі надвірних будівель позивачка [PERSON]зобов»язана буде сплатити відповідачці [PERSON].4275грн.грошової компенсації за присудження їх на цю суму більше належного. Враховуючи відособлення господарсько-побутових будівель сторін,необхідність мінімізації конфліктів між ними та можливість приватизації ними присадибної земельної ділянки,суд на підставі ст.ст.120,158 ЗК України вважає необхідним установити такий порядок користування спірною земельною ділянкою за єдиним варіантом у висновку судової землевпорядної експертизи №С-82 від6.06.14р.,згідно якого в рахунок 7/12 частин [PERSON]- під №2,пл.636м2,а [PERSON]-під№1,пл.454м2,як це показано для них відповідно синьою та зеленою тушшю за конкретними параметрами на плані-схемі до цього висновку(а.с.106-109). В решті позовних вимог [PERSON]необхідно відмовити за їх безпідставністю,але відповідно до ст.ст.79,80,88 ЦПК України стягнути в її користь такі понесені нею і документально підтверджені судові витрати:229,4грн.- судовий збір,288грн.- оголошення в газеті «Деснянська правда» від 6.02. 2014р.про виклик до суду відповідачки [PERSON]та 2880,00грн.- за проведення двох судових експертиз по цій справі(а.с.18,53,55,56,74),тобто всього - 3397,4грн. Тому на підставі наведеного,

Outcome: approved