Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

У червні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з орендної плати, комунальних послуг, неустойки за договором оренди житла та виселення з квартири, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за Договором оренди квартири від 20 травня 2019 року у сумі 110 111, 92 грн., що складається з: 14 229,81 грн. (основного боргу); 58 182,49 грн.( пеня); 9 240,00 грн. ( пеня за прострочення у звільненні приміщення); 28 459,62 грн. (неустойка за користування річчю у подвійній оплаті), виселення [PERSON] , з квартири [ADDRESS] , стягнути з відповідача судовий збір у сумі 1939,00 грн.. 03 серпня 2020 року позивачем [PERSON] подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором оренди квартири від 20.05.2019 року у сумі 201 800,01 грн., що складається з: 15 604,68 грн. (сума основного боргу), 124 326,06 грн. (пеня), 30 660,00 грн. (пеня за прострочення звільнення приміщення); 31 209,36 (неустойка за користування річчю у подвійній оплаті); виселення відповідача з квартири [ADDRESS] . Ухвалою суду від 13 серпня 2020 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких обставин в разі якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засіданні без поважних причин або без повідомлення причини та відповідачем не було подано відзив, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Частиною 8 статті 279 ЦПК України визначено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов [PERSON] таким, що підлягає до часткового задоволення за наступних обставин. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.06.2014 року, власниками квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON] та його дружина [PERSON] .. 20 травня 2019 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір оренди квартири, що розташована у [ADDRESS] . Згідно даного договору вбачається, що позивачем також було передано в оренду майно, що знаходилось у квартирі : водонагрівач побутовий електричний - Atlantic VM080D400-1M, заводський номер 144160795, електрична плита Greta 1470 Э 06, технічний стан майна - новий, придатне для користування, недоліки відсутні. У відповідності до п. 2.1 Договору визначено, що об`єкт оренди передається в оренду для проживання Орендаря. Даним договором визначено розмір орендної плати, а саме відповідно до п. 4.1 Договору розмір орендної плати за весь об`єкт, що орендується, становить 4 200 грн.., еквівалент 159,70 дол. США 70 центів ( по курсу НБУ станом на 20.05.2019 року) за місяць. Пунктом 4.2 Договору визначено, що орендна плата сплачується орендарем авансом щомісячно готівкою ( або в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок орендодавця) не пізніше наступного числа кожного місяця. Між сторонами узгоджено та визначено у договорі, що комунальні послуги оплачуються орендарем самостійно на підставі рахунків відповідних організацій в строк не пізніше 5 числа поточного місяця. Пунктом 5.1 вказаного договору визначено, що квартира та майно повинні бути передані Орендодавцем та прийняті Орендарем в день укладення даного Договору. Відповідно до ч.1 ст.810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Договір найму житла укладається у письмовій формі, а його предметом можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина, що має бути придатним для постійного проживання у ньому. Сторонами у договорі найму житла можуть бути фізичні та юридичні особи (статті 811-813 ЦПК України). Згідно з абз.1 ч.1, абз.1 ч.3 ст. 820 ЦК України розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Відповідно до ч.1 ст. 626, ст.ст. 6, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що 20.05.2019 року між сторонами було підписано Акт приймання - передачі квартири з майном та ключі від квартири і відповідно з 20.05.2019 року відповідач користується об`єктом оренд. В позові позивачем вказувалось про те, що відповідач умови Договору щодо сплати орендної плати за користування квартирою та оплату комунальних послуг виконував з грубим порушенням, що викликало протягом строку оренди об`єкта нерухомості заборгованості зі сплати орендної плати, так і заборгованості зі сплати комунальних платежів. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 763 Цивільного кодексу України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо строк найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений строк. Кожна із сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна - за три місяці. Договором або законом може бути встановлений інший строк для попередження про відмову від договору найму, укладеного на невизначений строк. Законом можуть бути встановлені максимальні (граничні) строки договору найму окремих видів майна. Якщо до спливу встановленого законом максимального строку найму жодна із сторін не відмовилася від договору, укладеного на невизначений строк, він припиняється зі спливом максимального строку договору. Договір найму, строк якого перевищує встановлений законом максимальний строк, вважається укладеним на строк, що відповідає максимальному строку. Судом встановлено, що станом на дату подання позову позивачем [PERSON] , саме станом на 31.07.2020 року, 15 604,68 грн.. Розділом 9 Договору оренди квартири визначено відповідальність сторін. Пунктом 9.1 визначено, що орендар несе відповідальність за даним довго ром: 9.1.1. У випадку прострочення повернення квартири Орендар сплачує пеню в розмірі 10% від вартості об`єкта оренди визначеному у п. 4.1 даного договору за кожен день прострочення. 9.1.2. У випадку прострочення по сплаті орендних платежів Орендар сплачує пеню в розмірі 10% від вартості об`єкта оренди визначеному в п. 4.1. даного договору за кожен день прострочення. 9.1.3. Орендар самостійно відшкодовує збитки завдані третім особам, які виникли в зв`язку з використанням об`єкта оренди. Пунктом 9.2 вказаного договору визначено, що орендодавець несе відповідальність: 9.2.1 У випадку прострочення по передачі квартири Орендареві сплачує пеню в розмірі 10 % від вартості об`єкта оренди визначеному в п.4.1 даного договору за кожен день прострочення. Судом встановлено, що сторонами не оспорювались дані умови договору, при цьому в ході підготовчого провадження відповідачем не надано відзиву щодо позовних вимог заявлених позивачем. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. В зв`язку з тим, що відповідачем не виконувались умови договору щодо сплати суми орендної плати визначеної сторонами, тому у відповідача [PERSON] виникла цивільно - правова відповідальність визначена договором оренди, саме щодо сплати пені за прострочення сплати орендної плати ( розрахунок здійснює за формулою Пеня = С (сума заборгованості за період) х РП ( розмір пені, зазначений в договорів Д ( кількість днів прострочення) :100. За період прострочення грошового зобов`язання з 11.06.2020 року по 21.06.2020 року (14 229,81х10х1:100) становить 15 652,79 грн.; За період прострочення грошового зобов`язання з 22.06.2020 року по 291.06.2020 року (11 214,73 х 10х8:100 становить 8 971,78 грн.; За період прострочення грошового зобов`язання 30.06.2020 року по 03.07.2020 року (15 414,73 х 10х 4:100 становить 6165,89 грн.; За період прострочення грошового зобов`язання з 04.07.2020 року по 18.07.2020 року (13 404,68 х 10х 15:100 становить 20 107,02 грн.; За період прострочення грошового зобов`язання з 19.07.2020 року по 30.07.2020 року (11 404,68 х 10х12:100) становить 13 685,62 грн.; За період прострочення грошового зобов`язання з 31.07.2020 року по 31.07.2020 року (15604,68 х 10 х1:100 становить 1 560,47 грн., всього становить 66 143,57 грн.. Суд приймає наведений позивачем розрахунок пені з прострочення суми сплати орендної плати та приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог в цій частині. Судом встановлено, що строк дії договору оренди нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] закінчився. Відповідно до п. 3.1 Договору термін оренди складає 12 місяців з моменту укладення жданого Договору. Договір оренди вважається продовженим якщо жодна зі сторін не заявила про його розірвання. Відповідно до п. 3.5 Орендодавець має право відмовитися від даного договору, попередивши орендаря письмово в термін 30 днів. З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з систематичним порушенням відповідачем пунктів 1.4, 4.2 договору 12.04.2020 року позивачем було вручено відповідачу листа з вимогою звільнити орендовану квартиру , що у [ADDRESS] та погасити заборгованість по орендній платі в 30 денний термін, що було проігноровано відповідачем [PERSON] .. Судом встановлено, що станом на 19 травня 2020 року договір оренди квартири закінчився. Вказаним договором передбачено відповідальність за прострочення повернення квартири орендодавцю, а саме орендар сплачу неустойку ( пеню) в розмірі 10% від вартості орендної плати визначено в п. 4.1 Договору за кожен день такого прострочення. Термін прострочення [PERSON] по звільненню приміщення з 11.06.2020 року по 31.07.2020 року, що складає 51 календарний день та становить 21 420,00 грн. (з розрахунку 4200 х 10% х 51 =21 420,00 грн.) Вказані вимоги позивача щодо стягнення пені за прострочення терміну у звільненні приміщення з розрахунку наведеного позивачем суд визнає законними та обґрунтованими та такими, що не суперечать умовам визначеними договором. Поряд з цим, позивачем ставиться вимога про стягнення з відповідача [PERSON] з стягнення неустойки у розмірі 31 209,36 грн., обґрунтовуючи своє право вимоги ч.2 ст. 785 ЦК України. Частиною 2 ст. 785 ЦК України визначено, що якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Судом встановлено, що умовами договору оренди квартири від 20 травня 2019 року не передбачено цивільно - правової відповідальності орендаря у вигляді сплати неустойки та сторонами не обумовлено її розрахунок, таким чином в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, з яких би вбачалось, що даним договором передбачено сплату неустойки, що вказує про безпідставність даної вимоги. З огляду на наведені вище обставини, суд приходить до переконливого висновку, що з сторони відповідача допущено порушення взятих на себе зобов`язань за договором оренди нерухомого майна та при цьому, даний закінчив свій строк дії 19 травня 2020 року, а відповідач [PERSON] не маюче на те законного права проживає у квартирі [ADDRESS] та в такий спосіб порушується право власника майна [PERSON] на володіння, користування та розпорядження майно, що тягне за собою настання наслідків передбачених ст. 826 ЦК України. Частиною 1 ст. 826 ЦК України визначено, що у разі розірвання договору найму житла наймач та інші особи, які проживали у помешканні, підлягають виселенню з житла на підставі рішення суду, без надання їм іншого житла. Відповідно до ст. 391 ЦК України визначено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном Таким чином, суд приходить до висновку з огляду на встановлені вище обставини, що вимоги про виселення відповідача [PERSON] з квартири [ADDRESS] є законними та обґрунтованими. У відповідності до ст. 142 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] ..

Outcome: partial