Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому з урахуванням поданих уточнень (а.с.116-117) зазначила, що на підставі договору дарування від 24 вересня 2010 року вона є власницею квартири, розташованої за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Калмикова, 1/16. Поверхом вище, у квартирі [ADDRESS] мешкає відповідач по справі, через недбалість якого неодноразово було залито належну їй квартиру. 12 серпня 2017 року її квартиру було затоплено через поломку сантехнічного обладнання в квартирі відповідача, внаслідок чого було зіпсовано шпалери на стінах в кухні; на стелі кухні зявились мокрі жовті плями загальною площею близько 2м.кв; вийшло з ладу електрообладнання. 06 жовтня 2017 року комісією було складено акт, відповідно до якого відбулось затоплення її квартири з вини мешканця [INFO] необережне поводження з водою, внаслідок чого були знищені шпалери на стінах та декоративні плити на стелі в кухні. 12 лютого 2018 року мав місце ще один факт залиття її квартири з вини [PERSON], яке сталось через технічну несправність пральної машини останнього. Внаслідок залиття належна позивачці квартира потребує термінового поточного ремонту. Розмір завданої залиттям матеріальної шкоди становить 13100 гривень і складається із: вартості пошкоджених шпалер на стінах та стелі - 5060 гривень (23 рулони х 220 гривень), клею для шпалер -і 250 гривень (5 пачок х 50 гривень), плит для стелі - 700 гривень, шпаклівки для стін (25кг) 100 гривень, вартості монтажу електропроводки - 200 гривень, вартості робіт з наклеювання шпалер 5000 гривень. Крім того, неправомірними діями [PERSON] їй завдано моральної шкоди, яка полягає у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладати додаткових зусиль для його нормалізації. Позивачка [PERSON] просила стягнути з відповідача на її користь завдану внаслідок залиття квартири матеріальну шкоду в розмірі 13110 гривень та у відшкодування моральної шкоди 20000 гривень. Під час розгляду справи представником позивачки [PERSON] було подано заяву про уточнення позовних вимог (а.с.116-117), яка підписана і самою позивачкою [PERSON], зі змісту якої вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заподіяну внаслідок не одноразового залиття квартири матеріальну шкоду у розмірі 8297 гривень 65 копійок та у відшкодування моральної шкоди 20000 гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представники [PERSON] та [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Позивачка зазначила, що у звязку із залиттям 12 серпня і 06 жовтня 2017 року належна їй квартира перебуває в стані, непридатному для проживання в ній через сирість та плісняву, внаслідок чого вона із малолітньою дитиною, яка хвора на тяжке захворювання, вимушена винаймати житло. Вже під час розгляду справи судом, 12 лютого 2018 року сталось ще одне залиття її квартири з вище розташованої квартири, належної відповідачу [PERSON], причиною якого стала технічна несправність пральної машини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] зазначила, що не зважаючи на подання заяви про уточнення позовних вимог, в якій зазначено розмір заподіяної їй матеріальної шкоди 8297 гривень 65 копійок, вона наполягає на стягненні з відповідача на її користь 13110 гривень у відшкодування матеріальної шкоди та 20000 гривень у відшкодування моральної шкоди. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову [PERSON] заперечував в повному обсязі, посилаючись на незгоду із визначенми розміром матеріальної та моральної шкоди. В судовому засіданні визнав, що 12 серпня 2017 року, 06 жовтня 2017 року та 12 лютого 2018 року мали місце залиття квартири [PERSON] з його вини. Не заперечував, що причиною залиття 12 серпня 2017 року була несправність пральної машини в його квартирі; 06 жовтня 2017 року - несправність крану, а 12 лютого 2018 року - негерметичність шлангу пральної машини. В судовому засіданні 14 грудня 2017 року представник відповідача [PERSON] частково визнала заявлені позовні вимоги, не заперечувала, що 12 серпня 2017 року та 06 жовтня 2017 року мали місце залиття квартири позивачки [PERSON] з квартири [PERSON], але не погодилась із визначеним [PERSON] розміром матеріальної та моральної шкоди, зазначивши, що він є необґрунтовано завищеним. На її переконання залиття не викликає стресу, а захворювання малолітньої дитини позивачки по справі не має відношення до правовідносин, що виникли між сторонами по справі. Згодом, під час розгляду справи представник відповідача [PERSON] зазначила, що в повному обсязі не визнає позовні вимоги [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття, посилаючись на те, що відповідно до акту, складеного 14 лютого 2018 року представниками КП «ЖЕК № 6» причина залиття квартири [PERSON], яке мало місце 12 лютого 2018 року не встановлена, отже відсутні підстави стверджувати, що це залиття сталось з вини відповідача по справі. 29 березня 2018 року на час обстеження квартири позивачки експертом, були в наявності пошкодження внаслідок залиття квартири, які мали місце 12 серпня 2017 року, 06 жовтня 2017 року та 12 лютого 2018 року, які експертом не розмежовані та відповідно і не розмежована вартість ремонтно-відновлювальних робіт, повязаних із залиттям, зокрема, яке мало місце 12 лютого 2018 року. Свідок [PERSON], яка є керівником КП «ЖЕК №6», в судовому засіданні пояснила, що позивачка [PERSON] неодноразово зверталась з приводу складення актів про залиття належної їй квартири [ADDRESS] з квартири № 19, розташованої поверхом вище, яка належить [PERSON] 15 серпня 2017 року було складено акт про залиття 12 серпня 2017 року квартири [PERSON], причиною якого було несправність та негерметичність шлангу пральної машини відповідача. 06 жовтня 2017 року було складено акт про залиття квартири позивачки по справі, причиною якого був незачинений кран в квартирі [PERSON] 14 лютого 2018 року [PERSON] знову звернулась до КП «ЖЕК № 6» з приводу залиття, яке сталось 12 лютого 2018 року з вище розташованої квартири. 14 лютого 2018 року потрапити в квартиру відповідача [PERSON] не виявилось можливим, у звязку з чим було складено акт від 14 лютого 2018 року, в якому зафіксовано, що причину залиття не встановлено та вирішено провести повторний огляд квартир № 16 та № 19. В результаті повторного огляду, який був проведений через нетривалий проміжок часу було встановлено, що причиною залиття квартири [PERSON] 12 лютого 2018 року є негерметичність шлангу пральної машини в квартирі, належній [PERSON] [PERSON] повторного огляду за наслідками цього обстеження не складався, оскільки [PERSON] з цього приводу не зверталась. 23 березня 2018 року [PERSON] звернулась до КП «ЖЕК № 6» з приводу наявності мокрої плями на стелі та стіні в одній з кімнат квартири. Внаслідок обстеження було складено акт від 23 березня 2018 року, відповідно до якого [PERSON] було рекомендовано було надати доступ до каналізаційного трійника. Після виконання відповідачем по справі зазначених рекомендації та демонтування унітазу в квартирі було встановлено, що мокра пляма в квартирі [PERSON] утворилась внаслідок виходу з ладу каналізаційного трійника, який розташований в плиті перекриття. Оскільки КП «ЖЕК № 6» є управителем та балансоутримувачем будинку № 1 по вул.Калмикова в м.Костянтинівка, на нього покладено обовязок утримувати в належному стані та замінювати зазначений каналізаційний трійник, що і було зроблено. За останнім фактом залиття квартири [PERSON] 23 березня 2018 року вина з боку [PERSON] відсутня, оскільки обовязок утримувати каналізаційний трійник, розташований в плитах перекриття в належному стані покладений на КП «ЖЕК № 6». Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 17 жовтня 2018 року відмовився від допиту свідків [PERSON] та [PERSON], заявлених ним та його представником, посилаючись на те, що свідок [PERSON] детально розповіла про обставини, які мали місце і її показання відповідають фактичним обставинам. Позивачка [PERSON] також визнала достовірність показань свідка [PERSON] та їх відповідність фактичним обставинам, які мали місце. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 грудня 2017 року за клопотанням представника позивача по справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу на предмет визначення вартості відновлювального ремонту після залиття квартири [ADDRESS] (а.с.47). Відповідач [PERSON] не підтримав клопотання про призначення додаткової будівельно-технічної експертизи, проект якого було подано раніше (а.с.119-122). Заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідка [PERSON] та експерта [PERSON], дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивачці [PERSON] на праві власності на підставі договору дарування, посвідченого 24 вересня 2010 року належить квартира, розташована за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Калмикова, 1/16, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією зазначеного договору та Витягом про державну реєстрацію прав (а.с.4-7) Відповідач [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Калмикова, 1/19, що підтверджується копією [PERSON] про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.74). Як встановлено з пояснень сторін в судовому засіданні, квартира, належна відповідачу [PERSON] розташована поверхом вище над квартирою, що належить позивачці [PERSON] 15 серпня 2017 року представниками КП «ЖЕК № 6» було складено акт, відповідно до якого 12 серпня 2017 року сталось залиття квартири [ADDRESS] із вище розташованої квартири № 19. Залиття неодноразове. Внаслідок залиття пошкоджені шпалери на стінах та стелі в кухні, санвузлі, прийшла в непридатність електропроводка (а.с.14). 06 жовтня 2017 року представниками КП «ЖЕК № 6» було складено акт про те, що 06 жовтня 2017 року сталось залиття холодною водою квартири [ADDRESS] з вини мешканця квартири № 19 через необережне поводження з водою. Внаслідок залиття стали непридатними шпалери на стінах та декоративно-утеплювальні плити на стелі. В кухні стали непридатними шпалери на стінах та декоративно-утеплювальні плити на стелі (а.с.155). 14 лютого 2018 року представниками КП «ЖЕК № 6» складено акт, відповідно до якого 12 лютого 2018 року сталось залиття квартири № 16, розташованої в будинку № 1 по вул.Калмикова в м.Костянтинівка, а саме приміщень кухні та санвузлу. Зі змісту вказаного акту вбачається, що причину залиття не встановлено, зважаючи на що комісія дійшла висновку про необхідність проведення 16 лютого 2018 року повторного огляду квартир № 16 та № 19 (а.с.83). Як встановлено з показань свідка [PERSON], в результаті повторного огляду, який був проведений через нетривалий проміжок часу було встановлено, що причиною залиття квартири [PERSON] 12 лютого 2018 року є негерметичність шлангу пральної машини в квартирі, належній [PERSON] Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] в судовому засіданні зазначили, показання свідка [PERSON] відповідають фактичним обставинам. При цьому позивачка визнала, що дійсно не зверталась до КП «ЖЕК № 6» з приводу складення акту за наслідками повторного обстеження квартир у звязку із залиттям, яке мало місце 12 лютого 2018 року, а відповідач визнав, що це залиття мало місце з його вини у звязку з виходом із ладу шлангу на пральній машині. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 5 від 27 червня 2018 року (а.с.62-71) вартість ремонтно-відновлювальних робіт, повязаних із залиттям квартири [ADDRESS] з урахуванням вартості матеріалів на момент проведення експертизи становить 8297 гривень 65 копійок (а.с.62-71). Допитаний в судовому засіданні в порядку, передбаченому ч.4 ст.72 ЦПК України експерт [PERSON] пояснив, що обстеження квартири [PERSON] було здійснено ним 29 березня 2018 року під час якого зафіксовано всі наявні на той момент пошкодження, які були спричиненні внаслідок неодноразового залиття. Зазначив, що розмежувати пошкодження та відповідно і заподіяну шкоду за кожним окремим фактом залиття неможливо. Судом досліджено акт, складений представниками КП «ЖЕК № 6» 23 березня 2018 року, відповідно до якого було проведено обстеження каналізаційної системи квартири [ADDRESS] під час якого було виявлено, що в зазначеній квартирі підлога суха, течі каналізаційних та водопровідних труб не виявлено, але в квартирі № 16 в наявності мокра пляма на стелі та стіні (а.с.84). Як пояснила свідок [PERSON] в судовому засіданні, залиття квартири [ADDRESS], належної [PERSON] 23 березня 2018 року сталось з вини КП «ЖЕК № 6». Позивачка [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що мокра пляма, яка утворилась 23 березня 2018 року внаслідок виходу з ладу каналізаційного трійнику, за технічним станом якого має слідкувати КП «ЖЕК № 6», фактично не завдала їй матеріальної шкоди, оскільки до цього її квартиру вже було неодноразово залито з вини відповідача і станом на 23 березня 2018 року вже були заподіяні збитки внаслідок неправомірних дій відповідача. Заявляти позовні вимоги до КП «ЖЕК № 6» з приводу залиття, яке мало місце 23 березня 2018 року не бажає, зважаючи на те, що матеріальної шкоди їй заподіяно не було. Відповідно до ст.1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої\~статті 22 Цивільного кодексу України\~ особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ч. ч. 1, 2\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе,\~\~що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до частини першої\~статті 1192 ЦК України\~розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з ч. ст.\~319, ст.\~322 ЦК України\~\~\~\~ власність зобов'язує;\~\~ власник зобов'язаний утримувати майно, яке йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналіз ст. ст.\~151,\~177,\~179 ЖК УРСР\~свідчить про те, що власник квартири зобов'язаний забезпечувати її схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, безгосподарне утримання\~\~громадянином належної йому квартири тягне\~\~за собою наслідки, передбачені\~Цивільним Кодексом; громадяни зобов'язані\~\~\~\~забезпечувати\~\~\~\~схоронність\~\~ жилих приміщень,\~\~бережно ставитися до\~\~санітарно-технічного\~\~та\~\~іншого обладнання; користування квартирами приватного житлового\~\~ фонду\~\~ та\~\~ їх\~\~утримання\~\~здійснюється\~\~з обов'язковим додержанням вимог\~\~Правил\~\~користування\~\~приміщеннями жилих будинків\~\~і\~\~прибудинковими територіями,\~\~які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно з абзацом 6 пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власник зобов'язаний використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання. Як роз'яснено у пункті 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв'язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач має довести наявність шкоди та її розмір. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» від 17 червня 2011 року суд при оцінці доказів має керуватись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), Series A № 25, cc. 64-65, n. 161). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Проаналізувавши наведені\~докази з\~точки зору\~їх належності,\~допустимості,\~а їх\~сукупність з\~точки зору\~достатності та\~у взаємозв*язку,\~суд дійшов\~висновку про те, що позивачка [PERSON] довела розмір завданої матеріальної шкоди 8297 гривень 65 копійок, протиправність дій відповідача, причинний зв'язок між ними, що призвело до залиття квартири 12 серпня 2017 року, 06 жовтня 2017 року та 12 лютого 2018 року, отже позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної залиттям підлягають частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути у відшкодування матеріальної шкоди 8297 гривень 65 копійок, оскільки саме цей розмір збитків підтверджується висновком судової будівельно-технічної експертизи від 27 червня 2018 року. Відповідачем в судовому засіданні визнано, що залиття квартири позивачки, які мали місце 12 серпня 2017 року, 06 жовтня 2017 року та 12 лютого 2018 року мали місце з його вини і це узгоджується з показаннями свідка [PERSON], актами від 15 серпня 2017 року, 06 жовтня 2017 року. Сама по собі обставина не складання акту за результатами повторного обстеження квартир № 16 та № 19 по вул.Калмикова за фактом залиття, яке мало місце 12 лютого 2018 року не спростовує вищенаведених висновків, яких дійшов суд. Доводи позивачки [PERSON] стосовно того, що їй завдано матеріальної шкоди на суму 13110 гривень є неспроможними, оскільки не підтверджуються належними та допустимими доказами. Доводи відповідача [PERSON] щодо завищеного розміру заподіяних позивачці внаслідок залиття збитків є непереконливими, оскільки будь-яких доказів на спростування висновку судової будівельно-технічної експертизи № 5 від 27 червня 2018 року ним не надано. Неможливість розмежування пошкоджень та відповідно розміру збитків за кожним окремим фактом залиття, на яке посилається як на підставу заперечень проти позову представник відповідача [PERSON], не є підставою для відмови в задоволенні позову. Відповідно ч.1,\~п.п.2,3\~ч.2\~ст.23\~ЦК України\~особа має\~право на\~відшкодування моральної\~шкоди,\~завданої внаслідок\~порушення її\~прав. Моральна\~шкода,\~зокрема,\~полягає: у\~душевних стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв'язку\~з протиправною\~поведінкою щодо\~неї самої,\~членів її\~сім'ї\~чи близьких\~родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до частини першої\~статті 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Судом встановлено, що 02 січня 2018 року між [PERSON] та позивачкою [PERSON] укладено договір оренди, відповідно до якого останній передано в тимчасове користування для проживання житловий будинок № 65 по вул.Вінницькій в м.Костянтинівка на строк до 31 грудня 2018 року (а.с.79-81). Позивачка по справі має дитину - [PERSON], яка відповідно до наявних в матеріалах справи документів є дитиною-інвалідом (а.с.10-11,125). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав, що в теперішній час [PERSON] дійсно не мешкає в квартирі [ADDRESS]. Оцінивши у сукупності докази по справі, суд дійшов висновку про те, що у зв'язку із неодноразовим залиттям квартири з вини відповідача [PERSON] позивачці заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що вона зазнала переживань у звязку з пошкодженням майна та неможливістю його використання, разом із малолітньою дитиною зазнали побутових незручностей у зв'язку із залиттям, вимушена була змінити місце проживання, отже було порушено звичайний спосіб її життя, зважаючи на що [PERSON] змушена була докладати додаткових зусиль для його організації, зазнала хвилювань та душевних переживань з цього приводу. Приймаючи до уваги наведене, характер правопорушення, те, що залиття мало неодноразовий характер, глибину фізичних та душевних страждань позивачки, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, виходячи з вимог розумності і справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] у відшкодування моральної шкоди 2000 гривень. Отже, позов [PERSON] до [PERSON] підлягає частковому задоволенню і з відповідача на користь позивачки слід стягнути у відшкодування матеріальної шкоди 8297 гривень 65копійок та у відшкодування моральної шкоди 2000 гривень. Відповідно\~до ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог слід стягнути судовий збір (1012 грн 68коп за вимоги майнового характеру та 160 гривень за вимоги не майнового характеру), оскільки позивачку [PERSON] ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10 листопада 2017 року було звільнено від його сплати (а.с.23). Крім того, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати, повязані з оплатою вартості призначеної по справі судової будівельно-технічної експертизи в сумі 2851 гривня 20 копійок (а.с.49). На\~підставі першого\~Протоколу до\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод,\~ст.ст.22,\~23,\~319,\~322,\~1166,\~1167\~ЦК України,\~ст.ст.\~151,177,179\~ЖК УРСР, пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572,

Outcome: partial