Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить змінити стягнення аліментів із [PERSON] на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON] із ? частини доходу на тверду грошову суму щомісячно у розмірі 1500 гривень, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до повноліття дитини, а крім того допустити негайне виконання рішення суду. В обґрунтування позову посилається на наступне. Від шлюбу, який було розірвано 11.03. 2015, вони мають малолітню дочку [PERSON], 2013 року народження яка проживає разом із нею і перебуває на її утриманні. За рішенням Близнюківського районного суду Харківської області на утримання дитини на її користь із [PERSON] стягуються аліменти у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вважає, що наразі сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини. Витрати на дитину ростуть. Відповідач працює але не офіціально. Дохід його є нефіксований. Розмір мінімальної заробітної плати збільшився. Збільшився і мінімальний розмір аліментів на утримання дитини до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивач [PERSON] на задоволенні позову наполягала, посилаючись на обставини та підстави, зазначені в позовній заяві. Крім того пояснила, що вона працює, розмір середньомісячної заробітної плати складає близько 5000 грн. Інших доходів не має. Стан здоров'я її та дитини задовільний. Осіб, яких зобов'язана утримувати, крім дочки, не має. Потреби дитини ростуть. Щомісячно потрібно сплачувати за дитячий садок приблизно 300 грн. на харчування та до 100 грн. на інші потреби садка. Крім того дитина відвідує гуртки англійської мови, малювання, танців. Розмір аліментів, які сплачує відповідач, складає щомісячно від 200 до 450 гривень, що недостатньо. Відповідач [PERSON] позов визнав частково. Проти стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі не заперечував але вважає, що рівень його доходів може забезпечити сплату аліментів тільки у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, пояснюючи це наступним. Він не має постійної роботи. На життя заробляє тимчасовими заробітками які мають мінливий характер. У нього є нова сім'я і інша малолітня дитини. Дружина не працює оскільки здійснює догляд за дитиною. Сім'я сплачує кредит. Живуть у квартирі дружини. Стан здоров'я його, дружини та дитини задовільний. Утриманців, крім дітей, не має. Аліменти на дочку [PERSON] сплачує відповідно до рішення суду. Вислухавши пояснення сторін, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити частково, виходячи із наступного. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Як передбачено ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Сторони є громадянами України, про що свідчать фотокопії їх паспортів(а.с.5,23). [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] на підтвердження чого надана фотокопія свідоцтва про народження (а.с.4). Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 08 серпня 2013 року із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 липня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття(а.с.8,9). Рішенням того ж суду від 11 березня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.10,11). Згідно довідки №59 від 31.10. 2017, яка видана Харківською загальноосвітньою школою 1-111 ступенів №374 [PERSON] працює в цьому закладі. Із її пояснень вбачається, що розмір середньомісячної заробітної плати складає близько 5000 гривень. Довідкою №66 від 01.11.2017 доведено те, що дочка сторін [PERSON] відвідує комунальний заклад «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №361. Батько кошти за харчування дитини не сплачує. Плата за харчування дитини в яслах-садку з вересня 2016 року по травень 2017 року складала від 82.80 грн до 224.40 грн, що підтверджено Довідкою №65 від 01.11. 2017. Із Акту від 01.11. 2017, складеного працівниками ясла-садка №361, вбачається, що малолітня [PERSON] проживає разом із матір'ю [PERSON] та бабусею [PERSON] Для виховання та розвитку дитини створені належні умови. [PERSON] відвідує гурток з англійської мови та танцювальний, заняття з плавання. Батько стосунків із дитиною не підтримує. Відповідач [PERSON] з 06 лютого 2016 року перебуває у шлюбі з [PERSON] від якого мають дочку [PERSON], [INFO](а.с.26,27). Довідками Лозівського міськрайонного центру зайнятості від 05.09. 2017 №2882 та №2883 підтверджено що [PERSON] з 08.12. 2016 по 12.07. 2017 та з 18.07. 2017 був зареєстрований як безробітній та отримував такий дохід: лютий 2017 - 1775,77 грн.; березень 2017 - 1750,40 грн.; квітень 2017 - 1552,09 грн.; травень 2017- 1649.90 грн.; червень 2017 - 1476,93 грн.; липень 2017 - 1133,79 грн.(а.с.30). Згідно запису у його трудовій книжці 16.09. 2017 виплати припинено. Подальших відміток по працевлаштування трудова книжка не містить (а.с.32). Ту обставину, що [PERSON] постійної роботи не має, позивач не заперечує. Дружині відповідача [PERSON] - [PERSON] з 01.12.2016 по 31.08. 2019 призначена державна допомога при народженні дитини у розмірі 860.00 грн. щомісячно, що посвідчено повідомленням Відділу соціальних допомог (а.с.33). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За правилами викладеними в ч. ч. 1,2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно роз'яснень, викладених в п. 17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У рішенні «Хант проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35-36, п. 90)0, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78). Із пояснень у судовому засіданні відповідача вбачається, що свій обов'язок по утриманню доньки [PERSON] він не заперечує і його виконував, сплачуючи аліменти відповідно до рішення суду, що підтверджено і позивачкою. Вважає за можливе в подальшому сплачувати аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено судом і визнано сторонами, на час розгляду справи відповідач постійної роботи не має, на життя заробляє тимчасовими заробітками, його дохід є нерегулярний та мінливий. У нього на утриманні є також дочку від другого шлюбу - [INFO]. Дружина відповідача не працює, здійснюючи догляд за малолітньою дитиною. Державна допомога на утримання дитини складає 860.00 грн. щомісячно. Відповідно до ст.7 Закону України від 21 грудня 2016 року № 1801-VIII «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць (діти до 6 років) складає на час розгляду справи 1426 грн. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину збільшився, з чим суд погоджується. Так, згідно ч.2 ст.182 цього ж Кодексу, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто 713 грн. Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Так позивачем не надано доказів на підтвердження витрат для відвідування дочкою гуртків, занять із плавання, для чого їй надавався певний час і розгляд справи відкладався. Відповідачем не надано доказів на підтвердження сплати коштів за кредитною заборгованістю. Клопотань про витребування доказів тощо сторонами не заявлено. З урахуванням усього вище викладеного, за відсутності у позивача доказів на підтвердження того, що відповідач може сплачувати аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно, часткового визнання відповідачем позову, суд вважає справедливим стягнути із відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 800 грн. щомісячно. Такий розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на дитину є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини. При цьому, згідно зі ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Як вказав Верховний Суд України у правовій позиції від 6.11.2013 року у справі №6-113цс13, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч.2 ст.184 СК України, підлягає індексації згідно п.8 ст.8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України "Про індексацію грошових доходів населення". Вирішуючи спір таким чином, суд, крім вищенаведеного, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін, відсутність у сторін інших осіб, яких вони зобов'язані утримувати тощо. У відповідності до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки позов було пред'явлено 22.09. 2017 року, то вони і мають бути присудженими з цього дня. У відповідності до ч.2 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів. Наведене і дає можливість суду дійти висновку про необхідність задоволення позову частково. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судові витрати в дохід держави: судовий збір - 640,00 грн.

Outcome: partial