Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом, який неодноразово уточнювала, до відповідачів про зняття заборони відчуження, накладеної на квартиру та вилучення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про іпотеку та обтяження нерухомого майна, усунення перешкод в здійсненні права користування та володіння нерухомим майном. Вимоги позову із врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 24 квітня 2017 року (а.с. 147) мотивовано тим, що 11 вересня 2008 року між позивачем та ПАТ КБ «Приват Банк» укладено іпотечний договір для забезпечення кредитного договору від 11 вересня 2008 року, який позивач не підписувала, про що свідчить висновок експерта. Зазначає, що кредитний договір, який став підставою для укладення іпотечного договору, не був укладений, тому такий вид його забезпечення як іпотека, що має похідний характер від основного зобов'язання, є недійсним. Наявність обтяження майна перешкоджає їй у повному обсязі реалізовувати своє право власності. За вказаних обставин просила зобов'язати приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Херсонської області Семиженко О.В. зняти заборону відчуження, накладену на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про іпотеку та обтяження відповідного нерухомого майна, а також усунути перешкоди у здійснення права користування та володіння нерухомим майно, яке належить позивачу, шляхом зобов'язання ПАТ КБ «ПриватБанк» повернути [PERSON] оригінали документів: договору купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] від 01 вересня 2008 року та технічний паспорт на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] від 28 липня 2008 року. В судовому засіданні позивач на задоволенні позовних вимог наполягала з підстав, викладених в позові та заяві про уточнення позовних вимог від 24 квітня 2017 року. Додатково пояснила, що вона не є боржником ПАТ КБ «ПриватБанк», так як договор між нею та банком не укладено, тому підстави для існування заборони відчуження належного їй майна відсутні. Крім того, зазначила, що в той час, коли передавала документи на квартиру нотаріусу Семиженко О.В., у нотаріуса була присутня керуюча відділенням «ПриватБанк» [PERSON]. Після цього оригінали правовстановлюючих документів зникли. Вказує, що утримання оригіналів правовстановлюючих документів на належну їй квартиру Банком є незаконним. Представник позивача в судовому засіданні позицію свого довірителя підтримав, просив зобов'язати нотаріуса Семиженко О.В. зняти заборону відчуження на квартиру, що належить позивачу та вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про іпотеку; усунути перешкоди у здійсненні права користування та володіння нерухомим майном шляхом зобов'язання Банка повернути оригінали правовстановлюючих документів на квартиру. Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила у задоволені позову відмовити. Пояснила, що підстави, передбачені чинним законодавством, відсутні, оскільки позивач визнавала в своїх листах, адресованих Банку, існування заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк». Крім того, в 2012 рокці між Банком та позичальником було укладено додаткову угоду щодо реструктуризації заборгованості, за умовами якої Банк частково списав валютний борг позивача. Вказана додаткова угода була підписана позивачем, не визнавалася недійсною та частково виконувалася позичальником. З приводу вимог щодо витребування у Банку оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру,Є належну позивачеві, пояснила, що оскільки підпис в акті прийому-передачі визнаний судовим експертом таким, що виконаний не [PERSON], а інших доказів передачі вказаних документів позивачем суду не надано, тому підстав вважати, що такі документи передавалися Банку, немає, а отже, вони не можуть бути витребувані у останнього. В судове засідання приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Семиженко О.В. не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог на підставі наданих сторонами доказів (ст.ст. 11, 60 ЦПК України). Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК обставини,визнані сторонами та іншими особами, якіберуть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній справі,що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини. Згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення,зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Ч. 5 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» визначено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу, [PERSON], придбала квартиру за [ADDRESS] (а.с. 41 - 42). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15 березня 2017 року № 82545199, квартиру [ADDRESS] належить [PERSON] на підстав договору купівлі-продажу, ВКТ 049815. Вказана квартира обтяжена іпотекою, що зареєстрована 18 вересня 2008 року приватним нотаріусом Семиженко О.В. на підставі додаткової угоди до кредитного договору № HEU0GK0000000006 від 11 вересня 2008 року (а.с. 95 , 95 зв.). 11 вересня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений іпотечний договір для забезпечення виконання зобов'язань іпотекодавця за кредитним договором від 11 вересня 2008 року № HEU0GK0000000006, що укладений між іпотекодавцем та іпотекодержателем по поверненню кредиту в сумі 23 691,60 доларів США (а.с. 37 - 39). Згідно до заставної серії ПБ № 030313, боржник [PERSON] зобов'язалася перед іпотекодержателем виконати основне зобов'язання відповідно до кредитного договору від 11 вересня 2008 року з урахуванням додаткової угоди від 15 вересня 2008 року (а.с. 40). Згідно акту приймання-передачі оригіналів правовстановлюючих документів на нерухомість від 15 вересня 2016 року [PERSON] прийняла від позивача оригінали договору купівлі-продажу, технічний паспорт, витяг про реєстрації права власності на нерухомість, довідки про відсутність заборгованості за комунальні послуги, довідку про реєстрацію осіб в квартирі (а.с. 45). Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи за матеріалами цивільної справи № 22ц/791/897/14, підписи від імені [PERSON], зокрема у документах: - акті приймання-передачі оригіналів правовстановлюючих документів на нерухомість від 15 вересня 2008 року в графі «Передал»; - додатку № 1 до кредитного договору № HEU0GK0000000006 від 11 вересня 2008 року; - кредитному договорі № HEU0GK0000000006 від 11 вересня 2008 року в графі «Позичальник»; - заставній ПАТ КБ «ПриватБанк» серії ПБ № 030313 від 18 вересня 2008 року в графі підпис «Підпис боржника», виконані не [PERSON], а іншою особою (а.с.129 зв. - 130, 130 зв.). Вказаний висновок був зроблений в іншій цивільній справі, сторонами якої були [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк", щодо кредитного договору, на підставі якого було укладено іпотечний договір, крім того, сторони не заперечували фактів, що викладені в ньому, отже суд вважає за можливим прийняти такий висновок як належний та допустимий доказ під час розгляду даної справи. 17 вересня 2015 року рішенням апеляційного суду Херсонської області у задоволені позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на квартиру та виселення осіб які зареєстровані та/або проживають у квартирі відмовлено. Підставою для відмови Банку у задоволенні позовних вимог слугувало те, що будь-яких доказів на підтвердження укладення кредитного договору № HEU0GK0000000006 від 11 вересня 2008 року між Банком та [PERSON] суду не надано . Також вказаним рішенням апеляційного суду Херсонської області відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до ПАТ КБ «ПриватБанк», приватного нотаріуса Семиженко О.В. про визнання кредитного договору, додаткової угоди, договору іпотеки, додаткового договору та договору застави недійсним з інших, ніж заявлено позивачкою у даному позові, підстав (а.с. 34 - 36). Враховуючи, що рішенням апеляційного суду Херсонської області від 17 вересня 2015 року встановлено, що кредитного договіру № HEU0GK0000000006 не існує, між сторонами відсутні будь- які зобов'язання, які б випливали з договору. Отже, іпотечний договір, який має похідний характер від основного зобов'язання, укладений для забезпечення неіснуючого зобов'язання. Таким чином, існування обтяження, що внесено до Єдиного реєстру на нерухоме майно позивача саме на підставі такого договору, порушує її права, як власника нерухомості, тому такі права підлягають захисту шляхом зняття заборони відчуження на квартиру. Доводи представника відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо безпідставності позовних вимог в цій частині, у зв'язку з тим, що між Банком та позичальником велося листування з приводу обслуговування клієнта (а.с. 130 - 201), а також того, що між Банком та [PERSON] було укладена додаткова угода від 16 січня 2012 року щодо реєструктуризації боргу (а.с. 202 - 204), суд до уваги не приймає, оскільки вони не спростовують факт того, що кредитний договір, який став підставою для укладення іпотечного договору,не існує. З приводу позовних вимог щодо зобов'язання ПАТ КБ «ПриватБанк» повернути [PERSON] оригінали документів: договору купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] від 01 вересня 2008 року та технічного паспорту на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] від 28 липня 2008 року, суд зазначає наступне. Як встановлено в судовому засіданні і це не заперечувалося сторонами, акт приймання-передачі оригіналів правовстановлюючих документів на нерухомість від 15 вересня 2008 року в графі «Передал» підписано іншою особою, а не позивачем. Таким чином, суд вважає слушними доводи представника відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» про те, що належних та допустимих доказів на підтвердження того, що оригінали вказаних документів передавалися позивачем Банку, суду не надано. Буд-яких інших доказів на підтвердження того, що оригінали правовстановлюючих документів на належну позивачці квартиру знаходяться у ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON]. у відповідності до вимог ст.60 ЦПК України суду не надано, а судом такі докази і обставини не встановлені. За вказаних обставин, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають за необґрунтованістю.

Outcome: partial