Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] \~звернувся до\~суду із\~позовом до Комунального некомерційного\~підприємства Заболотівської\~селищної ради\~Об`єднаної\~територіальної громади\~"Заболотівська\~районна лікарня" про поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу. Позовні вимоги мотивував тим, що на підставі його недобровільно написаної заяви від 10.07.2018р. про звільнення з посади завідуючого відділенням інтенсивної терапії Заболотівської районної лікарні з одночасним призначенням на посаду чергового лікаря відділення інтенсивної терапії Заболотівської РЛ, наказом директора КНП «Заболотівська района лікарня» [PERSON] В. № 22пз від 02.08.2018р. його звільнено з роботи. Вказаний наказ є незаконним та підлягає скасуванню з наступних підстав. Трудову книжку ним отримано 03.08.2018р.. Підставою припинення трудового договору, зокрема, є угода сторін (пункт 1 ст. 36 КЗпП України). У разі домовленості між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового договору за п.1 ст. 36 КЗпП України договір припиняється в строк, визначений сторонами. Анулювати таку домовленість можна лише за взаємною згодою про це власника або уповноваженого ним органу і працівника. Сама по собі згода власника або уповноваженого ним органу задовольнити прохання працівника про звільнення до закінчення строку попередження не означає, що трудовий договір припинено за п.1 ст. 36 КЗпП України, якщо не було домовленості сторін про цю підставу припинення трудового договору. В останньому випадку звільнення вважається проведеним з ініціативи працівника ст. 38 цього Кодексу). Однак, у нього не було виявленого бажання звільнятись з роботи взагалі, він тільки просив перевести на іншу посаду через несправедливість зі сторони керівництва медичного закладу, що виявлялось у його понаднормовій роботі, чергуванні за інших працівників, нефіксуванні даних фактів у табелях обліку робочого часу працівників закладу. В порушення вимог ст. 43-1 ЦПК України, директором КНП «Заболотівська районна лікарня» при прийнятті рішення про звільнення його з посади не враховано, що він являється головою профспілкової організації районної лікарні згідно протоколу № 1 чергових зборів профспілкової організації Заболотівської районної лікарні від 23.03.2017р.. Крім того, 01.08.2018р. мало місце засідання профспілкового комітету при КНП «Заболотівська районна лікарня» у складі: його, присутніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за участі запрошеного директора КНП «Заболотівська района лікарня» [PERSON] , що могло потягти за собою винесення останнім вказаного наказу від 02.08.2018р. про звільнення його із займаної посади ( без надання іншої посади у КНП). Жодних відомостей про звернення КНП «Заболотівська районна лікарня» до первинної профспілкової організації з приводу його звільнення немає, факту такого не було. Також, в порушення вимог ст.49-2 КЗпП України, директором КНП «Заболотівська районна лікарня» його не повідомлено не пізніше ніж за 2 місяці про наступне вивільнення, а також не повідомлено державну службу зайнятості про вивільнення працівника. Належні докази на підтвердження того, що він був попередженний про наступне вивільнення у строк та порядок, передбачений чинним законодавством, та про вивільнення працівників був повідомлений центр зайнятості відсутні. Відповідно до поданих ним заяв від 02.08.2018р., 03.08.2018р. та 06.08.2018р. директору КНП «Заболотівська районна лікарня» він просив надати йому довідку про заробітну плату за останній рік роботи, витяг з книги про нарахування заробітної плати, копію штатного розпису та інші документи, які йому відповідачем не були надані. 28.03.2019р., в судовому засіданні, позивачем до суду надано заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій він зазначає, що відповідно до наданої відповідачем довідки про доходи вбачається, що в червні 2018р. йому було нараховано заробітну плату в розмірі 9\~468,33 грн. за 23 фактично відпрацьовані робочі дні, а за липень 10\~230,30 грн. за 25 фактично відпрацьовані робочі дні. У зв`язку з цим, сума середньоденної заробітної плати становить 410,39 грн. (9\~468,33 грн.+10\~230,30 грн. / (23+25) = 410,39 грн.. Однак, з сумою нарахованої йому заробітної плати за липень 2018р. він не погоджується, оскільки йому було нараховано заробітну плату за сумісництвом в розмірі 1\~818,18 грн. та 72,00ч., тобто за липень 2018р. йому було враховано 3 дні. Хоча історіями хвороб (медичних карт стаціонарного хворого) за №№ 1138, 1139, 1144, 1147, 1156, 1179, 1181, 1190, 1196, 1212, 1215, 1217, 1225 підтверджено, що роботу по сумісництву протягом липня 2018р. він виконував напротязі 9 днів ( 04 липня, 05 липня, 06 липня, 09 липня, 16 липня, 17 липня, 19 липня, 26 липня, 27 липня), з яких йому було записано лише 3 дні, тобто 6 днів по сумісництву йому оплачено не було, що вплинуло на розмір його заробітної плати в липні 2018р.. У зв`язку з цим слід визначити розмір недоотриманої заробітної плати в липні 2018р. з врахуванням вартості неоплачених 6 днів роботи по сумісництву, що становить 5\~860,62 грн. (976,77 грн. х 6 днів= 5\~860,62 грн.). Тому сума заробітної плати за липень 2018р. має становити не 10\~230,30 грн., а 10\~230,30 грн. + 5\~860,62 грн.= 16\~090,92 грн.. Відповідно сума середньоденної заробітної плати має становити не 410,39 грн., а 532,48 грн.. Розмір середньомісячної заробітної плати становить 12\~779,62 грн.. Сума вимушеного прогулу з врахуванням кількості днів становить: 532,48 грн. х 165 днів= 87\~859,20 грн., яка підлягає збільшенню у зв`язку з розглядом даної справи в суді. Розрахунок кількості днів наступний, з врахуванням святкових і неробочих днів: 20 робочих днів в серпні 2018р.; 20 робочих днів у вересні 2018р.; 22 робочі дні у жовтні 2018р.; 23 робочі дні у листопаді 2018р.; 20 робочих днів в серпні 2018р.; 21 робочий день в січні 2019р.; 20 робочих днів в лютому 2019р.; 19 робочих днів в березні 2019р. ( по дату 28 березня 2019р. включно). А тому,\~зврахуванням збільшених позовних вимог, позивач [PERSON] просить визнати незаконним та скасувати наказ директора КНП «Заболотівська районна лікарня» Палійчука І.В. № 22пз від 02.08.2018р.; поновити його на посаді «Завідувач відділенням анестезіології та інтенсивної терапії у КНП Заболотівської селищної ради ОТГ «Заболотівська районна лікарня» з 02.08.2018р.; стягнути з КНП Заболотівської селищної ради ОТГ «Заболотівська районна лікарня» на його користь середній заробіток за період вимушеного прогулу з 03.08.2018р. по дату винесення судом рішення з врахуванням середньоденної заробітної плати в розмірі 532,48 грн. із утриманням податків та обов`язкових платежів; стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн.. Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць звернути до негайного виконання. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позові та уточнюючій позовній заяві, просили позов задоволити. Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили з підстав, викладених у відзиві на позов, відповідно до якого КНП Заболотівської селищної ради ОТГ «Заболотівська районна лікарня» не погоджується із наведеними позивачем обставинами та правових підстав позову. Так, у відзиві представник відповідача зазначив, що відповідно фактичним обставинам справи, підставою для винесення наказу директора КНП Заболотівської селищної ради ОТГ «Заболотівська районна лікарня» №22пз від 02.08.2018р. про припинення трудового договору з позивачем є добровільно написана особиста заява, у якій він просить звільнення з посади завідуючого відділенням інтенсивної терапії Заболотівської районної лікарні. Враховуючи написану особисто позивачем заяву, із не вказанням у ній дати звільнення з роботи, після спливу двотижневого терміну, адмінстрацією лікарні, враховуючи положення ст. 38 КЗпП України, не видавши наказ після спливу терміну поперження, було надано право позивачу змінити свою думку про звільнення з роботи. Однак, [PERSON] , як завідуючий відділенням інтенсивної терапії Заболотівської районної лікарні після закінчення строку попередження, вимагав у адміністрації лікарні розірвання трудового договору. 01.08.2018р. на спільній нараді адміністрації лікарні з участю керівництва Заболотівської селищної ради ОТГ Танюка І.Д [PERSON] , його заступника Ленькавської Л.В [PERSON] , за ініціативою [PERSON] , було досягнуто домовленість про розірвання трудового договору за угодою сторін з визначенням дня припинення трудових відносин тобто 02.08.2018р.. Сторони погодили питання звільнення, тобто щодо дати та підстави звільнення, при цьому не мали 01.08.2018р. претензій один до одного з цього питання, [PERSON] про відкликання заяви про звільнення не заявив. Адміністрація лікарні у день звільнення видала позивачу належно оформлену трудову книжку, відповідно до Інструкції №58 з ним проведено розрахунок у строки, визначені ст. 116 КЗпП України. З вказаних підстав просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали, встановивши фактичні обставини справи, застосовуючи загальні засади цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність,

Outcome: partial