Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

11.07.2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. 20.02.2019 року ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира матеріали позовної заяви АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Ємільчинського районного суду, які надійшли до суду 01.04.2019 року. В позовній заяві АТ КБ "ПриватБанк" просив стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 14.12.2010 року в сумі 13297,81 грн., яка складається з: 490,47 грн. заборгованості за кредитом; 8015,01 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 3682,91 грн. заборгованості за пенею та комісією; 500 грн. штрафу (фіксована частина); 609,42 грн. штрафу (процентна складова) та судові витрати в розмірі 1762,00 грн., мотивуючи тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, підписавши заяву б/н від 14.12.2010 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач дав згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» є договором, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором; слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту; на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік. При порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач зобов'язання за договором кредиту належним чином не виконав і станом на 31.05.2018 року має заборгованість в сумі 13297,81 грн., яка складається з: 490,47 грн. заборгованості за кредитом; 8015,01 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 3682,91 грн. заборгованості за пенею та комісією; 500 грн. штрафу (фіксована частина); 609,42 грн. штрафу (процентна складова). В судове засідання представник позивача не з'явився, до позову додав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, його представник надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав частково, просив застосувати до [PERSON] один із видів цивільно-правової відповідальності за невиконання зобовязань, передбачених договором, а саме штраф, справу розглянути без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» із заявою б/н від 14.12.2012 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач дав згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» є договором, що підтверджується підписом у заяві. З п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг слідує, що клієнт дав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і банк в будь-який момент може змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п. 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг за користування кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. Відповідач свої зобов'язання виконав частково і станом на 31.05.2018 року має заборгованість в сумі 13297,81 грн., яка складається з: 490,47 грн. заборгованості за кредитом; 8015,01 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 3682,91 грн. заборгованості за пенею та комісією; 500 грн. штрафу (фіксована частина); 609,42 грн. штрафу (процентна складова). З урахуванням викладеного, слід зазначити, що цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, а саме п.п. 1.1.5.21 та 2.1.1.12.6.1 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно з пунктами п.п. 2.1.1.12.7.4 та п. 2.1.1.12.8.1 Умов і правил надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобовязань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Оскільки відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. Відтак суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог банку в частині стягнення із [PERSON] заборгованості по пені в розмірі 3682,91 грн. необхідно відмовити. Щодо решти позовних вимог слід зазначити наступне. З п.2.1.1.12.10 Умов та правил надання банківських послуг слідує, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором. У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується Кредитним договором (який є чинним). Оскільки сторони досягли домовленості згідно з положеннями чинного на момент укладання кредитного договору ЦК України та уклали цей договір, у якому передбачені певні умови, то вони підлягають виконанню. Як встановлено судом, позивач свої зобовязання перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши кредит, а останній не належним чином виконував свої зобовязання за кредитним договором, допустивши заборгованість. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобовязань порушує право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані у кредит, і суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. З відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого ним при подачі позову судового збору. На підставі ст. ст. 11, 212, 509, 525, 526, 1054 ЦК України та

Outcome: partial