Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

11 листопада 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 15 009,61 грн. Позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 26 жовтня 2010 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 5 700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06 березня 2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява на отримання кредиту разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір. Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Умов та Правил користування платіжною карткою, банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами банку. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6. Умов та Правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник має виконати зобов'язання з повернення кредиту, в тому числі, простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому Договором. Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах апеляційної скарги, прийшла до висновку про задоволення скарги з таких підстав. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не зазначив в позовній заяві жодних даних про номер карткового рахунку, дату вручення картки позивачу, повідомлення йому пін-коду, строк дії картки саме за цим позовом та наданим розрахунком заборгованості. Не містить жодної конкретики з цього приводу і анкета - заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» від 25 жовтня 2010 року (а.с.5). Проте з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд з таких підстав. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 25 жовтня 2010 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 8) і довідку про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна» (а.с. 9), відповідно до яких отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в 5700 грн. на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач приєднав до матеріалів справи Умови та Правила надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк», де конкретизовано, за яких умов та за якими правилами банк відкриває позичальнику банківську картку, надає інші банківські послуги, довідку про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна» (а.с. 10-33). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1 та 2 ст. 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Позивачем вказано, що Заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами становить укладений Договір про надання банківських послуг. Згідно ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов»язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах ,встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кошти та сплатити відсотки. Згідно з положеннями ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з наданої представником банку анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, 25.10.2010 року, відповідач була особисто ознайомлена з умовами договору про надання банківських послуг, та надано нею згоду на те що дана заява із Пам»яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку становить між [PERSON] та банком договір про надання банківських послуг, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді і про шо свідчить підпис відповідача в анкеті-заяві. Датою укладання кредитного договору та отримання [PERSON], платіжної картки "Кредитка Універсальна" [NUMBER] є саме дата відкриття рахунку 26.10.2010 року, що вказано в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Таким чином, відповідач отримала кредитний ліміт, шляхом встановлення його на кредитну карту. Довідкою про умови кредитування( яка також містить підпис [PERSON]), визначено розмір сплати позичальником базової процентної ставки у розмірі 2,5% щомісячного платежу, строк внесення щомісячних платежів. Дані обставини, які підтверджують отримання відповідачем картки з підписанням анкети - заяви та довідки про умови кредитування, в якій зазначено вид картки та умови її обслуговування(тарифи), відповідають умовам укладання кредитних договорів з використанням кредитних карт визначених п.2.1.1,2.1 Розділу 2.1.1. «Кредитні картки» Умовам та Правил для надання послуг затверджених наказом № СП-2010- 256 від 06.03. 20101 року, а також п.п..2.5,2.6 Постанови Правління НБУ від 30.04.2010 року №233 "Про здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів" (чинної на час укладення договору про надання банківських послуг). Як вбачається з виписки про рух коштів особовому рахунку [PERSON] отримала кошти в банку та виконувала систематично зобов»язання по кредитній угоді, здійснюючи платежі які були передбачені умовами кредитного договору, останній платіж нею було здійснено 30.12.2012 року, і матеріали справи не містять заперечень відповідача щодо отримання нею кредиту у розмір 5700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку отримання такої кредитної картки»Кредитка Універсальна», та факт користування нею. Враховуючи зазначене, посилання суду першої інстанції що матеріали справи не містять даних про укладення між сторонами письмового правочину не відповідає фактичним обставинам справи Форма укладеного між сторонами договору, за яким банк (кредитодавець) надав відповідачу грошові кошти відповідає вимогам ст.1055 ЦК України, чому передувала визначена законом процедура укладення договору. Оскільки [PERSON] як позичальник не виконувала належно своїх зобов»язань за договором, про надання банківських послуг, не надавала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом,відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у неї виникла заборгованість,яка визначена банком станом на 30.09.2015 року: заборгованість за кредитом 5131,44 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 7035,93 грн., несплачені проценти за прострочену заборгованість 7035,93 грн. комісія в т.ч. нарахована комісія 1651,31 грн.,заборгованість по штрафам 1190,93 грн., а всього - 15009,61 грн. Суд першої інстанції вирішуючи спір про стягнення заборгованості, неповно з»ясував обставини що мають значення для справи, на підставі наявних в матеріалах справи фактів зробив неправильний висновок про взаємовідносини сторін, не звернув уваги що між сторонами виникли зобов»язання за яким відповідач повинен повернути позивачу грошові кошти одержані в порядку встановленому кредитним договором укладеним 26.10.2010 року, за яким [PERSON] отримала кредит у розмірі 5700 грн., довільно витлумачив правову позицію Верховного Суду України у справі №6-16 цс від 11 березня 2015 року, яка не застосовується до виниклих правовідносин. Враховуючи вищенаведене, фактичні обставини справи, їх правовий характер, колегія суддів вважає, що в рішенні суду неправильно встановлені фактичні обставини справи, тому таке рішення як необґрунтоване підлягає скасуванню. Відповідно до ч.1ст.598 ЦК України, зобов»язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах встановлених договором або законом. Пунктом 1..1.7.12. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Згідно із ст.599 ЦК України визначено, що зобов»язання припиняються виконанням проведеним належним чином .Відповідно до ч.1ст.3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Банк обґрунтовуючи свої позовні вимоги про стягнення заборгованості надав суду докази які у відповідності із правилами ст.57 ЦПК України обґрунтовують вимоги позивача є належними та допустимими, і підтверджують ту обставину що між сторонами у письмовій формі був укладений кредитний договір, який ніхто не оспорює, відповідач ухиляється від виконання зобов»язань за даним договором. У зв»язку порушеннями виконання [PERSON] своїх зобов»язань за кредитним договором укладеним б/н від 26.10.2010року, з наданого позивачем розрахунку суми заборгованості(ас.5-7), вбачається як саме обчислено заявлену суму;тому вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Враховуючи вищенаведене, та у зв»язку порушенням виконання [PERSON] своїх зобов»язань за кредитним договором укладеним б/н від 26.10.2010року, необхідно стягнути з неї на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 26.10. 2010 року у розмірі 15009,61 грн., а саме: 5131, 44 грн. - заборгованість за кредитом, 7035,93 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1651,31грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 690,93 грн. - штраф (процентна ставка). У зв»язку із оголошенням про виклик [PERSON] в газеті»Урядовий кур»єр» до апеляційного суду, відповідно до положень ч.3п.6 ст. ЦПК України, необхідно стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 420 грн., витрат пов»язаних з публікацією в пресі оголошення. Оскільки позовні вимоги на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено, то відповідно до положень ст.88 ЦПК України, необхідно присудити, з [PERSON] на користь банку, понесені і документально підтверджені ним витрати на сплату судового збору, за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції на загальну суму 2557 грн.80 коп.( 1218+ 1339,80).

Outcome: approved