Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

03.03.2015 року позивач Концерн "Військторгсервіс" звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначив, що Державною фінансовою інспекцією в м. Києві було проведено планову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.2009 року по 01.12.2012 року, якою встановлено ряд порушень та недоліків, які відображені в акті ревізії. За результатами даної перевірки було встановлено, що відповідачем, під час її перебування на посаді керівника філії «Ресторан «Офіцерський», було безпідставно отримано поворотну фінансову допомогу у касі філії в розмірі 30 000,00 грн.. Позивач вказує, що відповідачем було повернуто в касу лише частину безповоротної допомоги, в розмірі 25 000,00 грн.. Таким чином, станом на дату подання позову у [PERSON] наявна заборгованість перед позивачем в розмірі 5000,00 грн. недоплаченої поворотної фінансової допомоги та 750,00 грн., в якості 15% стягуваного ПДФО. За таких обставин, позивач просив стягнути з відповідача вказану суму, а також судові витрати. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] перебувала в трудових взаємовідносинах з Концерн "Військторгсервіс", займаючи посаду керівника філії «Ресторан «Офіцерський». Як вбачається з Акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Концерну "Військторгсервіс" №072-30/626 від 20.03.2013 року, який було складено за результатами проведення планової ревізії позивача Державною фінансовою інспекцією в м. Києві, було встановлено порушення, а саме видано зворотню фінансову допомогу в розмірі 30 000,00 грн. з каси філії «Ресторан «Офіцерський» т.в.о. керівника філії [PERSON], в той час як положеннями про діяльність Філії не передбачено надання зворотної фінансової допомоги. Вказаний факт також підтверджується копією видаткового ордеру від 07.08.2012 року на суму 30000,00 грн. на ім'я [PERSON] в матеріалах справи. Водночас, згідно копій прибуткових касових ордерів від 07.08.2013 року та від 30.10.2013 року на суми 20 000,00 грн. та 5 000,00 грн., відповідно, частина грошових коштів в розмірі 25 000,00 грн. була повернута позивачу. Таким чином, станом на дату розгляду справи неповернутою залишається сума поворотної фінансової допомоги в розмірі 5000,00 грн.. Відповідно до п. 7.3 Інструкції про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженої Наказом Правління Національного банку України від 15.12.2004 року №637, відповідальність за дотримання порядку ведення операцій з готівкою покладається на підприємців, керівників підприємств. Особи, які винні в порушенні порядку ведення операцій з готівкою, притягуються до відповідальності в установленому законодавством України порядку. Як вбачається з наданих суду документів, поворотна фінансова допомога була видана за підписом, тобто з відома керівника [PERSON], відтак остання несе матеріальну відповідальність за проведення відповідної операції. Відповідно до ст. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами. За таких обставин, грошова сума в розмірі 5000,00 грн. підлягає стягненню з відповідача, як така, доказів повернення якої не надано. Водночас, позивачем також заявлено про стягнення з відповідача 750,00 грн. в якості 15% стягуваного ПДФО. Відповідно до п. 170.9.1 Податкового кодексу України, сума податку, нарахована на суму перевищення, утримується особою, що видала такі кошти, за рахунок будь-якого оподатковуваного доходу (після його оподаткування) платника податку за відповідний місяць, а у разі недостатності суми доходу - за рахунок оподатковуваних доходів наступних звітних місяців до повної сплати суми такого податку. У разі коли платник податку припиняє трудові або цивільно-правові відносини з особою, що видала такі кошти, сума податку утримується за рахунок останньої виплати оподатковуваного доходу під час проведення остаточного розрахунку, а у разі недостатності суми такого доходу непогашена частина податку включається до податкового зобов'язання платника податку за наслідками звітного (податкового) року. Позивач зазначає, що за несвоєчасні повернуті кошти позивачем було сплачено ПДФО в сумі 750,00 грн.. З огляду на викладене, вказана сума також підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи вищевикладене, оскільки обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, знайшли підтвердження в ході розгляду справи, а відповідач заперечень щодо позову не надав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору в розмірі 243,60 грн..

Outcome: approved