Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до Пролетарської районної адміністрації м.Донецька, Донецької обласної державної адміністрації про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що 22.10.2014 року померла їх мати- Свіда [PERSON] її смерті залишилось спадкове майно - Донецька область, м.Донецьк, вул. Скоблова, буд.33, яке належало їй на підставі договору купівлі-продажу. Спадкоємцями за законом є позивачі. Батько позивачів відмовився від своєї частини спадщини. В встановлений шестимісячний строк позивачі звернулись до приватного нотаріуса Волноваського району [PERSON] для оформлення спадкових прав. Але постановою про відмову у вчинення нотаріальних дій від 12.10.2015 року їм було відмовлено, оскільки на успадкований будинок не було у відповідності до законодавства зареєстровано право власності. Як виявилось, [PERSON] у 1984 році придбала вказаний будинок відповідно до договору купівлі-продажу, але право власності на нього не було зареєстроване. 11.11.2013 року Пролетарський районний суд м.Донецька визнав за [PERSON] право власності на житловий будинок. Але в реєстраційній службі Ворошиловського району м.Донецька в реєстрації їй було відмовлено, так як земельній ділянці не був привласнений кадастровий номер. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 15.05.2015 року було зобовязано державного реєстратора зареєструвати право власності за [PERSON] на будинок за адресою: Донецька область, м.Донецьк, вул. Скоблова, буд.33. [PERSON] не встигла зареєструвати житло за вищевказаним рішенням суду, оскільки 22.10.2014 року померла. Тому позивачі просять в судовому порядку встановити право власності на домоволодіння по ? частини за кожною, розташоване за адресою: Донецька область, м.Донецьк, вул. Скоблова, буд.33 Позивачі про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, в судове засідання не з'явились, надали заяву, в якій підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити, справу розглянути за їх відсутності, не заперечували проти заочного розгляду справи. Представник відповідача- Пролетарської районної адміністрації м.Донецька, до суду не зявився, про час та місце розгляду справи був інформований. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Представник відповідача - Донецької обласної державної адміністрації до суду не зявився, про час та місце розгляду справи був інформований. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. 22.10.2014 року померла мати позивачів- Свіда Н.О. (а.с.5-9). [PERSON] її смерті залишилось спадкове майно - Донецька область, м.Донецьк, вул. Скоблова, буд.33, яке належало їй на підставі договору купівлі-продажу. Спадкоємцями за законом є позивачі. Батько позивачів- Свіда [PERSON], [INFO], відмовився від своєї частини спадщини (а.с.23). В встановлений шестимісячний строк позивачі звернулись до приватного нотаріуса Волноваського району [PERSON] для оформлення спадкових прав. Але постановою про відмову у вчинення нотаріальних дій від 12.10.2015 року їм було відмовлено, оскільки на успадкований будинок не було у відповідності до законодавства зареєстровано право власності. Як виявилось, [PERSON] у 1984 році придбала вказаний будинок відповідно до договору купівлі-продажу, але право власності на нього не було зареєстроване. 11.11.2013 року Пролетарський районний суд м.Донецька визнав за [PERSON] право власності на житловий будинок. Але в реєстраційній службі Ворошиловського району м.Донецька в реєстрації їй було відмовлено, так як земельній ділянці не був привласнений кадастровий номер. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 15.05.2015 року було зобовязано державного реєстратора зареєструвати право власності за [PERSON] на будинок за адресою: Донецька область, м.Донецьк, вул. Скоблова, буд.33 (а.с.15-18). [PERSON] не встигла зареєструвати житло за вищевказаним рішенням суду, оскільки 22.10.2014 року померла, що підтверджено копією свідоцтва про смерть (а.с.14). Згідно п.4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012р. № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та згідно ст.182 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Ст. 1216 ЦК України визначає спадкування як є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок йог смерті (ч.1 ст.1218 УК України). Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язані звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Частиною 1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частина 5 ст.1268 ЦК України встановлює, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. На підставі ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верхового Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7 у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Позивачі в установлений законом шестимісячний строк звернулись із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю належної державної реєстрації спадкового домоволодіння за спадкодавцем у встановленому законом порядку. Судом встановлено, що визнання за позивачами права власності на зазначений будинок не порушує прав інших осіб, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст.ст.328, 392, 1216, 1217, 1258, 1261, 1268, 1296 ЦК України,

Outcome: partial