Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

13.03.2017 позивач [PERSON]. звернулась до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. У якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 3000 грн., починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вони з 29.08.1997 року перебувають в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач коштів на утримання сина майже не надає, у грудні 2016 року останній раз надав 200 грн., до грудня іноді надавав 700-1000 грн., в літку взагалі коштів не надавав, мотивуючи тим, що син знаходиться у її бабусі та дідуся. Наданні відповідачем кошти не забезпечують достатнє харчування, придбання одягу та розвиток дитини. Щомісяця вона витрачає на виховання та навчання дитини 6000 грн. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у позові та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечував, при цьому пояснив, що аліменти він сплачує добровільно і оскільки він офіційно працює, то стягнення аліментів у твердій грошовій сумі не передбачено. Представника відповідача [PERSON] у судовому засіданні також заперечував проти позову, просив відмовити в його задоволенні з аналогічних підстав. Суд, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що сторони з 29.08.1997 перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.12.2016 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. (а.с. 13) Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сімї та прописку № 1332/241 від 19.04.2016 дитини [PERSON], [INFO] проживає разом з матірю. (а.с. 14) Відповідно до абзацу 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з копії свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 148400 відповідач [PERSON] дійсно є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. (а.с. 7) Виходячи з цього, відповідач, як батько, зобовязаний брати участь у виховані та утримані своєї дитини наряду з позивачем. При цьому, відповідно до абзацу 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2 та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається з довідки від 01.06.2017 № 1, виданої ФО-П [PERSON], відповідач [PERSON] працює у ФО-П [PERSON] на посаді інженера і його дохід з 20.03.2017 по 31.05.2017 склав 8590,91 грн. Оскільки відповідач має постійне місце роботи, розмір аліментів необхідно стягувати від частки заробітку, а тому позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів у твердій грошовій сумі не підлягають задоволенню. Враховуючи стан здоров'я відповідача, відсутність у нього інших утриманцім, приймаючи до уваги пояснення відповідача з приводу того, що він не заперечує проти надання щомісячної матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1000 гривень, а також, що прожитковий мінімум для дітей згідно Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" становить для дитини вікoм до 6 років з 01 січня 2017 пo 30 квітня - 1355 грн., з 01 травня пo 30 листопада 1426 грн., з 01 грудня - 1492 грн. для дітей вікoм від 6 до 18 років з 01 січня 2017 пo 30 квітня - 1689 грн., з 01 травня пo 30 листопада 1777 грн., з 01 грудня - 1860 грн., суд вважає, що аліменти у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку відповідача буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дитини. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати у розмірі 640 грн. підлягають стягненню в дохід держави з відповідача, так як позивачка на користь якої ухвалено рішення, звільнена від сплати судового збору. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial