Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

29.05.2018 року Вінницького районного суду Вінницької області з позовом звернулась [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини, до досягнення дитиною трирічного віку. 06.06.2018 р. судом відкрито провадження даній у справі та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК та судом вирішено справу розглянути у порядку спрощеного провадження. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні. Позовні вимоги мотивовано тим, що 17.07.2015 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Вказує, що у спільному шлюбі в них народилася донька [PERSON], [INFO]. Зазначає, що донька проживає і перебуває на її утриманні. Вказує, що відповідач з сім'єю не проживає, матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, участі в житті дитини не приймає з листопада 2017 року, у зв'язку з чим вона та дитина знаходяться у скрутному матеріальному становищі та потребують матеріальної допомоги. Зазначає, що відповідач є фізично здоровий, зобов'язаний та може надавати їй допомогу на утримання доньки та на її утримання і відповідно до стану здоров'я і свого матеріального становища в змозі сплачувати аліменти на утримання доньки. Просить судстягнути з [PERSON], аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі однієї четвертої його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття; стягнути з [PERSON], аліменти на її користь на її утримання у розмірі 1 000 гривень, щомісяця, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трирічного віку. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, попередньо подала через канцелярію суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу у її відсутність, не заперечує з приводу винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився, по невідомим суду причинам, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, у зв'язку з чим, суд виніс ухвалу про заочний розгляд даної справи. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Вивчивши позов, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява частково обґрунтована та така, що підлягає частковому задоволенню виходячи з такого. Судом установлено, що сторони по справі 17.07.2015 року зареєстрували шлюб, про шо свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с.5). В період шлюбу в сторін народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.8), де батьком зазначений [PERSON], матір'ю - [PERSON] Дитина проживає разом із позивачем, що підтверджується, довідкою, виданою виконавчим комітетом Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району від 10.05.2018 року за №531 (а.с.9). Застосовуючи норми матеріального і процесуального права суд виходить з наступного. Судом установлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання малолітньої дитини та утримання дружини, до досягнення дитиною 3-х річного віку. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язків утримувати дитину та дружину, судом не встановлено. Відповідно до частини 1 ст. 141 СК мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до положень ст.180 Сімейного Кодексу України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ч.ч. 1-3 ст. 181 СК, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 75 СК дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Нормами ч. 2, 4 ст. 84 СК встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на таке утримання є незалежним від того, чи працює дружина, незалежним від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 ст. 80 СК зазначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище дитини, яка проживає із позивачем, також суд враховує матеріальне становище позивача, яка є працездатного віку; особу відповідача, зокрема те, що відповідач також є працездатного віку, зі слів позивача відповідач не є особою, що має інвалідність, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х річного віку. Письмових доказів про розмір доходу відповідача , позивачем суду не надано. Суд дійшов до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття є обгрунтованою та такою, що підлягає до повного задоволення. Позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення донькою [PERSON], [INFO], 3-х річного віку підлягає до часткового задоволення в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень. В решті позовних вимог позивача слід відмовити за необґрунтованістю, оскільки позивач не довела перед судом належними та допустимими доказами заявлений у позові бажаний розмір аліментів на утримання дружини. Крім того, суд звертає увагу сторін у справі, що відповідно до положень ч.1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ст. 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому, аліменти на дитину та на дружину необхідно стягувати починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 29.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття та до досягнення донькою [PERSON], [INFO], 3-х річного віку, тобто до [INFO]. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial