Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , просить стягнути з відповідача аліменти на утримання на сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі розміром 2500 гривень та на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі розміром 2500 гривень, щомісяця, і до їх повноліття, а також на своє утримання в твердій грошовій сумі розміром 2000 гривень щомісяця до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку, тобто до [INFO] (а.с. 2 - 3 ). Обгрунтовуючи свої позовні вимоги вказала, що з відповідачем проживає у зареєстрованому шлюбі з 26.12.2017 року. В шлюбі з відповідачем має - сина - [PERSON] , [INFO] , та доньку - [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та повністю перебувають на її утриманні. Відповідач проживає окремо, коштів на утримання дітей не надає взагалі , хоч може надавати, бо працює на заробітках , його доходи їй невідомі. На даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, отримує допомогу в розмірі 860 гривень. Ухвалою Баранівського районного суду від 28.12.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, роз`яснено процесуальні права учасникам справи, а відповідачеві - право на подання відзиву у встановлений судом п`ятиденний строк з дня отримання ухвали та наслідки його неподання (а.с. 21 ). Позивач [PERSON] , в судов засіданняне не з`явилася, в змісті позовної заяви зазначила про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі. Позов визнає частково, а саме: просив стягувати з нього аліменти на утримання двох дітей в розмірі по 1500 гривень на кожну дитину та 1000 гривень на утримання дружини до виповнення меньшій донці 3 -х років. Виходячи з норми ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилося, оскільки розгляд справи здійснювався судом за відсутності учасників справи. Вивчивши матеріали справи, безпосередньо дослідивши наявні письмові докази, врахувавши зміст позовних вимог та заперечення відповідача, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.12.2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ( а.с. 6). Згідно копії рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 20.10.2020 року, шлюб між сторонами розірвано, малолітні діти залишені проживати з матір`ю [PERSON] (а.с. 30-31 ). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.03.2018 року (а.с. 7 ) та копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.05.2019 року (а.с. 9 ) батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки Ценру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат [PERSON] з лютого 2020 року отримує щомісячну одноразову допомогу при народжені на двох дітей у розмірі 1720 гривень щомісячно (а.с. 10) . Малолітні діти перебувають на утриманні позивачки. Відповідач не виконує батьківського обов`язку по утриманню дітей, грошей на їх утримання позивачці не надає, офіційного місця працевлаштування не має. Згідно зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. За нормами ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна зі сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ч. 1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років з 01.01.2021 року 1921 грн., з 01.07.2021 року 2013 грн., з 01.12.2021 року 2100 грн. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Зважаючи на положення ст.ст. 141,180-182 СК України, зокрема про солідарний обов`язок батьків на утримання неповнолітньої дитини та те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги дітям, частково визнав позов щодо розміру аліментів заявленого позивачем, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з 10.09.2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно ч. ч. 2, 4 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. З огляду на викладене суд, визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, враховує те, що з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач немає змоги працювати і утримувати себе, відповідач є здоровою, працездатного віку особою, може надавати матеріальну допомогу (доказів неможливості надання такої допомоги відповідачем суду не надано), частково визнав позов, суд вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання дружини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. За таких обставин проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1000 гривень щомісяця, починаючи з 10.09.2020 року та до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ч. 1 п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач при подачі позову до суду звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір необхідно стягнути із відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial