Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

Харківського національного університету повітряних сил звернувся 23.05.2018 до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] суму у розмірі 9 491,00 грн.; а також суму судового збору покласти на відповідача. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [PERSON] проходив навчання на факультеті підготовки офіцерів запасу за контрактом, що навчається за кошти державного бюджету у Харківському національному університеті повітряних сил з 15.09.2015 по 12.08.2017. 15.10.2015 [PERSON] уклав Контракти № 5/321; 5/321/1А; 5/321-ІІ з НУПС ім. Івана Кожедуба про військову підготовку за програмою офіцера запасу за кошти державного бюджету. Відповідно до наказу начальника Університету № 1592 від 12.08.2017 [PERSON] був відрахований від подальшого навчання за ухилення без поважної причини від навчального збору. Згідно наказу начальника Університету [PERSON], як студенту факультету підготовки офіцерів запасу за контрактом набору 2015 року, якій проходив військову підготовку за програмою підготовки офіцера запасу за кошти державного бюджету, визначено, на підставі п.3.2 Контракту про військову підготовку за програмою підготовки офіцера запасу та пункту 1 цього наказу, вартість послуг, пов'язаних з військовою підготовкою, за весь період навчання в розмірі 9491 грн.. На теперішній час відшкодування витрат на користь Університету [PERSON] не відбувається, що тягне за собою порушення економічних і оборонних інтересів держави. З викладених підстав просить позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомленй належним чином та своєчасно, про що свідчать поштові документи та матеріали справи, причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, причини неявки визнані судом неповажними, і тому неявка відповідача не може бути перешкодою для заочного розгляду судом справи, що відповідає положенням частини 1 статті 280 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] проходив навчання на факультеті підготовки офіцерів запасу за контрактом, що навчається за кошти державного бюджету у Харківському національному університеті повітряних сил з 15.09.2015 по 12.08.2017. Відповідно до ЗУ «Про військовий обов'язок і військову службу» та «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, [PERSON] уклав 15.10.2015 Контракти №5/321; 5/321А; 5/321-ІІ про військову підготовку за програмою офіцера запасу за кошти державного бюджету з Харківським університетом повітряних сил ім. І. Кожедуба. Наказом начальника Університету №1592 від 12.08.2017 [PERSON] був відрахований від подальшого навчання за ухилення без поважної причини від навчального збору на підставі підпункту 3 п.12 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.02.2012 №48 «Про затвердження порядку проведення військової підготовки студентів вищих навчальних закладів за програмою офіцерів запасу», п.2.1.2 та п.3.1 контракту від 20.04.2017 № 5/321-ІІ «Про військову підготовку за програмою підготовки офіцерів запасу за кошти державного бюджету». Пунктом 3.1 Контракту передбачено, що оплата за отримані послуги проводиться студентом у разі відрахування його з числа тих, хто проходить військову підготовку в Університеті із розрахунку 9200 грн. за весь період навчання пропорційно терміну надання освітніх послуг. Згідно ч.7 ст.79 ЗУ «Про вищу освіту» університет має право змінювати плату за навчання в порядку, передбаченому договором, не частіше одного разу на рік і не більш як на офіційно визначений рівень інфляції за попередній календарний рік. Відповідно до цього, п.4 наказу начальника Університету від 23.03.2017 № 579 [PERSON], визначено, на підставі п.3.2 Контракту про військову підготовку за програмою підготовки офіцера запасу та п.1 цього наказу, вартість послуг, пов'язаних з військовою підготовкою, за весь період навчання в розмірі 9491 грн.. На теперішній час відшкодування заборгованості на користь університету відповідачем не здійснюється. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. Відповідно до п. 7 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 р. № 964, у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, згідно частини 2 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність правових підстав щодо стягнення з відповідача на користь позивача оплати за отримані послуги за весь період навчання пропорційно терміну надання освітніх послуг, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved