Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

26.01.2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 03.09.2011 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований у Другому Малиновському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між ними не склалося, і згідно заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 01.12.2015 року по справі №521/14417/15-ц, шлюб між ними було розірвано. Донька залишилась проживати з відповідачем. Доньку він провідував в дитячому садочку [ADDRESS] . З кінця листопада 2015 року по теперішній час його донька перестала відвідувати дитячий садочок, у зв`язку з тим, що захворіла (зі слів вихователя). Відповідач на його прохання побачитись з донькою відмовляє. Участь у вихованні доньки він приймає та перераховує щомісячно кошти на банківську картку відповідача, оплачував послуги дитячого садка. Місце проживання відповідача та доньки зареєстровано разом з ним при військовій частині [NUMBER] , за адресою [ADDRESS] . Де фактично проживає відповідач з донькою на сьогоднішній день йому не відомо. Просить суд зобов`язати відповідача [PERSON] , усунути перешкоди у спілкуванні з їх донькою, [PERSON] , та визначити такі способи його участі у вихованні дитини: систематичні побачення щотижня без присутності відповідача у вівторок та четвер з 18год.00хв. по 21 год.00хв., в суботу з 17год.00хв. по неділю до 20год.00хв. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву (вхід. 32565 від 25.07.2016 року) з проханням справу розглянути за їх відсутності з урахування наданого висновку органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 19.05.2016 року. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи та прийняття по справі заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши зібрані в справі докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 03.09.2011 року та заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 01.12.2015 року у справі №521/14417/15-ц шлюб між сторонами було розірвано. За період шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] . У відповідності до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] пояснив, що після розірвання шлюбу, відповідач не надавала йому можливості бачитися з дитиною, у зв`язку з чим йому доводилось провідувати доньку лише в дитячому садку [ADDRESS] . Та з кінця листопада 2015 року його донька перестала відвідувати дитячий садок. На його дзвінки відповідач не відповідає, тому 21.01.2016 року йому довелося звернутися до начальника Хмельницького ОП Малиновського ОП в м. Одесі ГУМП України в Одеській області з проханням надати допомогу в з`ясуванні фактичного місця проживання його доньки. Крім того, через відсутність порозуміння між сторонами з питання участі батька у вихованні дитини, 26.02.2016 року, 31.03.2016 року позивач звертався до служби у справах дітей Одеської міської ради з проханням визначити спосіб його участі у вихованні його доньки. [PERSON] є військовослужбовцем, проходить службу у військовій частині [NUMBER] , відповідно до службової характеристики №303/9/50 від 26.02.2016 року, характеризується з позитивної сторони, що також підтверджується письмовими поясненнями [PERSON] заступника начальника фінансово-економічної служби військової частини [NUMBER] , [PERSON] бухгалтера фінансово-економічної служби військової частини [NUMBER] , [PERSON] начальником фінансово-економічної служби військової частини [NUMBER] . Як вбачається з матеріалів справи, позивач проживає за адресою [ADDRESS] на підставі договору оренди квартири від 28.03.2016 року. Відповідно акту обстеження умов проживання [PERSON] від 18.04.2016 року за адресою [ADDRESS] встановлено, що за місцем проживання позивача створені всі необхідні умови для малолітньої доньки [PERSON] , які відповідають санітарно-гігієнічним нормам. Відповідно довідки №24 від 29.02.2016 року наданої [PERSON] , його дитина [PERSON] , 2012 року народження зарахована до дитячого закладу «Ясла Садок» №138 у серпні 2014 року та з 01.12.2015 року дошкільний заклад не відвідує. Згідно письмового пояснення [PERSON] , вихователя ІІ середньої групи ДНЗ №138 «Попелюшка», вбачається, що [PERSON] дійсно відвідував [PERSON] щотижня, протягом вересня листопада 2015 року. Крім того, позивачем надані копії квитанцій на підтвердження оплати відвідування дитячого саду його дитиною [PERSON] якості свідка в судовому засіданні була допитана [PERSON] , яка суду пояснила, що вона є подругою [PERSON] . Приблизно у серпні 2015 р. вона була свідком сварки між [PERSON] та її чоловіком, але потів сторони помирились та продовжили проживати разом. У жовтні 2015 р., більш точної дати вона не пам`ятає, до неї прийшла [PERSON] разом з дитиною пояснили що її вигнав з дому чоловік [PERSON] , тому вона запропонувала [PERSON] декілька днів пожити у них поки не буде вирішено їх конфлікт. Стосовно [PERSON] зазначила, що неодноразово бачила батька разом з дочкою [PERSON] але частіше з дитиною гуляла мати.\~\~\~ Як вбачається з висновку органу опіки та піклування №1367/01-20 від 19.05.2016 року, Рада опіки та піклування підтримує прагнення батька більше уваги приділяти дитині та вважає за необхідне задовольнити частково заяву [PERSON] встановивши перебування доньки з батьком, щотижня з 18 год.00 хв. до 20 год. 00 хв. у вівторок та четвер, щотижня суботи з 18 год. 00 хв. до неділі 18 год. 00хв., рекомендовано батькам всі питання стосовно виховання дитини вирішувати мирним шляхом. Думка малолітньої дитини з приводу позовних вимог в судовому засіданні не з`ясовувалася, через її малолітній вік та з метою запобігання негативного впливу на психічне та фізичне здоров`я. Крім того, відповідач [PERSON] на засідання ради опіки та піклування не з`явилася, до служби у справах дітей Одеської міської ради надала письмове пояснення, де заперечувала проти зустрічей батька з дитиною. Була допитана в судовому засіданні від 25.03.2016 року, де зазначала, що позовні вимоги не визнає, на підтвердження своєї позиції жодних доказів не надала. Відповідно до ст. 159 Сімейного Кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Відповідно до ст.ст. 3, 14, 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (дата підписання Україною 21.02.1990 року, дата ратифікації: 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України: 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією ж метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм зловживань з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Згідно ст.15 Закону України "Про охорону дитинства", дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду в порядку, встановленому законом. Позивач [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що після розірвання шлюбу та станом на теперішній час між сторонами залишились напруженні стосунки та відповідачка спілкується з ним лише через спільних знайомих, з дитиною він останній раз бачився у листопаді 2015 року. З урахуванням обставин справи і враховуючи малолітній вік дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, та слід зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] в спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] , встановивши час спілкування [PERSON] з дочкою [PERSON] , [INFO] , а саме: щотижня з 18 год.00 хв. до 20 год.00 хв. у вівторок та четвер, щотижня по неділях з 9 год. 00 хв. до 18 год.00 хв. надавши батькам право змінювати порядок та час спілкування з дитиною за їх взаємною згодою.

Outcome: partial