Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS] мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем за законом після свого батька [PERSON], який помер [INFO], але у зв'язку з тим, що свідоцтво про право власності батька на квартиру було оформлено після його смерті, на даний час зазначене його право в установленому законом порядку не зареєстровано, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Представник Чернігівської міської ради проти задоволення позову не заперечувала та пояснила, що [PERSON] в установленому законом порядку звернувся до органу приватизації з метою реалізації свого права на приватизацію житла та підстав для відмови йому в цьому не було, у зв'язку з чим фактично приватизація відбулась, але свідоцтво про право власності було оформлено вже після смерті заявника. Представник відповідача [PERSON] заперечувала проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дочка - позивач по справі [PERSON], яка вчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З матеріалів справи вбачається, що на підставі ордеру № 989 від 03.03.1975 року [PERSON] на сім'ю у складі трьох осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON] була виділена двокімнатна квартира [ADDRESS]. На момент своєї смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований один у вищевказаній квартирі. 10 травня 2011 року [PERSON] звернувся із заявою до органу приватизації житлового фонду Чернігівської міської ради з метою приватизації квартири [ADDRESS]. 30 травня 2011 року органом приватизації виконкому Чернігівської міської ради було прийнято розпорядження № 108 щодо задоволення заяви про приватизацію вказаної вище квартири та передачу її у власність. Пунктом 4 даного розпорядження на КП "Чернігівське МБТІ" покладався обов'язок оформити свідоцтво про право власності на житло у десятиденний термін. 07 червня 2011 року, тобто вже після смерті [PERSON], було оформлено свідоцтво про право власності на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS]. Право власності на зазначену квартиру за [PERSON] було зареєстровано 12.07.2014 року. Реєстрація права власності на спірну квартиру та отримання свідоцтва про право власності на нерухоме майно було здійснене довіреною особою [PERSON] [PERSON], що діяла за довіреністю від 27.04.2011 року, яка станом на день вчинення зазначених дій втратила свою юридичну силу. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 01.04.2014 року розпорядження органу приватизації виконкому Чернігівської міської ради № 108 від 30.05.2011 року було визнане незаконним, свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 07.06.2011 року визнано недійсним. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.01.2012 року відповідача [PERSON] було усунуто від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] Стаття 345 ЦК України встановлює, що фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна, що є у комунальній власності, у порядку, встановленому законом. Порядок приватизації громадянами займаних ними жилих приміщень у будинках державного житлового фонду регулюється ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду". Згідно ст. 8 зазначеного Закону, передача займаних квартир здійснюється в спільну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають в даній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло. Приписами ч. 5 п. 13 постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995 року роз'яснено, що якщо квартира не була передана у власність наймачеві, його спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на неї в тому разі, коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації, однак вона не була розглянута в установлений строк за наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири у власність наймачеві. Якщо громадянин подав і не відкликав заяву і мав право на безоплатне отримання квартири, незалежно від її розміру, а в приватизації йому не могло бути відмовлено, то на спірну квартиру повинна відкриватися спадщина, оскільки спадкодавець висловив волю на приватизацію займаного приміщення, але з незалежних від його причин не зміг оформити її до кінця. Таким чином, враховуючи те, що 10 травня 2011 року [PERSON] подав до органу приватизації належно оформлену заяву, чим висловив свою волю на приватизацію займаного приміщення, але не отримав свідоцтва про право власності на житло та не здійснив його державну реєстрацію у зв'язку зі смертю, що вказує на належність спірної квартири до спадкової маси після померлого спадкодавця [PERSON], суд вважає, що позов належить задовольнити та визнати право власності на дане майно за позивачем.

Outcome: approved