Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить постановити рішення, яким присудити стягнення аліментів на її користь із відповідача на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] щомісячні кошти в твердій грошовій сумі, розміром 1500 грн. Стягнення аліментів розпочати з 04 вересня 2014 року. Стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп. В позовній заяві зазначила, що рішенням Городенківського суду Івано-Франківської області від 04 вересня 2014 року розірвано шлюб між нею та [PERSON], який був зареєстрований 27.01.2007 року виконкомом Корнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1. Під час шлюбу, [INFO] в сторін народився син - [PERSON]. Рішенням Городенківського суду Івано-Франківської області від 04.09.2014 року вирішено сина [PERSON], [INFO] залишити проживати біля позивачки. З часу розірвання шлюбу, а саме з вересня 2014 року відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні не приймає. На даний час [PERSON] працює за кордоном, в Чехії та має змогу надавати кошти на утримання дитини, оскільки його заробітня плата складає близько 1000,00 Євро. Інших дітей, окрім спільного сина [PERSON], а також непрацездатних батьків, які б перебували на утриманні у відповідача немає. [PERSON] в даний час не працює, матеріальне положення відповідача достатньо високе, являється молодою працездатною особою, дитина навчаючись в 3 класі потребує додаткових витрат, які позивачкою оплачуються в розмірі 1400 гривень, а саме на репетиторство з іноземної мови та математики, окрім того на щоденне харчування в школі, періодичне лікування, участь у позашкільній діяльності. Відповідач протягом 10 років перебуває за кордоном, довгостроково та з дня розірвання шлюбу свідомо не виконує своїх батьківських обов'язків. Позивачка подала до суду заяву про зміну позовних вимог, в якій просить постановити рішення, яким присудити стягнення аліментів на її користь із відповідача на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] 1500 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку; стягнення аліментів розпочати з 26 листопада 2015 року до досягнення [PERSON] повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення в частині стягнення одного щомісячного платежу. Стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 487,20 гривень. Представник відповідача [PERSON] подав до суду заперечення проти позову, в якому просить встановити розмір аліментів на користь [PERSON] з відповідача, [PERSON], у твердій грошовій сумі, на утримання спільного сина [PERSON], [INFO], в розмірі 450,00 гривень щомісячно, стягнення яких розпочати від дня пред'явлення позову. В запереченні посилається на те, що позивачем не було доведено обгрунтованості пред'явлення позовної вимоги про стягнення завищеної суми аліментів в розмірі 1500,00 грн. і своїми діями позивач таким чином намагається повністю перекласти на відповідача матеріальне забезпечення сина. Матеріальне становище відповідача як платника аліментів на сьогодні не являється ідеальним. Він є безробітним та має мінливий, нерегулярний дохід, що не може забезпечити сплату щомісячно аліментів у розмірі 1500 грн. Соціальних виплат з боку держави [PERSON] не отримує. Відповідач не заперечує того факту, що він працював та працює в Чеській Республіці. Зароблені гроші він вклав у покупку квартири в 2012 році. На даний час у нього не має сталого місця роботи та високих доходів. [PERSON] на даний час проживає разом зі своїми батьками у їхньому господарстві. Водночас батько відповідача - [PERSON] здійснює опіку над своїм двоюрідним братом, брат відповідача - [PERSON] здійснює догляд за інвалідом 1 групи, сестра відповідача - [PERSON] являється інвалідом 3 групи. Всі ці обставини потребують неабияких затрат коштів і в цьому відповідач по мірі можливостей також надає допомогу. В судовому засіданні позивачка позовну заяву з урахуванням заяви про зміну позовних вимог підтримала з підстав викладених в них та просила задовольнити. Одночасно уточнила вимогу щодо стягнення з відповідача судового збору в сумі 487,20 грн. на її користь. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, підтримав заперечення проти позову, з підстав викладених в ньому та просив встановити розмір аліментів на користь [PERSON] з відповідача, [PERSON], у твердій грошовій сумі, на утримання спільного сина [PERSON], [INFO], в розмірі 450,00 гривень щомісячно, стягнення яких розпочати від дня пред'явлення позову. Одночасно зазначив, що інших дітей на утриманні у відповідача немає, жодного догляду за перестарілими і інвалідами він не здійснює. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно копії рішення Городенківського районного суду Івано-Франківського області від 04.09.2014 року по справі № 342/1041/14-ц шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], який був зареєстрований 27.01.2007 року виконкомом Корнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1 - розірвано. Сина - [PERSON], [INFO] залишено проживати біля матері. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] , що стверджено копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 18.04.2014 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, малолітній син [PERSON] проживає разом з позивачкою. Відповідач, який проживає окремо від сім'ї, в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає. Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону - батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення останніми повноліття визначено статтею 180 СК України. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. На час розгляду справи відповідач має нестабільний, мінливий дохід. Отже, є підстави для стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі. Даний факт ніким не заперечується та не спростовується. Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач інших дітей на утриманні не має, догляд за перестарілими і інвалідами не здійснює, що підтверджує представник відповідача. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачка не довела, що за своїм матеріальним становищем відповідач здатний сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі, а тому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1500 гривень щомісяця на дитину до досягнення нею повноліття та приходить до висновку, що з нього слід стягнути аліменти у меншому розмірі. Враховуючи вищенаведене, величину прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавством, а також те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, то позов слід задовольнити частково, стягувати з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 750 грн. щомісячно. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулася до суду з позовом 13.11.2015 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дитиною повноліття. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial