Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Херсонська міська рада звернулася до суду з вищевказаним позовом, свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що на підставі розпорядження голови Фонду комунального майна від 03.07.2003 року видане свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . У зв`язку із порушеннями, що були вчинені при його видачі, розпорядженням голови Фонду комунального майна від 12.08.2003 року вказане розпорядження було скасоване. Таким чином, квартира перебувала у комунальній власності, користувачем даної квартири до моменту смерті була [PERSON] , яка померла [INFO] . Після її смерті квартира була передана на підставі рішення виконавчого комітету Кравченко М.Я., згідно із ордером №154 від 20.06.2014 року, однак вселитися до неї він не зміг, оскільки невідомими особами чинився опір, а [PERSON] через хворобу та похилий вік помер [INFO] . Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона, залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 16.03.2017 року по справі №668/10600/15-ц встановлено, що дана квартира належить до об`єкту комунальної форми власності, власником якої є територіальна громада в особі Херсонської міської ради. За інформацією, наявною в управлінні обліку, розподілу та приватизації житла міської ради, із виходом на місто встановлено, що в квартирі без будь-яких правових підстав проживає [PERSON] , у зв`язку з чим, Херсонська міська рада як власник звернулася із позовом до Херсонського міського суду Херсонської області. Окрім того, в реєстрі речових прав не скасований запис про реєстрацію скасованого свідоцтва, що був внесений ХДБТІ ще в 2003 році. Неодноразовими зверненнями до ХДБТІ Херсонській міській раді було роз`яснено, що дана дія можлива лише на підставі рішення суду, в зв`язку із чим, Херсонська міська рада звернулася із позовом до Херсонського окружного адміністративного суду із вказаним позовом. В ході розгляду справи, а саме: 31.07.2018 року виявилося, що з невідомих причин, вже після розгляду справи, державним реєстратором ХДБТІ Пигидою А.В. внесено запис на підставі рішення про державну реєстрацію права за померлою [PERSON] свідоцтва про право власності, серія та номер: [NUMBER] , виданого 03.07.2003 року Фондом комунального майна м.Херсона, втрачено. Позивач вважає дані дії реєстратора незаконними. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 31.07.2018 року вбачається, що рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №40953756 від 05.05.2018 року Пигида А.Б. вніс запис про підставу виникнення права власності за [PERSON] як померлою особою. Підставою зазначено свідоцтво про право власності, серія та номер: [NUMBER] , виданого 03.07.2003 року Фондом комунального майна м.Херсона, втрачено. В свою чергу, дане свідоцтво скасоване ще 12.08.2003 року. Окрім того, згідно із відомостями самого БТІ дане свідоцтво [PERSON] не встигла отримати. Як вбачається з інформаційної довідки, державний реєстратор ХДБТІ Пигида А.В. 02.05.2018 року відкрив новий розділ на об`єкт нерухомості квартиру [ADDRESS] під час проведення реєстрації. Таким чином, незрозуміло, у зв`язку із чим, на існуючий об`єкт нерухомості державним реєстратором відкрито новий розділ. Квартира є цілісним об`єктом нерухомості, будь-якого виділу, знищення, створення нового об`єкта не відбулося та не могло відбутися. Також, незрозуміло, чому саме державним реєстратором КП ХДБТІ ХОР внесено запис №40953756 від 05.05.2018 року щодо арешту нерухомого майна на підставі постанови, виданої 24.03.2004 року державною виконавчою службою Суворовського районного управління юстиції. Відомості про суб`єкт обтяження зазначено як [PERSON] . Разом із тим, відповідно до самої ж реєстрації права власності за померлою особою вказано, що [PERSON] - померлою особою, свідоцтво про смерть, серія та номер: [NUMBER] , видане 13.05.2013 року. В той же час, відповідно до листа Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсона від 01.08.2018 року №29379 вбачається, що у вказаному виконавчому органі не перебувало виконавчих проваджень, за якими боржником виступала [PERSON] , а відповідно й не накладалося арешту. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просив скасувати рішення державного реєстратора Пигиди Андрія Борисовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 40953756 від 05.05,2018, внесеного на підставі свідоцтво про право власності, втрачено, серія та номер: [NUMBER] , виданого 03.07.2003, видавник Фонд комунального майна м.Херсона за [PERSON] (померлою особою); скасувати рішення державного реєстратора Пигиди Андрія Борисовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 40953756 від 05.05.2018 про арешт нерухомого майна [PERSON] квартири [ADDRESS] , внесеного на підставі постанови, серія та номер: б/н, виданий 24.03.2004, видавник: Державна виконавча служба Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні; визнати за територіальної громадою в особі Херсонської міської ради право власності на квартиру [ADDRESS] ; судові витрати покласти на відповідачів. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08.08.2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження до підготовчого судового засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.04.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 03.04.2019 року позивач надав до суду клопотання про виправлення описки в прохальній частині позову та просив: скасувати рішення державного реєстратора Пигиди Андрія Борисовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 40953756 від 05.05.2018, внесеного на підставі свідоцтво про право власності, втрачено, серія та номер: [NUMBER] , виданого 03.07.2003, видавник Фонд комунального майна м. Херсона за [PERSON] (померлою особою); скасувати рішення державного реєстратора Пигиди Андрія Борисовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 40953756 від 05.05.2018 про арешт нерухомого майна [PERSON] квартири [ADDRESS] , внесеного на підставі постанови, серія та номер: б/н, виданий 24.03.2004, видавник: Державна виконавча служба Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні; визнати за територіальної громадою в особі Херсонської міської ради право власності на квартиру [ADDRESS] ; судові витрати покласти на відповідачів. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач - державний реєстратор Херсонського бюро технічної інвентаризації Херсонської обласної ради Пигида А.Б. в судове засідання не з`явився, надав до суду відзив, згідно якого просив відмовити у задоволенні позову. 02.05.2018 року, за заявою [PERSON] , Пигидою А.Б. було здійснено державну реєстрацію прав власності (перенесення) за [PERSON] (особа померла) на квартиру на підставі рішення №40953756. Рішення прийняте з додержанням вимог чинного законодавства, тому підстави для скасування рішення відсутні. Представник відповідача - Херсонського бюро технічної інвентаризації Херсонської обласної ради в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановлений законом порядку. Представник третьої особи - Суворовського РВ ДВС м.Херсон Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановлений законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що на підставі розпорядження голови Фонду комунального майна від 03.07.2003 року №14191 ж, видане свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . У зв`язку із порушеннями, що були вчинені при його видачі, розпорядженням голови Фонду комунального майна від 12.08.2003 року вказане розпорядження було скасоване. Згідно ордеру на жиле приміщення №154 від 20.06.2014 року, на підставі рішення виконкому №17.06.2014 від №151, видане [PERSON] на право зайняття жилого приміщення жилою площею 19,0 кв.м., яка має дві кімнати в ізольованій квартирі за адресою [ADDRESS] . Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 24.11.2016 року, залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 16.03.2017 року по справі №668/10600/15-ц встановлено, що спірна квартира належить до об`єкту комунальної форми власності, власником якої є територіальна громада в особі Херсонської міської ради. Відповідно до акту від 15.02.2017 року, 15.02.2017 року комісією проведено обстеження квартири [ADDRESS] на предмет встановлення осіб, які зі слів сусідів, проживають в зазначеній квартирі. На час обстеження в квартирі мешкає [PERSON] зі своєю сім`єю, який поселився в квартирі самовільно. Надати документи, що підтверджують право власності на зазначену квартиру, [PERSON] відмовився. Звільнити помешкання квартири добровільно відмовляється. За даними бухгалтерського обліку ПП «Жилтранс» квартира [ADDRESS] , не приватизована, знаходиться в комунальній власності. Станом на 15.02.2017 року за даною адресою ніхто не зареєстрований, попередній квартиронаймач [PERSON] помер [INFO] . На теперішній час квартира вільна. Згідно акту від 17.03.2017 року за адресою: [ADDRESS] проживає [PERSON] , який заселився самоуправно. Будь-які документи, що надавали б йому дозвіл на заселення відсутні. Звільнити приміщення відмовляється. Наймач квартири [PERSON] помер [INFO] і знятий з реєстраційного обліку. Квартира не приватизована, належить міській територіальній громаді. Ордер на заселення до квартири управлінням обліку, розподілу та приватизації житла міської ради після [PERSON] нікому не видавався. З листа №145 від 31.05.2017 року, виданого ПП «Жилтранс» вбачається, що [INFO] помер квартиронаймач квартири [ADDRESS] [PERSON] , який був зареєстрований в квартирі один. Зазначена квартира не приватизована. Станом на 31.05.2017 року квартира №10 вільна. Згідно листа Управління обліку, розподілу та приватизації житла Херсонської міської ради №17/124 від 15.08.2017 року, квартира [ADDRESS] перебуває у комунальній власності міста. Договір найму на вказану квартиру із [PERSON] управлінням не укладався. Інші особи, стосовно укладання - переукладання договору найму на вказану квартиру, до управління не зверталися. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №132667419 від 31.07.2018 року вбачається, що рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №40953756 від 05.05.2018 року Пигида А.Б. вніс запис про підставу виникнення права власності за [PERSON] як померлою особою. Підставою зазначено свідоцтво про право власності, втрачено, серія та номер: [NUMBER] , видане 03.07.2003 Фондом комунального майна м.Херсона згідно розпорядження №14191 ж від 03.07.2003 року. Відповідно до листа Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсон Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 01.08.2018 року №29379 повідомлено, що перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні відділу не перебувало виконавчих проваджень, за якими боржником є [PERSON] . З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №132667419 від 31.07.2018 року вбачається, що державний реєстратор ХДБТІ Пигида А.В. 02.05.2018 року відкрив новий розділ на об`єкт нерухомості квартири [ADDRESS] під час проведення реєстрації. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Державний реєстратор, реалізуючи свої функції, керується Конституцією України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст.14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються в разі: 1) знищення об`єкта нерухомого майна; 2) поділу, об`єднання об`єктів нерухомого майна або виділу частки з об`єкта нерухомого майна; 3) державної реєстрації права власності на новостворений об`єкт нерухомого майна, щодо якого в Державному реєстрі прав відкрито розділ як на об`єкт незавершеного будівництва; 4) скасування державної реєстрації земельної ділянки. Згідно ч.4 ст.14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі об`єднання об`єктів нерухомого майна відповідні розділи Державного реєстру прав та реєстраційні справи закриваються, а реєстраційні номери таких об`єктів скасовуються. Для новоствореного об`єкта нерухомого майна відкривається новий розділ у Державному реєстрі прав та формується нова реєстраційна справа, а також присвоюється новий реєстраційний номер такому об`єкту. У зв`язку з викладеним, спірна квартира є цілісним об`єктом нерухомості, будь-якого виділу, знищення, створення нового об`єкта не відбулося. Відповідно до Порядку «Про державну реєстрації речових прав та їх обтяжень», затверджених Постановою КМУ від 25.12.2015 року №1127 (далі - Порядок), державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо державної реєстрації прав відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав. Таким чином, приватний нотаріус, що наділений статусом спеціального суб`єкта щодо державної реєстрації не міг провести реєстрацію права власності з відкриттям розділу на квартиру, оскільки вона належала [PERSON] всього декілька днів, оскільки розпорядженням «Голови Фонду комунального майна від 12.08.2003 року розпорядження про приватизацію скасоване. Відповідно до п.66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, затверджених постановою кабінету Міністрів України 25 грудня 2015 року №1127, для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу. Державна реєстрація права власності на підставі заяви спадкоємця проводиться шляхом внесення до Державного реєстру прав відомостей про суб`єкта права власності спадкодавця з обов`язковим зазначенням відомостей про смерть такої особи. З матеріалів справи встановлено, що даної вимоги закону виконано не було. Окрім того, з інформаційної довідки вбачається, що свідоцтво втрачене, а дублікату такого свідоцтва не могло бути, оскільки за місяць12.08.2003 дане свідоцтво було скасоване. Статтею 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме та їх обтяження», передбачено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав, на підставі прийнятого рішення про скасування реєстрації. У разі проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, державним реєстратором прав на нерухоме майно є державний виконавець. Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації обтяження речового права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, визначає Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127. Таким чином, державним реєстратором КП ХДБТІ ХОР незаконно внесено запис, індексний номер 40953756 від 05.05.2018 щодо арешту нерухомого майна на підставі постанови, серія та номер:б/н, виданий 24.03.2004 Державною виконавчою службою Суворовського районного управління юстиції, відомості про суб`єкта обтяження зазначено як [PERSON] . Разом із тим, відповідно до самої реєстрації права власності за померлою особою вказано, що [PERSON] - померла особа, згідно свідоцтва про смерть від 13.05.2013 року. В той же час відповідно до листа Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсона від 01.08.2018 №29379 вбачається, що у вказаному органі не перебуваю виконавчих проваджень, за якими боржником виступила [PERSON] , а відповідно й не накладалося арешту. Частина 1 статі 16 ЦК України визначає, що кожна особа має право вернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно зі статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у вразі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 ЦК України слід враховувати, що за змістом вказаної статті судове рішення не породжує право власності, а піше підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.05.2018 у справі №914/904/17. Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку, зокрема у визначений спосіб, є наявність підтвердженого належними доказами права власності особи щодо майна, право власності на яке оспорюється або не визнається іншою особою, а також підтверджене належними доказами порушення невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно (пункт 13 постанови Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 910/1016/17, пункт 12 постанови від 17.04.2018 у справі № 914/1521/17 ). Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що право власності Херсонської міської ради виникло у позивача ще з 1992 року, на підставі рішення Херсонської обласної ради народних депутатів від 20.03.1992 №32 «Про розмежування комунального майна, переданого у власність області, між обласною власністю і власністю міст обласного підпорядкування та районів області, постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 1991 p. №311 «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних, одиниць (комунальною власністю)», та додаткового рішення по кожній із квартири не потребує. Дане право власності оспорюється відповідачем, окрім того, при наявності подібних записів у державному реєстрі речових прав, вчинених спочатку БТІ як єдиним органом державної реєстрацій речових прав по 2013 року (Тимчасове Положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав, затверджений Наказом Міністерства юстиції від 07.02.2002 №7/5 що діяв до 01.01.2013), а у подальшому і державним реєстратором Пигидою А.Б. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається у разі задоволення позову - на відповідача. Судовий збір по справі складає 6149,00 грн. (5298 грн. - сума судових витрат + 881 грн. - судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову), які сплачені позивачем у повному обсязі, підлягають стягненню з відповідачів пропорційно, а саме: 3074,50 грн. з кожного.

Outcome: approved