Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що вони є власниками житлового будинку та земельної ділянки, розташованої на [ADDRESS] в місті Кролевець. На сусідній земельній ділянці [PERSON], який займається бджільництвом більше 10 років, розмістив вулики в кількості 50 штук з бджолиними сім'ями. Зазначені вулики знаходяться в безпосередній близькості від їх будинковолодіння - на відстані 4 метри. Наявність такої великої кількості бджіл, особливо у весняно-літній період, створює їм незручності в проживанні та користуванні належним будинком та земельною ділянкою. Вони неодноразово звертались до [PERSON] з питання перенесення пасіки або приведення її утримання до норм законодавства, але він категорично відмовляється це робити. Пасіка на сусідній ділянці знаходиться майже рік, за виключенням періоду з травня до серпня. В період, коли вулики знаходяться на сусідній ділянці, вони фактично позбавлені можливості повноцінно користуватись своїм будинком та земельною ділянкою, оскільки бджоли відповідача постійно літають на їх подвір'ї, що створює загрозу для життя та здоров'я мешканців будинку та ускладнює господарські роботи, неодноразово бджоли кусали позивача, що спричиняло сильну алергічну реакцію на бджолиний укус, внаслідок чого він звертався за медичною допомогою до Кролевецької ЦРЛ. Їхні онуки, які проживають в будинку, не можуть вільно знаходитись на подвір'ї, оскільки їх лякають бджоли. У вересні 2011 року з питання перенесення пасіки вони також звертались до Кролевецької міської ради. Рішенням виконавчого комітету Кролевецької міської ради від 22 вересня 2011 року було затверджено акт комісії по обстеженню земельної ділянки по [ADDRESS] в м.Кролевець і визнано, що пасіка розміщена з порушенням ветеринарно-санітарних правил та рекомендовано [PERSON] перенести пасіку на інше місце своєї присадибної ділянки, розміщення якої не буде завдавати шкоди [PERSON] та встановити огорожу не менше 2,5 м заввишки. Однак, дане рішення відповідачем не виконано. В зв'язку з цим, позивачі змушені звернутись до суду і просять зобов'язати відповідача усунути перешкоди в користуванні житловим будинком та земельною ділянкою шляхом огородження пасіки огорожею заввишки не менше 2,5 м та перенести вулики на відстань 30 м від їх будинковолодіння. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав в повному обсязі та пояснив, що їм з дружиною [PERSON] належить на праві власності по 1/2 частині будинку та земельної ділянки розміром 0,0585 га по [ADDRESS] в місті Кролевець. На сусідній ділянці, яка належить [PERSON] по [ADDRESS] проживає відповідач, який має в своєму господарстві бджолину пасіку, яка налічує близько 50 вуликів з бджолиними сім'ями. Сусідські бджоли неодноразово його кусали, він був змушений звертатись для надання медичної допомоги до Кролевецької ЦРЛ. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала в повному обсязі та пояснила, що з ними в будинку проживають малолітні онуки, які не мають можливості проводити час на подвір'ї, оскільки сусідські бджоли їх лякають та неодноразово кусали. Вона просила відповідача перенести вулики, зверталася до міської ради та до міліції з питання перенесення пасіки та притягнення відповідача до відповідальності, але він не реагує. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що має у своєму господарстві 41 вулик з бджолиними сім'ями. З травня до початку вересня пасіка знаходиться на місці медозбору, весь інший час вулики знаходяться у зимівнику. Тільки навесні він виносить вулики з бджолами із зимівника для обльоту, і потім вивозить в лісову смугу хутора Боцманове Кролевецького району для медозбору. Також він зазначив, що розведенням бджіл, окрім нього, займаються також і інші сусіди, а тому вважає, що позивачами не доведено, що саме бджоли з його пасіки літають по їх подвір'ю та спричинили укуси членам їх сім'ї . Він, у відповідності до чинного законодавства, має ветеринарно-санітарний паспорт на пасіку, також за його заявою було проведено дослідження підмору бджіл, при якому збудників хвороб не виявлено. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засідання дали показання про те, що [PERSON] та [PERSON] проживають по сусідству з відповідачем [PERSON], який займається бджільництвом і має пасіку. Часто велика кількість бджіл літає по подвір'ю позивачів, кусають їх та їхніх малолітніх онуків. [PERSON], як медсестра, неодноразово надавала медичну допомогу позивачу [PERSON] після укусів бджіл. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що відповідач [PERSON] має в своєму господарстві по [ADDRESS] в м.Кролевець пасіку, яка налічує близько 40 вуликів з бджолиними сім'ями. Відповідач вивозить пасіку з земельної ділянки на початку травня і забирає у вересні, а у листопаді пасіку переносить у зимівник. Заслухавши пояснення позивачів, відповідача, показання свідків, дослідивши письмові докази у справі, матеріал №826 про відмову в порушенні кримінальної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачі є власниками житлового будинку та земельної ділянки площею 0,0584 га за адресою м.Кролевець, [ADDRESS] (а.с.13, 14, 62-63). Сусідня земельна ділянка (по [ADDRESS]) розміром 0,059 га знаходиться у приватній власності [PERSON] (а.с.66). Разом з [PERSON] за зазначеною адресою проживає його зять [PERSON], який з дозволу власника розташував в зазначеному господарстві пасіку та займається бджільництвом (а.с.40). 17 листопада 2014 року [PERSON] провів реєстрацію належної йому пасіки в кількості 41 (сорока однієї) бджолиної сім'ї та отримав ветеринарний паспорт на пасіку № 162/39 (а.с.64, 34). Згідно експертного висновку Кролевецької районної державної лікарні ветеринарної медицини, при проведенні дослідження підмору бджіл, належних [PERSON] збудників хвороб не виявлено (а.с.35). З досліджених судом доказів вбачається, що близьке розташування з садибою позивачів пасіки відповідача (близько 4 метрів) з бджолиними сім'ями не дає їм можливості вільно користуватись своєю земельною ділянкою, обслуговувати садибу, також унеможливлює вільне перебування їх дітей та малолітніх онуків на своєму подвір'ї внаслідок постійної загрози нападу бджіл та отримання бджолиних укусів, в зв'язку з чим між ними та відповідачем виникають постійні сварки. Позивач [PERSON] неодноразово звертався до Кролевецької ЦРЛ з приводу укусів бджіл, де йому була надана медична допомога. Дані обставини також підтверджуються довідкою голови вуличного комітету від 12.05.2014 року, довідками головного лікаря Кролевецької ЦРЛ (а.с.20, 21, 22). Позивачі неодноразово звертались до відповідача з вимогою перенести вулики подалі від меж належної їм земельної ділянки та поставити огорожу висотою 2,5 м, але він на звернення не реагує. Позивачка також зверталася до Кролевецької міської ради і комісія, яка була створення для розгляду її звернення, виявила порушення [PERSON] розміщення пасіки. Рішенням виконавчого комітету Кролевецької міської ради від 22 вересня 2011 року було затверджено акт комісії по обстеженню земельної ділянки по [ADDRESS] в м.Кролевець і визнано, що пасіка розміщена з порушенням ветеринарно-санітарних правил та рекомендовано [PERSON] перенести пасіку на інше місце своєї присадибної ділянки, розміщення якої не буде завдавати шкоди сусідці [PERSON] та встановити огорожу, що повинна бути заввишки не менше 2,5 м для підвищення рівня льоту бджіл (а.с.16, 17 ,18). Однак рішення виконавчого комітету [PERSON] на даний час не виконано, що не заперечується ним в судовому засіданні. З відмовного матеріалу №826 вбачається, що позивачка [PERSON] 10 травня 2012 року зверталась з заявою до Кролевецького РВ УМВС про притягнення до відповідальності її сусіда [PERSON], який в своєму господарстві утримує 40 вуликів з бджолосім'ями, чим створює нестерпні умови для її проживання. Відповідно до ст. 282 ЦК України фізична особа має право вимагати усунення небезпеки, створеної внаслідок підприємницької або іншої діяльності, яка загрожує життю та здоров'ю. Згідно ст.1163 ЦК України фізична особа, життю, здоров'ю або майну якої загрожує небезпека, має право вимагати її усунення від того, хто її створює. Відповідно до змісту ч.1 ст.103, ст.104 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше. Згідно зі ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитків. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ст.15 Закону України «Про бджільництво» фізичні та юридичні особи розміщують пасіки на земельних ділянках, які належать їм на правах власності або користування, відповідно до ветеринарно-санітарних правил. Якщо бджолині сім'ї заважають життєдіяльності людини, їх по можливості переселяють (ст. 33 Закону України "Про бджільництво"). Додатком №5 до Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров'я України від 19 червня 1996 року №173 встановлено розміри санітарно-захисних зон від сільськогосподарських підприємств до житлової забудови та прирівняних до неї об'єктів, зокрема санітарно-захисна зона від об'єктів бджільництва до житлової забудови повинна становити 300 м. Згідно Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл № 9 від 30.01.20001 року, при розміщенні пасіки на присадибній ділянці (подвір'ї) огорожа повинна бути не менше 2,5 м заввишки для підвищення рівня льоту бджіл. Дана інструкція є обов'язковою для дотримання всіма державними органами, а також підприємствами, установами, організаціями незалежно від відомчої підпорядкованості і форм власності, посадовими особами та громадянами. В судовому засіданні було встановлено, що пасіка відповідача розташована на земельній ділянці, суміжній із земельною ділянкою позивачів з порушенням ветеринарно-санітарних норм, а саме: пасіка розташована в безпосередній близькості від житлового будинку позивачів - близько 4 метрів, відсутня огорожа пасіки заввишки не менше 2,5 м, а тому дані обставини дають змогу бджолам відповідача, яких нараховується в кількості 41 бджолосім'я, вільно залітати на земельну ділянку (подвір'я) позивачів та завдавати укусів членам їх сім'ї. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що наявність пасіки поруч з домоволодінням позивачів порушує права останніх, як власників домоволодіння, а також здійснює перешкоджи в користуванні будинком та присадибною земельною ділянкою, а тому вимоги [PERSON] та [PERSON] є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 282, 391, 1163 ЦК України, 103, 104, 152 ЗК України, ст.ст. 15, 33 Закону України "Про бджільництво", "Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл" № 9 від 30.01.20001 року, Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров'я України від 19 червня 1996 року №173,

Outcome: approved