Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

11.02.2020 в суд подано зазначений позов з таким обґрунтуванням вимог. Позивачка з відповідачем перебувала у шлюбі, який розірвано рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 26.03.2018 р. у справі № 302/155/18. Від шлюбу з відповідачем народилося двоє дітей: [PERSON] - [INFO] , та [PERSON] - [INFO]. За рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 04.07.2014 року (справа № 302/800/14-ц) на користь позивачки з відповідача проводиться стягнення аліментів у твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 20.06.2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач з часу присудження аліментів на користь позивачки не сплатив жодної гривні, допустив заборгованість зі сплати аліментів на загальну суму 67366,63, жодної додаткової матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. З часу присудження аліментів витрати на утримання неповнолітніх дітей значно збільшилися, зокрема вони подорослішали, стали ходити до школи, потребують більше речей (одяг, взуття тощо) та різне шкільне приладдя. За цих підстав на утримання дітей позивачка стала витрачати значно більше коштів, в середньому по 5000 грн. на кожну дитину. Отже, на даний час змінилися обставини, які дають мені підстави для звернення до суду про збільшення визначеного судом розміру аліментів. Окрім цього, на сьогоднішній час позивачка є непрацюючою, змушена займатися вихованням дітей та здійснює догляд за особою похилого віку, за цих підстав позивачка фактично з дітьми перебуває на утриманні її батьків, оскільки розмір державної соціальної допомоги призначеної її та її дітям, як малозабезпеченій сім`ї є недостатнім для належного забезпечення сім`ї. Натомість відповідач є здоровим та працездатним, інших утриманців не має. На основі викладеного позивачка просить ухвалити рішення про збільшення розміру аліментів з відповідача на утримання двох неповнолітніх дітей і визначити новий розмір аліментів у твердій грошовій сумі 2500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За клопотанням позивача, суд ухвалив, згідно ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 17.02.2020 про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до вимог ст.ст. 19 ч.6, 274, 279 ЦПК України. 04.03.2020 відповідач подав відзив на позовну заяву, де заявив клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням осіб. 06.03.2020 ухвалою Міжгірського районного суду клопотання відповідача задоволено та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка на розгляд справи не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та надала письмові пояснення, де зазначила, що відповідач має заборгованість зі сплати аліментів, присуджених раніше. Просить узяти до уваги, що відповідач має можливість утримувати неповнолітніх дітей, оскільки не надав відомості про доходи, не подав суду доказ про важкість майнового ста та неможливість працювати за станом здоров`я. Відповідач на розгляд справи н з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. 04.03.2020 відповідач подав відзив на позовну заяву, де позовні вимоги позивачки заперечив повністю з таких обґрунтувань. Матеріальний стан відповідача не покращився, у зв`язку з накладеними на нього обмеженнями відділом ДВС він позбавлений можливості виїхати на заробітки за межі України, а вдома роботи немає. Проживає разом із батьками на пенсію його мами, яка в січні 2020 року склала 3164,33 грн. на місяць. Однак він не заперечує щодо збільшення розміру аліментів в розмірі 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд установив такі обставини. Від шлюбу в сторін народилося двоє неповнолітніх дітей: дочка [PERSON] - [INFO] , та дочка [PERSON] - [INFO]. Після розірвання шлюбу сторін їх неповнолітні діти мешкають з позивачкою. 04.07.2014 року рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 04.07.2014 року (справа № 302/800/14-ц) присуджено на користь позивачки з відповідача стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 20.06.2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка ніде не працює, здійснює догляд за особою похилого віку та отримує державну соціальну допомогу як малозабезпечена сім`я в УПСЗН Міжгірської РДА. Відомостей про дохід відповідача відсутній, подано довідку про доходи його матері [PERSON]. Оцінивши зміст позову, доводи сторін, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке обґрунтування. Встановлені обставини підтверджені актами цивільного стану, рішеннями суду, які набрали законної сили, довідками про розмір доходів сторін з місць їх праці та іншими документами. Позивачка частково довела необхідність збільшення розміру аліментів на утримання дітей зростанням вартості життя з 2014 року в порівнянні з періодом, який передував первісному рішенню суду про присудження аліментів, однак позивачка не довела вимоги щодо розміру аліментів, які слід збільшити до суми по 2500 грн. щомісячно на кожну дитину, з огляду на таке. Статтею 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно з ст.185 СК України батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Ця ж норма закону передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно з ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідач позов заперечив частко, заявивши що не має коштів для сплати аліментів в такому розмірі, який просить позивачка. Заперечення відповідача не заслуговує на увагу, бо таке не підтверджено жодним доказом. Зокрема, відповідач [PERSON] не подав суду доказів того, що перебуває у важкому матеріальному становищі, за станом здоров`я не може працевлаштуватися. З матеріалів справи вбачається, що відповідач інших утриманців, окрім дітей [PERSON] , 2012 р.н., та [PERSON] , 2014 р.н., немає, є молодий віком, працездатний та здоровий. Вищевикладені норми сімейного законодавства вимагають від обох батьків нести однакові витрати на утримання дітей. Статтею 7 закону «Про державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років має становити: з 1 січня - 2218 грн., з 1 липня - 2318 грн., з 1 грудня - 2395 грн. Подані сторонами докази і доводи, системний аналіз правових норм сімейного законодавства, застосованого судом, переконують суд у тому, що достатньо визначити новий (збільшений) розмір аліментів на утримання дітей з відповідача, які проживають з позивачем у розмірі, що є більшим від мінімального розміру, передбаченого законом (стаття 182 ч.2 СК України), тобто 100 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно. При визначенні цього розміру суд виходить з того, що позивач теж має нести не менші витрати на утримання своїх дітей, ніж відповідач і має можливості для цього. Стаття 81 ч.1 ЦПК України вимагає від сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями статті 141 ч.1 ЦПК України, законом «Про судовий збір» судові витрати у виді судового збору в сумі 840 грн. 80 коп. слід покласти на відповідача із стягненням у користь держави. Інших судових витрат до стягнення чи повернення не заявлено і в справі не має.

Outcome: partial