Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

21 липня 2015 року до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання неповнолітньої дитини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Красноармійської міської ради Донецької області, яка здана позивачкою на пошту 10 липня 2015 року. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого має сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу з відповідачем дитина залишилась проживати разом із нею, відповідач сплачував аліменти на утримання дитини. У 2013 році вона виїхала до м. Одеси на роботу, і у цей період дитина стала проживати разом із батьком. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 червня 2014 року місце проживання сина було визначено за адресою: [ADDRESS] разом із батьком, з неї були стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. За час проживання у родині батька у сина не склалися відносини з дружиною відповідача, і він став проживати за адресою: [ADDRESS], яка належить її матері [PERSON], де вона також проживає без реєстрації. За місцем проживання вона характеризується позитивно, в місці проживання дитини створені всі умови для виховання та проживання сина разом із нею. Позивачка вважає, що у разі задоволення позову відповідач не матиме від неї права на отримання від неї аліментів на утримання дитини, оскільки дитина мешкатиме разом із нею і буде знаходитися на її утриманні. Оскільки дитина з 18 квітня 2015 року не перебуває на утримання батька, позивачка вважає, що стягнення аліментів на користь відповідача має бути припинено саме з цього дня. На підставі ст.ст.180-183 СК України позивачка просила стягнути з відповідача аліменти з відповідача на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення з позовною заявою до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник позивачки [PERSON] підтримала позовні вимоги, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - органу опіки та піклування Красноармійської міської ради Донецької області Гергуленко Н.О. в судовому засіданні пояснила, що позивачкою створені всі необхідні умови для проживання дитини. З дитиною була проведена, з ким з батьків він має намір проживати, в ході якої з'ясувалось, що він бажає проживати разом із матір'ю, має конфлікт із дружиною батька. Допитаний в судовому засіданні неповнолітній [PERSON], [INFO], висловив бажання проживати разом із матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], у зв'язку із наявністю конфлікту між ним та дружиною батька, а також у зв'язку із створенням матір'ю всіх необхідних умов для його проживання. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, а також думку неповнолітньої дитини щодо місця його проживання, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Позивачка разом із сином [PERSON] проживають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] за місцем проживання [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно ч.3 ст.160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Положення ч.2 ст.161 СК України вказує на те, що орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Позивачка за місцем проживання характеризується позитивно, що підтверджується побутовою характеристикою КП "Родинська житлова управляюча компанія" від 26 червня 2015 року. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 22 квітня 2015 року з 18 квітня 205 року неповнолітній [PERSON] з 18 квітня 2015 року проживає разом із матір'ю та бабусею за адресою: [ADDRESS]. У квартирі придбано, чисто, є місце для вивчення уроків, є необхідні меблі та побутова техніка, тобто матеріально-побутові умови проживання сім'ї [PERSON] є добрі. Згідно висновку органу органу опіки та піклування Родинської міської ради Донецької області від 3 липня 2015 року № 02-54-275 орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON], [INFO], за місцем проживання його матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини судом взято до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про те, що місцем проживання неповнолітнього [PERSON], [INFO], з урахуванням його думки, слід визначити місце проживання його матері [PERSON] Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитинину визначаються домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки між сторонами не досягнуто згоди щодо утримання дитини, місце проживання якого визначено із матір'ю, - з відповідача слід стягнути аліменти в судовому порядку на її утримання. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує, що відповідач - працездатний, інших осіб, яких зобов'язаний утримувати за законом, не має, дитина самостійного джерела засобів до існування не має. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачкою зазначена позовна заява здана на пошту 10 липня 2015 року, отже з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивачки на утримання дитини саме з цього часу. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. У зв'язку із визначенням місця проживання дитини разом із матір'ю, - підлягає припиненню стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], за рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 червня 2014 року з дня набрання цим рішенням законної сили. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову підлягають присудженню з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. Відповідно до ст.29 ЦК України, ст. ст.160, 161 СК України,

Outcome: partial