Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення належності йому архівних довідок. В обґрунтування даної заяви [PERSON] зазначив, що він має право на пенсію за віком, однак через не застережні (не коректне) скорочення його по батькові у Архівних довідках № 01-09/10 та 01-09/11, виданих 14.01.2020 року № 01-09/10 Комунальною установою "Об`єднаний трудовий архів селищної та сільських рад Диканського району" (далі - Архівна установа) про кількість відпрацьованих людино-днів та про отриману ним заробітну плату за період з 1990 року по 2000 рік у радгоспі ім. Чапаєва з подальшою реорганізацією в Колективне сільськогосподарське підприємство ім. Чапаєва Диканського району Полтавської області та Товариство з обмеженою відповідальністю "ім.Чапаєва", він позбавлений можливості оформити таку. Вказані обставини і слугували підставою для звернення до суду з відповідною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. В судовому засіданні заявник [PERSON] свою заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів підтримав та просив її задоволити з підстав викладених у ній. Від заінтересованої особи - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - надійшов лист у якому представник заявника зазначає, що на думку заінтересованої особи, вказаний факт не підлягає встановленню оскільки у цих документах не повністю зазначено по батькові. Заінтересована особа в своєму письмовому поясненні керується роз`ясненнями п. 12 Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 25.09.1998 року, що суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. В той же час, в даному письмовому поясненні вказано, що при розгляді заяви [PERSON] , управління покладається на розсуд суду, а розгляд справи без участі його представника. Заслухавши пояснення заявника [PERSON] , та свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши наявні по справі докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення такої заяви виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 20.05.1984 року заявника прийнято в члени колгоспу ім. Чапаєва Диканського району Полтавської області, про що було внесено відповідний запис до його трудової книжки серії [NUMBER] . Заявнику 14 січня 2020 року Архівною установою були видані архівні довідки №01-09/10 та 01-09/11 у яких зазначено ім`я та по батькові останнього " [PERSON] / [PERSON] */ [PERSON] .* замість вірного [PERSON] . Як вбачається з належно завіреної копії довідки № 16 від 29.11.2000 року, виданої Головою правління КСП ім. Чапаєва, що [PERSON] з січня 1990 року переведений трактористом тракторної бригади радгоспу ім. Чапаєва. В даній довідці також зазначено, що 13.02.1996 року радгосп ім. Чапаєва реорганізовано в колективне сільськогосподарське підприємство ім. Чапаєва Диканського району Полтавської області. Вказані факти також вбачаються з відповідних записів здійснених у трудовій книжці заявника [PERSON] серії [NUMBER] . З поданих суду документів - належно завірених копій сторінок паспорта громадянина України, копії свідоцтва про народження - вбачається, що повне правильне прізвище, ім`я та по батькові заявника - [PERSON] , [INFO] . В той же час, факт належності заявнику [PERSON] архівних довідок також підтверджуються наданими в судовому засіданні поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] , які вказали, що вони працювали разом із [PERSON] у радгоспі ім. Чапаєва, яке в подальшому реорганізоване в КСП ім. Чапаєва та ТОВ "ім. Чапаєва" у період з 1990 по 2000 роки, заявник працював на посаді тракториста. Відповідно до ч. 6 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по - батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Даний факт має для заявника [PERSON] юридичне значення, іншим шляхом встановити його неможливо. Оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви та встановлення факту належності заявнику [PERSON] . Архівних довідок від 14.01.2020 року № 01-09/11 та № 01-09/10 виданих Архівною установою. На підставі викладеного,

Outcome: approved