Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

16.04.2020 року до Олександрівського районного суду надійшла позовна заява представника позивача до [PERSON] про стягнення заборгованості. 23.04.2020 року судом отримана інформація про місце проживання відповідача. 24.04.2020 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що відповідач відповідно до договору № б/н від 19.10.2009 року отримав кредит на загальну суму 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між ним і Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме - надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 16.03.2020 року має заборгованість - 15126,08 грн., яка складається з наступного: 7140,95 грн. - заборгованість за тілом кредита; 3467,75 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 3320,90 грн. - заборгованість за пенею; а також штрафи - 500,00 грн. (фіксована частина); 696,48 грн. (процента складова). Представник позивача, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи до суду не з`явився, надавши суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю (а.с. 3,48). Відповідач в судове засідання з`явився, позовні вимоги визнав частково, надав суду письмову заяву в якій просив врахувати сплачені ним кошти 07.04.2020 року в погашення кредиту у розмірі 2000 грн., в підтвердження чого надав суду скрін-шот оплати (а.с.60-64). Суд, вислухавши відповідача, дослідивши та оцінивши надані докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 19.10.2009 року відповідач уклав з АТ комерційний банк «Приватбанк» кредитний договір, що складається з: - Заяви позичальника (а.с.26), що містить відомості про базову процентну ставку по кредитному ліміту на момент підписання договору 3% в місяць із розрахунку 360 діб у році. - Довідки про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", що містить відомості про базовий процент за використання кредитних коштів в розмірі 3,0% (а.с.27). - Умов і правил надання банківських послуг (а.с.28-33). Відповідно до п. 5.5 Правил користування платіжною карткою за користування кредитом банк нараховує проценти в розмірі, встановленими тарифами банку, з розрахунку 360 календарних діб на рік. Пунктом 4.8 Умов та правил надання банківських послуг, передбачений обов`язок банку продовжити строк дії Карти з новою датою закінчення строку дії, за наявності коштів в межах платіжного ліміту на відповідному Картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по Картрахунку. Відповідно до п. 5.5.1 за несвоєчасне виконання боргових забов`язаннь, утримувач сплачує відсотки за підвищеною відсотковою ставкою або додаткову комісію, розміри яких визначаються Тарифами. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. За вимогами п. 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі не виконання зобов`язань за договором позичальник на вимогу банку повинен виконати зобов`язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. Пункт 8.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачає, що при порушені клієнтом строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості від суми позову. Відповідно до вимог пункту 9.1 Умов та правил надання банківських послуг, утримувач доручає банку в будь-який час та без укладення будь-яких додаткових угод: - призупинити чи припинити дію Карти, чи - відмовити в її продовжені, заміні чи видачі нової Карти, чи - надати доручення будь-якому учаснику Міжнародних платіжних систем вилучити Карту, - якщо Утримувач більше одного разу допустив прострочення погашення Мінімального обов`язкового платежу. Пунктом 9.4 Умов та правил надання банківських послуг, передбачено, що в випадку наявності перевитрат Платіжного ліміту по карті та непогашення його Клієнтом протягом 6 місяців, карта закривається, наступне відновлення карти можливе тільки після повного погашення заборгованості. За вимогами п. 9.6 Умов та правил надання банківських послуг, при відсутності на Картрахунку Карти грошових коштів в розмірі, достатньому для оплати послуг банка для продовження дії Карти та при ненадходжені грошових коштів протягом 3 місяців з моменту закінчення дії Карти, Банк стягує комісію за обслуговування рахунку відповідно діючим тарифам. Зазначена комісія стягується Банком по закінченню зазначеного в цьому пункті строку, щомісячно. В випадку якщо залишок на Картрахунку менше розміру комісії, встановленої Тарифами банку, то розмір комісії за обслуговування Картрахунку встановлюється в розмірі залишку коштів на Картрахунку Утримувача. При нульовому залишку коштів на неактивному Картрахунку карти останній закривається. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна з сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгірується на такий же строк. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 19.10.2009 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON] станом на 16.03.2020 рік: заборгованість за тілом кредита становить - 7140,95 грн.; заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України - 3467,75 грн.; заборгованість з пені - 3320,90 грн.; заборгованість по судовим штрафам - 1196,48 грн. Разом - 15126,08 грн. (а.с. 5-16). Розрахунок містить відомості про нарахування процентів за користування кредитними коштами в розмірі - 36% річних за період з 20.10.2009 року по 31.12.2012 року; в розмірі 30% річних з 01.01.2013 року по 29.08.2014 року; в розмірі 34,8% річних з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року; в розмірі 43,2% річних з 01.04.2015 року по 31.05.2015 року; в розмірі 3,5% на місяць з 01.06.2015 року по 28.02.2019 року; в розмірі 3,5 % на місяць з застосуванням коефіцієнту «2» та загальним розміром процентів - 84 % річних за період з 01.03.2019 року по 16.03.2020 року. В період розрахунку з 01.10.2019 року по 16.03.2020 року позивачем проводилося нарахування за процентною ставкою на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, у розмірі 84% річних. Розрахунок за період з 01.10.2019 року по16.03.2020 року не містить відомостей про сплату відповідачем грошових сум на погашення заборгованості за кредитним договором (а.с. 5-16). З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, вбачається, що старт кредитного рахунку відбувся 20.10.2009 року з кредитним лімітом 0,00, 07.11.2012 року відбулася зміна кредитного ліміту, та його збільшено до 2000, 31.05.2013 року відбулася зміна кредитного ліміту - збільшено до 8000, 25.11.2015 року зміна кредитного ліміту - зменшено до 8000, 18.01.2019 року зміна кредитного ліміту - кредитний ліміт зменшено до 0,00 (а.с.24). Відповідно до довідки про видані картки [PERSON] , № останньої виданої картки - [NUMBER] від 29.05.2019 року та строк її дії - 11/22 (а.с.25). Відповідно до квитанції від 07.04.2020 року, [PERSON] сплатив 2000 грн. по картрахунку № [NUMBER] (а.с.61). Відповідач є власником Картки Приватбанку, «Золота картка «Універсальна», № [NUMBER] , строк дії - 11/22 (а.с.62). Відповідно до виписки по рахунку, останнє зарахування коштів на карту датовано 06.03.2020 року у сумі 500 грн. 01.11.2019, 01.12.2019, 01.01.2020, 01.02.2020, 01.03.2010 року картрахунок відповідача було зменшено на загальну суму 3199,16 грн. процентів відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. 08.11.2019, 27.12.2019, 31.01.2020, 27.02.2020, 06.03.2020 року відповідачем проведено зарахування переказу на картку в загальній сумі 3134,5 грн. (а.с.17-24). Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд на підставі ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Дослідженні докази, їх взаємозв`язок у сукупності, є достатнім для вирішення справи по суті. Зобов`язання боржника за договором повернути кредитору, отриману грошову суму та винагороду за користування грошима, на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Отже, правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманого кредиту та винагороди за користування грошима, а кредитор має право, - вимагати повернення наданого кредиту та сплати процентів. До встановлених судом правовідносин, які склалися між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми права. Відповідно до ст. 1054 ЦК України: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За статтею 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі Закон № 1669) встановлено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 15126,08 грн. за кредитним договором № б/н від 19.10.2009 року, підлягають задоволенню частково. Позов містить вимоги про стягнення загальної грошової суми, що є предметом позовних вимог і яка складається з 7140,95 грн. - заборгованість за тілом кредита; 3467,75 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 3320,90 грн. - заборгованість за пенею; а також штрафи - 500,00 грн. (фіксована частина); 696,48 грн. (процента складова). Суд розглянувши вимоги позивача про стягнення 7140,95 грн. - заборгованості за тілом кредита, вважає що ця позовна вимога підлягає задоволенню частково. Зазначена сума підтверджена наданим позивачем розрахунком, але відповідачем в судовому засіданні надано докази того, що він 07.04.2020 року, до подання позову до суду, сплатив 2000 грн. на погашення кредитної заборгованості (а.с.61). В зв`язку з частковим погашенням заборгованості, сплачена відповідачем сума в розмірі 2000 грн. підлягає врахуванню при визначені суми заборгованості за тілом кредита, що підлягає стягненню. На час судового розгляду заборгованість відповідача за тілом кредита становить 5140,95 грн. (7140,95-2000). Розглянувши вимоги позивача про стягнення: 1196,48 грн. - штрафів, 3320,90 грн. - заборгованості за пенею, суд дійшов до висновку, що вони задоволенню не підлягають. Село Іверське Олександрівського району Донецької області, де зареєстрований відповідач (а.с. 53), внесене до Додатку до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р «ПЕРЕЛІК населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Позивач надав суду розрахунок без урахування вимог Закону України № 1669 та Додатку до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р, тому суд вважає за необхідне відмовити позивачу у стягненні штрафів. Пеня до 14.04.2014 року не нараховувалась. Цього висновку суд дійшов з урахуванням правової позиції Верховного Суду України у цивільній справі за № 6-2879цс16 від 13 березня 2017 року. Розглянувши вимогу позивача про стягнення 3467,75 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, суд дійшов до висновку, що вона задоволенню не підлягає. На підтвердження своїх вимог про стягнення заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, позивач надав Розрахунок заборгованості за договором № б/н від 19.10.2009, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON] , станом на 16.03.2020 року (а.с.15-16), з 01.10.2019 року по 16.03.2020 року. Дослідивши зазначений доказ суд прийшов до висновку про його недостовірність, з огляду на наступне. В Розрахунку позивача відсутні відомості про сплату відповідачем в розрахунковий період на погашення заборгованості загальної грошової суми в сумі 3134,5 грн. (а.с.17). Розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення. Розрахунок позивача (а.с.15-16) містить графи «нарахування сум відсотків на прострочений кредит згідно ст. 625», «Сальдо за нарахованими відсотками на прострочений кредит згідно ст. 625», «Сальдо за нарахованими відсотками на прострочений кредит згідно ст. 625», «Загальне Сальдо за нарахованими відсотками на прострочений кредит згідно ст. 625», «Сальдо за нарахованими відсотками накопичувальним підсумком на прострочений кредит згідно ст. 625». Графа розрахунку «процентна ставка на прострочений кредит згідно ст. 625, річна» містить відомості про те, що зазначена процентна ставка становить «84%». Розрахунок не містить відомостей про термін виконання зобов`язання, який прострочений та строку на який боржник прострочив зобов`язання, з урахуванням якого проведений розрахунок кожної суми. За вимогами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Дослідженні письмові докази на підтвердження укладення між сторонами кредитного договору: заява (а.с.26), довідка про умови кредитування (а.с.27), Умови та правил надання банківських послуг (а.с.28-33) не містять відомостей про те що договором встановлений розмір процентів за прострочення виконання зобов`язання, що перевищує 3% річних визначених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Пункт 5.5.1 Умов та правил надання банківських послуг, передбачає право позивача щодо нарахування відсотків за підвищеною відсотковою ставкою, за несвоєчасне виконання боргових забов`язаннь, розміри яких визначаються Тарифами, але дана обставина не доведена позивачем в судовому засіданні, оскільки зазначені Тарифи не були долучені позивачем до позовної заяви. Суд дійшов до висновку, що нараховані за процентною ставкою «84» % річних, відсотки згідно ст. 625 ЦК України, є завуальованими процентами за кредитним договором, відповідно ст. 1048, 1056-1 ЦК України з коефіцієнтом «2», вимоги про стягнення яких позивач не заявляє. Самостійно розрахувати три проценти річних від простроченої відповідачем суми, суд позбавлений можливості в зв`язку з не зазначенням в позовній заяві та наданих розрахунках відомостей, щодо розміру та терміну виконання грошового зобов`язання, строків прострочення виконання грошового зобов`язання. До 01.10.2019 року нарахування відсотків на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, позивачем не проводилося. Нарахування за 167 днів з 01.10.2020 р. до 16.03.2020 р. 3% річних на будь-яку суму заборгованості зазначену в цей період як «тіло кредиту прострочене», в розмірі 3467,75 грн. є арифметично неспроможним. Судові витрати позивача по оплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, в розмірі 714,41 грн., з розрахунку: 5140,95 (сума, яка підлягає стягненню) х 2102 (сплачений судовий збір) / 15126,08 (заявлені позовні вимоги) = 714,41. На підставі зазначеного, ст. 525-526, 530, 610-612, 625, 1054 ЦК України, Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»,Розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р «ПЕРЕЛІК населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», та

Outcome: partial