Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

20 січня 2021 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі А-Банк) звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 27\~557,63 грн посилаючись на те, що 21 січня 2018 року [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банк з метою укладення кредитного договору №\~б/н та отримання кредитної картки. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами і тарифами, які викладенні на банківському сайті, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. У зв`язку із порушенням відповідачем грошових зобов`язань, станом на 30 грудня 2020 року утворилася заборгованість в сумі 27\~557,63 грн, яка складається з: 18\~067,71 грн - заборгованість по кредиту, 9\~339,92 грн - заборгованість по відсоткам; 150 грн штраф, вказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача разом із 2 102,00 грн сплаченого судового збору. В заяві просив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності позивача, не заперечував проти заочного вирішення справи (а.с. 4). Ухвалою від 22 лютого 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Надано відповідачу строк для подання відзиву, вказану ухвалу направлено сторонам, а відповідачу разом із копією позовної заяви з додатками направлено на адресу реєстрації місця проживання. Відповідач про дату, чат та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення повісток та шляхом розміщення виклику на офіційному веб-сайті «Судова влада». Станом на дату розгляду справи відзив від відповідача на адресу суду не надходив, клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися. Таким чином, враховуючи вжиття судом всіх передбачених законом заходів для сповіщення відповідача, на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про розгляд справи. З урахуванням положень ст. ст. 223, 280 ЦПК України та думки представника позивача щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач має банківську ліцензію за № 16 на право надання банківських послуг від 30 жовтня 1992 року (а.с. 14), Статут АТ «Акцент-Банк» (а.с. 15-17). Матеріалами справи\~підтверджується,\~що 21\~січня 2018\~року [PERSON] \~підписав Анкету-заяву\~про приєднання\~до Умов\~та Правил\~надання банківських\~послуг в\~А-Банку,\~підписавши Анкету-заяву\~відповідач надав\~свою згоду,\~що ця\~заява разом\~із Умовами\~та Правилами\~надання банківських\~послуг і\~тарифами,\~правилами користування,\~основними умовами\~обслуговування і\~кредитування,\~розміщеними в\~рекламному буклеті,\~становить між\~ним та\~банком договір\~про надання\~банківських послуг,\~примірник якого вона отримала шляхом самостійного роздрукування з офіційного сайту: www.a-bank.com.ua. Позивач додав до позовної заяви витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», розмішеного на сайті https://a-bank.com.ua /terms в розділі «Умови та правила» (а.с. 7-11) та Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна» (а.с. 11 зворот 12), які не містять підпису відповідача. АТ "А-БАНК" свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору. Суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані стороною позивача. Відповідач свою позицію щодо заявлених позовних вимог суду не надав, а відтак виходячи з положень ч. 4 ст. 12 ЦПК України, самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Дослідивши матеріали справи суд виходить з наступного. Частиною 1 ст.\~626\~ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627\~ЦК України передбачено, що відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При укладанні договору сторони керувались ч. 1\~ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 526 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 ЦК України\~визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. За вимог\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1 та 2\~ст. 639 ЦК України\~визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Обґрунтовуючи позовні вимоги, АТ «АКЦЕНТ-БАНК» вказує на те, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, підписавши заяву-анкету, а умови та правила надання банківських послуг, а також тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1\~ст. 1055 ЦК України\~визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із частинами першою, другою\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредита, відсотками та штрафом. Однак, надані позивачем докази по справі не підтверджують погодження сторонами умов кредитування, а саме розміру кредитного ліміту, процентів встановлених за користування лімітом, строку дії договору, а також відповідальності за порушення умов договору, у вигляді неустойки (штрафу та пені). Анкета-заява містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію. Заява не містить даних про умови кредитування. Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», ні витяг з умов та правил надання банківських послуг не містять підпису відповідача, тому не можуть розглядатись як частина кредитного договору. 03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанов у справі за позовом ПАТ «КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа №342/180/17). У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами\~\~шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Відповідно, у суду першої інстанції були відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь\~\~АТ КБ «Приватбанк» процентів та неустойки за договором кредиту. В цій же постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що банк має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Отже, з урахуванням зазначеної позиції Великої Палати Верховного Суду позивач має право лише на повернення сум фактично отриманих коштів. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, неустойки, надані банком витяг з умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин, а тому доводи позивача, щодо актуальності умов та правил надання банківських послуг відхиляються. За наведених обставин відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем, А-Банк дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст.\~11\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Сам по собі факт користування відповідачем грошовими коштами не дає підстав вважати, що з відповідачем погоджені розмір відсотків, пені та штрафів, порядок та підстави їх нарахування, тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за процентами та штрафом. Однак, враховуючи, що позивач, як сторона договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, та яка надала кредитні кошти відповідачу, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, в тому числі повернення кредитних коштів. Відповідач (позичальник) свої зобов`язання за договором кредиту не виконав належним чином, допустив прострочення в платежах і заборгованість по поверненню кредитних коштів у вказаній у розрахунку сумі. Відповідач не оспорив дані розрахунки, не подав доказів на їх спростування повне або часткове. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку. що розрахунок в частині наявності використаних і не повернутих кредитних коштів, як такий, що не оспорений і не спростований відповідачем, є правильним і відповідає дійсності, відповідно, встановлено, що відповідач має заборгованість в сумі 18\~067,71 грн. Тому вказана сума заборгованості по використаним кредитним коштам підлягає стягненню з відповідача. Позов в цій частині може бути задоволений. Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2 102,00 грн, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією платіжного доручення № 1191695394 від 30 грудня 2020. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, а також те, що суд дійшов переконання щодо часткового задоволення позовних вимог, судові витрати підлягають стягненню з відповідача у розмірі 1\~378,14\~грн (18067,71/27557,63*2102)

Outcome: partial