Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

02.11.2020 року до Валківського районного суду Харківської області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ВУСО», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою. В позові зазначено, що 04 листопада 2017 року біля 11-00 години [PERSON] , керуючи автомобілем ЗАЗ 1102 , д.н.з. [NUMBER] , на перехресті вул. Паркова м. Валки та а/д Київ - Харків - Довжанський, рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу транспортному засобу, який наближався до даного перехрестя по головній дорозі, чим порушив п.16.11 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Шевроле Авео, д.н.з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Протиправні дії [PERSON] мають причинний зв`язок з наслідками дорожньо-транспортної пригоди. Як вказав [PERSON] , йому нанесено істотні матеріальні збитки пов`язані з технічним ушкодженням автомобіля Шевроле Авео, д.н.з. [NUMBER] , під час дорожньо-транспортної пригоди, розмір яких підтверджено дефектним актом-кошторисом витрат на поточний ремонт автомобіля Шевролет Авео, а саме: загальна вартість витратних матеріалів складає - 14320 грн, загальна вартість робіт складає - 7050 грн, а всього вартість фактичного відновлювального ремонту складає - 21370 грн. Позивач зауважив, що сума фактичних матеріальних збитків, різниця між страховою виплатою та відновлювальним ремонтом, повинна бути відшкодована особою яка скоїла адміністративне правопорушення відносно автомобіля позивача, як власнику автомобіля , а саме відповідачем [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в ПрАТ СК «ВУСО». Позивач звернувся до ПрАТ СК «ВУСО» 02.03.2018 року з письмовою заявою про відшкодування йому матеріальних збитків від механічного ушкодження автомобіля в результаті ДТП 04.11.2017 року. [PERSON] зазначив, що йому ПрАТ СК «ВУСО» виплатило розмір страхового відшкодування в сумі 7216,73 грн. Різниця у розмірах матеріального збитку складає суму 14153,27 грн, а саме: 21370,00 грн (фактичні збитки на відновлення ) - 7216,73 грн (нараховане страхове відшкодування). Позивач наполягає, що саме різницю у розмірах матеріального збитку від наслідків дорожньо-транспортної пригоди мають відшкодувати відповідачі ПрАТ СК «ВУСО» та [PERSON] солідарно. Крім того, позивач вказав, що від неправомірних дій [PERSON] йому було завдано моральної шкоди, а саме істотне пошкодження автомобіля відповідачем позбавило його тривалий час користуватися автомобілем, що призвело до істотних моральних переживань від неможливості своєчасно виконувати свої плани та забезпечувати щоденні потреби, а також не прийняття відповідачем участі в своєчасному відшкодуванні нанесених збитків та вирішення питання про ремонт автомобіля позивача та інше. Позивач вимагає стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] , на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 14153,27 грн, а також стягнути з [PERSON] моральну шкоду в сумі 5000,00 грн. Представник позивача в судовому засідання підтримав позов та прохав його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ПрАТ СК «ВУСО» в судовому засіданні в режимі відеоконференції позов не визнав повністю та пояснив, що позивачем на підтвердження своїх витрат на відновлювальний ремонт у розмірі 21370 грн не надано будь-яких належних доказів (фіскальні чеки, товарні чеки), які підтверджують понесення ним витрат саме у цій сумі. Також представник відповідача вважає, що ціни, які зазначені у дефектному акті-кошторисі витрат на поточний ремонт автомобіля Chevrolet Аveо, д.н.з. [NUMBER] , є значно завищені та не відповідають дійсній (ринковій) ціні деталей станом на 04.11.2017 року. Крім того, представник відповідача вказав, що сума франшизи у розмірі 2000 грн має бути компенсована страхувальником ( [PERSON] ), а не ПрАТ СК «ВУСО». Якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (ПрАТ Страхова компанія «ВУСО») відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійного пошкодженого транспортного засобу. ПрАТ «СК «ВУСО» було застосовано коефіцієнт фізичного зносу у розмірі 0,65. Отже, як зазначив представник, розрахунок страхового відшкодування було здійснено наступним чином: 14 586, 46 грн(вартість відновлювального ремонту) - 0,65 (коефіцієнт фізичного зносу) - 2000 грн (франшиза) - 1843,35 грн. (податок на додану вартість) = 7 216,73 грн. Аналогічні заперечення представника відповідача ПрАТ СК «ВУСО» викладені у відзиві на позовну заяву, що подана до суду від 25.11.2020 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте надав до суду відзив на позовну заяву, в якій прохав в задоволенні позову відмовити та судове засідання проводити за його відсутності. У відзиві останній заперечив щодо фактичних витрат на ремонт автомобіля викладених в позовній заяві, та вважає їх необгрунтованими адже «дефектний акт - кошторис витрат на поточний ремонт автомобіля Chevrolet Aveo, д.н.з. [NUMBER] , було складено через 3 місяці після дорожньо-транспортної пригоди. Жодних підтверджень наслідкового зв`язку із пошкодженнями автомобіля в дорожньо-транспортній пригоді, що сталося 04.11.2017 року, та проведеними ремонтними роботами у березні 2018 року, позивачем не надано. Крім того, як вказав відповідач відомості про вартість запчастин та розхідних матеріалів, а також вартість виконаних робіт, вказаних в акті-кошторисі від 02.02.2018 року та акті приймання - передачі робіт №5 від 15.03.2018 року визначені тільки за домовленістю позивача та підрядника ФОП [PERSON] . Експертизи щодо встановлення розміру фактичних витрат понесених позивачем на ремонт автомобіля проведено не було, що дає підстави сумніватися в обґрунтованості визначеної в позові сумі фактичного відновлювального ремонту - 21 370,00 грн. Крім того, посилання позивача на нібито допущений тривалий час з відшкодування матеріальних збитків зі сторони [PERSON] , що призвела до його моральних страждань є не правдивими, адже на вимогу [PERSON] він добровільно відшкодував 2000,00 грн і крім заяви-вимоги про відшкодування матеріальних збитків від ДТП у повному обсязі від 08.06.2020 року, жодних претензій на протязі трьох років від позивача не надходило. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] визнаний винуватим в тому, що 04.11.2017 року об 11-00 год. він, керуючи автомобілем ЗАЗ 1102, д.н.з. [NUMBER] , на перехресті вул. Паркова м. Валки та автодороги Київ- Харків-Довжанський, рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу транспортному засобу, який наближався до даного перехрестя по головній дорозі, чим порушив п.16.11 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Шевроле Авео, д.н.з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження Зазначені обставини підтверджуються постановою судді Валківського районного суду Харківської області від 02.02.2018 року, що винесена за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.(а.с.8) Цим судовим рішенням встановлені певні обставини дорожньо-транспортної пригоди та зіткнення автомобілів ЗАЗ 1102, д.н.з. [NUMBER] , та Chevrolet Аveо, д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Вищевказаною постановою у справі про адміністративне правопорушення встановлений причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та пошкодженням майна, а саме автомобіля Honda Accord, державний номер [NUMBER] . Автомобіль Chevrolet Аveо, державний номерний знак [NUMBER] , 2009 року випуску, є власністю [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] .(а.с.9) Відповідальність відповідача була застрахована, що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/6857699 від 26.05.2017 року. (а.с.69) Відповідно до ремонтної калькуляції №809165 від 17.11.2017 року, що складена ПрАТ СК «ВУСО», вартість відновлювального ремонту автомобіля Chevrolet Аveо, державний номерний знак [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та з урахуванням ПДВ становить 14 586,46 грн. (а.с.71-75) Коефіцієнт фізичного зносу вищезазначеного автомобіля складає 0,65, що витікає з розрахунку виконаного ПрАТ СК «ВУСО».(а.с.70) Згідно виписки по картковому рахунку [PERSON] , 02.03.2018 року ПрАТ СК «ВУСО» сплатила [PERSON] - 7216,73 грн. страхового відшкодування. Відповідач [PERSON] сплатив позивачу грошову суму у виді 2000,00 грн, що підтверджується копією розписки [PERSON] , та про що не заперечує сам позивач. Вищезазначена сума передбачена договором про обов`язкове страхування №№АК/6857699 від 26.05.2017 року. Як вбачається з листа відповіді ПрАТ СК «ВУСО» [PERSON] від 24.04.2018 року, розрахунок суми страхового відшкодування був зроблений на підставі ремонтної калькуляції №809165, згідно з якою вартість відновлювального ремонту склала 14 586,46 грн, вартість матеріального збитку (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 65%) склала 11 060,08 грн. Розрахунок суми страхового відшкодування: 11 060,08 грн (вартість матеріального збитку) - 1 843,35 грн (вартість ПДВ) - 2000,00 грн (франшиза) = 7 216,73 грн.(а.с.13) Суд не погоджується з розрахунком суми, що належить до виплати [PERSON] з боку ПрАТ СК «ВУСО», в частині застосування коефіцієнту - 0,65 до всієї суми. Як вбачається з ремонтної калькуляції №809165 вартість деталей складає: - двері передні ліві - 1850,00 грн (з ПДВ 2220,00 грн) - двері задні ліві - 1595,00 грн (з ПДВ 1914,00 грн) - накладка порога задня ліва - 143,70 грн (з ПДВ 172,44 грн) - В-стояк Л - 843,65 грн (з ПДВ 1012,38 грн) - малоцінні деталі - 88,65 грн (з ПДВ 106,38 грн). Отже, сукупна вартість деталей з ПДВ становить: 2220,00 грн + 1914,00 грн +172,44 грн + 1012,38 грн + 106,38 грн = 5 425,20 грн. При цьому, суд вважає, що коефіцієнт фізичного зносу в розмірі 0,65 мусить бути застосований не до всієї вартості матеріального збитку, до якого входить і вартість виконаних робіт, а лише до сукупної вартості деталей, що мають бути встановлені на пошкоджений автомобіль під час його ремонту. Згідно постанови Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справа № 752/4412/16-ц (провадження № 61-14395св18), Верховний Суд в оцінці обставин справи виходив з того, що якщо для відновлення пошкодженого в ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників пошкодженого транспортного засобу. Таким чином, сукупна вартість деталей з ПДВ із застосуванням коефіцієнта 0,65 становить 3 526,38 грн. Оскільки вартість ремонтних робіт з ПДВ становить 9 160,80 грн + 3 526,38 грн, з вирахуванням франшизи (2000,00 грн), сума яка належить до виплати [PERSON] з боку ПрАТ СК «ВУСО» становить 10 687,18 грн. Враховуючи, що страховою компанією було виплачено [PERSON] лише 7 216,73 грн, тому сума, яку повинна доплатити страхова компанія становить: 10 687,18 грн - 7 216,73 грн = 3 470,45 грн. Позивач обґрунтовує вимоги тим, що реальна вартість ремонту належного йому автомобіля склала 21 370,00 грн, що значно перевищує суму визначену розрахунком ПрАТ СК «ВУСО». Суд оцінює наданий позивачем акт приймання виконаних робіт №5 від 15.03.2018 року, засвідченого ФОП [PERSON] , як такий, що не може свідчити про розмірі шкоди спричиненої дорожньо-транспортної пригоди, оскільки зазначений акт виконаний суб`єктом господарювання на власний розсуд та не обґрунтований належним чином. Зазначений документ не містить посилань на джерела формування вартості деталей, нормо-годин робочого часу особи, що виконувала ремонтні роботи. Кінцева сума зазначена в акті здачі-приймання виконаних робіт є результатом особистих домовленостей між споживачем [PERSON] та суб`єктом господарювання, метою діяльності якого є отримання прибутку. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Водночас, підстав сумніватися в допустимості ремонтної калькуляції №809165 не має, оскільки вона виготовлена у відповідності до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092. Вимоги позивача спрямовані не тільки особі, яка безпосередньо винувата у пошкодженні майна, а й іншому відповідачу - страховій компанії, обумовлені незгодою особи, що зазнала пошкодження її майна з розрахунком вартості суми, яка підлягає відшкодуванню з боку страхової компанії. Позивач не спростував належними та допустимими доказами розрахунок ПрАТ СК «ВУСО» в частині вартості відновлювального ремонту. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки страхове відшкодування, що підлягає сплаті особі, чиє майно пошкоджене, визначається з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу деталей, різниця вартості між вартістю нових деталей, що можуть бути встановлені та сумою із застосуванням коефіцієнта підлягає стягненню з [PERSON] . Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Отже, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача: 5 425,20 грн (сукупна вартість деталей з ПДВ) - 3 526,38 грн = 1898,82 грн Частково задовольняючи позов в частині стягнення компенсації за спричинену моральну шкоду, суд виходить з того, що право [PERSON] на користування майном в справному стані, тобто автомобілем Chevrolet Аveо, державний номерний знак [NUMBER] , відповідачем порушене. [PERSON] був вимушений вчиняти дії пов`язані з ремонтом автомобіля, що спричинило для нього певні незручності та вочевидь негативно позначилось на його психоемоційному стані. Разом з тим, тривалість перебування автомобіля на ремонті, в той час як позивач був повністю позбавлений можливості користування майном, не підтверджена ним об`єктивними доказами. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд враховує, що позивачу, як володільцю транспортного засобу на законних підставах, та безпосередньо як водію, який потрапив з вини відповідача [PERSON] у дорожньо-транспортну пригоду, завдано моральної шкоди, пов`язаної з перенесенням стресової ситуації під час дорожньо-транспортної пригоди, з душевними стражданнями з приводу пошкодження автомобіля, що спричинило певні незручності в його житті. Отже, з урахуванням викладеного, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково, а саме в розмірі 1 000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено дві вимоги, одна майнового характеру та інша немайнового характеру. Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином, розмір судового збору в частині стягнення матеріальної шкоди становитиме 840 грн 80 коп. Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - ставки судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою встановлюються у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто, розмір судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру в частині стягнення компенсації за спричинену моральну шкодустаном на день подачі позову становить 840 грн 80 грн. Тому виходячи з цих обставин, з відповідача ПрАТ СК «ВУСО» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 206 грн 16 коп. За вимогу немайного характеру, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, [PERSON] має сплатити на користь [PERSON] - 168,16 грн, а за вимогу майнового характеру - 112,79 грн. Виходячи з вищезазначеного, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору в розмірі 280 грн 95 коп.

Outcome: partial