Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

28 квітня 2020 року голова правління кредитної спілки «Перше кредитне товариство» Найда В.І. звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором CB-1/0287/08/834# від 26 липня 2008 року у розмірі 136 898 грн. 84 коп., у тому числі залишок боргу за тілом кредиту (основне зобов`язання) - 4399 грн. 40 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 27208 грн. 89 коп., заборгованість по пені за прострочення платежів - 105290 грн. 55 коп. та судові витрати у розмірі 2102 грн. 00 коп. В обґрунтуванні позову посилається на те, що 26 липня 2008 року між Кредитною спілкою "Перше Кредитне Товариство" та [PERSON] укладено кредитний договір CB-1/0287/08/834#, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 8800 грн. 00 коп. Договором передбачено зміну тривалості позовної давності до 10 років, порядок та умови погашення кредиту, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, та встановлена відповідальність за прострочення виконання зобов`язання у вигляді пені в розмірі 1% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Відповідач належним чином не виконав зобов`язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 21 квітня 2020 року виникла заборгованість в сумі 136898 грн. 84 коп., у зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитом. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 травня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. (а.с. 14-15) Представник відповідача адвокат Левченко В.П. подав відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що відповідач дійсно влітку 2008 року взяв у позику в позивача грошові кошти в сумі 8800 грн. 00 коп. та зобов`язався їх повернути на протязі 36 місяців з дати укладення договору згідно графіку платежів. З серпня 2008 року по квітень 2010 року відповідач виконував умови договору та вносив обов`язкові платежі через касу філії кредитного товариства у м. Світловодську. У травні 2010 року відповідач звернувся до філії з метою сплати чергового платежу за договором, але йому було повідомлено, що філія припинала діяльність, платежі не приймаються та роз`яснено, що реквізити для сплати коштів за кредитом йому буде надано письмово. Однак цього не сталося. Натомість через 10 років позивач без будь-якого позасудового врегулювання нарахував суму боргу за весь період та звернувся до суду з позовом. Такі дії позивача відповідач вважає недобросовісними. Крім того, позивач протиправно нарахував суму відсотків за користування кредитом поза межами строку дії договору, тобто після 26 липня 2011 року, а також неправомірно нарахував пеню на загальний залишок суми заборгованості з 30 квітня 2010 року по 21 квітня 2020 року. З огляду на викладене відповідач просить відмовити в задоволенні позову. (а.с. 31-33) Відзив на позовну заяву був направлений позивачеві 17 червня 2020 року, що підтверджується фіскальним чеком АТ «Укрпошта» та описом вкладення у цінний лист. (а.с. 34, 35) Позивач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим ст.179 ЦПК України та не надав до суду відповідь на відзив. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с. 49) Відповідач в судове засідання не з`явився. В судовому засіданні представник відповідача адвокат Левченко В.П. надав суду пояснення про те, що відповідач позов визнав частково , а саме в розмірі суми основного боргу - 4399 грн. 40 коп. В задоволені решти вимог просить відмовитиз підстав, наведених у відзиві. Вислухавши представника відповідача, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що 26 липня 2008 року між Кредитною спілкою «Перше Кредитне Товариство» та [PERSON] укладено кредитний договір CB-1/0287/08/834#, за умовами якого відповідачу було надано кредит в сумі 8800 грн. 00 коп. на придбання меблів строком на 36 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,164 % від суми залишку кредиту за кожен день користування, та сплатою пені у розмірі 1% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежів (а.с. 4). Відповідно до п.п. 4.2, 4.5, 9.5 укладеного договору позичальник зобов`язаний вчасно повернути кредитодавцю суму кредиту у розмірі та в строки згідно з додатком № 1 до цього договору; при простроченні сплати частини кредиту або всієї суми кредиту позичальник зобов`язаний сплатити нараховані проценти за користування кредитом, виходячи з фактичного залишку і строку користування кредитом, включаючи день погашення; у випадку прострочення позичальником, незалежно від причин прострочення, строку сплати нарахованих процентів за користування кредитом або повернення частини або всієї суми кредиту більш, ніж на 1 (один) місяць з моменту настання дати сплати відповідно до п.п. 2.1, п.п. 4.4 і додатку № 1, позичальник зобов`язаний негайно сплатити всю суму заборгованості, нараховані проценти і пеню, повернути кредитодавцю всю суму кредиту. Згідно з п.п. 7.1.1 договору кредитодавець має право вимагати від позичальника виконання умов цього Договору. Відповідно до п. 12.7 договору сторони домовились, що до правовідносин, пов`язаних з укладанням цього Договору застосовується строк позовної давності тривалістю у 10 років. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. До правовідносин, що виникли за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлене цим параграфом та не випливає з положень кредитного договору. Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України визначено, що у разі, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частинами першою, третьою статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи викладене право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України). Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору. Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Судом встановлено, що пунктом 2.1. укладеного договору від 26 липня 2008 року сторони визначили, що строк дії договору становить 36 місяців, а пунктом 4.4. договору - термін щомісячного виконання зобов`язання, а саме до 26 числа кожного місяця. [PERSON] у період з 26 липня 2008 року виконував свої зобов`язання за кредитним договором та останній платіж вніс 30 квітня 2010 року у розмірі 1450 грн. 00 коп. (а.с. 6) Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність та обґрунтованість вимог КС «Перше Кредитне Товариство» щодо визначеної суми залишку боргу за тілом кредиту, тому в цій частині позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено факт одержання відповідачем кредитних коштів на загальну суму 8800 грн. 00 коп., з яких залишок неповернутого тіла кредиту складає 4399 грн. 40 коп. та підлягає стягненню на користь позивача. Проте КС «Перше Кредитне Товариство», пред`являючи вимоги про стягнення боргу, крім залишку боргу за тілом кредиту, просить стягнути також інші складові, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитом у сумі 27208 грн. 89 коп. та заборгованість по пені за прострочення платежів у сумі 105290 грн. 55 коп. Велика Палата Верховного Суду у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18 від 28 березня 2018 року вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Із зазначеного вище можна зробити висновок, що відсотки та пеня мали б нараховуватися відповідно до умов договору до закінчення строку його дії, а саме до 26 липня 2011 року, проте позивач безпідставно нарахував їх до 21 квітня 2020 року. (а.с. 6) Оскільки розрахунок заборгованості по відсоткам та пені здійснено позивачем неналежним чином, а саме позивач здійснив нарахування одноразово 18 березня 2019 року у сумі 24318 грн. 13 коп. відсотків та 105290 грн. 55 коп. пені, що суперечить умовам договору, щомісячний розрахунок заборгованості у матеріалах справи відсутній, суд , розглядаючи справу на підставі ст. 81 ЦПК України в межах наданих сторонами доказів, позбавлений можливості обрахувати розмір відсотків та пені станом на 26 липня 2011 року. Таким чином, позовні вимоги кредитної спілки в частині стягнення відсотків та пені за прострочення платежів поза межами строку дії кредитного договору задоволенню не підлягає, оскільки їх нарахування законом не передбачено. В спірних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Судові витрати відповідно до правил ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 67 грн. 47 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial