Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу у розмірі 128459,11 грн. та судового збору в розмірі 1284,59 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.10.2011 р. позивач передав відповідачу грошові кошти у розмірі 8 000 дол. США, які останній зобов'язався повернути в повному обсязі. На підтвердження виконання вказаних зобов'язань відповідач склав розписку в присутності [PERSON] та [PERSON], в якій він підтверджував факт отримання грошових коштів від позивача, оригінал розписки [PERSON] надав [PERSON] Оскільки у розписці не було зазначено дати повернення грошових коштів, відповідачу 09.10.2014 р. була надіслана вимога про повернення коштів. Через невиконання відповідачем зобов'язань за договором утворилась заборгованість у розмірі 128459,11 грн., тому позивач змушений звернутися до суду з позовною заявою про їх стягнення. Сторони в судове засідання не з'явилися. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій також не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач повідомлявся про дату, місце та час судового розгляду, в судове засідання не з'явився і з заявами про відкладення розгляду справи не звертався. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 26 жовтня 2011р. [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в розмірі 64000 грн., що еквівалентно 42 000 дол. США. На підтвердження факту отримання позики було складено розписку, яку відповідач підписав власноруч. Відповідно до розписки, [PERSON] зобов'язувався повернути грошові в повному обсязі(а.с.5). Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Розписка відповідача є підтвердженням укладення договору позики між сторонами та його умов (ч.2 ст.1047 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до п.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ст.625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 09 жовтня 2014р. [PERSON] надіслав на адресу [PERSON] письмову вимогу про повернення коштів, яку відповідач отримав 14.10.2014р. (а.с.9). Згідно з абз.2 ч.1 ст.1049 ЦК України, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі. Розмір основного боргу - 64000 грн., 3% річних складають 5754,74 грн. (64000х3/100/365х1094), а разом заборгованість складає 69754,74 грн. Щодо стягнення пені, то дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки її розмір не встановлювався умовами договору. Доводи позивача про стягнення грошей, які нараховані від суми в долларах в еквіаваленті не приймаються судом до уваги, оскільки відповідач отримував позику в гривнях. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 69754,74 грн. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України та ст.4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним та документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 697,55 грн. (а.с.1).

Outcome: partial