Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

27.10.2016 року [PERSON] загальноосвітня школа-інтернат №5 І-ІІІ ступенів [PERSON] міської ради Одеської області звернулась до Київського районного суду міста Одеси з позовом до [PERSON], третя особа Приморська районна адміністрація [PERSON] міської ради, про стягнення аліментів, в якій позивач просить суд: стягнути з громадянина України [PERSON], [INFO], на утримання сина [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], та утримання сина [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], аліменти у розмірі 1/2 частини від усіх видів доходів, заробітку щомісячно, починаючи з 27.10.2016 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто до 10 вересня 2020 року. Представник позивача в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що малолітній [PERSON], [INFO], та його рідний брат - малолітній [PERSON], [INFO], перебувають на повному державному забезпеченні у [PERSON] загальноосвітній школі-інтернаті № 5 І-ІІІ ступенів [PERSON] міської ради Одеської області, як діти, що позбавлені батьківського піклування. Мати дітей, [PERSON], померла 05 квітня 2010 року, про що першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис в Книзі реєстрації смерті за №1743. Батько малолітніх дітей, [PERSON], громадянин України [INFO], позбавлений батьківських прав, дітей не навіщає, їх фізичним та духовним розвитком не цікавиться, матеріальної допомоги не надає. 18.06.2010 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси по справі №2-5272/10 [PERSON] позбавлено батьківських прав у відношенні його малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 22.03.2013 року на підставі розпорядження №168 Приморської районної адміністрації [PERSON] міської ради, малолітньому [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. 22.03.2013 року на підставі розпорядження №169 Приморської районної адміністрації [PERSON] міської ради, малолітньому [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. 14.05.2015 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси по справі №522/2396/15-ц, визнано факт родинних відносин між малолітнім [PERSON], [INFO], малолітнім [PERSON], [INFO], та їх батьками [PERSON] та [PERSON], вказавши, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], а [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO]. 16.08.2016 року на підставі розпорядження №608 Приморської районної адміністрації [PERSON] міської ради, малолітнього [PERSON], [INFO], влаштовано до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення. 16.08.2016 року на підставі розпорядження № 609 Приморської районної адміністрації [PERSON] міської ради, малолітнього [PERSON], [INFO], влаштовано до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення. Позивач стверджує, що на теперішній час малолітній [PERSON], [INFO], та його рідний брат - малолітній [PERSON], [INFO], перебувають на повному державному забезпеченні в [PERSON] загальноосвітній школі-інтернаті № 5 І-ІІІ ступенів [PERSON] міської ради Одеської області. Представник позивача вважає, що з метою захисту прав малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на матеріальне утримання, необхідно стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі ? частки від усіх видів доходів, заробітку щомісячно. Представник позивача [PERSON] загальноосвітньої школи-інтернат №5 І-ІІІ ступенів [PERSON] міської ради Одеської області у судове засідання не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив суд його задовольнити, розгляд справи провести за його відсутності, у разі неявки відповідача в судове засідання провести розгляд справи в заочному порядку. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст.74 ЦПК України, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Частиною 3 ст. 76 ЦПК України передбачено, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею. Згідно з відповіддю відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області (а.с.25) [PERSON], [INFO], зареєстрований з 28.12.2012 року за адресою: м. Одеса, вул. Льва Толстого, 7, та саме за цією адресою направлялися судові повісти на імя [PERSON]. Представник третьої особи Приморської районної адміністрації [PERSON] міської ради осіб у судове засідання не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд також зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуюче вищевикладене, а також, що відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, та у відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 вересня 2002 року народився [PERSON], актовий запис про народження №951 від 04 грудня 2002 року зроблений Відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси. В графі матір вказано [PERSON]; в графі батько [PERSON]. 23 жовтня 2004 року народився [PERSON], актовий запис про народження №05 від 16 травня 2006 року зроблений Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси. В графі матір вказано [PERSON]; в графі батько [PERSON]. Мати дітей - [PERSON], померла 05 квітня 2010 року, про що першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис в Книзі реєстрації смерті за №1743 від 07 квітня 2010 року. Батько малолітніх дітей [PERSON], громадянин України, [INFO], на підставі рішення Приморського районного суду міста Одеси від 18 червня 2010 року по справі №2-5272/10, позбавлений батьківських прав у відношенні малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 14.05.2015 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси по справі №522/2396/15-ц, визнано факт родинних відносин між малолітнім [PERSON], [INFO], малолітнім [PERSON], [INFO], та їх батьками [PERSON] та [PERSON], вказавши, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], а [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO]. 22.03.2013 року на підставі розпорядження №168 Приморської районної адміністрації [PERSON] міської ради, малолітньому [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. 22.03.2013 року на підставі розпорядження №169 Приморської районної адміністрації [PERSON] міської ради, малолітньому [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. 16.08.2016 року на підставі розпорядження №608 Приморської районної адміністрації [PERSON] міської ради, малолітнього [PERSON], [INFO], влаштовано до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення. 16.08.2016 року на підставі розпорядження № 609 Приморської районної адміністрації [PERSON] міської ради, малолітнього [PERSON], [INFO], влаштовано до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення. Малолітній [PERSON], [INFO], та його рідний брат - малолітній [PERSON], [INFO], на цей час перебувають на повному державному забезпеченні у [PERSON] загальноосвітній школі-інтернаті № 5 І-ІІІ ступенів [PERSON] міської ради Одеської області, як діти, що позбавлені батьківського піклування. У вищевказаному рішенні Приморського районного суду міста Одеси від 18.06.2010 року, по справі №2-5272/10, під час розгляду справи було встановлено, що за весь час перебування малолітніх в державному закладі батько [PERSON] дітей не відвідував, станом здоровя не цікавився, матеріально не забезпечував. Згідно з ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У відповідно до ст.\~180, ч. 2 ст.\~181 Сімейного кодексу України,\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на\~\~утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її\~\~матері,\~\~батька\~\~і\~\~(або)\~\~у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст. 182 Сімейного кодексу України,\~при визначенні розміру аліментів суд\~\~враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають\~\~істотне значення. Згідно з ч. 1\~ст. 183 Сімейного кодексу України,\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частинами 2 ст. 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Аліменти слід визначити у частці від доходу за звичайним встановленим у\~ст.182 СК\~України правилом. Визначення аліментів у частці від доходу відповідає вимогам закону, не буде виходом за межі заявлених позовних вимог, тому суд вважає можливим в межах заявленого позову стягнути з відповідача аліменти у частці від доходу. Стягнення аліментів у частці від доходу відповідає також і інтересам дітей, оскільки при збільшенні розміру доходу, а також при виявленні у відповідача інших доходів, автоматично буде збільшуватись і розмір аліментів, які стягуються в частці. Відповідно до ст. ст.\~10,\~60 ЦПК України,\~цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 57 ЦПК України,\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 58 ЦПК України,\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно із частинами 3, 4\~ст. 212 ЦПК України,\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. При встановлених в судовому засіданні обставинах, суд дійшов висновку, що діти потребують допомоги з боку відповідача. Доказів, що відповідач не має можливості за станом здоровя, сімейним та матеріальним становищем сплачувати аліменти на утримання дітей до суду не надано. При цьому, суд виходить з того, що законом не встановлено конкретний розмір частки від доходу на утримання одної дитини, що розмір такої частки визначає суд, виходячи з конкретних обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При викладених обставинах, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягувати на користь двох малолітніх: [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], та їх утримання аліменти у розмірі 1/2 частки від усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 27.10.2016 року та до досягнення [PERSON], [INFO], повноліття, тобто до 10 вересня 2020 року, надалі стягувати аліменти у розмірі ? частки від усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11 вересня 2020 року та до досягнення [PERSON], [INFO], повноліття, тобто до 23 жовтня 2022 року. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, \~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.\~ Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 04.11.2016 року позивача від сплати судового збору в сумі 1378 гривень за подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів. Враховуючи вищевикладене, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378 гривень 00 копійок.

Outcome: partial