overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Як вказує в позовній заяві позивачка, вона перебуває в юридично зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 22 червня 2012 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції, від якого сторони мають трьох неповнолітніх дітей: Тетяну, [INFO], Альону та Ірину, [INFO]. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що збереження сімї неможливе через несумісність характерів та різні погляди на життя. У підготовче судове засідання позивачка не з?явилася, проте надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просить не стягувати з відповідача на її користь судовий збір та справу розглянути в підготовчому судовому засіданні за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте надав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу в підготовчому судовому засіданні за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4\~ст.206\~ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22 червня 2012 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції, відповідно до Свідоцтва про шлюбу виданого того ж дня серії І-ЕЛ №070888, а також мають трьох неповнолітніх дітей: Тетяну, [INFO], Альону та Ірину, [INFO] (а.с.5-8). Відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом ч.ч.3,4 ст. 56 СК України. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, у даному випадку інтересам - позивача. \~ У судовому засіданні було також встановлено, що сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. На підставі наведеного та ст.104,105,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Як вказує в позовній заяві позивачка, вона перебуває в юридично зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 23 травня 2015 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Старооржицької сільської ради Згурівського району Київської області, від якого сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що збереження сімї неможливе через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з грудня 2016 року. У судове засідання позивачка не з′явилася, проте надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує, справу просить розглянути в її відсутності, та стягнути з відповідача 640,00 грн. судового збору. Відповідач в судове засідання не з»явився, проте надав письмову заяву, в якій позовні вимоги не визнає та заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 травня 2015 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Старооржицької сільської ради Згурівського району Київської області відповідно до Свідоцтва про шлюб виданого того ж дня серії І-ОК №179410 та мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). Ухвалами Прилуцького міськрайонного суду від 30 серпня 2017 року та 11 грудня 2017 року сторонам надавався строк для примирення, яким вони не скористалися та не примирились. Відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом ч.ч.3,4 ст.56 СК України. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, у даному випадку інтересам - позивача. \~ У судовому засіданні було також встановлено, що сторонни тривалий час разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, судом надавався максимальний строк для примирення, проте примирення не відбулося, позивач наполягає на розлученні, тому суд прийшов до висновку про розірвання даного шлюбу. На підставі наведеного, ст.104,105,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

Як вказує в позовній заяві позивачка, вона перебуває в юридично зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 30 квітня 2011 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, від якого сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що збереження сімї неможливе через несумісність характерів та різні погляди на життя. У підготовче судове засідання позивачка не з?явилася, проте надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просить не стягувати з відповідача на її користь судовий збір та справу розглянути в підготовчому судовому засіданні за її відсутності (а.с.12). Відповідач в судове засідання не з'явився, проте надав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу в підготовчому судовому засіданні за його відсутності (а.с.9). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30 квітня 2011 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області відповідно до Свідоцтва про шлюб виданого 30 квітня 2018 року серії І-ЕЛ №057453, а також мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.6-7). Відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом ч.ч.3,4 ст. 56 СК України. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, у даному випадку інтересам - позивача. \~ У судовому засіданні було також встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. На підставі наведенного та ст.104,105,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Як вказує заявник, 21.12.2012 р. Оболонський р/с м. Києва було ухвалено рішення про стягнення з боржника (відповідача) [PERSON] на користь ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» заборгованості за кредитним договором № 11058602000. 09.11.2018 року між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір купівлі-продажу майнових прав № 952/К, відповідно до якого ПАТ «Дельта банк» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором № 11058602000. Тому просять суд замінити вибулого стягувана - ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» на нового правонаступника - ТОВ «Вердикт Капітал» В судове засідання жодна сторона так і не з'явилась. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Дійсно 21.12.2012 р. Оболонський р/с м. Києва було ухвалено рішення про стягнення з боржника - відповідача [PERSON] на користь ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» заборгованості за кредитним договором № 11058602000. Як з'ясував суд, 09.11.2018 року між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір купівлі-продажу майнових прав № 952/К, відповідно до якого ПАТ «Дельта банк» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором № 11058602000. Згідно ст. 512 ЦК України, однією з підстав заміни кредитора у зобов'язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином. У відповідності до ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в повному обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, зважаючи на вказані норми законодавства та наявні в матеріалах справи докази суд приходить до висновку, що в правовідносинах, щодо яких виник спір у цій справі відбулася заміна кредитора у зобов'язанні, право грошової вимоги до боржника - [PERSON], перейшло від первісного кредитора - ПАТ «Дельта банк» до нового кредитора - ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ». За змістом ст. 55 ЦПК України зміна кредитора у зобов'язанні є підставою для залучення правонаступника відповідного учасника судового процесу. А згідно із ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Зважаючи на викладене, суд, повно та всебічно оцінивши письмові докази, прийшов до висновку, що заява ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» про заміну стягувача є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Як вказує заявник [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого листа Оболонського р/с м. Києва від 25.01.2005 р. по справі № 2-23 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в розмірі 659314 грн. було описано та передано на реалізацію з прилюдних торгів 1/3 частину [ADDRESS], і власником якої є [PERSON] При цьому було складено акт про передачу стягувачу належного боржнику майна, а саме: 1/3 частини вказаної квартири, за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалось на реалізацію у сумі 258326 грн. На підставі вище зазначеного акту та постанови приватного нотаріуса КМНО [PERSON] 07.06.2012 р. було видано на ім'я заявника свідоцтво про право власності на 1/3 частини [ADDRESS], загальною площею 61,2 кв. м, житловою площею 40,5 кв. м вартістю 258326 грн., шляхом заліку вимог стягувача [PERSON] в рахунок погашення боргу. У зв'язку з цим [PERSON] просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Оболонського р/с м. Києва від 18.10.2002 р. шляхом зняття арешту на [ADDRESS]. У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав свою заяву. Згідно ст. 152 ЦПК України одним зі видів забезпечення позову є накладення арешту на майно відповідача. Ч. 3 ст. 154 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Ч. 5 ст. 154 ЦПК України визначено, що питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову. Як з'ясовано судом, дійсно ухвалою Оболонського р/с м. Києва від 18.10.2002 р. було накладено арешт на [ADDRESS], яка належить [PERSON] При цьому актом про передачу стягувачу належного боржнику майна та постановою приватного нотаріуса КМНО [PERSON] 07.06.2012 р. було видано на ім'я заявника свідоцтво про право власності на 1/3 частини [ADDRESS], загальною площею 61,2 кв. м, житловою площею 40,5 кв. м вартістю 258326 грн., шляхом заліку вимог стягувача [PERSON] в рахунок погашення боргу. Тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] та скасовує заходи забезпечення позову по даній справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Як вказує позивач в позовній заяві, він згідно рішення Прилуцького міськрайонного суду від 16 лютого 2007 року є опікуном неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Мотивуючи тим, що відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання проживаючої разом з ним дитини, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не з»явився, проте надав письмову заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просить справу розглядати без його участі, проти заочного розгляду не заперечує, відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, а також не надав суду заперечень щодо суті позову і не повідомив про поважність причин неявки в судове засідання. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги, оскільки судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Відповідно до рішення Прилуцького міськрайонного суду від 16 лютого 2007 року [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] (а.с.4). Згідно розпорядження Прилуцької районної державної адміністрації від 12 лютого 2014 року [PERSON] призначено опікуном над [PERSON], [INFO] (а.с.3). У відповідності до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991року та «Декларації прав дитини», інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Частина 2 ст.247 Сімейного кодексу України вказує на те, що встановлення опіки не припиняє права дитини на отримання аліментів. Згідно ст.181 ч.2 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Виходячи з наведеного суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. На підставі наведеного, ст.ст.179-183СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~Як вказує позивач в позовній заяві, він перебуває в юридично зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 10 серпня 2013 року. Мотивуючи тим, що збереження сім`ї неможливе через постійні сварки, тому позивач просить суд розірвати даний шлюб. У судовове засідання позивач не з`явився, але направив письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, справу просить розглянути у його відсутності, проти винесення заочноно рішення не заперечує та просить не стягувати з відповідачки судовий збір. Відповідач у судове засідання не з`явилася, з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання була повідомлена завчасно та належним чином, а також не подала відзив щодо суті позову і не повідомила про поважність причини неявки в судове засідання. У зв`язку з цим, суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксуваннясудового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10 серпня 2013 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого повторно 06 листопада 2018 року, серії [NUMBER] (а.с.8). Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. \~ За таких обставин суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, визнає, що для прийняття рішення про задоволення позову достатньо законних підстав, що не буде суперечити закону або порушувати законних прав, свобод та інтересів для самих сторін у даній справі чи інших осіб. Сторони неповнолітніх дітей не мають, зі слів позивача спільно не проживають тривалий час. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, ст. 104,105,110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

Як вказує позивач в позовній заяві, він перебуває в юридично зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 12 червня 1993 року. Мотивуючи тим, що збереження сім`ї неможливе через те, що сторони з 2003 року проживають окремо, тому позивач просить суд розірвати даний шлюб. У судовове засідання позивач не з`явився, але попередньо направив письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, справу просить розглянути у його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання була повідомлена завчасно та належним чином. Також у раніше поданій заяві просила надати строк для примирення терміном на 6 місяців. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксуваннясудового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12 червня 1993 року, який зареєстрований Жовтневою сільською радою Прилуцького району, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого повторно 16 листопада 2019 року, серії [NUMBER] (а.с.7). Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 18.02.2020 сторонам був наданий строк для примирення терміном до 31.03.2020. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За таких обставин суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, визнає, що для прийняття рішення про задоволення позову достатньо законних підстав, що не буде суперечити закону або порушувати законних прав, свобод та інтересів для самих сторін у даній справі чи інших осіб. Сторони неповнолітніх дітей не мають, зі слів позивача спільно не проживають з 2003 року. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. На підставі наведеного, ст. 104,105,110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~Як вказує позивач в позовній заяві, він перебуває в юридично зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 17 липня 2017 року. Мотивуючи тим, що збереження сім`ї неможливе через несумісність характерів, тому позивач просить суд розірвати даний шлюб. У судовове засідання позивач не з`явився, але направив письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, справу просить розглянути у його відсутності, проти винесення заочноно рішення не заперечує та стягнути з відповідачки судовий збір, оскільки він звільнений від сплати такого. Відповідач у судове засідання не з`явилася, з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання була повідомлена завчасно та належним чином, а також не подала відзив щодо суті позову і не повідомила про поважність причини неявки в судове засідання. У зв`язку з цим, суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксуваннясудового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 липня 2017 року, який зареєстрований виконкомом Линовицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, відповідно до Свідоцтва про шлюб, виданого того ж дня, серії [NUMBER] (а.с.4). Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. \~ За таких обставин суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, визнає, що для прийняття рішення про задоволення позову достатньо законних підстав, що не буде суперечити закону або порушувати законних прав, свобод та інтересів для самих сторін у даній справі чи інших осіб. Сторони неповнолітніх дітей не мають, зі слів позивача спільно не проживають. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Оскільки позивач відповідно до копії посвідчення серії [NUMBER] є учасником бойових дій та відповідно до ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати такого, тому судовий збір в розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню з [PERSON] на користь держави. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, ст. 104,105,110,112 СК України,

Outcome: approved