Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

03 березня 2021 року до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ПрАТ "СК "Альфа Страхування" до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Ухвалою суду від 04 березня 2021 року вищевказану цивільну справу передано на розгляд до Дарницького районного суду міста Києва, на підставі того, що Солом`янським районним судом міста Києва встановлено, що зареєстрованим місцем проживання відповідача є: [ADDRESS] , що знаходиться у Дарницькому районі м. Києва. 11 червня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява. Позовна заява обгрунтована наступним. 02 березня 2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілем "Toyota Venza" д.н.з. [NUMBER] та "Mitsubishi" д.н.з. [NUMBER] . Власник автомобіля "Toyota Venza" звернувся до позивача з метою відшкодування суми завданого у результаті ДТП збитку, так як між ним останніми було укладено договір страхування транспортного засобу. Позивачем було виплачено страхове відшкодування у розмірі 39 052, 20 грн. Враховуючи те, що винним у даній ДТП було визнано водія автомобіля "Mitsubishi" - [PERSON] , то позивач звернувся до страхової компанії, де була застрахована цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів останньої. Відтак, страхова компанія [PERSON] відшкодувала позивачу лише частину вартості відновлюваного ремонту автомобіля, що склало 21 128, 84 грн. Наразі, позивач звертається до суду із проханням стягнути з відповідача різницю між вартістю відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля та сплаченого страхового відшкодування, що становить - 17 923, 36 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 червня 2021 року цивільну справу № 760/5352/21 передано судді Шаповаловій К.В. 01 липня 2021 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 05липня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання на 26 серпня 2021 року на 11:00 год. 06 серпня на адресу суду від представника позивача надійшла заява про долучення доказів (вх. № 54802) 11 серпня 2021 року на електронну адресу суду від представника позивача надійшла заява (вх. 355926) про розгляд справи за його відсутності, разом з тим вказано, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі та щодо винесення заочного рішення не заперечує. Ухвалою суду від 26серпня 2021 року судове засідання було відкладено у зв`язку з неявкою сторін на 01листопада 2021 року на 11:00 год. Ухвалою суду від 01 листопада 2021 року судове засідання знову було відкладено на 23 грудня 2021 року на 15:30 год. у зв`язку із неявкою сторін . У судове засідання 23 грудня 2021 року сторони не з`явились.В матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, зазначено, що позовні вимоги він підтримує, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Повістки адресована відповідачу повернулася до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Оскільки суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному ЦПК України, від нього не надійшло відзиви чи заява про судовий розгляд за його відсутності, ухвалою суду від 23 грудня 2021 року постановлено провести заочний розгляд справи, проти чого й не заперечував представник позивача. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, вивчивши доводи позивача, викладені у письмових заявах, суд дійшов до наступного висновку. 24 березня 2017 року між ПрАТ "СК "Альфа-Страхування" та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №046.1300820.118. Предметом страхування якого є страхування транспортного засобу "Toyota Venza" д.н.з. [NUMBER] (а.с.5). 02 березня 2018 року у м. Києві по вул. Чорновола, 28/1 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "ToyotaVenza" д.н.з. [NUMBER] та автомобіля "Mitsubishi" д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 травня 2018 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та застосовано до них адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. 8). Постанова набрала законної сили. У відповідності з частини четвертої, шостої статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. 5 березня 2018 року було складено акт огляду пошкодженого транопортного засобу "Toyota Venza" д.н.з. [NUMBER] та визначено йогот пошкодження (а.с. 12-13). Огляд проводився за участі власника пошкодженого автомобіля та цей акт має направлення на СТО "Авто Дом", яке погоджено страховиком. Відповідно до рахунку СТО "Авто Дом" від 14 березня 2018 року № 2560, вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля склала 44 552, 20 грн (а.с. 14). 20 червня 23018 року позивачем складено страховий акт № 0259.206.18.01.02 та визначено суму страхового відшкодування в розмірі 39052,20 грн (а.с. 16). Відповідно до вищевказаного страхового акту позивачем було перераховано кошти у розмірі 39 052,20 грн, що підтверджується платіжним дорученням №15164 від 26 червня 2018року з призначенням платежу: "страхове відшкодув за а/Тойота [NUMBER] , згідно с\\а від 20 червня 2018 року № 0259.206.18.01.02 (а.с.17). Відповідно до положень статті 1166 ЦК України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За приписами частини другої статті 1187, частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, при цьому шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. Відповідно до положень статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних виплат переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Водночас правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 01.07.2004 № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). За приписами п. 22.1 статті 22 Закону 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як зазначалося вище, постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 7 травня 2018 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Mitsubishi" д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ "СК "Провідна", відповідно до страхового полісу АК/00800625. На цій підставі позивач звернувся до ПрАТ "СК "Провідна" з регресною вимогою про відшкодування суми страхової виплати. ПрАТ "СК "Провідна" відшкодувало позивачу частину виплаченого страхового відшкодування у розмірі 21 128,84 грн (а.с. 19). Несплачена позивачу сума збитків залишилась в розмірі -17 923,36 грн., а тому позивач просить суд стягнути зазначену суму з винуватця ДТП - [PERSON] . За вимогами статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Відповідно до статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортних засобів з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до частин першої, другої статті 22 та частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як вбачається із виписки по особовому рахунку від 05 вересня 2018 року яким ПрАТ «СК «Провідна» перерахувала кошти на рахунок позивача, на підставі страхового відшкодування по ОСЦПВ ГСК000008902-01М. Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази згідно положень статей 77-80 ЦПК України мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Відповідно до частини сьомої статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Отже, з огляду на встановлені обставини, суд вважає, що позовні вимоги ПрАТ СК «Альфа Стахування» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу (суброгації) у розмірі 17 923,36 грн. підлягають задоволенню. З огляду на результат розгляду справи суд на підставі положень статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved