Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

21.11.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог стягнути з відповідача [PERSON] на його користь матеріальну шкоду, виражену в витратах на лікування, в сумі 24700,80 грн., матеріальний збиток за транспортування мопеду на штраф майданчик в сумі 300 грн., компенсацію за нанесену моральну шкоду в розмірі 120000,00 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 4000,00 грн. в кримінальному провадженні. В обґрунтування позову зазначив, що 09.09.2013 року на вул. Леніна в м. Херсоні, сталася ДТП за його участю та [PERSON] , який керував автомобілем «Honda Accord». Внаслідок ДТП йому завдані середньої тяжкості тілесні ушкодження. За фактом ДТП було порушено кримінальне провадження №12013230020004926 за ст. 286 ч. 1 КК України. 26 жовтня 2016 року кримінальне провадження закрито у зв`язку із закінченням строків давності. Злочинним діянням відповідача йому завдано моральної та матеріальної шкоди. Він отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження. На лікування було витрачено 24700,80 грн. Крім того, внаслідок злочину йому завдана тяжка морально-психологічна травма. Приймаючи до уваги факт нанесення шкоди засобом підвищеної небезпеки, що потягло тяжкі наслідки, а також суттєвість вимушених змін у його житті та житті всієї його родини, він оцінює нанесену йому моральну шкоду у розмірі 120000,00 грн. Окрім того, для захисту своїх інтересів в кримінальному провадженні він звернувся для отримання правової допомоги до адвоката, вартість послуг якого становила 4000,00 грн. Провадження у справі відкрито 19 січня 2017 року суддею Херсонського міського суду Херсонської області Гавриловим Д.В. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2018 року, головуючим у справі визначена суддя Рядча Т.І. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Рядчої Т.І. від 01.10.2018 року справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2018 року, головуючим у справі визначена суддя Ус О.В. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.11.2018 р. справа прийнята в провадження судді Ус О.В. та призначене підготовче судове засідання на 05.12.2018 р., яке було відкладене за клопотанням представника відповідача адвоката Мієнка Р.В., що надійшло електронною поштою. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.01.2019 року продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі, підготовче засідання відкладено, визнано неподаною заяву [PERSON] про залишення позову без розгляду; витребувано матеріали кримінального провадження за обвинуваченням [PERSON] за ст. 286 ч.1 КК України (667/5815/14-к, провадження № 1-кп/766/472/16). Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.02.2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27.03.2019 року задоволено клопотання представника відповідача про виклик та допит свідків. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27.03.2019 року виправлено описку за текстом ухвал у справі № 766/15023/16-ц у прізвищі відповідача. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.10.2019 року клопотання представника відповідача про виклик експертів Херсонського НДКЕЦ залишено без розгляду. Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідив наявні письмові докази та матеріали кримінальної справи встановив наступне. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України у чинній на даний час редакції суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25 жовтня 2016 року у кримінальному провадженні № 667/5815/174-к звільнено обвинуваченого [PERSON] від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, кримінальне провадження № 12013230020004926 від 10 жовтня 2013 року. Цивільні позови [PERSON] та прокурора залишено без розгляду, роз`яснено право звернутися до суду з позовними вимогами в порядку цивільного судочинства. З матеріалів справи вбачається, що в результаті ДТП [PERSON] , згідно висновків судово-медичної експертизи отримав тілесні ушкодження, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Відповідно до ч. 6. ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули відповідні строки. Відповідно до роз`яснення у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 20 лютого 2004 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює закриття кримінальних справ», звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави (її компетентних органів) від засудження особи, яка вчинила злочин, та застосування до неї кримінально-правових засобів примусового характеру. Водночас звільнення від кримінальної відповідальності не є виправданням особи. Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі застосування строків давності не може свідчити про невчинення особою злочину, звинуваченою у ньому. З огляду на це особа, яка вважає себе невинуватою у вчиненні злочину або вина якої у вчиненні злочину не доведена, вправі вимагати не застосування строків давності, а постановлення виправдувального вироку або постановлення ухвали про відсутність події та складу злочину в діях такої особи. Лише такі процесуальні рішення носять реабілітуючий характер та звільняють особу від усіх звинувачень у вчиненні протиправного карного діяння. Підстава, у зв`язку з якою кримінальна справа відносно [PERSON] була закрита, а саме із закінченням строків давності, не є реабілітуючою, а, отже, хоч його і звільнили від кримінальної відповідальності, однак доведеність його вини у вчинені злочину не ставиться під сумнів. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що мали місце незаконні дії [PERSON] , внаслідок яких потерпілий [PERSON] отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, що потягло матеріальні витрати. Відповідно до епікризу №16475 вбачається, що [PERSON] був госпіталізований до Херсонської обласної клінічної лікарні у травматологічне відділення з діагнозом поєднана травма: закритий перелом с/3 та н/3 правої великоберцової кістки зі зміщенням. Закритий перелом в/3 правої малоберцової кістки зі зміщенням. ЗЧМТ: струс головного мозку, забій м`яких тканин голови. Забій м`яких тканин орбіти з права. 13.09.2013 року була проведена операція: відкрита репозиція та фіксація перелому правої в/берцової кістки блокуючим стержнем. Після операційний період протікав без ускладнень, рана загоюється первинним натягом. Отримував лікування: адекватне знеболювання, лораксон, габагамма, аспаркам, фурасомед, луцетам, очні каплі: калія йодід 2%, Унифлокс, р-р Рингера, Клексан 0,4 L лізина есцинат, перев`язки, магніотерапія голови. Дата виписки - 23.09.2013 року. Рекомендації по виписці: явка до лікаря (ортопеда-травматолога або хірурга) за місцем мешкання 24.09.2013 року; подальше спостереження у ортопеда-травматолога (хірурга), окуліста, невропатолога за місцем мешкання; продовжувати призначення окуліста, нейрохірурга; ходьба за допомогою милиць без навантаження (не ступаючи) на прооперовану кінцівку до 4-6 тижнів; ас. перев`язки післяопераційних ран ч/з день; бинтування нижніх кінцівок еластичним бинтом 1 міс. після операції (цілодобово з перервами по Ѕ години двічі на добу); зняття швів на 12-14 добу після операції; контрольний огляд в ХОКЛ через 4 тижні після операції. Призначено приймати наступні ліки: кальцій Д3 нікомед, аевіт, німід (німесил, найз), диклоберл (вольтарен) (арк. справи 107-108). 11.10.2013 року лікарем травматологом Херсонської обласної клінічної лікарні Висоцьким О [PERSON] В. було проведено огляд [PERSON] у зв`язку зі скаргами останнього на біль в області п/о рубців, правому колінному та г/стопному суглобі. Рекомендовано приймати наступні ліки: при болях: налбуфин (дексалгін чи кетарол), габантін, нормовен, через 2 тижні: ЛФК на велотренажері, масаж правої н/кінцівки, фонофорез з гідрокортизоном на правий та г/стопний суглоб; ампульс с ангальгіном на правий колінний г/стопний суглоб (арк. справи 146). Відповідно до епікризу виписного №2159/2017 вбачається, що [PERSON] був госпіталізований 30.11.2017 року до Херсонської обласної клінічної лікарні зі скаргами на біль, наявність МК, відчуття дискомфорту в області правої гомілки. 01.12.2017 року проведено операцію з видалення МК (металевої конструкції) правої в/берцової кістки. Після операційний період протікав без ускладнень, рані загоюються первинним натягом. Проведено лікування, адекватне знеболююче, ас. перев`язки, цефтриаксон, еластичне бинтування н/кінцівки. Дата виписки - 05.12.2017 року. Лікувальні рекомендації та режим хворого: подальше спостереження у ортопеда-травматолога (хірурга) за місцем мешкання; ходіння за допомогою тростини з дозованим навантаженням на н/кінцівку -7 днів; дозована лікувальна фізкультура правої н/кінцівки 4-6 разів на день, щоденно; обмеження фізичного навантаження прооперованої н/кінцівки до 3 тижнів; продовжити ас. перев`язки 1 р/д; зняття швів на 16-18 добу після операції; контрольний огляд в ХОКЛ через 1 міс. Приймати ліки: флебодія, аевіт, кальцій Д3 нікомед (арк. справи 148-149). В матеріалах кримінальної справи №667/5815/14-к за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України містяться оригінали товарних чеків, квитанцій, платіжних документів, що підтверджують витрати [PERSON] на придбання ліків та витрати понесені ним за надану медичну допомогу (том 1 кримін. спр. №667/5815/14-к арк. справи 14-59), вказані документи досліджені під час розгляду справи Судом приймається до уваги розрахунок матеріальної шкоди в розмірі 24700,80 грн. зі співвідношенням з товарними чеками, по яких були придбані ліки, послуги з МКСТ, медичні металеві конструкції (імплантат) тощо, що надані позивачем, а також його травмами, отриманими внаслідок ДТП. Витрати підтверджені відповідними фінансовими документами №: 09-чк-0070537 від 25.09.2013 року на суму 114,48 грн.; 13065 від 25.09.2013 р. 49,00 грн., 09-чк-0070830 від 26.09.2013 р. - 224,15 грн., 40115 від 27.09.2013 р. 63,00 грн., 09-чк-0071127 від 27.09.2013 р. 227,39 грн., 09-чк-0071593 від 29.09.2013 р. 223,68 грн., 8756 від 25.09.2013 р. 130,65 грн., 09-чк-0072140 від 01.10.2013 р. 220,73 грн., 09-чк-0072755 від 03.010.2013 р. 229,08 грн., ца-чк-00029882 від 05.10.2013 р. 45,00 грн., 09-чк-0073287 від 05.10.2013 р. 262,73 грн., 09-чк-0073524 від 06.10.2013 225,83 грн., 09-чк-0074039 від 08.10.2013 р. 328,66 грн., № 10244 від 09.10.2013 р. 90,00 грн., 1401 від 09.10.2013 р. 121,00 грн., 09-чк-0074888 від 11.10.2013 р. 222,78 грн., 09-чк-0075164 від 12.10.2013 р. 220,00 грн., 2774 від 17.10.2013 р. 327,43 грн., 09-чк-0075895 від 15.10.2013 р. 309,95 грн., 12348 від 06.11.2013 р. 90,00 грн., 5689 від 08.01.2014р. 28,80 грн., 552 від 16.01.2014 р. 90,00 грн., 3958 від 09.04.2014 р. - 90,00 грн., 1-717-к від 30.11.2017 р. 4730,23 грн., 1-720-к від 30.11.2017 р. 381,10 грн., 2593 від 10.09.2013 р. 46,00 грн., 15 від 13.09.2013 р. - 2201,65 грн., 136543540 від 12.09.2013 р. 8900,00 грн., 1287 від 10.09.2013 р. 301,54 грн., 238115 від 10.09.2013 р. 736,14 грн., 09-чк-0066605 від 10.09.2013 р. 219,34 грн., 238165 від 11.09.2013 р. 204,01 грн., 235301 від 11.09.2013 р. 26,90 грн., 238170 від 11.09.2013 р. 81,00 грн., 13374 від 11.09.2013 р. 38,03 грн., 09-чк-0066896 від 11.09.2013 р. - 219,34 грн., 238317 від 12.09.2013 р. 52,00 грн., 79289 від 12.09.2013 р. 217,50 грн., 09-чк-0067655 від 13.09.2013 р. -113,39 грн., 235525 від 13.09.2013 р. 21,00 грн, 238601 від 14.09.2013 р. 44,00 грн., 238675 від 14.09.2013 р. 52,00 грн., 09-чк-0068009від 15.09.2013р. -219,34 грн., 13948 від 15.09.2013 р. 26,82 грн., 238876 від 16.09.2013 р., - 14304 грн., 238889 від 16.09.2013 р. 41,00 грн., ца-чк-0002697 від 16.09.2013 р. 136,80 грн., 09-чк-0068195 від 16.09.2013 р. 248,33 грн, 09-чк-0068519 від 17.09.2013 р. 223,22 грн., 235982 від 17.09.2013 р. -171,80 грн., 09-чк-0068658 від 18.09.2013 р. - 235,54 грн., 09-чк-0068740 від18.09.2013 р. 109,67 грн, 11169 від 20.09.2013 р. 04,00 грн., № 236411 від 20.09.2013 р 49,00 грн., 09-чк-0069478 від 21.09.2013 р. 222,29 грн, 09-чк-0069784 від 23.09.2013 р. 228,01 грн., 09-чк-0070227 від 24.09.2013 р. 223,68 грн. Крім того, після ДТП, під час досудового та судового розгляду кримінального провадження позивач користувався правовою допомогою адвоката, за що ним витрачено 4000,00 гн., що підтверджено рахунком-фактурою та квитанцією №12790.494.1 від 25.09.2013 року (том 1 кримін. спр. №667/5815/14-к арк. справи 46, 62). Після ДТП скутер (мопед) був евакуйований на штраф майданчик, за що сплачено 300,00 грн. що підтверджено квитанцією до прибуткового касового ордеру №302, що міститься в матеріалах кримінальної справи №667/5815/14-к (том 1 арк. справи 56). У пункті 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, якщо інше не встановлено законом, розмір відшкодування з особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, має бути зменшено (але не може бути повністю відмовлено у відшкодуванні шкоди). Питання про те, чи є допущена потерпілим необережність грубою (частина друга статті 1193 ЦК України), у кожному конкретному випадку має вирішуватись з урахуванням фактичних обставин справи (характеру дії, обставин завдання шкоди, індивідуальних особливостей потерпілого, його стану тощо). В судовому засіданні зі слів представника позивача встановлено, що позивач на час ДТП не отримав посвідчення водія, але півроку отримував приватні уроки водіння від свого батька; мопед зареєстрований не був, оскільки при його придбанні реєстрація не вимагалася. Відповідно до п.12.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, в редакції на день ДТП, право на керування транспортними засобами особам може бути надано: мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії А1, А) - з 16-річного віку. Транспортні засоби належать до таких категорій: А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт; А - мотоцикли та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше. Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу (арк. справи 36), що проведений за замовленням [PERSON] транспортний засіб мопед Aprilia Leonardo 150 1999 року випуску, власником якого є [PERSON] має об`єм двигуна 150 кубічних сантиметрів. Тобто, позивач [PERSON] в порушення ПДР не мав посвідчення водія, що є необхідною умовою для керування мопедом в Україні на час ДТП. Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України (в редакції нач ДТП) транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів; воколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт; мотоцикл - двоколісний механічний транспортний засіб з боковим причепом або без нього, що має двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше. До мотоциклів прирівнюються моторолери, мотоколяски, триколісні та інші механічні транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кг. Відповідно до п. 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий. Абзацом 2 пункту 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою КМУ від 07.09.1998 р. № 1388, передбачено, що Власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) у підрозділах Державтоінспекції (крім транспортних засобів, зареєстрованих до набрання чинності цим Порядком) та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється. Пунктом 8 вказаних вище Правил встановлено, що перша державна реєстрація Перша державна реєстрація мопедів, придбаних до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 р. N 1371 ( 1371-2009-п ) "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" (Офіційний вісник України, 2009 р., N 101, ст. 3521), може проводитися без подання документів, що підтверджують правомірність їх придбання, за встановленою цим Порядком процедурою. \ Пункт 8 доповнено абзацом згідно з Постановою КМ N 436 ( 436-2011-п ) від 20.04.2011 \ Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що в діях позивача [PERSON] , як учасника дорожнього руху, який не мав права на керування мопедом (мотоциклом), вказаний транспортний засіб не був зареєстрований у встановленому з 01.01.2010 року порядку існувала груба необережність, внаслідок чого, вважає можливим зменшити відшкодування матеріальної шкоди на 300,00 грн. евакуацію мопеда. Разом в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає матеріальна шкода, пов`язана з лікуванням в розмірі 24700,80 грн.; матеріальна шкода пов`язана з витратами на правову допомогу під час кримінального провадження в розмірі 4000,00 грн. (чотири тисячі гривень) Частиною 1 ст. 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України). Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пунктом 1 частини 2 статті 1167 цього Кодексу передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Загальні підстави та особливості відшкодування шкоди, завданої, зокрема, джерелом підвищеної небезпеки передбачені у статтях 1166, 1167,1187 ЦК України. Згідно з положеннями частини другої статті 1187 цього Кодексу шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Така позиція міститься у рішенні Конституційного Суду України у справі № 7-рп/2014. Згідно зі ст. 1187 ЦК України шкода, у тому числі і моральна, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Положення статті 1187 ЦК України є спеціальними щодо статті 1166 зазначеного Кодексу, у зв`язку із чим перевага в застосуванні повинна надаватися спеціальній нормі. Частиною 5 ст.1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Вирішуючи спори, пов`язані з відшкодуванням шкоди, завданої у зв`язку з експлуатацією джерела підвищеної небезпеки, належить виходити з презумпції вини. У цій частині мається на увазі умисел потерпілого на завдання шкоди. Джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини. Відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояві їх шкідливих властивостей. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної шкоди повинен визначатися судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Моральна шкода може полягати як у фізичному болю та стражданнях, так і у душевних переживаннях, які фізична особа зазнала внаслідок протиправної поведінки відносно неї. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Оцінюючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, з врахуванням вказаних ним та встановлених судом обставин, характеру спричиненої моральної шкоди, та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, обставин ДТП та грубої необережності позивача з підстав, викладених вище, тривалості лікування потерпілого, суд прийшов до висновку про стягнення на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн. Крім того, в силу\~ст.\~141\~ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн., з огляду на звільнення позивача від сплати судового збору з врахуванням ставок судового збору на час подання позовної заяви. Про наявність інших судових витрат сторонами не заявлено. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 21 жовтня 2019 року (відповідно до ч. 3 ст. 124 ЦПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день). На підставі ст. 81, 141, 247, 258, 264-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, ст. 23, 1166-1168, 1187 ЦК України, суд,

Outcome: partial