Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Прокуратури Вінницької області, Бершадського районного відділу Управління внутрішніх справ України у Вінницькій області в особі ліквідаційної комісії даного відділу, Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області про відшкодування шкоди, завданої незаконним діями органів досудового слідства, прокуратури. Позовна заява мотивована тим, що позивач має сина, [PERSON], який є інвалідом другої групи внаслідок психічного розладу і чоловіка, який також страждає на психічні розлади, і здійснює за ними постійний нагляд. З підстав, не заборонених законом, 10.07.2012 року вона подала до Управління праці та соціального захисту населення Бершадської РДА заяву про призначення на сина усіх видів соціальної допомоги, і соціальні служби призначили таку допомогу. Бершадським РВ було проведено перевірку, викликано та допитано позивача, після чого 03.03.2014року, без законних підстав, повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №12014020090000143. В подальшому, 31.03.2014 року досудовим слідством та прокуратурою позивача було обвинувачено у тому, що вона вчинила шахрайство і заподіяла державі матеріальну шкоду на загальну суму 13 629 грн. Вироком Бершадського районного суду від 14.11.2014 року її виправдано за ч.1, ч.2 ст. 190 КК України за відсутності в діях позивача складу злочину. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 06.02.2015 р. вирок суду залишено без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення. За касаційною скаргою прокурора прокуратури Вінницької області ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.09.2015 року ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 06.02.2015 року залишено без змін, а касаційну скаргу прокурора - без задоволення. Таким чином, під слідством та судом позивач перебувала на протязі 1-го року і 6-ти місяців. Незаконними рішеннями та діями відповідачів, як органів державної влади та їх посадових осіб: органом досудового слідства , прокурором прокуратури Бершалського району, прокуратурою Вінницької області позивачу було завдано моральної шкоди. При визначенні моральної шкоди позивач враховує, що шкода завдана трьома суб'єктами владних повноважень: Бершадським РВ УМВС, прокуратурою району і прокуратурою області. Орган досудового розслідування незаконно повідомив позивача про підозру та обвинуватив у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1.ч.2 ст. 190 КК України. Тривалість незаконних дій з порушенням її Конституційного права кримінальним переслідуванням тривала з 14.03.2014р. по 31.03.2014 р. За цей час позивач сильно душевно хвилювалась, і це завдало їй моральної шкоди, яку вона оцінюю в 5 000 грн. Орган прокуратури району, на якого Законом України «Про прокуратуру» та ст. 36 КПК України покладено нагляд за дотриманням законності слідчими органами, затвердив незаконний акт, не закрив кримінальне провадження в порядку ст. 284 КПК України, незаконно скерував справу до суду, підтримував завідомо незаконне обвинувачення, просив суд притягнути до кримінального покарання, подав апеляційну скаргу на законний виправдувальний вирок суду. Кримінальне переслідування прокурором прокуратури району тривало з 14.03.2014 р. по 06.02.2015 року, тобто 9 місяців. Тому моральну шкоду, завдану даним органом влади позивач оцінює в 20 000 грн. Прокурор прокуратури області прийняв незаконне рішення та незаконні процесуальні дії щодо продовження кримінального переслідування, звернувся до касаційного суду, і позивач перебувала під судом ще з 06.02.2015 року по 23.09.2015 року, тобто 7 місяців. Відповідачами не було враховано, що у позивача на утриманні перебуває двоє психічно хворих людей, за якими здійснює постійний догляд, який повинен захистити права позивача на стадії досудового та судового слідства, продовжив порушувати її конституційні права. Тому, моральну шкоду, завдану даним відповідачем, позивач оцінює в 45 000 грн. Втрата здоров'я, на думку позивача є самостійною підставою для стягнення моральної шкоди. Так, під час досудового та судового слідства позивач втратила здоров'я та фізичні можливості. Через перенесені душевні хвилювання у неї розпочалася ішемічна хвороба серця, стенокардія, меготлива тахіоритмія. Після чергового звернення до лікаря 24.11.2014 року позивач була направлена на госпіталізацію до Бершадської районної лікарні. Тому позивача оцінює самостійно цю підставу у розмірі 20 000 грн. Крім того, самостійною підставою для відшкодування шкоди є приниження честі, гідності та ділової репутації. Так, півтора року лікарі, соціальні служби та сусіди знали про те, що позивач «являється шахрайкою». Це викликало негативне ставлення до неї у суспільстві. Все це поглиблювало її страждання та душевні хвилювання. За таких умов - за приниження її честі, гідності та ділової репутації, тривалу зміну способу життя, позивач оцінює моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. Враховуючи причинний зв'язок між заподіянням шкоди та його наслідками загальний розмір шкоди позивач оцінює в розмірі 100\~000 грн. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник прокуратури Вінницької області [PERSON] заперечував проти позову, просив відмовити в його задоволенні. Представник Бершадського районного відділу Управління внутрішніх справ України у Вінницькій області в особі ліквідаційної комісії даного відділу [PERSON] заперечувала проти позову, просила відмовити в його задоволенні. Представник Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області [PERSON] заперечувала проти позову, просила відмовити в його задоволенні. Представник Державної казначейської служби України в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вирішив справу розглянути у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, з урахуванням усіх обставин справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню враховуючи наступне. 03.03.2014 року Бершадським РВ УМВС України у Вінницькій області було внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань запис про порушення кримінального провадження відносно [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України. 14.03.2014 року старшим слідчим СВ Бершадського РВ УМВС України у Вінницькій області позивачу [PERSON] було повідомлено про підозру у вчиненні шахрайства, тобто у скоєнні злочину , передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та у вчиненні шахрайства повторно, тобто злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 14.11.2014 року [PERSON] у предявленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 190 та ч.2 ст. 190 КК України визнано невинуватою та виправдано у звязку з відсутністю в її діях складу злочину. Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 06.02.2015 року вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 14.11.2014 року щодо яким [PERSON] виправдано в звязку з відсутністю у її діях складу кримінальних правопорушень - залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.09.2015 року ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 06.02.2015 року щодо [PERSON] залишено без змін, а касаційну скаргу прокурора без задоволення. Суд вважає доведеним, що весь час в результаті незаконного перебування під слідством і судом позивач зазнала моральні (душевні) страждання, погіршилося її стан здоров'я. Позивач зазнала сильного душевного болю, моральних страждань, неспокою, тривалих негативних психоемоційних переживань, тривалий час перебувала у постійному стресі. Це призвело до порушення нормальних життєвих зв'язків та вимагало додаткових зусиль для організації свого життя. Була позбавлена можливості реалізовувати свої звички, бажання та життєві плани. Наслідком незаконних дій щодо позивача стало погіршення її здоров'я, що підтверджується матеріалами цивільної справи. Так, позивач захворіла на ішемічну хворобу серця, стенокардію, меготливу тахіоритмію. Дані обставини підтверджуються направленням для госпіталізації у стаціонарне відділення Бершадської районної лікарні. Згідно ст. 56 Конституції України, - кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. У відповідності до ст. ст. 1, 2, 3, 4 Закону України Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду (в назві і в редакції від 11.07.2009 р., що діяв на час виникнення спірних відносин), п. 2, 7, 13, 17 Положення про застосування Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду", затвердженого наказом Міністерства юстиції, Генеральної прокуратури та Міністерства фінансів України від 04.03.96 р. № 6/5/3/41, - підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: незаконного притягнення як обвинуваченого. У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду; право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: 2) закриття кримінальної справи за відсутністю у діянні складу злочину; у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються) моральна шкода; відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Згідно ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. 2 ст. 23 ЦК України). У відповідності до ч. 2 ст. 1167 ЦК України, - моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу підписки про невиїзд. Згідно ч. 1 ст. 1176 ЦК України, - шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу підписки про невиїзд, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих завязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У відповідності до ст. 13 Закону України Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, - розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Позивач перебувала незаконно під слідством і судом з 03.03.2014 року по 23.09.2015 року, тобто 1,6 років. З огляду на це, глибину душевних страждань позивача, вимоги розумності та справедливості, суд вважає, що моральна шкода підлягає відшкодуванню у розмірі 40 000 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: partial