Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

22 квітня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття та утримання матері до досягнення неповнолітньою дитиною трирічного віку.В обґрунтування позовних вимог, вказує на те, що відповідач добровільно не приймає участі в утриманні спільної доньки, яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач є працездатним та інших утриманців не має, а тому просить суд стягувати з нього аліменти на утримання дочки в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, що становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 18.04.2019 і до повноліття дитини; та на її утримання ј частину з усіх видів заробітку (доходу), як непрацюючій, щомісячно, починаючи стягнення з 18.04.2019 і до досягнення неповнолітньою дитиною трирічного віку. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, пояснила обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, відзиву на позов не надав, клопотань не заявляв. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 11 серпня 2018 року Роменським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області зареєстровано шлюб між сторонами, актовий запис № 161 (а.с. 4). [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 01.11.2018, актовий запис за № 1236 (а.с. 5). Дитина проживає з матір`ю, що підтверджується довідками Управління адміністративний послуг Роменської міської ради № 01-35/2810 від 13.04.2019 та № 01-35/11464 від 19.11.2018 (а.с. 6, 7). Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до частин 1, 3 статті 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно приписів ч. ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд враховує, що обов`язок із утримання дітей покладається на обох батьків. Разом з тим, суд враховує, що позивач наразі не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, отримує лише соціальну допомогу при народженні дитини, а тому не в змозі самостійно забезпечити потреби дитини. Згідно приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік", прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01 січня 2019 року становить 1626,00 грн. Визначаючи розмір аліментів, виходячи з принципу справедливості і розумності та з урахуванням потреб дитини, матеріального становища позивача, можливостей відповідача, суд дійшов висновку, що аліменти в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання дитини [PERSON] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, співвідноситься із прожитковим мінімумом, є обґрунтованим та підлягає до задоволення, починаючи з дати звернення з позовом до суду та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов про стягнення аліментів був поданий 22.04.2019, а тому, за правилами ст.191 СК України, саме з цього часу необхідно стягувати аліменти. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів. Також, позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини, зайнятої доглядом за дитиною у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 18.04.2019 і до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 1 ст. 75 СК України дружина та чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 4 ст. 84 ЦПК України). Тобто, у дружини виникає право на отримання аліментів за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: перебування у зареєстрованому шлюбі з чоловіком, проживання разом із їх спільною дитиною, яка не досягла трьох років, та наявність у чоловіка достатніх коштів на надання матеріальної допомоги (аліментів). Отже, за змістом вищевказаної норми права, можливість отримання аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу. До таких висновків прийшов і Верховний Суд в постанові від 12 листопада 2018 року у справі №202/712/17, провадження №61-28943св18. Позивачкою не доведено, а судом не встановлено, що відповідач має фінансову можливість для надання матеріальної допомоги позивачці, а тому відсутня обов`язкова умова, передбачена ч. 4 ст. 84 ЦПК України, для стягнення з відповідача аліментів на утримання позивачки. Враховуючи, що позивач не надала доказів, що відповідач працює, може утримувати позивача, тому суд приходить до висноку, що позовна вимога про стягнення аліментів на утримання дружини не підлягає задоволенню. Оскільки позов виник з вини відповідача, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 768,40 грн. судового збору. На підставі положень ст. ст. 43, 49, 136, 141, 142, 176, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

Outcome: partial