Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

ФОП [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на його користь завдані збитки в порядку регресу у розмірі 7142,23 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався, на те, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Ощадбанк») та [PERSON] (далі - «позичальник») було укладено Договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № 2531771 (далі - «Договір»). В подальшому між АТ «Ощадбанк» та позичальником було укладено Додатковий договір № 1 до Договору № 2531771, згідно із яким позичальнику було надано кредит у сумі 6900,00 грн. Позичальник належним чином не виконував умови Договору щодо сплати платежів у розмірі та порядку, передбачених вказаним договором і станом на 07.10.2015 року заборгованість позичальника за договором становила 7142,23 грн. Майнові інтереси АТ «Ощадбанк», що пов`язані з матеріальними збитками, завданими внаслідок неповернення або неповного повернення позичальниками кредитів, та/або несплатою або частковою несплатою процентів по кредитах на умовах встановлених Договорами, були застраховані у Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» згідно із договором добровільного страхування кредитів № 055/14 від 01.08.2014 року. У зв`язку з вищезазначеним, АТ «Ощадбанк» звернулося до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування. ПрАТ «УПСК», виконуючи свої зобов`язання по договору №055/14 від 01.08.2014 року, визнало факт неповного погашення позичальником грошового зобов`язання згідно із умовами Договору перед АТ «Ощадбанк» страховим випадком та провело виплату страхового відшкодування в розмірі 7142,23 грн. від 06.11.2015 року. Відповідно до ст.ст. 993,1191 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування» у позичальника виникло зобов`язання перед ПрАТ «УПСК» відшкодувати завдані збитки в розмірі 7142,23 грн. Право регресної вимоги виникло у ПрАТ «УПСК» з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 06 листопада 2015 року. 01.10.2018 року між ПрАТ «УПСК» та фізичною особою - підприємцем [PERSON] укладено договір № 01/10/2018 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих первісному кредитору по договорам страхування, в тому числі право вимоги відшкодування у порядку регресу частини виплаченого первісним кредитором страхового відшкодування в розмірі 7142,23 грн., що було сплачено на користь АТ «Ощадбанк», як відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок невиконання позичальником своїх зобов`язань з повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені Договором про відкриття та обслуговування рахунку та випуску платіжної картки № 2531771 та Додатковим договором до нього. Відповідно до ч.1 ст. 512, ст. 514 ЦК України до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вказаної суми боргу. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подала. Ухвалою судді від 03 січня 2019 року відкрито провадження у справі, витребувано у Донецького обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» належним чином засвідчені копії виписки по картковому рахунку [PERSON] від 05.10.2018 року, Договору про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № 2531771 та Додаткового договору № 1 до Договору № 2531771. Ухвалою судді від 13 березня 2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, у зв`язку з чим судом 10.05.2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків. Статтею 526 ЦК України визначені загальні умови виконання зобов`язання, згідно з якими зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1). Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін (ч.2). Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування за статтею 980 ЦК України можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (п.3 ч.1). Згідно з ч.1 ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За приписами статті 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Судом встановлено, що 26 січня 2015 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено Договір № 2531771 від 26.01.2015 року про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки (а.с.82-84), згідно із яким Банк на підставі наданих клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів відкриває клієнту рахунок за тарифним пакетом. В подальшому між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено Додатковий договір № 1 до Договору № 2531771 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки, згідно із яким банк встановлює клієнту кредит у сумі 6900,00 грн. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску Платіжної картки на новий термін кредит продовжується на строк дії платіжної картки. Процента ставка за Кредитом є фіксованою і складає 24,00% річних і сплачується щомісячно (а.с.90-91). АТ «Ощадбанк» свої зобов`язання за Договором виконав належним чином, а саме відкрив відповідачу рахунок, встановив кредитний ліміт та видав клієнту платіжну карту, що підтверджується випискою по рахунку, відкритого на ім`я [PERSON] (а.с.61-81). Проте, [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконала, кредит не повернула, проценти не сплатила. 01 серпня 2014 року між ПрАТ «УПСК» і АТ «Ощадбанк» укладений договір добровільного страхування кредитів № 055/14, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов`язані з неповерненням або неповним поверненням позичальниками страхувальнику кредиту та/або несплатою або частковою несплатою процентів по ньому на умовах, встановлених відповідними кредитним договорами. Страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі, а страховик приймає на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку, виплатити страхувальнику страхове відшкодування на умовах цього договору (а.с.9-12). 29 жовтня 2015 року ПрАТ «УПСК» визнало факт непогашення позичальником [PERSON] за кредитним договором грошового зобов`язання страховим випадком, страхова сума за позичальником 7142,23 грн., про що складено страховий акт № 055/14/042/15 (а.с.21). 06 листопада 2015 року ПрАТ «УПСК» здійснило виплату на користь АТ «Ощадбанк» страхового відшкодування в розмірі 7142,23 грн., що підтверджується випискою по рахунку (а.с.22). Отже до ПрАТ «УПСК» перейшло право вимоги, а у позичальника [PERSON] виникло зобов`язання перед ПрАТ «УПСК» відшкодувати фактичні витрати, здійсненні ПрАТ «УПСК» на страхове відшкодування в розмірі 7142,23 грн. 01.10.2018 року між ПрАТ «УПСК» та фізичною особою - підприємцем [PERSON] укладено договір №01/10/2018 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПрАТ «УПСК» відступає, а позивач отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих ПрАТ «УПСК» по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до договору. Згідно додатку №1 до договору № 01/10/2018 від 10 жовтня 2018 року відступлено право вимоги за договором страхування №055/14 від 01.08.2015 року, боржником є відповідач [PERSON] , сума страхового відшкодування 7142,23 грн. (а.с.5-8) Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача суми страхового відшкодування. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог й необхідність їх задоволення із стягненням з відповідача на користь позивача в порядку регресу матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування в розмірі 7142,23 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються із витрат, пов`язаних зі сплатою позивачем судового збору в розмірі 704,80 грн. слід покласти на відповідача.

Outcome: approved