Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

10.01.2020 року позивач [PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду Донецької області з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона з 12.08.2000 року уклала шлюб з [PERSON] , від якого у них [INFO] народився син [PERSON] , [INFO] народилась донька [PERSON] . Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. [INFO] сину [PERSON] виповнилось 18 років. Він є студентом 1 курсу з терміном навчання до 30.06.2023 року. На підставі вищевикладеного просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини усіх доходів (заробітку) відповідача з 09.01.2020 року до 30.06.2023 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. З`ясувавши обставини справи, дослідив докази подані на їх підтвердження, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18 лютого 2002 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). [PERSON] змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну прізвища серії [NUMBER] від 14 червня 2011 року (а.с. 5) та свідоцтвом про зміну прізвища серії [NUMBER] від 14 листопада 2012 року (а.с. 6). Шлюб між сторонами було розірвано рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 02 червня 2010 року, справа № 2-1750/10 (а.с. 10). На даний час [PERSON] є повнолітнім та навчається на 1 курсі ННІ права та міжнародно-правових відносин Університету митної справи та фінансів денної форми навчання гр. П19-1, що підтверджується довідкою №31/312 від 16.12.2019 року (а.с. 8). Згідно довідки № 69, виданої виконкомом Мангушської селищної ради 08.01.2020 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , склад її сім`ї складають діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Встановлені судом сімейні правовідносини щодо виконання батьками обов`язку утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, тобто щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися, регулюються Конституцією України, СК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною 1 ст. 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України, право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Згідно ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч. ч. 1, 2 ст. 200 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідно до п.20 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи, що право повнолітнього сина сторін [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, на матеріальне утримання з боку батька - відповідача [PERSON] порушено, то воно підлягає судовому захисту, а позов - підлягає задоволенню, тобто підлягають стягненню з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), так як обставини, на які зсилається позивач, підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом. 16.03.2020 року відповідачем було надано до суду заяву про визнання позовних в повному обсязі. Проте, як встановлено судом, позивач просить суд стягнути аліменти на повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] з 09.01.2020 року до [INFO] року, що не відповідає нормам чинного законодавства, оскільки аліменти підлягають стягненню з дня звернення до суду з позовною заявою про стягнення аліментів, а саме з 10.01.2020 року. Таким чином, в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Отже позовні вимоги вцілому підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду з означеним позовом позивачем не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати. Так, відповідно до п. 3. ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, в тому числі позивачі - у справах про стягнення аліментів. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: partial