Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

05серпня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що відповідач є власником особового рахунку споживача електричної енергії, відповідно до якого позивач на платній основі здійснював постачання електричної енергії до об`єкта нерухомості, який на праві власності належить відповідачу. Станом на 29 січня 2021 року у відповідача наявна заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 23 025,04 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача інфляційну складову боргу у сумі 509,57 грн. та 3 % річних у сумі 232,77грн. , а загалом 23 767,38 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06серпня 2021 року цивільну справу № 753/16021/21 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 12серпня 2021 року. 02 вересня 2021 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 03 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання на 04 листопада 2021 року на 10:00 год. У судове засідання 04 листопада 2021 року з`явився представник позивача. Повістка, ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, адресована відповідачу повернулася до суду без вручення. Судове засідання було відкладено на 21 грудня на 10:30 год. 17 грудня 2021 року через систему Електронний суд від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів (вх.№ 88689). У судове засідання 21 грудня 2021 року з`явився представник позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Повістки, адресовані відповідачу на адресу місця реєстрації та на адресу місця находження нерухомого майна, повернулися до суду без вручення. У судові засідання 04 листопада 2021 року та 21 грудня 2021 року відповідач не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується, зокрема, зворотними повідомленнями наявними в матеріалах справи. Інформація про стан розгляду справи викладалась у відповідних процесуальних документах - ухвалах суду, які, відповідно до приписів Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень України, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 19 квітня 2018 року № 1200/0/15-18, оприлюднювались у цьому Реєстрі Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, вивчивши доводи позивача, викладені у письмових заявах, суд дійшов до наступного висновку. У серпні 2021 року ПРАТ «ДТЕК Київські Електромережі» звернулося до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за необлікову електричну енергію у розмірі 23 767,38 грн. ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», правонаступником якого є ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» в частині прав та обов`язків, необхідних для здійснення діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та передачі електричної енергії (електричними (локальними) мережами, в тому числі і в частині використання ліцензії та тарифів виданих та встановлених для ПАТ «КИЇВЕНЕРГО». [PERSON] є власником нежилого приміщення (офісу [NUMBER]) за адресою: [ADDRESS] . 29 квітня 2014 року між ПАТ «Київенерго», правонаступником якого є ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» та [PERSON] укладено договір про постачання електричної енергії № 62603 з о/р 62603016. Відповідно до пункту 1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача за об`єктами споживача згідно умовами цього договору та додатків до договору, що є невід`ємною частиною. Споживач сплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює платежі згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є невід`ємною частиною. З 1 січня 2019 року розподіл електричної енергії на об`єкт за адресою: [ADDRESS] , здійснюється на підставі договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, до умов якого приєднано відповідача, згідно пункту 4 постанови НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312, на умовах постачання електричної енергії з особовим рахунком [NUMBER] . Відповідно до пункту 8.9. договору у разі порушення розрахунку обліку з вини споживача, спожива сплачує оператору системи розподілу вартість необлікованої електроенергії, визначену відповідно до вимог ПРРЕЕ. Судом встановлено, що 29 січня 2021 за адресою боржника представниками ПАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» було виявлено порушення пункту 5.5.5 ПРРЕЕ- самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів до електромережі, що не є власністю ОСР, несанкціоноване підключення після відключення ОРС від 11 грудня 2020 року. На підставі виявленого порушення було складено акт про порушення № 03797. Акт підписали представники енергопостачальника та представник споживача - орендар [PERSON] Представника споживача було повідомлено про проведення засідання комісії 24 лютого 2021 року о 14:30 год за адресою: м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 1а, каб. 411. 24 лютого 2021 року на засіданні комісії було прийнято рішення здійснити нарахування за необліковану електричну енергію за період з 30 липня 2020 року по 29 січня 2021 року у розмірі 23025,04 грн згідно пункту 8.4.10 ПРРЕЕ та за формулою № 4 ПРРЕЕ, що діяли на момент проведення засідання комісії. Оскільки споживач не був присутній на засіданні комісії, відповідний лист з копіями протоколу, розрахунку і рахунку на оплату були надіслані на адресу відповідача рекомендованим листом. Частиною четвертою статті 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Зміст положення частини четвертої статті 319 ЦК України про те, що власність зобов`язує, яке має більш загальний характер, фактично розкривається через закріплений у наступній частині цієї статті принцип, що забороняє власникові використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Стаття 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України та Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричної енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999р. (до 11.06.2018 року), Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018 р. (далі Правила) Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживача Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року №562 та Законом України «Про ринок електричної енергії». Підключення електроенергії за заявою наймача (власника квартири, приміщення) і відкриття особового рахунку слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про ринок електричної енергії» та Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правила). За змістом статей 6, 526, 626-631 ЦК України, договір є обов`язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 611 ЦК України в разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Частиною першою статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Пунктом 4 частини другої статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що правопорушеннями на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку. Відповідно до пункту 3.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018 року (ПРРЕЕ), постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником «останньої надії». Ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника «останньої надії» визначаються у встановленому законодавством порядку. Пунктом 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі ПРРЕЕ), передбачений, зокрема, обов`язок споживача користуватися електричною енергією виключно на підставі договору; сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; за умови неповної оплати за спожиту електроенергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача. Відповідно до п. 8.2.5 ПРРЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил. На підставі акту про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків (п. 8.2.6 Правил). Пунктом 8.4.1 ПРРЕЕ передбачено, що оператор системи визначає обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення цих Правил та/або виявлення фактів безоблікового споживання електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без засобів вимірювальної техніки, відповідно до вимог цієї глави. Згідно пункту 8.4.2 глави 8.4 розділу VIII Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018, визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акту про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення, зокрема таких порушень: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі без порушення схеми обліку; самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю оператора системи, з порушенням схеми обліку. Відповідно до п. 8.4.10 у разі виявлення у непобутового споживача порушень, зазначених у підпунктах 1 - 5 пункту 8.4.2 цієї глави, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії протягом робочого часу (W доб, кВт·год) розраховується за формулою (4) У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 1116 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями, чи бездіяльністю майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд вважає, що позивачем доведено, що за адресою: [ADDRESS] , мали місце порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, які було виявлено 29 січня 2021 року, про що складено акти про порушення № 03797. При цьому розрахунок обсягу та вартості електроенергії, спожитої з порушенням правил ПРРЕЕ, проведений позивачем згідно з вимогами норм діючого законодавства відповідно до п. 8.4.10 Правил за формулою (4) З урахуванням наведеного, суми заборгованості за не обліковану електричну енергію за вказаним актом про порушення підлягає стягненню з відповідача [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Суд зазначає, що за змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Суд, здійснивши перевірку розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, встановив, що позивачем було невірно визначено період нарахування 3% річних та інфляційних втрат. Так, за змістом пункту 8.2.7 Правил кошти за не обліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи. Споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка (у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні упродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача рахунок вважається отриманим споживачем на 5 робочий день). Як вбачається з доданого до позову трекінгу Укрпошти акт та рахунок на оплату був надісланий відповідачу 26 лютого 2021 року. Визначаючи період нарахування 3% річних та інфляційних втрат позивач виходив з того, що у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні упродовж 5 робочих днів вважається отриманим споживачем на 5 робочий день. Позивачем початок періоду прострочення сплати рахунку визначено як 3 квітня 2021 року, оскільки за їх підрахунками відповідач отримав рахунок 3 березня 2021 року (5 календарний день від 26 лютого 2021 року). Суд зазначає, що позивачем не було враховано те, що 5 днів рахуються саме з моменту надходження відповідного листа до відділення відповідача, а не подання його на відділенні позивача для відправки, оскільки саме такий порядок визначений чітко у пункті 8.2.7 Правил і він не допускає подвійного тлумачення. Крім того, у Правилах чітко зазначено про робочі дні, в той час, як позивачем вираховувались календарні дні. Враховуючи те, що позивачем не надано доказів надходження листа до відділення відповідача, судом відповідно до нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень було визначено день надходження відповідного листа на поштове відділення відповідача, а саме 2 березня 2021 року (у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день). Отже, 5 робочий день, на який вважається, що відповідач отримав лист позивача (зважаючи на те, що він фактично не був отриманий споживачем) є саме 10 березня 2021 року, тобто прострочення сплати рахунку відповідачем почалось з 9 квітня 2021 року (строк сплати рахунку 30 днів від дня отримання листа). Таким чином, судом було здійснено власний розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, з огляду на період прострочки сплати відповідачем рахунку з 9 квітня 2021 року по 3 серпня 2021 року (кінець строку визначений позивачем у позовній заяві) та встановлено, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 3% річних в розмірі 221,42 грн та інфляційні втрати в розмірі 509,57 грн. Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі положень статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2268,92 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial