Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісяця на кожну дитину, з моменту звернення із заявою до суду та до досягнення дітьми повноліття. В позовній заяві зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 26.01.2002 року. Від шлюбу в сторін народилося двоє дітей: [PERSON] та [PERSON]. З грудня 2012 р. відповідач проживає окремо від сім'ї, діти проживають з позивачкою, перебувають на її утриманні та вихованні. Відповідач фізично здоровий, має мінливий дохід, неофіційно працює водієм таксі «Діамант». Протягом 2012 р. відповідач перебував на заробітках в Росії, де отримував хороший дохід, проте й тоді не надавав коштів на утримання своїх дітей. Одночасно зазначила, що діти навчаються в школі, відвідують гуртки,займаються спортом, музикою, розвиток їх здібностей вимагає значних матеріальних затрат. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала з наведених в позові підстав. Суду пояснила, що в цьому році відповідач на «різдво» дав обом синам по 50 грн., а в лютому на день народження дав молодшому синові 500 грн. Матеріальна допомога, яку відповідач надає дітям, є недостатньою, тому вона просить позов задовольнити. Одночасно повідомила суду, що син [PERSON] перебував на лікуванні, в зв'язку чим були понесені значні матеріальні витрати. Позивачка пояснила, що під час їх спільного проживання відповідач, працюючи таксистом в таксі «Діамант», за зміну мав дохід 250-300 грн. В судове засідання відповідач не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності. Також надіслав суду заперечення на позов, в якому зазначив, що позов визнає частково, просить стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 500 гривень на кожну дитину. Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що відповідач з жовтня 2011 р. не працює, з вересня 2012 р. йому припинена виплата допомоги по безробіттю. Він деякий час перебував на роботі в Росії, а в даний час він в пошуках постійного місця роботи, перебивається тимчасовими заробітками. Відповідач не має інших утриманців, крім спільних з позивачкою неповнолітніх дітей, він не сплачує аліменти на утримання непрацездатних батьків. Представник просить при винесенні рішення по справі взяти до уваги заперечення відповідача. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь в справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Згідно представленої копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 26 січня 2002 року виконкомом Росохацької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 26.01.2002р. Від шлюбу сторони мають двоє дітей: [PERSON], [INFO], що стверджено копією його свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 20 листопада 2002 року виконкомом Джурківської сільської ради Коломийського району, та [PERSON], [INFO], що стверджено копією його свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 18 лютого 2004 року виконкомом Джурківської сільської ради Коломийського району. На час розгляду справи сторони спільно не проживають, діти проживають разом з позивачкою в с. Росохач Городенківського району. Відповідач не надає коштів на утримання неповнолітніх синів в розмірі, необхідному для їх нормального розвитку. Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема ч.2 ст.51 Основного Закону визначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України " Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення останніми повноліття визначено статтею 180 СК України. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. З заперечення відповідача слідує, що він офіційно не працює, має нерегулярний дохід. Отже, є підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі. Врахувавши матеріальне становище відповідача, що він не має на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків, в достатній кількості коштів на утримання синів не надає, тому суд приходить до переконання, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на кожного сина у твердій грошовій сумі в розмірі по 600 грн. щомісячно. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулась в суд з позовом 29.01.2014 року, тому з цього дня слід розпочати стягнення аліментів і проводити до досягнення дітьми повноліття. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial