Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

У червні 2021 року позивачка звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , про визнання [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивач є власницею 3/4 житлового будинку [ADDRESS] . Станом на день звернення до суду за вищевказаною адресою зареєстрований відповідач по справі [PERSON] . Проте, ще в 2014 році останній переїхав на постійне місце проживання до іншої області України. Таким чином, відповідач понад 6 років відсутній за місцем реєстрації, участі в утриманні майна він не приймає. Позивач самостійно весь цей час утримує будинок. Будь-яких домовленостей відносно утримання житла між сторонами не встановлювалося. У свою чергу, наявність особи, яка зареєстрована за даною адресою, створює перешкоди у повноцінному користуванні та розпоряджанні майном, в тому числі створює перешкоди в оформленні договору купівлі-продажу будинку. Тому позивачка просить задовольнити позов. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Проте, звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі, в якій заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. З заявою про відкладення розгляду справи з повідомленням причин неявки до суду не звертався. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Проте, звернулися до суду із заявами про розгляд справи у їх відсутності, в яких позовні вимоги [PERSON] підтримали, та просили визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] , оскільки останній не проживає за цією адресою з 2014 року. Зважаючи на те, що учасники процесу в судове засідання не з`явилися, суд враховує вимоги\~ст. 223 ЦПК України, відповідно до яких неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК\~України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 44,1 кв.м., відповідно до свідоцтва про право на спадщину № 368 від 29 серпня 2019 року [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 3/4 частини цього будинку, відповідно до свідоцтва про право на спадщину № 33 від 30 січня 2020 року [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 1/8 частина цього будинку, та відповідно до свідоцтва про право на спадщину № 284 від 08 січня 2021 року [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 1/8 частина цього будинку, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 179152304 від 29 серпня 2019 року (а.с. 6) та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09 серпня 2021 року. (а.с. 17-19) Як вбачається з відповіді Виконавчого комітету Добропільської міської ради Донецької області № 01-20/103 від 12 липня 2021 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 09 лютого 2006 року за адресою: [ADDRESS] , але за даною адресою не проживає. (а.с. 12) [PERSON] , 1988 року народження, доводиться позивачу рідним сином, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] . (а.с. 4, оборот) Згідно акту старости ганнівського старостинського округу про не проживання особи за місцем реєстрації від 24 червня 2021 року, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 2014 року і по теперішній час не проживає. (а.с. 8) Відповідно до ч. 1\~ст. 16 ЦК України, особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.\~\~ Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316.\~317,\~319,\~321 ЦК України). Частиною 1 ст.\~317\~ЦК\~України передбачено, що власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 355 ЦПК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ст. 369 ЦК України,\~співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Згідно із частиною 1\~статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до\~статті 391\~ЦК\~України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати\~ будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі\~ цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, а також те, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачка та треті особи [PERSON] та [PERSON] , є співвласниками спірного будинку, треті особи, як співвласники не заперечували щодо задоволення даних позовних вимог, а відповідач понад один рік без поважних причин не мешкає в будинку [ADDRESS] , суд вважає, що він втратив право користування спірним житловим приміщенням. Відповідно до Постанови ВРУ № 807-IX від 17 липня 2020 року, пп. 5 п. 3 визначено ліквідувати в Донецькій області, в тому числі, Добропільський район, та пп. 5 п. 1 Постанови визначено утворити Покровський район (з адміністративним центром у місті Покровськ) у складі територій, в тому числі, Добропільської міської ОТГ. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] .

Outcome: approved