Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

У червні 2021р. до суду надійшов позов АТ «МетаБанк» до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, який мотивовано тим, що 25.12.2007р. між Акціонерним банком «Металург», правонаступником якого є Акціонерне товариство «МетаБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №618700701437А, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі в розмірі 33175,00 доларів США на строк по 25.12.2014р. включно, у порядку та на умовах, передбачених цим договором. У забезпечення виконання зобов`язань відповідача [PERSON] за кредитним договором за неї поручився [PERSON] , про що свідчить договір поруки №9187007014302 від 25.12.2007р. Відповідачі свої зобов`язання за договором по поверненню кредиту не виконали, не сплатили кредит та відсотки за користування кредитом, внаслідок чого станом на 12.08.2011р. утворилась заборгованість по кредиту в розмірі 45800,40 доларів США. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 04.10.2012р. у справі №0825/4577/2012 (2/0825/1343/2012) було задоволено позов АТ «МетаБанк» до [PERSON] , [PERSON] , ТОВ «МПК ГСМ» про стягнення заборгованості, а саме стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , ТОВ «МПК ГСМ» заборгованість за кредитним договором в розмірі 365075,02 грн. Однак, станом на 14.06.2021р. рішення суду відповідачами не виконано, заборгованість за рішенням суду складає 45800,40 грн., що за курсом НБУ на 12.08.2011р. складає 365075,02 грн. Невиконання боржниками грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, а тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст.625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. На підставі викладеного просить стягнути солідарно з відповідачів три проценти річних за період з 01.07.2018р. по 31.05.2021р. в сумі 2539,82 доларів США, нарахованих на суму заборгованості за кредитним договором, а також стягнути судовий збір по 1135,00 грн. з кожного відповідача. Ухвалою суду від 23.06.2021р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не прибув, суду надано заяву, в якій представник позивача Шварцер Г.М. просить проводити розгляд справи у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення заперечень немає, просить позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не прибули за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, відзиву на позов або зустрічного позову не подали. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, в т.ч. у відсутність відповідача на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за такими підставами. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст.3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 25.12.2007р. між Акціонерним банком «Металург», правонаступником якого є Акціонерне товариство «МетаБанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №618700701437А, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі в розмірі 33175,00 доларів США на строк по 25.12.2014р. включно, у порядку та на умовах, передбачених цим договором. Крім того, 25.12.2007р. між Акціонерним банком «Металург», правонаступником якого є Акціонерне товариство «МетаБанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки, за умовами якого поручитель зобов`язався солідарно відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі таких зобов`язань. Вказані обставини встановлені рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 04.10.2012р. у справі №2/0825/1343/2012 за позовом ПАТ «МетаБанк» до [PERSON] , [PERSON] , ТОВ «МПК ГСМ» про стягнення заборгованості, яке набрало законної сили 19.12.2012р. Крім того, судом встановлено, що рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 04.10.2012р. у справі №2/0825/1343/2012 стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , ТОВ «МПК ГСМ» на користь ПАТ «МетаБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 365075,02 грн. Згідно з наданим позивачем розрахунком, станом на день звернення позивача до суду, заборгованість за тілом кредиту становить 26260,71 доларів США , заборгованість за відсотками - 2754,58 доларів США, всього 29015,29 доларів США, три проценти річних на суму несплаченого боргу за період з 01.07.2018р. по 31.05.2021р. становить 2539,82 доларів США. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини даної справи, надані сторонами докази, проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідачі в порушення вимог діючого законодавства та умов укладеного кредитного договору та договору поруки не виконали свого обов`язку щодо повернення кредитних коштів в обумовлений сторонами строк, а також не виконали судове рішення про солідарне стягнення грошових коштів на користь позивача. В даному випадку суд виходить з того, що положення ст.625 ЦК України щодо нарахування трьох процентів річних, як спеціальної міри відповідальності за порушення грошового зобов`язання, можуть бути застосовані до грошового зобов`язання, вимога в якому захищена в судовому порядку. Як встановлено судом, після набрання рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 04.10.2012р. законної сили, між сторонами виникли грошові зобов`язання, оскільки праву позивача вимагати від відповідачів сплати грошових коштів кореспондує обов`язок відповідачів сплатити ці грошові кошти на користь позивача, а тому до таких відносин підлягає застосуванню положення статті 625 ЦК України. Аналогічний правовий висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц, провадження № 14-68цс18. Невиконання боржниками грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, а тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст.625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Такий правовий висновок сформований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019р. у справі №127/15672/16-ц. Отже, оскільки відповідачі не виконали вказаного грошового зобов`язання, то наявні підстави для стягнення з них трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, які із суми боргу 29015,29 доларів США за період з 01.07.2018р. по 31.05.2021р. складають 2539,82 доларів США. Наданий позивачем розрахунок розміру трьох процентів річних суд вважає вірним. При цьому, суд вважає, що відповідачі обґрунтованого заперечення проти позову не надали, в судове засідання не прибули і жодним чином позовні вимоги не спростували. Таким чином, позов слід задовольнити повністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн.

Outcome: approved