Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], який був уточнений, до залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 93985,89 гривень, відшкодування витрат на проведення звіту у розмірі 1500 гривень та судових витрат у вигляді судового збору у розмірі 954,86 гривень. Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, просив провести судове засідання без фіксації судового процесу. Представник відповідача у підготовчому засіданні надавав відзив на позовну заяву та заперечував проти позову та просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Третя особа до суду не зявилась, про час та місце розгляду справі була повідомлена належним чином. Свої позовні\~вимоги позивач\~обґрунтовує тим11.05.2017 року о 19 год. 20 хв. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], в м. Одесі по вул. Кінна 42, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Ніжинською не наддав перевагу в русі автомобілю [NUMBER], який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, в наслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Винним в порушенні правил дорожнього\~руху було визнано [PERSON], що підтверджується постановою Приморського районного суду м. Одеси від 07.06.2017 року по справі № 522/8992/17, про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю, який належить позивачу на праві власності були завдані механічні пошкодження. Згідно звіту № 5445 від 11 травня 2017 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER], вартість відновлювального ремонту, завданого власнику автомобіля [NUMBER] склала - 93985,89 гривень, матеріальна шкода склала - 51202,06 гривень, вартість проведення зазначеного звіту склала 1500,00 гривень. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 07.06.2017 року по справі № 522/8992/17, про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень в прибуток держави. Відповідно до ст. ч.4 ст.82 ЦПК України постанова по справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «Європейський страховий союз», відповідно до поліса серії АК № 2497709, який був дійсним на момент ДТП. 04.07.2017 року, на виконання вимог ст. 35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності володільців наземних транспортних засобів» ,позивачем до страховика було подано заяву про виплату страхового відшкодування та надано всі необхідні документи. Однак страховиком не було сплачене страхове відшкодування. З 03.10.2017 року ПрАТ «Європейський страховий союз» позбавлений права укладати договори страхування ОСЦПВВНТЗ та позбавлений членства в МТСБУ через заборгованість до фондів МТСБУ. Відповідно до ч. 2 ст. 528 Цивільного кодексу України у разі невиконання або неналежного виконання обов'язку боржника іншою особою цей обов'язок боржник повинен виконати сам. Згідно із частинами другою, п'ятою ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до частини першої ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом пункту 1 частини другої ст. 22 ЦК України\~реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої\~наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003р. № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003р. за № 1074/8395 із змінами (далі - Методика) - вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Пунктом 2.4. Методики зазначено, що вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ. Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Отже, за змістом указаних положень законодавства вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Таким чином, відповідно до звіту № 5716 від 28 червня 2016р. експертного, автотоварознавчого дослідження з визначення вартості відновлювального ремонту та матеріальної шкоди, завданого власнику автомобіля № 5445 від 11 травня 2017 року, вартість матеріального збитку, який був спричинений власнику автомобіля [NUMBER], складає 51202,06 гривень. Згідно з роз'ясненнями п. 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992р. N 6\~при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв'язку із заподіянням шкоди майну. Постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, проте має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. З змісту правової позиції судової палати у цивільних справах Верховного Суду України по справі 6-2808 цс 15 від 20 січня 2016 року вбачається, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Отже, за загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга\~статті 1187 ЦК України). Разом із тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов'язок. Так, відповідно до\~статті 999 ЦК України\~законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього\~Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні. Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених\~статтею 1194 ЦК України\~підстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Таким чином, матеріальний збиток, який був спричинений власнику автомобіля [NUMBER], складає 51202,06 гривень, а також підлягає стягненню суму за проведення оцінки вартості матеріального збитку, нанесеного власнику автомобілю [NUMBER] та складення звіту № 5445 від 11 травня 2017 року з [PERSON] на користь позивача. Що стосується інших вимог позивача, то суд вважає, що вони не можуть бути задоволені, у зв'язку з їх недоведеністю. Позивачем до суду не було надано доказів сплати ним 93985,89грн. за відновлювальний ремонт автомобілю [NUMBER] у зв'язку з чим зазначені вимоги підлягають частковому задоволенню. За таких\~обставин,\~суд вважає,\~що позовні\~вимоги підлягають\~частковому задоволенню\~і з\~[PERSON] на\~користь позивача\~слід стягнути\~суму матеріального\~збитку в\~розмірі 51202,06 гривень та витрати на складення звіту № 5445 від 11 травня 2017 року у розмірі 1500 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial