Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

20.11.2017 року позивач звернулася із позовом до суду, в якому просить змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON], [INFO], за рішенням Овруцького районного суду від 24.10.2011 року на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в частині встановленого законодавством мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку, збільшивши аліменти в цій частині з 30% на 50% встановленого законодавством мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до 25.11.2024 року, тобто до досягнення дочкою повноліття. Мотивує це тим, що рішенням суду від 24.10.2011 року з відповідача на її користь на утримання дочки було стягнуто аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів призначений за рішенням суду є меншим ніж встановлений Законом на даний час. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про отримання ним судової повістки, причини своєї неявки суду не повідомив. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 24.10.2011 року (справа №2-1257/11) з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.01.2010 року та до 19.04.2026 року, тобто досягнення ним повноліття. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії І-ТП №148577 прізвище позивача «Бумар» змінено на «Куліш». Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Ч. 3 ст. 181 СК України передбачає, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України слідує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 № 2037-VIII, який набрав чинності 08.07.2017 року , внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Таким чином, оскільки, до СК України внесено зміни, згідно яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а з відповідача аліменти утримуються примусово, суд приходить до висновку, про задоволення позову в цій частині. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. N 3, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому, позовні вимоги щодо стягнення аліментів з дня подачі позовної заяви задоволенню не підлягають. Позивач при зверненні до суду від сплати судового збору була звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності із ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial