Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем, [PERSON], перебуває у шлюбі з 27.09.2014 року, від якого вони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. На даний час [PERSON] проживає окремо, добровільно грошей на її утримання і утримання доньки не надає. Відповідач має можливість сплачувати аліменти на її утримання, так як є працездатною особою. Позивач на даний час не може працювати, оскільки доглядає за малолітньою дитиною. Джерел доходу, крім соціальних виплат, по догляду за дитиною, у позивача не має. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] В визнав частково, згоден платити аліменти, але просив урахувати суд те, що він вже сплачує аліменти на неповнолітню дитину. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] та відповідач, [PERSON], перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 238188, виданим відділом ДРАЦС Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області 27.09.2014 року, актовий запис № 133. Від цього шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 441424, виданого відділом ДРАЦС Нововодолазького районного управління юстиції 26.04.2016 року, батьком дитини зазначено [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] працює вчителем англійської мови в Липкуватівському навчально-виховному комплексі ([PERSON] ступенів дошкільний навчальний заклад) Нововодолазької районної ради Харківської області та з 04 квітня 2016 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Сімейне законодавство України передбачає обовязок подружжя матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При цьому, право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріально допомогу (ч. 4 ст. 84 СК України). Згідно ч.1 ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд керується загальними принципами розумності та справедливості, відповідно до яких стягнення аліментів на користь одного з подружжя не повинно істотно погіршувати стан іншого. Згідно матеріалів справи встановлено, що відповідно до виконавчого листа №\~631/858/13-ц, виданого Зміївським районним судом Харківської області, відповідач сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 400,00 грн. щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 26.03.2013 року до повноліття дитини та рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 23.11.2017 року з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 (однієї третьої) частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 12 червня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до наданої відповідачем довідки зясовано, що [PERSON] працює на посаді робітника Липкуватівського НВК і за період з 01.05.2017 року по 31.10.2017 року отримав заробітну плату в розмірі 18488,99 грн , утримані аліменти складають 7213,70 грн. Водночас при визначенні частки заробітку (доходу) платника аліментів суд враховує вимоги ст.70 Закону України "Про виконавче провадження", яким передбачено, що загальний обсяг усіх відрахувань при кожній виплаті заробітної плати не може перевищувати 50 % заробітної плати, яка має виплачуватися працівнику, у тому числі при відрахуваннях за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування від заробітної плати осіб, які відбувають покарання у виді виправних робіт, і на стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань від заробітної плати не може перевищувати 70 %. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України ураховував матеріальне положення платника аліментів та прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] частково, а саме стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу, оскільки вказаний розмір аліментів є справедливим та таким, що істотно не погіршує матеріальний стан відповідача. Враховуючи положення ч. 1 ст. 79 СК України суд вважає, що аліменти з відповідача необхідно стягувати з дня звернення позивача до суду, тобто починаючи з 12.06.2017 року. Крім того, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, а тому судові витрати слід покласти на відповідача в порядку ст. 88 ЦПК України. Згідно зі ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. З огляду на вище викладене,

Outcome: partial