Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

29 листопада 2013 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідачів про стягнення з них в солідарному порядку заборгованість за позиковим зобов'язанням в сумі 173 311 грн. 58 коп. та відсотків у розмірі 48 527 грн. 24 коп. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 26 березня 2008 року між КС «Надія» та відповідачем [PERSON] був укладений договір кредитної № ЦБ1 08 (з забезпеченням іпотекою), відповідно до якого КС відкрила відповідачу поновлювану кредитну лінію з лімітом в розмірі 250000 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а відповідач зобов'язався повернути кредит відповідно до умов, передбачених цим Договором, та сплатити відсотки за користування кредитом. Кінцевий термін повернення кредиту - до 26 березня 2011 року. Відповідно до п.3.1 умов, за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти з розрахунку 0,0961 % від суми фактичного залишку кредиту за кожний день користування їм, і здійснюється відповідно до умов цього Договору за час користування кредитом. 14 червня 2011 року між КС «Надія» та [PERSON] був укладений Договір про відступлення права вимоги, предметом якого є вищевказаний договір кредитної лінії № ЦБ1 08 від 26.03.2008 року. 15 червня 2011 року відповідачем [PERSON] у письмовій формі була написана розписка, відповідно до якої останній зазначив, що сума заборгованості складає 174 139,00 грн. та зобов'язався їх повернути в строк до 15.06.2012 року, а поручителем виконання його зобов'язань перед позивачем є [PERSON] також зазначено, що [PERSON] зобов'язався, в разі неповернення суми боргу, починаючи з 15 червня 2013 року, сплатити 7 % на місяць "за взяття боргу". За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1049 ЦК України, якщо за договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. За статтями 553, 554 ЦК України передбачено, що поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором боржника за невиконання боржником основного зобов'язання. При цьому порука, як і застава, має похідний характер від основного зобов'язання, вони є окремими видами забезпечення виконання основного зобов'язання і є дійсними до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії договору поруки. Жодна норма закону не передбачає припинення одного з виду забезпечення основного зобов'язання в разі припинення іншого виду. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. ст. 509, 525, 526, 527, 553,554,611, 612, 615, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідачі не виконали зобов'язань, узятих на себе за кредитним договором, у зв'язку з чим з них необхідно стягнути в солідарному порядку на користь позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 173 311 грн. 58 коп. Разом з тим , суд вважає за необхідне відмовити у стягненні на користь позивача заборгованість по відсотках у розмірі 48 527 грн. 24 коп., оскільки, по-перше, за ст. 514 ЦКЕ України, правова природа договору про уступку права вимоги не передбачає подальше нарахування новим кредитором відсотків за невиконання умов договру боржникові, який повинен відповідати в межах, встановлених на момент переходу цих прав. По-друге, позивачем не дотримано правил ст. 559 ЦК України щодо обов'язковості надання згоди поручителем на укладення будь-яких змін до основного договру ( в забезепечення виконання якого укладено договір поруки) , які призводять до збільшення обсягу відповідальності боржника. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1 733,11 грн.

Outcome: partial