Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Вільненської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] в с.Вільне В.Писарівського району Сумської області, на житловий будинок з надвірними господарськими спорудами по [ADDRESS]. Крім того, позивач просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті вказаного спадкодавця, оскільки важає поважними причини пропуску цього строку. Позивач являється спадкоємцем за законом п'ятої черги вказаного спадкового майна, однак оформити спадкові права на нерухоме майно в нотаріальному порядку не має можливості у зв'язку із втратою правовстановлюючого документа на майно. У зв'язку з викладеним позивач просить позов задовольнити. У судове засідання позивач не з'явився. Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просить суд його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - Вільненської сільської ради - у судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення вимог позивача не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р.та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Судом встановлено, що [INFO] в с.Вільне Великописарівського району Сумської області помер [PERSON], що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20.08.2015 року (а.с.10). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними господарськими спорудами по [ADDRESS] (а.с.21). З Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори, спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №№ 41950546, 41950557 від 29.10.2015 року від імені [PERSON], який помер [INFO], заповіт не посвідчувався та спадкова справа після його смерті не відкривалася (а.с.39,40). Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 18 грудня 2013 року розглянув справу № 6-138цс13 і зробив правовий висновок, що відповідно до ч.ч. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) відносини спадкування регулюються нормами ЦК України (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (1963р.) спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При цьому, у відповідності до ч.1 ст.529 ЦК УРСР (1963р.) при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги являються в рівних частинах діти ( у тому числі усиновлені), подружжя та батьки (усиновлювачі) померлого. Згідно ст.549 ЦК України (1963р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1). якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2). якщо він подав до держнотконтори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані в даній статті дії повинні бути здійснені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ч.2 цієї статті). В силу ст.549 ЦК УРСР (1963р.) прийняли спадщину після смерті [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном дружина - [PERSON] та син - [PERSON], їх родинні стосунки підтверджуються відповідними документами (а.с.13, 16), однак юридично свої спадкові права спадкоємці не оформили. [INFO] в с.Вільне Великописарівського району Сумської області померла [PERSON], що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28.07.2015 року (а.с.11). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить частина житлового будинку з надвірними господарськими спорудами по [ADDRESS], фактично успадкована нею після смерті чоловіка [PERSON] З Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори, спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №№ 41950745, 41950758 від 29.10.2015 року від імені [PERSON], яка померла [INFO]., заповіт не посвідчувався та спадкова справа після її смерті не відкривалася (а.с.41,42). Відповідно до ст.1218 ЦК України (2004р.) - до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1258, 1261 ЦК України (2004р.) спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття; у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] разом з нею був зареєстрований та проживав її син [PERSON], 1956 року народження, їх родинні стосунки підтверджуються відповідними письмовими документами (а.с.13,17), тому в силу ч.3 ст.1268 ЦК України [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], однак юридично свої спадкові права не оформив та помер [INFO] в с.Вільне В.Писарівського району Сумської області, актовий запис № 31 від 27.11.2014р. (а.с.12). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними господарськими спорудами по [ADDRESS]. З Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори, спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №№ 42060888, 42060961 від 10.11.2015 року від імені [PERSON], який помер [INFO]., заповіт не посвідчувався та спадкова справа після її смерті не відкривалася (а.с.45,46). Відповідно до ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Позивач [PERSON] являється спадкоємцем за законом п'ятої черги як племінник по батьківській лінії померлого, їх родинні стосунки підтверджуються відповідними документами, що маються в матеріалах справи (а.с.9,13,15). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, у відповідності до ст.ст. 1269,1270 ЦК України, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців, починаючи з часу відкриття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто спадкоємцем і може бути надіслана поштою, що передбачено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Протягом встановленого законом шестимісячного строку позивач з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звернувся, оскільки не знав про строк та порядок подання заяви, вважав, що відсутність інших близьких родичів у спадкодавця надає йому беззаперечне право на вступ у спадкові права в будь-який час, тим самим пропустивши строк для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 26 вересня 2012 року розглянув справу № 6-85 цс 12, предметом якої був спір про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Враховуючи, що юридична необізнаність з вимогами чинного законодавства України не являється поважною причиною пропуску строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, однак, беручи до уваги відсутність інших спадкоємців майна померлого, суд вважає за можливе позовні вимоги щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити частково, визначивши позивачеві додатковий строк для прийняття спадщини строком два місяці. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину повинна бути підтверджена належними доказами, а саме - відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, а відсутність вказаного доказу є підставою для відмови у позові. У відповідності до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. З зазначених вище Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори, спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) вбачається, що від імені [PERSON], який помер [INFO]., заповіт не посвідчувався та спадкова справа після його смерті не відкривалася. Рішення повинно відповідати вимогам ст.ст. 213, 215 ЦПК України, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до частини третьої статті 10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, за умови неприйняття спадкоємцем за законом - позивачем [PERSON] спадщини у встановлений законом строк та порядок після смерті [PERSON], який помер [INFO] в с.Вільне В.Писарівського району, про що свідчить відсутність заведеної нотаріусом спадкової справи за заявою спадкоємця, а також враховуючи відсутність належних доказів щодо перешкод в оформленні спадкових прав в нотаріальному порядку (відмова нотаріуса), суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Outcome: partial