Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

28.12.2019 року позивач [PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду Донецької області до [PERSON] з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] , від якого у них [INFO] народився син [PERSON] . 08.07.2005 року даний шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. На даний час син навчається в Маріупольському електромеханічному технікумі та є студентом ІІІ курсу денного відділення. Термін навчання до 30.06.2021 року. Син весь цей час проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. На підставі вищевикладеного просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача з моменту пред`явлення позову та до закінчення навчання - 30.06.2021 року. Відповідачем [PERSON] \~було надано\~до суду\~відзив на\~позовну заяву,\~відповідно до\~якого відповідач\~з позовними\~вимогами не\~згоден з\~тих підстав,\~що на\~теперішній час\~він перебуває\~у шлюбі\~з [PERSON] ,\~від шлюбу\~у них\~народився син\~ [PERSON] [INFO] .\~Згідно судового\~наказу Першотравневого\~районного суду\~Донецької області\~з [PERSON] \~стягнуто на\~користь [PERSON] \~ [INFO] \~аліменти на\~утримання малолітнього\~сина -\~ [PERSON] [INFO] \~у розмірі\~1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 19.08.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. На теперішній час відповідач не працює, у нього на утриманні знаходиться матір [PERSON] [INFO] , пенсіонерка, як вдова учасника ЧАЕС 1 категорії. Зазначає, що середня зарплата у Мангушському районі станом на січень 2020 року згідно звітності відділу статистики Мангушської РДА, складає 7387.00 грн. тобто на утримання двох дітей він повинен сплачувати 3693,5 грн., що є непомірно великою сумою для нього. На даний час відповідач не працює, працює за наймом, має нерегулярний та кмітливий дохід. Вважає вимоги позивача про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), занадто великий. Також, зазначає про невідповідність його прізвища, ім`я та по-батькові у паспорті та свідоцтві про народження дитини, оскільки у паспорті ім`я по батькові записано як « [PERSON] », а в свідоцтві про народження « [PERSON] ». Просить суд стягнути з нього аліменти в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку. Позивачем [PERSON] було надано до суду відповідь на відзив, відповідно до якої зазначає, що аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку буде недостатньо для повноцінного утримання дитини. Щодо розбіжностей в написанні по батькові відповідача позивач звернулася до Державного підприємства «Українське бюро лінгвістичних експертиз НАН України» для проведення лінгвістичної експертизи, поставивши експерта таке питання: Чи є ідентичними записи імені [PERSON] і [PERSON] у документах, наданих для експертизи (свідоцтво про народження [PERSON] , свідоцтво про народження та копію паспорта відповідача [PERSON] ). За результатами експертизи, проведеної експертом [PERSON] , директором Українського бюро лінгвістичних експертиз НАН України, доктором філологічних професором було складено висновок експерта № 056/07від 05.03.2020 року, яким встановлено, що записи імені по батькові [PERSON] і [PERSON] у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Також позивач просить стягнути з відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з моменту пред`явлення позову до суду та до закінчення навчання - 30.06.2021 року та витрати пов`язані із проведенням експертизи в розмірі 600,00 грн. Відповідачем було надано до суду заперечення на відповідь на відзив, згідно яких [PERSON] заперечує проти позовних вимог, викладених у відповіді на відзив в частині стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини з його доходу на підставах, аналогічних викладеним у відзиві, та просить відмовити позивачу в частині стягнення витрат, пов`язаних із проведенням експертизи в розмірі 600,00 гривень, оскільки у проведенні лінгвістичної експертизи не було потреби, так як відповідач позов визнав частково в розмірі 1/6 частки його доходу. Позивач в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, в відзиві на позов просив суд розглядати справу без його участі. Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо виконання батьками обов`язку утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, тобто щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 жовтня 2001 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 19.09.2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 50 від 08 липня 2005 року (а.с. 6). На даний час син сторін [PERSON] є повнолітнім та навчається на ІІІ курсі денного відділення Маріупольського електромеханічного технікуму з терміном навчання з 01.09.2017 р. до 30.06.2021 р., що підтверджується довідкою №б/н від 27.12.2019 року та договором № 15/2017 про надання освітніх послуг від 30 серпня 2017 року (а.с. 8, 9). Згідно довідки № 3303, виданої виконкомом Мангушської селищної ради 24.12.2019 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , склад її сім`ї складає син [PERSON] , 2001 р.н. (а.с. 7). Також, позивачем було проведено експертизу № 056/67, видану ДП «Українське бюро лінгвістичних експертиз НАН України» 05.03.2020 року, згідно висновку якої по батькові « [PERSON] » та « [PERSON] » є ідентичними. Таким чином, судом встановлено, що повнолітній син сторін [PERSON] , який перебуває на повному утриманні матері, потребує матеріальної допомоги з боку батька, так як не працює, а продовжує навчання. Відповідач [PERSON] зазначає, що він не працює, працює за наймом, має нерегулярний та мінливий дохід, проте, доказів того, що відповідач є непрацездатним, або що йому заборонено працювати відповідною лікарською комісією, останнім суду не представлено, відтак, суд вважає, що [PERSON] , як батько [PERSON] , не позбавлений можливості матеріально забезпечувати на рівні з матір`ю повнолітнього сина, який продовжує навчання, тобто може працювати та сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина. При цьому, 02 листопада 2012 року відповідач [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 02 листопада 2012 року. [INFO] у [PERSON] із [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.05.2013 року. Судовим наказом, виданим Першотравневим районним судом Донецької області по справі 241/1734/19 від 09.09.2019 року з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , 2013 р.н. у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Крім того, посилання відповідача [PERSON] , що на його утриманні знаходиться його матір [PERSON] [INFO] , пенсіонерка, як вдова учасника ЧАЕС 1 категорії не приймаються судом до уваги, оскільки факт родинних відносин як сина та матері відповідача з останньою не підтверджено жодними належними та допустимими доказами по справі (не було надано свідоцтво про народження [PERSON] , в якому [PERSON] записана його матір`ю). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч. 1 ст. 78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України). Таким чином, під час судового розгляду предметом доказування є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення. Згідно із ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною 1 ст. 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України, право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Згідно ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч. ч. 1, 2 ст. 200 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідно до п.20 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Позивач [PERSON] не надала суду належних та допустимих доказів які б свідчили про спроможність відповідача сплачувати аліменти у заявленому ним розмірі. Докази, на які посилається позивач доводять потреби повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в допомозі з боку батьків, проте жодним чином не свідчать про реальну можливість відповідача надавати таку допомогу. Такого ж висновку дійшов\~Апеляційний суд Вінницької області, справа № 130/2233/16-ц від 21 лютого 2017 року. Відповідач в свою чергу визнає позов в частині стягнення аліментів в розмірі 1/6 частки з усіх видів його доходів (заробітку). В іншій частині позовних вимог просить відмовити в повному обсязі. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позов [PERSON] про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню в частині розміру стягнення аліментів, а саме в розмірі 1/6 частки. Отже позовні вимоги вцілому підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду з означеним позовом позивачем не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати. Так, відповідно до п. 3. ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, в тому числі позивачі - у справах про стягнення аліментів. Відповідно до квитанції, виданої АТ КБ «Приватбанк» 02.03.2020 року, позивачем було сплачено за проведення експертизи 600, 00 гривень. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому на підставі\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати підлягають стягненню з відповідача частково, у розмірі 420 грн. 40 коп. на користь держави судового збору та 300 грн. 00 коп. витрат на проведення експертизи.

Outcome: partial