Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

14 вересня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПрАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» (далі - Відповідач) про стягнення моральної шкоди в розмірі 640000 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що працював в шкідливих умовах на підприємстві відповідача з 07.12.1999 по 12.08.2016 на посадах гірника, машиніста бурової установки, кріпильника, а з 12.08.2016 по 11.01.2017 учнем складача поїздів в Сервісному управлінні служби експлуатації та ремонту залізничного транспорту ПрАТ «Євраз Суха Балка». Внаслідок праці в шкідливих умовах захворів на професійні захворювання. Висновком МСЕК від 03.08.2017 йому первинно встановлено 55 % втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності за професійними захворюваннями 45% по радикулопатії та 10% по ХОЗЛ. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, втратив своє здоров`я, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що протягом тривалого часу страждає на біль в попереково-крижовому відділі хребта з іррідацією в ліву кінцівку, біль у суглобах рук та ніг, порушення рухів та ходи, слабкість та оніміння ніг та рук. Крім того, часто виникає приступообразний кашель, задишка при незначному фізичному навантаженні, приступи задухи по ночам, біль в грудній клітині та слабкість, що його досить сильно морально пригнічує та змушує постійно лікуватися, але хронічний характер захворювання не дає надії на видужання у майбутньому. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги з підстав викладених в позові, наполягали на задоволенні позовних вимог у заявленому розмірі. Представник відповідача проти позову заперечувала у повному обсязі, просила у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що позовні вимоги не обґрунтовані, при прийняті на роботу його попереджали про шкідливі умови праці, також підприємство забезпечувало позивача засобами захисту. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] працював у шкідливих умовах праці на ПрАТ «Євраз Суха Балка» з 07.12.1999 по 12.08.2016 на посадах гірника, машиніста бурової установки, кріпильника, а з 12.08.2016 по 11.01.2017 учнем складача поїздів в Сервісному управлінні служби експлуатації та ремонту залізничного транспорту ПрАТ «Євраз Суха Балка», перебував у трудових правовідносинах з Відповідачем, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.8-10). 09 червня 2017 року на підприємстві ПрАТ «Євраз Суха Балка» було проведено розслідування хронічного професійного захворювання [PERSON]: радикулопатія попереково-крижова, хронічне обструктивне захворювання легень 1ст., установленого Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини, про що складено Акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4, затвердженого начальником головного управління Держпраці у Дніпропетровській області В.В. Снісар 09 червня 2017 року. Професійне захворювання виникло за обставин праці на шахті Ювілейна ВАТ «Суха Балка», ПАТ «Євраз Суха Балка», ПрАТ «Євраз Суха Балка» (а.с.11-14). Згідно копії Довідки огляду МСЕК Серія 12 ААА №046112 від 03.08.2017 [PERSON] встановлено 55% стійкої втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності з 24 липня 2017 року по 01 серпня 2018 року (а.с.27). Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 4 Закону України "Про охорону праці" державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз'яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). У відповідності зі ст.ст.23,1167 ЦК України моральних шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв'язку з ушкодженням здоров'я. Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоров'я, заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обов'язків, заподіює йому моральні й фізичні страждання, які обмежують його можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров'я, відчуття болю. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Зазначені обставини наступили у [PERSON] у зв'язку із професійними захворюваннями, що призвели до встановлення 55% втрати професійної працездатності та третьої групи інвалідності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та моральних страждань позивача, ступінь втрати ним професійної працездатності та третю групу інвалідності, які встановлено не безстроково, потребу в проходженні курсів лікування у медичних закладах, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 33 000,00 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 640,00 грн. На підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 237-1КЗпП України,

Outcome: partial