Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

У червні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що під час шлюбу у них із відповідачкою народився син - [PERSON] , [INFO] . Вказує, що рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 22.03.2018 року шлюб між ними було розірвано. При цьому зазначав, що між ним та відповідачкою не було досягнуто домовленості щодо добровільної сплати відповідачкою аліментів на утримання їхнього спільного сина, відповідачка аліменти не сплачує, однак зобов`язана надавати йому грошову допомогу на утримання дитини. Вказував, що він з відповідачкою проживають окремо. Їхній син проживає з ним. Враховуючи вищевикладене, просив стягнути з [PERSON] ( [INFO] , іпн. [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , іпн. [NUMBER] ) аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, в розмірі 5000 (п`яти) тисяч гривень, щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття. В судове засідання позивач не з`явився, від його представника до суду надійшла заява в якій просила суд справу розглядати за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та в разі відсутності відповідачки не заперечує щодо ухвалення по справі заочного рішення. В судове засідання відповідачка повторно не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена судом про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду про виклик її до суду. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за її відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що під час шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 16). Батьками дитини вказані: [PERSON] та [PERSON] Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 22.03.2018 року шлюб між сторонами було розірвано та малолітнього [PERSON] залишено проживати з батьком [PERSON] (а.с. 13-15). Так, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Зокрема, судом в ході розгляду справи встановлено, що син сторін проживає разом із позивачем та знаходиться на його утриманні. (а.с. 19, 20). Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідачки на утримання дитини, суд враховуючи те, що відповідачка ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, стан здоров`я та матеріальне становище відповідачки, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення в повному об`ємі. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягають стягненню витрати в розмірі 840,80 грн. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Outcome: approved