Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Херсонський державний університет звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що 30 січня 2006 року з [PERSON] була укладена угода № 49-К про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти на суму 16320 грн. Згідно предмету угоди навчальний заклад надає одержувачу кредиту грошові кошти за рахунок коштів бюджету для здобуття вищої освіти, а останній в свою чергу повертає використаний кредит та сплачує відсотки за користування ним. Повернення кредиту здійснюється протягом пятнадцяти років після закінчення навчання. Наказом від 16.06.2008 року, № 148-с [PERSON] було відраховано з навчального закладу у звязку з порушення навчальної дисципліни та правил внутрішнього розпорядку ХДУ. Таким чином, умови угоди по забезпеченню організації навчання та здобуття освіти позивачем виконано в повному обсязі. В свою чергу, відповідачка не в повному обсязі повернула отримані кредитні кошти. Сума її заборгованості складає 7067,23грн. У звязку з цим, просить достроково розірвати укладену з відповідачкою угоду та стягнути з неї зазначену суму коштів, а також судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не прибув, проте надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявилася, причини неявки суду невідомі, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого представник позивача у заяві не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та законним, у звязку з чим підлягає задоволенню з наступних підстав. Під час розгляду справи судом встановлено, що 30 січня 2006 року між Херсонським державним університетом та [PERSON] була укладена угода № 49-К про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти. Згідно п. 1 навчальний заклад відповідно до порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 червня 2003 року № 916, надає одержувачу кредиту цільовий пільговий державний кредит для здобуття у Навчальному закладі вищої освіти студентом [PERSON] за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» за напрямом підготовки «ПМСО. Мова та література (англійська, німецька)» з денною формою навчання у розмірі 16320 гривень. Згідно п. 2.2 угоди, одним із обовязків навчального закладу є забезпечення організації навчально-виховного процесу у Навчальному закладі для успішного здобуття одержувачем кредиту обраного освітньо-кваліфікаційного рівня напряму (спеціальності). Як вбачається з архівної довідки, [PERSON] 19.06.2008 року була відрахована з Херсонського державного університету денної форми навчання контрактної форми фінансування за порушення навчальної дисципліни та правил внутрішнього розпорядку ХДУ на підставі наказу № 148-с від 26.06.2008 року. Пунктом 3.3. угоди передбачено, що одержувач кредиту повинен повернути протягом 15 років всю суму наданого навчальним закладом кредиту та три відсотки річних за користування кредитом після закінчення навчання, починаючи з дванадцятого місяця, а у разі відрахування з третього місяця. Одержувач кредиту повертає використаний ним на навчання кредит у розмірі 16320 грн. та відсотки за користування ним до 31 грудня кожного року по 1/15 частині від загальної суми одержаного кредиту та відсотки починаючи з 01.07.2010 року по 01.07.2025 року. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до довідки про заборгованість, загальна сума заборгованості [PERSON] складає: 7067,23 грн., з яких: 6840,16 грн. тіло кредиту, 205,44 грн. відсотки, 5,79 пеня та 15,84 грн. інфляційні збитки. За змістом\~статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.\~\~ Відповідно до\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.\~\~ Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. (положення ч.1, 2 ст. 551 ЦК України). Відповідно до п. 7.2 угоди, у випадку ухилення одержувача кредиту від повернення кредиту чи відсотків за користування ним, одержувач кредиту сплачує навчальному закладу пеню у розмірі подвійної кредитної ставки Національного банку України від неповернутої в строк суми. За статтею 624 ч. 1 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається зі змісту позовної заяви, останній платіж на погашення кредитної заборгованості відповідачкою був здійснений в липні 2012 року. В 2014-2015 рр. погашення не здійснювалось. Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми кредитної заборгованості в розмірі 7067,23 грн. з яких: 6840,16 грн. тіло кредиту, 205,44 грн. відсотки, 5,79 пеня та 15,84 грн. інфляційні збитки є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в належних доказах, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання - є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, або розірвання договору. Частиною 2 ст. 651 ЦК України, передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. В звязку з істотним порушенням [PERSON] умов договору в частині обовязку своєчасного повернення кредитних коштів та враховуючи бажання позивача припинити правовідносини з відповідачкою, укладена між сторонами угода підлягає розірванню. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved