Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

У червні 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому, з урахуванням заяви від 19.06.2020 року, просить суд: 1) розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 14.07.2007 року, актовий запис № 793; 2) стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог вказала, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 14.07.2007 року. Від спільного проживання мають двох малолітніх дітей. Сімейне життя з відповідачем не склалось, сторони мають різні характери, вподобання та погляди на сімейне життя, вони втратили почуття любові, поваги та взаєморозуміння один до одного, не ведуть спільне господарство. Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно кошти на утримання дітей не надає. 19.06.2020 року ухвалою судді відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. 24.06.2020 року через канцелярію суду позивач [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просила не розглядати вимогу про визначення місця проживання дітей, у зв`язку з відсутністю спору. В судове засідання 15.09.2020 року позивач не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про розгляд справи повідомлявся належним чином. В порядку ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести по справі заочний розгляд. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 14.07.2007 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №793. Від спільного проживання подружжя має двох синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки № 15.2-03/1049 від 26.05.2020 року Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] Згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Біла Церква від 26.05.2020 року № 15.2-03/1049 сторони у справі та їх діти зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] . Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу (СК) України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до вимог статті 180 Сімейного кодексу (СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України) . Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом частин 1-3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи наявність визначеного законом обов`язку обох батьків утримувати власних дітей, відсутність доказів на спростування встановлених судом обставини щодо їх батьківства, а також відсутність між сторонами домоленості про утримання дітей, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимоги позивача та стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення повноліття. Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Враховуючи зміст заяви позивача від 19.06.2020 року з проханням не розглядати вимогу про визначення місця проживання дітей, суд вважає за необхідне залишити вказану вимогу без розгляду, що не перешкоджає позивачу звернутись до суду з подібною вимогою повторно. Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 840,80 грн. сплаченого нею судового збору за вимогу немайнового характеру. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved