Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що за рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 30.05.2011 року шлюб між сторонами розірвано, від спільного життя в шлюбі мають доньку [PERSON] , 2005 року народження. В обгрунтування доводів позовної заяви позивач вказує, що домовленості про регулярне надходження аліментів на утримання дитини та компенсаційної суми коштів, які не виділяв для потреб дитини за попередні роки сторони досягнути не можуть, від укладення нотаріального договору про сплату аліментів відповідач відмовляється. Вимоги позивач мотивує тим, що донька проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач (як батько) матеріальної допомоги не надає, від утримання дитини ухиляється. Позивач просить: стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] ,\~ [INFO] \~у розмірі\~30%\~з усіх\~видів заробітку\~(доходу),\~але не\~менше 50\~%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~щомісячно,\~починаючи стягнення\~з січня\~2020\~року і\~до повноліття\~дитини;\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача\~аліменти на\~утримання доньки\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~ за\~минулий період\~з червня\~2011\~року до\~жовтня 2020\~року у\~розмірі 56000\~грн. Суд своєю\~ухвалою від\~11.01.2021\~прийняв позовну\~заяву до\~розгляду,\~відкрив провадження\~у справі\~за правилами\~спрощеного провадження\~та призначив\~судовий розгляд\~справи без\~повідомлення сторін.\~ Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви та доданих документів з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «Акорд» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження (ст.279 ЦПК України), без участі сторін. Суд вирішує справу за наявними матеріалами у справі та доходить такого висновку. Згідно ст. 13 ЦПК України\~ - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; ч.1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ в частині вимоги про стягнення аліментів: Обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений ч.2 ст. 51 Конституції України - батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Отримання аліментів на дитину не залежить від того перебувають батьки у шлюбі чи ні, живуть вони разом чи окремо один від одного. Відповідно до ст. 150 СК України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини; відповідно до ст. 180 СК України визначено обов`язок утримання батьками неповнолітніх дітей, тобто дітей, які не досягли 18 років. Згідно копії свідоцтва про народження дитини [PERSON] , [INFO] (серія [NUMBER] , актовий запис № 25 від 08.02.2005) - в графі батько зазначено [PERSON] (відповідач), мати [PERSON] (позивач). Відповідно до\~ч. 2\~ст. 182\~СК України\~-\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру витрат на утримання дітей які визначаються за рішенням суду, суд визначає не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір (правова позиція в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.09.2016 (справа № 755/14148/18)). Суд, визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, ураховує, що сторони у справі є розлученими (копія виписки з рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 30.05.2011 про розірвання шлюбу), є батьками однієї неповнолітньої дитини, яка проживає з позивачем (копія довідки про реєстрацію місця проживання дитини за адресою: [ADDRESS] ). Відомостей про непрацездатність відповідача, перебування на його утриманні інших дітей та доказів, які б підтверджували те, що відповідач несе додаткові витрати на утримання непрацездатних батьків чи інших осіб, суду не надано. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховує норми ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, що батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини, що Сімейним кодексом України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини та норми\~ч.3\~ст.\~11\~розділу III Закону України\~Про охорону\~дитинства, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 179 СК України - аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Суд ураховує, що аліменти є власністю дитини, дитина перебуває на утриманні матері, яка буде розпоряджатися ними за цільовим призначенням в інтересах дитини, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, що обов`язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, що від відповідача заперечень на позовну вимогу не надійшло. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає позовну вимогу про стягнення аліментів підставною та такою, що підлягає задоволенню. Розмір аліментів на утримання дитини [PERSON] , 2005 року народження слід визначити з 30.12.2020 року у розмірі у розмірі 30% з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Суд роз`яснює сторонам положенння ст. 192 СК України, яка передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В частині вимоги про стягнення аліментів за минулий період, суд зазначає таке. Відповідно до ч.2 ст.191 СК України - аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії. Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. За правилами, визначеним СК України та судової практики - недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів з особистих мотивів. Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтверджені офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів (суд ураховує правову позицію Верховного Суду в постанові від 06.08.2018, справа №748/2340/17). Матеріали справи не містять доказів, що позивач вживала до подачі позову до суду належних заходів щодо одержання аліментів з відповідача,та не надала доказів ухилення відповідача від сплати аліментів. До позовної заяви додано квитанції про переказ відповідачем грошових коштів у сумі 2000 грн., що спростовує твердження позива, що відповідач ухилявся від сплати аліментів на утримання їх доньки. Вимоги позивача, що відповідач до часу закінчення дитиною середньої школи (до червня 2022 року) спроможний сплатити аліменти недоотримані за минулий період з рохрахунку 500 грн. за місяць (112 місяців з червня 2011 року по жовтень 2020 року) у сумі 56000 грн., суд за відсутності доказів такої вимоги вважає необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Відповідно до п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України - у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача. Від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів позивач звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір (від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів), а тому суд доходить висновку, що судовий збір слід стягнути з відповідача в користь держави (у відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України) та за ставками, встановленими ст. 4 Закону України Про судовий збір №3674-VI від 08.07.2011 року у розмірі 908 грн., які діють з 01.01.2021 року на день постановлення рішення. З огляду на вищенаведене, суд враховує встановлені та перевірені в судовому засіданні обставини та докази та доходить висновку, що позовні вимоги підлягать частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: partial