Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

позивачі звернулись до суду із позовом до відповідача про скасування свідоцтв про право на спадщину за законом, видані після смерті [PERSON] та [PERSON] на ім'я [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначили про те, що в силу ст. 529 ЦК УРСР, який діяв на момент спірних правовідносин, спадщину після смерті [PERSON] прийняли їх матір та батько, а вони в силу цієї ж норми прийняли спадщину після смерті їх матері [PERSON] та їх батька [PERSON]. У Позивачів фактичне прийняття спадщини, оскільки на момент смерті [PERSON] [INFO] року у будинку разом із спадкодавцем були зареєстровані та проживали її син з дружиною ( батьки позивачів у справі) і самі позивачі. Спадкові права не оформлялись, однак спадщина ними прийнята. Вони зазначили про те, що підставою оформлення спадкових прав відповідачка здійснила на підставі неправомірної довідки Бровківської ради Андрушівського району, в якій зазначено, що на момент смерті [PERSON], який помер [INFO] року нікого зареєстрованого в житловому будинку по [ADDRESS] не було. З урахуванням викладених обставин, позивачі просять їх позов задовольнити, та скасувати свідоцтва про право на спадщину за законом видані на ім'я відповідачки, як такі що порушують норми цивільного законодавства щодо наявності інших спадкоємців. Позивачі та їх представник в судове засідання не з"явивлись , оскільки надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутність. В попередніх судових засіданнях вони та їх представник позовні вимоги підтримували та просили даний позов задовольнити. Відповідачка та її представник в судове засідання не з"явились. Але в попередніх судових засіданнях відповідачка та її представник позов не визнали, зазначивши, що питання предмету спору вже вирішено в справі № 601/1284/12, якою в задоволенні позовних вимог позивачам відмовлено з підстав пропущення строків позовної давності. Просили застосувати підстави відмови в задоволенні позову і у цій справі. Інших обставин у справі не повідомляли. Третя особа в судове засідання не з"явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Проаналізувавши вищевказані обставини та матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Суд, не бере до уваги клопотання представника відповідачки у справі, оскільки підстави застосування строків позовної давності у вказаній справі порушує норми ст. 561 ЦК УРСР 1963 року ( строк видачі свідоцтва про право на спадщину) та ст. 1298 ЦК України ( строк видачі свідоцтва про право на спадщину), згідно із якими спадкоємці мають право на оформлення спадкових прав шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину після спливу 6 місячного строку з моменту смерті спадкодавця, а інших строків законодавець на зазначив, вказавши цим фактично, що оформлення спадкових прав не має строків, крім вказаного вище. Крім вказаного суд зазначає, що відповідачка і її представник не надали суду жодного доказу усунення позивачів від спадкування. За таких обставин, суд вважає, що клопотання Представника Відповідача в даному випадку є безпідставним та таким що не підлягає задоволенню. Крім того згідно зі ст. 561 ЦК України в ред.1963 року свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Як Цивільний кодекс України в редакції 1963 року так і діючий Цивільний кодексне визначають строк, протягом якого спадкоємець може отримати свідоцтво про право на спадщину. За положеннями ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року, а також згідно ст.1268 ч.5 діючого ЦК України прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи [INFO] року помер [PERSON] який перебував в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] В період шлюбу подружжям побудовано жилий будинок по [ADDRESS]. Вказаний факт сторонами не оспорюється. Згідно ст.22 КпШС України ( який був чинний на час будівництва будинку) майно, нажите подружжям на час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Аналогічні вимоги містяться в ст. ст.60, 70 СК України. Таким чином, на час відкриття [INFO] року спадщини спірний будинок був об"єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] Згідно зі ст.549 ЦК України (1963 р., який був чинним на час відкриття спадщини) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня її відкриття він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном або подав нотаріальному органу заяву про прийняття спадщини. Матеріалами справи встановлено, що на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO] року у житловому будинку продовжувала проживати його дружина [PERSON] Фактично виходячи із вказаної обставини вона прийняла спадщину в силу ст. 549 ЦК УРСР. В ході справи встановлено, що [PERSON] за життя свідоцтва про право на спадщину за законом не отримувала. Ще за життя [PERSON] як власник будинку зареєструвала у цьому будинку 01.11.2000 року свого сина [PERSON] з його сім'єю, яка на той час складалась із його дружини [PERSON] та їх дітей - позивачів у справі. Факт реєстрації позивачів у житловому будинку підтверджується штампами у паспорті позивачів - 01.11.2000 року. Інших штампів паспорти позивачі не містять, що свідчить про їх реєстрацію за адресою [ADDRESS] з 01.11.2000 року аж до моменту звернення до суду. Крім матеріалів справи вказаний факт не заперечується і Відповідачем у справі, яка на запитання суду про реєстрацію Позивачів у житловому будинку по [ADDRESS] повідомила про підтвердження такої обставини, однак заперечувала щодо права Позивачів на майно [PERSON] та [PERSON] Будучи допитана в судовому засіданні голова Бровківської сільської ради підтвердила факт проживання у будинку по [ADDRESS] після смерті [PERSON] її дружини [PERSON], яка померла [INFO] року, а також її сина із сім'єю з 01.11.2000 року. Про факт видачі довідки Відповідачу про відсутність зареєстрованих у житловому будинку осіб після смерті [PERSON] чітко пояснити не змогла. Підтвердила що в погосподарському обліку по сільській раді і Позивачі, і їх батьки зареєстровані та проживали у будинку з 01.11.2000 року. Таким чином, свідок - голова Бровківської сільської ради підтвердила обставини на які посилаються позивачі щодо неправомірності видачі оскаржуваних свідоцтв про право на спадщину за законом тільки [PERSON] Суд вивчивши матеріали спадкових справ встановив, що підставою для видачі оскаржуваних свідоцтв про право на спадщину за законом слугували довідки Бровківської сільської ради про відсутність інших зареєстрованих осіб у житловому будинку по [ADDRESS]. Щодо підстав скасування свідоцтв про право на спадщину виданих на ім'я відповіду справі. В силу цивільного кодексу УРСР 1963 року, який діяв на момент спірних правовідносин - ст. 529 ЦК України спадкоємцями першої черги є - діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Отже, в силу вказаної норми після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, в спадщину вступила його дружина - [PERSON], яка проживала разом із ним у спадковому будинку по [ADDRESS] і продовжила там проживати. За таких обставин не підлягає сумніву той факт, що якщо [PERSON] продовжувала проживати, отже вона вступила у володіння і користування майном. Крім дружини [PERSON] після смерті [PERSON] був ще один спадкоємець першої черги - Відповідач у справі. Згідно довідки Бровківської сільської ради Андрушівського району №1021 від 12.12.2006 року [PERSON] розпорядилась майном [PERSON] В силу наказу Мінюсту "Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" N 18/5 від 14.06.94 , який діяв на час спірних правовідносин нотаріус повинна була б вчинити ряд нотаріальних дій перед видачею свідоцтв про право на спадщину за законом саме Відповідачу. Лише після вивчення всіх обставин нотаріус повинна була б видати таке свідоцтво. Як видно із матеріалів спадкової справи № 505 ( Андрушівської державної нотаріальної контори) заява подана Відповідачем 12.12.2006 року і зареєстрована за № 902. Текст заяви містить одну фразу, яка повинна була б бути підтверджена документально - "інших спадкоємців немає". Нотаріус при отриманні такого роду заяви повинна була б витребувати від Відповідача наступні документи - довідку про осіб які постійно проживали на момент смерті. Така довідка в матеріалах спадкової справи відсутня, наявна довідка про фактичне розпорядження майном померлого [PERSON] ( хоча і ця довідка не вказує яким чином розпорядилась майном [PERSON], що також є неприпустимим). За таких обставин суд приходить до висновку, що свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року видані неправомірно і підлягають скасуванню. Такими свідоцтвами про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] є: свідоцтво про право на спадщину за законом від 12.12.2006 року зареєстроване в реєстрі № 2695 спадкова справа № 505 ( на житловий будинок по [ADDRESS]); свідоцтво про право на спадщину за законом від 02.08.2007 року зареєстроване в реєстрі № 1313 спадкова справа № 505 ( на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у власності КСП ім. Кірова с. Бровки Андрушівського району розміром 5.43 га. Свідоцтво від 02.08.2007 року видане неправомірно не тільки із підстав викладених вище, а й ще з тих підстав, що видане на підставі документа, який виданий після смерті [PERSON], що вже свідчить про його недійсність в силу того, що з моменту смерті [PERSON] припинені його цивільні права та обов'язки. Отже, за таких обставин вищевказані свідоцтва є протиправними, такими що суперечать не тільки законодавству яке діяло на момент їх видання, але й грубо порушують права Позивачів, оскільки в силу ст. 529 ЦК УРСР спадщину прийняла одна особа, яка до нотаріуса не зверталась, але прийняла спадщину і володіла нею аж до смерті - дружина [PERSON] - [PERSON]. За таких обставин лише вона станом на 23.07.2000 року була єдиним власником всього спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. В подальшому разом із [PERSON] з 01.11.2000 року проживали разом і вели спільне господарство її син [PERSON], його дружина - [PERSON] та діти [PERSON] - Позивачі у справі. Останні продовжують проживати у спірному будинку і на момент звернення із вказаним позовом. Щодо неправомірністі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.08.2007 року після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Аналогічно вищевказаним порушенням нотаріусом при видачі свідоцтва про право спадщини за законом після смерті [PERSON] не було здійснено перевірку інших спадкоємців за законом. Зокрема, [PERSON] померла [INFO] року. На момент смерті разом із нею проживав і продовжив проживати її син - [PERSON], який в силу ст. 529 ЦК УРСР є спадкоємцем першої черги і в силу ст. 549 ЦК УРСР вступив у володіння і користування всім майном спадкодавця, оскільки інших відомостей на момент смерті щодо розпорядження майном з боку Відповідача немає. Довідка датована - 12.12.2006 року і нічим не підтверджена. Отже, в силу ст. 549 ЦК УРСР свідоцтво про право на спадщину за законом від 02.08.2007 року теж є незаконним, протиправним і підлягає скасуванню. З урахуванням викладеного суд прийшов до висновку про скасування трьох свідоцтв про право на спадщину за законом, які видані Відповідачу незаконно без дослідження всіх обставин справи з порушенням законного права спадкоємців за законом - Позивачів у справі, які прийняли спадщину після смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO] року, який в свою чергу успадкував все майно [PERSON] - його матері, а це : житловий будинок по [ADDRESS] ( цей будинок повністю успадкувала [PERSON] після смерті свого чоловіка в силу статей 529 та 549 ЦК УРСР в січні 2000 року); право на земельну ділянку пай у землі, яка перебуває у власності КСП ім. Кірова с. Бровки Андрушівського району розміром 5.43 га ( обґрунтування успадкування аналогічні попередньому пункту); земельну ділянку (пай) на території Бровківської сільської ради площею 4,6057 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до державного акту серії ІІ-ЖТ № [NUMBER]. Враховуючи викладене,

Outcome: approved