Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

ФГ «СОФІЯ І Н» звернулося до Кремінського районного суду Луганської області з позовом до Спілки співвласників майна реформованого КСП імені Леніна (СТОВ «Астрахань») про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 15.07.2012 на загальних зборах співвласники майна реформованого КСП імені Леніна згідно з протоколом № 3 прийняли рішення продати ФГ «Софія І Н» майна на загальну суму 209767 грн. На підставі цього рішення 15.07.2012 між співвласниками майна реформованого КСП імені Леніна (СТОВ «Астрахань») в особі голови наглядової ради по майновим паям [PERSON] та ФГ «СОФІЯ І Н» в особі директора [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу майна, що знаходиться у спільній частковій власності. За умовами цього договору відповідач продав позивачу 30,204% майна, перелік якого надається згідно з актом приймання-передачі, а саме нежитлові будівлі: частина току критого з частиною бетонного замощення току; зерносховище залізобетонне; бетонна огорожа зерносховища; ангар тракторної бригади; виробничо-адміністративна будівля з прибудовою; асфальтобетонне змощення; огорожа. 05.05.2017 на ці нежитлові будівлі ФГ «СОФІЯ І Н» були виготовлені відповідні технічні паспорти. В свою чергу, позивач сплавив відповідачу за цим договором вартість цього майна у повному обсязі в загальній сумі 209767 грн, а відповідач передав позивачу зазначене майно. Однак наразі відповідач відмовляється від нотаріального посвідчення вказаного договору купівлі-продажу, про що він зазначає у своєму листі від 12.06.2017. Враховуючи, що договір купівлі-продажу укладений у простій письмовій формі і є повністю виконаним: одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення шляхом прийняття виконання, а саме передала нерухоме майно та отримала за нього грошові кошти, а позивач, в свою чергу, повністю розрахувався з відповідачем за це майно і прийняв його, при цьому відповідач не визнає за позивачем права власності на передане майно шляхом ухилення від нотаріального посвідчення договору, на думку позивача, порушуються майнові права ФГ «СОФІЯ І Н». У звязку з цим позивач просить суд визнати за ФГ «СОФІЯ І Н» право власності на: 1) нежитлову будівлю частину току критого (загальна площа 1220 кв.м.) з частиною бетонного замощення току (загальна площа 14181 кв.м.); нежитлову будівлю зерносховище залізобетонне (загальною площею 550 кв.м.); бетонну огорожу зерносховища, які розташовані за адресою: Луганська область, Кремінський район, с. Новоастрахань, вул. Трудова ([PERSON]), 30-А; 2) нежитлову будівлю ангар тракторної бригади (загальною площею 700,3 кв.м.), виробничо-адміністративну будівлю з прибудовою (загальною площею 170,9 кв.м.), асфальтобетонне змощення, огорожу ангару, які розташовані за адресою: Луганська область, с. Новоастрахань, вул. Східна, 49-А. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та вказала, що 15.07.2012 на загальних зборах співвласники майна реформованого КСП імені Леніна прийняли рішення продати ФГ «Софія І Н» майно на загальну суму 209767 грн, після чого було укладено відповідний договір купівлі-продажу, який було фактично виконано обома сторонами, однак від нотаріального посвідчення цього договору відповідач ухиляється, у звязку з чим порушуються права позивача. Представник відповідача в судове засідання не зявився, уповноважений Спілки співвласників майна реформованого КСП імені Леніна [PERSON] надав суду письмову заяву, в якій вказав, що повністю визнає заявлені позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутності. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням як окремо, так і в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно з протоколом № 1 загальних зборів співвласників від 01.03.2003, які передали своє майно в загальне користування СТОВ «Обрій», [PERSON] було обрано головою наглядової ради по майновим паям (а.с. 6). Як вбачається з договору про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності від 01.03.2003 власники майнових паїв, отриманих в результаті паювання майна КСП ім. Леніна, домовились спільно володіти, користуватися і розпоряджатися майном, яке вони погоджуються отримати у спільну часткову власність як єдиний майновий комплекс за даним договором та іншими угодами, укладеними між ними. Перелік майна, яке буде передане співвласниками, наданий комісією з реструктуризації КСП ім. Леніна і наведений у Додатку № 1 до цього договору. З метою більш ефективного використання майна співвласники домовилися передати його за цивільно-правовими договорами по передачу майна СТОВ «Обрій». З метою вирішення питань, що виникають у процесі виконання даного договору співвласники делегують [PERSON] повноваження представляти їх інтереси (а.с. 7-8). З протоколу № 3 загальних зборів співвласників майна реформованого КСП ім. Леніна СТОВ «Астрахань» від 15.07.2012 було вирішено продати ФГ «СОФІЯ І Н» частину майна пайщиків (на суму 209767 грн), що належить їм на підставі майнових сертифікатів, виданих при розпаюванні КСП ім. Леніна, шляхом укладення договору купівлі-продажу майна спільної власності, який разом з актом приймання-передачі було доручено підписати [PERSON] (а.с. 9). За договором купівлі-продажу майна від 15.07.2012, що знаходиться у спільній частковій власності, співвласники майна реформованого КСП імені Леніна СТОВ «Астрахань» (в особі уповноваженого [PERSON]І.) продали ФГ «СОФІЯ І Н» (в особі директора [PERSON]М.) 30,204% свого майна, перелік якого надається згідно з актом приймання-передачі, і вартість якого складає 209767 грн (а.с. 10-15). Відповідно до акта-приймання передачі від 27.07.2012, що додається до вказаного договору купівлі-продажу майна від 15.07.2012, а також відомості на видачу грошей за викуп майнових паїв згідно з договором купівлі-продажу за 2012 рік, співвласники майна реформованого КСП ім. Леніна СТОВ «Астрахань» в рамках цієї угоди передали ФГ «СОРФІЯ І Н» наступне майно загальною вартістю 209767 грн (а.с. 16, 17-18): 1)частину току критого площею 1120 кв.м. вартістю 3500 грн; 2)частину бетонного покриття току площею 14180 кв.м. вартістю 5000 грн; 3)ангар площею 700 кв.м. вартістю 38000 грн; 4)виробничо-адміністративну будівлю площею 134 кв.м. вартістю 9000 грн; 5)асфальтобетонне покриття ангару вартістю 2500 грн; 6)огорожу ангару вартістю 3000 грн; 7)зерносховище з/б площею 550 кв.м. вартістю 20000 грн; 8)бетонну огорожу зерносховища вартістю 2500 грн; 9)вагову 30т. вартістю 4767 грн; 10)машинний двір вартістю 5000 грн; 11)ваги товарні вартістю 1000 грн; 12)ПСЕ-12,5 Б вартістю 4500 грн; 13)знаряддя д/уб. ПСП 10 вартістю 3000 грн; 14)електрошафу вартістю 500 грн; 15)дизколонку вартістю 1000 грн; 16)ЗІЛ ММЗ 3867 вартістю 12000 грн; 17)ДОН 1500 вартістю 47000; 18)БДН-3 вартістю 2500 грн; 19)ОПВ 2000 вартістю 3500 грн; 20)культиватор КСП-4 вартістю 3000 грн; 21)2 ПТС 45 вартістю 2000 грн; 22)ЖВП вартістю 5000 грн. Згідно зі статутом ФГ «СОФІЯ І Н» від 2016 року, випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, наказом № 2-К від 01.12.2016 засновника і голови ФГ «СОФІЯ І Н» [PERSON] директором підприємства було призначено [PERSON] (а.с. 46-53, 54, 55-56, 57). Відповідно до листа уповноваженого співвласниками майна реформованого КСП ім. Леніна [PERSON] на адресу директора ФГ «СОФІЯ І Н» [PERSON] від 12.06.2017 у відповідь на заяву останніх від 07.06.2016 щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу майна, що знаходиться у спільній частковій власності від 15.07.2012, [PERSON] зазначає, що не може прийняти участь у нотаріальному посвідченні вказаного договору (а.с. 19). Також судом встановлено, що на замовлення позивача ФГ «СОФІЯ І Н» 05.05.2017 були виготовлені відповідні технічні паспорти на нежитлові будівлі, що були предметом зазначеного договору купівлі-продажу, а 08.06.2017 зроблено звіти про вартість цього майна: 1) частину току критого загальною площею 1194,5 кв.м. вартістю 79800 грн, що знаходиться за адресою: Луганська область, Кремінський район, с. Нова Астрахань, вул. Трудова (колишня [PERSON]), 30-А; 2) будівлі зерносховища загальною площею 508 кв.м. вартістю 49600 грн, що розташована за адресою: Луганська область, Кремінський район, с. Нова Астрахань, вул. Трудова (колишня [PERSON]), 30-А; 3) ангар тракторної бригади загальною площею 664,7 кв.м. вартістю 99900 грн, розташований за адресою: Луганська область, м. Кремінна, с. Нова Астрахань, вул. Східна, 49-А (а.с. 20-24, 25-29, 30-39, 40-41, 42-43, 44-45). Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.\~ Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 334 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. У відповідності до ст. 657 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Так, позивач зазначає, що фактично набув право власності на зазначене у договорі купівлі-продажу від 15.07.2012 нерухоме майно, однак оформити право власності на це майно не має можливості з незалежних від нього обставин, що позбавляє його права вільно володіти та розпоряджатися належним йому майном, тому порушене право позивача підлягає захисту у судовому порядку. Однак відповідач не надав суду переконливих доказів, які б поза розумним сумнівом свідчили про ухилення відповідача від нотаріального посвідчення зазначеної угоди. Досліджений в судовому засіданні лист за підписом уповноваженого співвласниками майна реформованого КСП ім. Леніна [PERSON] від 12.06.2017 суд оцінює критично, оскільки неможливість участі останнього у нотаріальному посвідченні цього договору жодним чином не обґрунтована. Також суд зазначає, що суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що на час укладання угоди про купівлю-продаж нерухомого майна відповідач був власником цього майна. Більше того, договір купівлі-продажу, на підставі якого, як вважає позивач (з урахуванням викладених у позові обставин), у нього виникло право власності на зазначене нерухоме майно, на час розгляду справи в суді у встановленому законом порядку дійсним визнаний не був і такої вимоги позивачем заявлено не було. Разом з тим, позов про визнання права власності є спеціальним або допоміжним речово-правовим засобом захисту права власності. Цивільне законодавство визначає особливості реалізації правомочності власника. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути предявлено, по-перше, якщо особа є власником; майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Позивачем у позові про визнання права власності є власник\~особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через предявлення позову). Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності \~це певний юридичний механізм, з яким закон повязує виникнення в особи субєктивного права власності на певні обєкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний обєкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України. Зазначений правовий висновок міститься у Постанові Верховного Суду України від 16.12.2015 у справі № 6-688цс15, який суд враховує в силу ст.ст. 214, 3607 ЦПК України. За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, у звязку з чим вважає за необхідне відмовити в задоволенні вказаного позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed