Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

06 листопада 2015 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 08 липня 2005р. відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за №33 розірвати, після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище [PERSON], стягнути з відповідача на користь позивача вартість 1/2 частини автомобіля марки ОРЕL, модель VIVARO, тип фургон малотонажний-В, реєстраційний номер АЕ 0899ВС, 2003 року випуску, в розмірі 66180грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 08 липня 2005 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідно актовий запис за № 33. За час перебування в шлюбі сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], 05 серпня 2005р.н. Сторони прожили у спільному шлюбі 10 років вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини. Нажаль, все вище вказане більше стосується перших років спільного життя, але останні роки сторони не можуть як сімя проживати разом виконувати сімейні обовязки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються та принижують один одного. Постійні сварки та скандали неодноразово відбувались в присутності дитини. Оскільки, як вважає позивач, спільна дитина є ще маленькою і багато речей не розуміє, але в подальшому це може суттєво вплинути на її психіку, погляди на життя, в тому числі на життя в шлюбі та формування її світогляду, особливо, щодо відносин в родині між чоловіком та жінкою, які є основою в будь якої сімї, позивач неодноразово звертала увагу на це свого чоловіка, але відповідач повністю ігнорував та ніяк не реагував на зауваження позивача. Сторони неодноразово протягом останніх років намагалися говорити один з одним про особисті сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх та ніяких результатів це не дало. В сімейних стосунках нічого не змінювалося за останніх кілька років, хоча сторони прикладали для цього максимально зусиль. У результаті розмов між сторонами позивач прийшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід для сторін побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сімю спільної дитини, тим більше відповідач особисто вирішав сам розірвати із позивачем будь-які стосунки, пішов з помешкання де сторони спільно проживали та не відвідує ні позивача не дитину, матеріально не забезпечує та не бере участі у вихованні дитини [PERSON] З підстав наведених вище, збереження сімї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. Подальше спільне життя як подружжя є неможливим, а збереження шлюбу суперечить як інтересам позивача так і неповнолітньої дитини. Перебуваючи в шлюбі, сторони придбали за спільні кошти таке майно: транспортні засоби - легковий автомобіль марки ГАЗ, модель 24, тип ЛЕГКОВИЙ-СЕДАН-В, 1977 року випуску, який було зареєстровано 03.03.2011р. на імя відповідача відповідно до тимчасового реєстраційного талону ДАП № 769797 (98707АН) та автомобіль марки ОРЕL, модель VIVARO, тип фургон малотоннажний-В, реєстраційний номер АЕ 0899ВС, 2003 року випуску, який було зареєстровано 15.08.2013р. на імя відповідача відповідно до свідоцтва про реєстрацію. На теперішній час позивачу стало відомо, що відповідач без її дозволу продав автомобіль ГАЗ-24, автомобіль марки ОРЕL, який сторони придбали у шлюбі. 04 квітня 2016 року [PERSON] подав зустрічну позовну заяву, у якій просить визнати право власності за ним на: 1/2 частину настільного комп'ютера HP Pro MT Р3120, Монітора 22»-23» (XP162ES) LG W 2243 Т (PF), ПРС ПК <> План захисту ПК, Компютерну акустику Sven MS-311 glamour black (загальною вартістю 7236грн., 1/2 частку металопластикового вікна встановленого в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS], (загальною вартістю 5849грн., стягнути на користь [PERSON] з [PERSON] грошові кошти за 1/2 вартості настільного комп'ютера HP Pro MT Р3120, Монітора 22»-23» (XP162ES) LG W 2243 Т (PF), ПРС ПК <> План захисту ПК, Компютерну акустику Sven MS-311 glamour black та за 1/2 вартості металопластикового вікна встановленого в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS], у сумі 6542грн.50грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у період шлюбу, а саме 15.12.2010р. подружжя придбало настільний компютер HP Pro МТ Р3120, Монітор 22»-23» (XP162ES) LG W 2243 Т (PF), ПРС ПК <> План захисту ПК, Компютерна акустика Sven MS-311 glamour black загальна вартість даної покупки складає 7236грн. Також у період шлюбу 15.01.2015р. відповідач уклав договір підряду з ТОВ «Відкриті вікна», згідно якого замовив та встановив металопластикове вікно у квартирі де мешкали за адресою: [ADDRESS]. (дана квартира належить бабусі позивача). Вартість даного металопластикового вікна складає 5849грн. Враховуючи, що вищевказане майно було придбано позивачем та відповідачем за спільні кошти, позивач за зустрічним позовом вважає за необхідне заявити вимогу про визнання за ним права власності на: 1/2 частку настільного комп'ютера HP Pro МТ Р3120, Монітора 22»-23» (XP162ES) LG W 2243 Т (PF), ПРС ПК <> План захисту ПК, Комп'ютерну акустику Sven MS-311 glamour black загальна вартість даної покупки складає 7236грн., 1/2 частки металопластикового вікна встановленого в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS], вартість якого складає 5849грн. Загальна вартість настільного компютера HP Pro МТ Р3120, Монітора 22»-23» (XP162ES) LG W 2243 Т (PF), ПРС ПК <> План захисту ПК, Компютерну акустику Sven MS-311 glamour black, складає 7236грн. Таким чином 1/2 вартості становить 7236грн./2 = 3618грн. Загальна вартість металопластикового вікна встановленого в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS], складає 5849грн. Таким чином, 1/2 вартості становить 5849/2 = 2924грн.50коп. Загальна сума яку відповідач просить стягнути на його користь з [PERSON] становить 3618грн. + 2924грн.50коп. = 6542грн.50коп. Представник позивача за первісним позовом (представник відповідача за зустрічним позовом) підтримала уточнені позовні вимоги за первісним позовом у повному обсязі та просила задовольнити первісний позов, проти задоволення зустрічних позовних вимог не заперечувала. Представник відповідача за первісним позовом (представник позивача за зустрічним позовом) частково заперечувала проти задоволення первісного позову, а саме визнала позов лише в частині розірвання шлюбу, заявлені зустрічні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, свідків, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 08 липня 2005 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №333, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від шлюбу у сторін є малолітня дитина син [PERSON], 05 серпня 2005р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Подружнє життя між сторонам не склалося, фактично шлюбні відносини припинені з грудня 2015 року, що підтверджується також письмовими запереченнями відповідача (а.с.43-46). Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст.112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд доходить висновку, що оскільки подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, це свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, внаслідок чого подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим, так як це суперечить інтересам сторін, цивільний позов в цій частині підлягає задоволенню. Що стосується вимог про поділ майна подружжя за первісним та зустрічним позовами, то необхідно зазначити таке. Перебуваючи в шлюбі, сторони придбали на спільні гроші таке майно: легковий автомобіль марки ГАЗ, модель 24, тип ЛЕГКОВИЙ-СЕДАН-В, 1977 року випуску, який було зареєстровано 03.03.2011р. на імя відповідача відповідно до тимчасового реєстраційного талону ДАП № 769797 (98707АН) (а.с.12) та автомобіль марки ОРЕL, модель VIVARO, тип фургон малотоннажний-В, реєстраційний номер АЕ 0899ВС, 2003 року випуску, який було зареєстровано 15.08.2013р. на імя відповідача відповідно до свідоцтва про реєстрацію (а.с.11). 15 грудня 2010 року у період шлюбу подружжя придбало настільний компютер HP Pro МТ Р3120, Монітор 22»-23» (XP162ES) LG W 2243 Т (PF), ПРС ПК <> План захисту ПК, Компютерна акустика Sven MS-311 glamour black загальна вартість даної покупки складає 7236грн. (а.с.59). 15 січня 2015 року відповідач уклав договір підряду з ТОВ «Відкриті вікна», згідно з яким замовив та встановив металопластикове вікно у квартирі, де мешкали сторони за адресою: [ADDRESS]. Вартість го металопластикового вікна складає 5849грн. (а.с.57-58). Згідно із ч.1\~ст.60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч.1\~ст.69 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно із ч.1, 2, 4, 5\~ст.71 СК України\~майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У п. п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України\~від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~судам розяснено, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст.\~60,\~69 СК України, ч.3\~ст. 368 ЦК України), відповідно до ч. ч. 2, 3\~ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4\~ст. 65 СК України). Відповідно до вимог\~ст. 70 СК України\~у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засад рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної власності подружжя», зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення\~\~ч.ч. 4,5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом\~\~(ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. Положеннями\~ст.71 СК України\~передбачено, що майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, за винятком неподільних речей, які присуджуються одному з подружжя. При цьому, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (ч.4, 5\~ст.71 СК України). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в\~Постанові «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та\~\~поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, у разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає\~\~ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу й залишає майно у їх спільній частковій власності. Відповідно до п.30\~Постанови Пленум Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно із ч.ч. 2, 3\~ст. 70 СК\~\~України\~в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей. Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки, коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1\~ст. 60 СК України). Відповідно до ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника чи членам його сімї. Автомобіль є річчю неподільною. Відповідно до ч. 2\~ст. 71 СК України\~неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Між позивачем та відповідачем не досягнуто домовленості щодо розподілу цього майна. Відповідно до ч. 2, 3\~ст. 372 ЦК України\~у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається що частки у співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно із абзацом 2 п.30\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя"\~у випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сімї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Судом встановлено, що відповідачем було продано без згоди позивача автомобіль марки ОРЕL, модель VIVARO, тип фургон малотоннажний-В, реєстраційний номер АЕ 0899ВС, 2003 року випуску, що є спільною сумісною власністю подружжя, а кошти від продажу вказаного автомобілю відповідач залишив собі та не довів протилежного. Судом розяснювалось сторонам положення ст.ст.\~3,\~10,\~11,\~31, 131, 57-60 ЦПК України\~та наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, а також те, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення у справі. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України в Постанові від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] зазначили, що позивачем не надавалась згода на продаж спірного автомобіля, однак, суд критично ставиться до показань цих свідків, оскільки перший свідок є близькою родичкою позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним), а другий свідок є подругою матері позивача. Свідки [PERSON], [PERSON] зазначили, що позивачем була надана згода на продаж спірного автомобіля, однак, їх показання не знайшли свого підтвердження у ході дослідження інших доказів у справі у їх сукупності. Крім того, свідки також є близькими родичами відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) у справі, тож суд ставиться до наданих свідчень критично. Однак, свідок [PERSON] підтвердив, що позивач була відсутня при укладанні відповідної угоди про продаж автомобіля, що також не заперечувалось представниками сторін. Відповідно до висновку судового експерта [PERSON] - середня по Україні ціна продажу старого транспортного засобу ОРЕL VIVARO 1.9 СDТі, фургон малотоннажний, 2003 року випуску відповідно з роком його випуску, пробігом і комплектацією згідно з довідковою літературою на 20.05.2016р. складає 132360грн. (а.с.65-66). Отже, оскільки [PERSON] було відчужено спірний автомобіль без згоди [PERSON], він має сплатити позивачу грошову компенсацію у розмірі вартості 1/2 частки автомобіля марки ОРЕL, модель VIVARO), тип фургон малотоннажний-В, реєстраційний номер АЕ 0899ВС, 2003 року випуску, що становить 66180 грн. Загальна вартість настільного компютера HP Pro МТ Р3120, Монітора 22»-23» (XP162ES) LG W 2243 Т (PF), ПРС ПК <> План захисту ПК, Компютерну акустику Sven MS-311 glamour black, складає 7236грн, таким чином 1/2 вартості становить 3618грн., загальна вартість металопластикового вікна встановленого в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS], складає 5849грн., таким чином 1/2 вартості становить 2924грн.50коп. Вищевказане майно є також спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбане у період шлюбу, що не заперечується сторонами у справі. Отже, сума, яку [PERSON] має сплатити [PERSON] становить 6542грн.50коп., що також визнано сторонами у справі. Таким чином, вимоги за зустрічним позовом підлягають частковому задоволенню, а саме у частині стягнення коштів за1/2 частину вказаного вище майна. Виходячи із вищевикладеного, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п.6 ч.1\~ст.3 Цивільного Кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] про поділ майна подружжя, а також, зустрічні позовні вимоги [PERSON] про поділ майна подружжя підлягають задоволенню. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд виходить із положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial