Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

[PERSON] 24.12.2019 року звернувся до суду з позовом до ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ГЕОС ІНВЕСТ» про захист прав споживачів, вказавши, що 03.02.2017 року між ним та відповідачем було укладено договір № ЛБ/292/1, за яким Інвестор зобов`язувався інвестувати у будівництво будинку у [ADDRESS] шляхом здійснення інвестиційних внесків в розмірі вартості житлової квартири номер 292 загальною площею 72,37 квадратних метрів (п.1.1 договору) та вартістю, з розрахунку ціни 1 квадратного метру 42500 гривень, 2075725,00 гривень (п. 3.1 договору), а Фонд - забезпечити будівництво вказаного будинку, після оформлення та реєстрації права власності Фонду на квартиру - передати її у власність інвестора. Пунктом 3.2 інвестиційного договору встановлено, що вартість квартири підлягає обов`язковому коригуванню при укладенні договору купівлі-продажу квартири у випадку, якщо фактична загальна вартість квартири за результатами проведення технічної інвентаризації квартири після завершення будівництва будинку та здачі його в експлуатацію, виявиться більшою або меншою від загальної проектної площі квартири, передбаченої інвестиційним договором, більше ніж на 0,1 квадратний метр. Відповідно до умов п. 3.5 інвестиційного договору, у разі якщо вартість об`єкту зменшується відповідно до умов п. 3.2 договору, Фонд повертає Інвестору надмірно сплачені грошові кошти в сумі, що визначається, як вартість квартири, розрахована відповідно до п. 3.1, що фактично сплачено Інвестором Фонду, мінус вартість квартир, розрахована відповідно до п. 3.2, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту укладення договору купівлі-продажу квартири. Повернення грошових коштів відбувається виключно в безготівковій формі на банківський рахунок Інвестора. Позивач вказує, що свої зобов`язання за інвестиційним договором він виконав в повному обсязі - сплачено інвестиційні внески на загальну суму 3075725,00 гривень, що підтверджується укладеним між Фондом та ним 26.07.2019 року договору купівлі-продажу квартири номер 292, що знаходиться у будинку за адресою: [ADDRESS] . Загальна площа вказаної квартири за договором купівлі-продажу становить 71,5 квадратні метри, а вартість - 3038750,00 гривень. Позивач вказує, що відповідно до умов інвестиційного договору, відповідач зобов`язаний був повернути йому різницю між сумою сплачених інвестором коштів за інвестиційним договором та фактичною вартістю квартири згідно договору купівлі-продажу, що становить 36975 гривень (3075725,00 - 3038750,00) до 24.08.2019. На підтвердження вказаного зобов`язання між Фондом та Інвестором 26.07.2019 була укладена додаткова угода №2 до інвестиційного договору №ЛБ/292/1 від 03.02.2017, за якою Фонд мав повернути Інвестору надлишкової сплачені кошти в сумі 36975,00 гривень. Однак, Фондом зобов`язання щодо повернення Інвестору грошових коштів не виконані, хоч він неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути кошти. Позивач також вважає, що в наслідок невиконання відповідачем грошового зобов`язання щодо повернення йому грошових коштів в сумі 36975 грн., відповідач має сплати йому борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 37531,96 грн. та три проценти річних в сумі 370,76 грн. Крім того, внаслідок порушення зобов`язань відповідачем було завдано йому моральну шкоду, яка полягає в тривалому невиконанні законних претензій позивача про повернення надлишково сплачених коштів, що призвело до необхідності позивачу відстоювати свою правоту в суді, а відповідно, і до душевних страждань через неможливість тривалий час повернути кошти. Розмір завданої моральної шкоди він оцінює в 3000 грн. А тому просив стягнути з відповідача на свою користь борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 37531,96 грн., три проценти річних в сумі 370,76 грн. та 3000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди. Судові витрати просив покласти на відповідача. 29.01.2020 року [PERSON] подав заяву про зменшення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача на свою користь інфляційні втрати за весь час прострочення в сумі 481,89 грн., три проценти річних в сумі 437,62 грн. та 3000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди. Судові витрати просив покласти на відповідача Ухвалою суду від 03.01.2019 відкрито провадження в даній справі та справу призначено до розгляду в спрощеному порядку. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті спору. В судове засідання [PERSON] подав заяву, в якій просив справу розглянути з його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату судового засідання шляхом направлення судової повістки за адресою місцезнаходження засобами поштового зв`язку, про причини неявки суду невідомо. У відзиві на позов від 21.012020 року №ЛБ/292/1 представник відповідача - за довіреністю [PERSON] , позовні вимоги [PERSON] не визнав в повному обсязі. При цьому посилався на те, що сума боргу, яку позивач пред`являє до стягнення в сумі 36975,00 грн. було сплачена позивачу в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №4986902774 від 16.01.2020 року. Відповідач вважає, що позивач не зазнав жодних фізичних страждань, які могли спровокувати моральні та психологічні пошкодження здоров`я, честь, гідність, ділова репутація або члени сім`ї позивача не були принижені з боку відповідача. А тому, на думку відповідача, вимоги та судження позивача в частині моральної шкоди є недоречними, безпідставними та необґрунтованими. Крім того, відповідач вказував, що згідно з п. 1.5 Додаткової угоди №2 від 26.07.2019 року до Інвестиційного договору №ЛБ/292/1 від 03.02.2017 року «Фонд (відповідач) повертає Інвестору (позивачу) надлишково сплачені кошти протягом 90 днів з моменту укладення Договору купівлі-продажу об`єкту», тобто до 23.10.2019 року включно. А відтак, на думку відповідача, сума з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три відсотки річних розраховані позивачем невірно. За наданим відповідачем розрахунком 3% річних становить 255,28 грн. Щодо індексу інфляції, то якщо його розраховувати, то сума яку відповідач повинен повернути позивачу зменшується на 40,05 грн. (з 36975,00 грн. до 36937,95 грн.). На підставі викладеного відповідач просив відмовити в задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Суд оголосивши заяви сторін по суті спору, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, - якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. 03.02.2017 року між [PERSON] та ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ГЕОС ІНВЕСТ» було укладено інвестиційний договір №ЛБ/292/1. Предметом вказаного договору є інвестиційна участь Інвестора ( [PERSON] ) у будівництві будинку. Пунктом 2.3 Інвестиційного договору передбачено, що Інвестор зобов`язується інвестувати об`єкт шляхом здійснення інвестиційного внеску (внесків) в розмірі вартості об`єкту на умовах та в строки, передбачені договором, а після оформлення і реєстрації права власності Фонду на об`єкт отримати об`єкт у власність в порядку, який встановлено цим договором. Відповідно до п. 2.5 Інвестиційного договору, об`єкт передається Фондом у власність інвестора на підставі укладеного та нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу об`єкту після сплати Інвестором інвестиційного внеску в розмірі вартості об`єкту. При укладенні договору купівлі-продажу об`єкту інвестиційний внесок, сплачений Інвестором, зараховується як оплата за договором купівлі-продажу. Згідно до п. 3.2 Інвестиційного договору вартість об`єкту підлягає обов`язковому коригуванню при укладенні договору купівлі-продажу об`єкту у випадку, якщо фактична загальна площа об`єкту за результатами проведення технічної інвентаризації останнього після завершення будівництва будинку та здачі його в експлуатацію, виявиться більшою або меншою від загальної проектної площі об`єкту, передбаченої цим договором, більше ніж на 0,1 кв.м. Відповідно до п. 3.5 Інвестиційного договору, у разі якщо вартість об`єкту зменшується відповідно до умов п. 3.2 Договору, Фонд повертає Інвестору надмірно сплачені грошові кошти в сумі, що визначаються як вартість об`єкту розрахована відповідно до п. 3.1, що фактично сплачено Інвестором Фонду, мінус вартість об`єкту розрахована, відповідно до п. 3.2, протягом 30 календарних днів з моменту укладення Договору купівлі-продажу об`єкту. 26.07.2019 року між ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ГЕОС ІНВЕСТ» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №2 до Інвестиційного договору №ЛБ/292/1 від 03.02.2017 року, якою було визначено, що загальна проектна площа об`єкта згідно з Інвестиційним договором складає 72,37 квадратних метрів (п. 1.1), фактична площа об`єкта згідно з матеріалами технічної інвентаризації складає 71,5 квадратних метрів (п. 1.2). Пунктом 1.3 Додаткової угоди визначено, що загальна фактична площа об`єкта менше проектної площі об`єкта на 0,87 квадратних метрів. Пункт 1.4 Додаткової угоди передбачає, що відповідно до умов Інвестиційного договору Фонд має повернути Інвестору кошти в розмірі 36975 грн. 00 коп., без ПДВ. Відповідно до п. 1.5 Додаткової угоди сторони погодили, що Фонд повертає Інвестору надлишково сплачені кошти, в розмірі вказаному в п. 1.4 цього Договору, протягом 90 календарних днів з моменту укладення Договору купівлі-продажу об`єкту. 26.07.2019 року між ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ГЕОС ІНВЕСТ» та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Негрич О.М., зареєстрований в реєстрі за №363. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що при укладенні 03.02.2017 року Інвестиційної угоди №ЛБ/292/1 сторони передбачали можливість зміни вартості житлової квартири за рахунок зміни її площі. Умовами Додаткової угоди №2 від 26.07.2019 року до Інвестиційного договору №ЛБ/292/1 від 03.02.2017 року сторонами було обумовлено та погоджено, що оскільки загальна фактична площа об`єкта менша від проектної площі на 0,87 кв.м., то Фонд має повернути Інвестору кошти в розмірі 36975,00 грн. протягом 90 календарних днів з моменту укладення договору купівлі-продажу об`єкту. Договір купівлі-продажу квартири між сторонами було укладено 26.07.2019 року, тобто саме з дати укладення вказаного договору і слід відраховувати початок перебігу строку (90 календарних днів) для повернення Відповідачем надлишково сплачених коштів в сумі 36975,00 грн. Позивачу. Таким чином, ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ГЕОС ІНВЕС» мало повернути [PERSON] надлишково сплачені кошти в сумі 36975,00 грн. до 23.10.2019 року включно. 16.01.2020 року ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ГЕОС ІНВЕС» перерахувало Вдовиченку Ю . В. надлишково сплачені кошти згідно Інвестиційного договору №ЛБ/292/1 від 03.02.2017 року в сумі 36975,00 гривень, що підтверджується платіжним доручення №4986902774 від 16.01.2020 року. Таким чином, відповідно до умов Інвестиційного договору №ЛБ/292/1 від 03.02.2017 року та Додаткової угоди №2 до вказаної інвестиційної угоди від 26.07.2019 року, має місце прострочення виконання зобов`язання ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ГЕОС ІНВЕС» перед [PERSON] щодо повернення надлишково сплачених коштів в сумі 36975,00 грн. [PERSON] в уточненому позові зазначає період невиконання ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ГЕОС ІНВЕС» обов`язку щодо повернення надлишково сплачених коштів з 25.08.2019 року по 15.01.2020 року. В той же час відповідно до п. 1.5 Додаткової угоди №2 до Інвестиційного договору №ЛБ/292/1 від 03.02.2017 року, укладеної 26.07.2019 року, Фонд мав повернути надлишково сплачені кошти протягом 90 календарних днів з дня укладення договору купівлі-продажу квартири, який було укладено між сторонами 26.07.2019 року. Таким чином Відповідач мав повернути позивачу надлишково сплачені кошти в сумі 36975,00 грн. у строк до 23.10.2019 року включно. Таким чином період невиконання Відповідачем обов`язку щодо повернення надлишково сплачених коштів Позивачу становить 84 календарних дні (за період з 24.10.2019 року по 15.01.2020 року). Згідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки та відшкодування завданих збитків. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Три відсотка річних за період з 24.10.2019 року по 15.01.2020 року становить: 36975 грн. * 3% / 365 днів * 84 дні = 255,28 грн. (де 36975 грн. - сума боргу, 3% - процентна ставка, 84 дні - термін прострочення виконання зобов`язання). Розмір інфляційних збитків за період з 24.10.2019 року по 15.01.2020 року становить: 36975 грн. * 100,1 /100% - 36975 грн. = 36,98 грн. (де 36975 грн. - сума боргу, 100,1 - сукупний індекс інфляції за період листопад 2019 - січень 2020 року). На підставі викладеного суд приходить до висновку, щодо стягнення з ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ГЕОС ІНВЕС» на користь [PERSON] підлягають інфляційні збитки в сумі 36,98 грн. та три відсотка річних в сумі 255,28 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», - при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Згідно до роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в п. 2, 3 постанови Пленуму від 31 березня 1995 р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму від 25 травня 2001 р. № 5, від 27 лютого 2009 р. № 1) - спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Суд погоджується з доводами позивача, що несвоєчасна виплата надлишково сплачених коштів поставило [PERSON] в скрутне матеріальне становище, призвело до моральних страждань позивача, втрати ним нормальних життєвих зв`язків і вимагало від [PERSON] додаткових зусиль для організації свого життя. З урахуванням обставин справи, тривалості правопорушення та глибини душевних страждань позивача, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає, що розмір відшкодування завданої позивачу моральної шкоди у грошовому виразі необхідно визначити у 300 гривень, які слід стягнути із ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ГЕОС ІНВЕС» на користь [PERSON] . Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» [PERSON] звільнений від сплати судового збору за звернення до суду з позовом в порядку захисту прав споживачів. Згідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, - якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір, - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином з ПАТ «Закритий не диверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Геос Інвест» в прибуток держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 840,80 гривень, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. На підставі ст. ст. 23, 525, 526, 530, 611, 625, 626 ЦК України, ЗУ «Про захист прав споживачів»,

Outcome: partial