Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

Фізична особа-підприємець « [PERSON] » звернувся в суд із позовом до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу у сумі 8060 грн. 85 коп. та судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки «Ford Focus», номерний знак [NUMBER] . На перехресті вулиць Шевченка-Бенедиктовича у м. Львові 5 січня 2019 року о 12 год. 40 хв. мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Електрон А18501», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки «Ford Focus», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , у результаті чого автомобіля отримали механічні пошкодження. [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Відповідальність відповідача була забезпечена договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент дорожньо-транспортної пригоди в ПрАТ Українська акціонерна страхова компанія «АСКА». Позивач зазначає, що вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки «Ford Focus», номерний знак [NUMBER] , склала 18835 грн. 65 коп. ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило СТО «ФЛП [PERSON] » суму страхового відшкодування у сумі 18385 грн. 65 коп. ПрАТ Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» в межах ліміту, передбаченого Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу деталей, а саме у розмірі 10774 грн. 80 коп. Страховик після виплати страхового відшкодування має право регресного позову до страхувальника або до водія ТЗ, який спричинив ДТП, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. У відповіді Національної поліції України зазначена інформація, що учасник ДТП водій [PERSON] зник з місця ДТП, яка трапилась 5 січня 2019 року. Посилаючись на зазначені обставини позивач, якому ПрАТ «СК «ВУСО» відступило право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування, просить стягнути з відповідача на його користь різницю між фактичним розміром шкоди і сплаченим страховим відшкодуванням ПрАТ Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», а саме збитки в порядку регресу у розмірі 8060 грн. 85 коп. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області прийнято до розгляду, відкрито провадження у дані справі та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Також даною ухвалою було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Від відповідача не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає можливим, розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. ст. 280-281 ЦПК України. Оглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши подані у справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку що у задоволенні позову слід відмовити з огляду на наступне. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Між ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 5270731-02-14-01 від 3 травня 2018 року, предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки «Ford Focus», номерний знак [NUMBER] . У відповідності до умов даного Договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплати на користь Страхувальника страхове відшкодування. На перехресті вулиць Шевченка-Бенедиктовича у м. Львові 5 січня 2019 року о 12 год. 40 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Електрон А18501», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки «Ford Focus», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб марки «Ford Focus», номерний знак [NUMBER] . Встановлено, що [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КупАП, що підтверджується копією постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 6 лютого 2019 року. Згідно рахунку СТО «ФОП [PERSON] » № [NUMBER] від 17 січня 2019 року, вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки «Ford Focus», номерний знак [NUMBER] , склала 18835 грн. 65 коп. Відповідно до заяви [PERSON] на виплату страхового відшкодування від 8 січня 2019 року та виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору добровільного страхування, на підставі страхового ату № 00723-02 від 22 січня 2019 року, ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило СТО «ФОП [PERSON] » суму страхового відшкодування у сумі 18385 грн. 65 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 1653 від 22 січня 2019 року. Відповідальність [PERSON] , як водія транспортного засобу марки «Електрон А18501», номерний знак [NUMBER] , була забезпечена в ПрАТ Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/6103093, який діяв на момент дорожньо-транспортної пригоди. ПрАТ Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» в межах ліміту, передбаченого Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу деталей, а саме у розмірі 10774 грн. 80 коп., що підтверджується страховим актом № АМ-6103093 від 24 липня 2019 року. Різниця між фактичним розміром шкоди і сплаченим страховим відшкодуванням становить 8060 грн. 85 коп. Між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП « [PERSON] » 7 вересня 2020 року укладено Договір № 07/09/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий Кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих Первісному кредитору по договорам страхування, у тому числі кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором № 5270731-02-14-01 від 3 травня 2018 року. Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування»\~та статтею 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Відповідно до статті 1194 ЦК України,\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої неї шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 та 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» реалізовує право вимоги, передбачене статтею 993 ЦК України\~та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Предметом позову у даній справі є вимога про відшкодування [PERSON] завданої майнової шкоди у вигляді сплати страхового відшкодування, оскільки ПрАТ «СК «ВУСО» сплатило за ремонт автомобіля марки «Ford Focus», номерний знак [NUMBER] , страхове відшкодування у розмірі 18835 грн. 65 коп., а різниця між фактичним збитком та виплачено сумою страхового відшкодування Страховиком відповідача складає 8060 грн. 85 коп. Із матеріалів справи вбачається, що цивільна відповідальність відповідача [PERSON] застрахована у ПрАТ Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» на загальну суму 100000 грн., що значно перевищує розмір шкоди (страхового відшкодування), сплаченого позивачем на користь потерпілої особи (поліс а.с. 27). Відтак, обґрунтування позивача про необхідність задоволення його вимог у порядку регресу за рахунок винної особи ґрунтуються на припущеннях, так як сума в розмірі 8060 грн. 85 коп. не може складати франшизу та інші складові, які на припущення ФОП « [PERSON] » були враховані при сплаті страхового відшкодування. Не є підставою для пред`явлення вимоги у порядку регресу до винної особи і той випадок, якщо позивачем отримано часткове відшкодування від страховика у добровільному порядку без пред`явлення до нього вимоги у судовому порядку. При цьому, суд відхиляє покликання позивача на ту обставину, що згідно відповіді Національної поліції України водій [PERSON] , учасник дорожньо-транспортної пригоди, зник з місця ДТП, яка трапилась 5 січня 2019 року, і це, на підставі п.п. 38.1.1 п. в) ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», дає право позивачу подати регресний позов, оскільки дані обставини не підтверджені жодними доказами, і суд вважає їх безпідставними. Саме відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо згідно із цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37 вищевказаного Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. З аналізу правової норми ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виходить, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV). Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 757/41971/15-ц, які в силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховуються судом при виборі і застосуванні відповідної норми права до спірних правовідносин. Оскільки розмір завданої шкоди 18835 грн. 65 коп., не перевищує ліміту відповідальності відповідача у 100000 грн., ПрАТ Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» заявлену суму збитків відшкодувало частково і не повідомляло позивача про причини відмови у виплаті страхового відшкодування в повному розмірі, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог пред`явлених до [PERSON] , ліміт застрахованої цивільної відповідальності якого є більшим, ніж сплачене та пред`явлене у порядку суброгації страхове відшкодування. Отже, на винну в ДТП особу, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, в силу статті 1194 ЦК України,\~покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність, як на власника джерела підвищеної небезпеки - учасника ДТП, яка настає лише у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди, і тому у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю. З огляду на те, що в позові ФОП « [PERSON] » відмовлено, суд, з урахуванням ст. 141 ЦПК України, не стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору. Судові витрати у розмірі 8348 грн. 60 коп., пов`язані з правовою (правничою) допомогою, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, необхідно покласти на позивача.

Outcome: dismissed