Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

У червні 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 08 травня 2008 року, яка утворилася станом на 05 травня 2021 року в сумі 31377 грн 10 коп. та є заборгованістю за тілом кредиту. В обґрунтування заявлених позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» посилається на те, що [PERSON] , який отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, розмір якого в подальшому збільшився до 16000 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, не виконує взятих на себе зобов`язань з повернення коштів, внаслідок чого станом на 05 травня 2021 року утворилась заборгованість по тілу кредиту в сумі 31377 грн 10 коп., яку в добровільному порядку відповідач не сплачує. В судове зсідання представник позивача Гребенюк О.С. подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити на підставі письмових доказів, доданих до позовної заяви, у разі відсутності відповідача просить ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 06 вересня 2021 року постановлено провести по справі заочний розгляд. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 травня 2008 року [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» із заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, за змістом якої відповідач визнав, що ця заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, становлять укладений між сторонами договір про надання банківських послуг. В рамках укладеного сторонами договору АТ КБ «ПриватБанк» надало [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку під 22,8% річних, які мали нараховуватися на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році. Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 08 травня 2008 року, яку [PERSON] підписав, останній був ознайомлений з фінансовими умовами надання кредиту. [PERSON] зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти щомісячними платежами в розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн і не більше залишку заборгованості, вносячи їх на рахунок у банку до 25-го числа місяця, що слідує за звітним. У разі прострочення платежів [PERSON] повинен був щомісячно сплачувати банку пеню, що розраховується з базової процентної ставки, поділеної на 30, за кожний день прострочення кредиту + 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. у місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн та більше. При порушенні термінів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, [PERSON] зобов`язався сплатити банку штраф у розмірі 500 грн + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. АТ КБ «ПриватБанк» нарахувало [PERSON] заборгованість за кредитним договором станом на 05 травня 2021 року у розмірі 42359 грн 26 коп., з яких: 31377 грн 10 коп. заборгованість за тілом кредиту, 10982 грн 16 коп. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, однак позивач звертає увагу, що просить стягнути з відповідача лише заборгованість за тілом кредиту в розмірі 31377 грн 10 коп. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Із положень ч.1 ст.638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, є фінансовою послугою (п.6 ч.1 ст.4 Закону України «Про фінансовіпослуги тадержавне регулюванняринків фінансовихпослуг» від 12 липня 2001 року №2664-ІІІ (далі - Закон №2664-ІІІ)). Відповідно до ч.1 ст.6 Закону №2664-ІІІ (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами підприємницької діяльності на підставі договору. Договір, якщо інше не передбачено законом, повинен містити: 1) назву документа; 2) назву, адресу та реквізити суб`єкта підприємницької діяльності; 3) прізвище, ім`я і по батькові фізичної особи, яка отримує фінансові послуги, та її адресу; 4) найменування, місцезнаходження юридичної особи; 5) найменування фінансової операції; 6) розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків; 7) строк дії договору; 8) порядок зміни і припинення дії договору; 9) права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; 10) інші умови за згодою сторін; 11) підписи сторін. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що кредитний договір повинен бути укладений із додержанням письмової форми, тобто підписаний сторонами. З матеріалів справи вбачається, що АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] уклали договір про надання банківських послуг у формі договору приєднання, за умовами якого відповідач приєднався до встановленої банком стандартної форми - Умов та Правил надання послуг у ПриватБанку. Склавши анкету-заяву від 08 травня 2008 року, сторони визначили, що ця Заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, становлять укладений між ними договір про надання банківських послуг. При цьому [PERSON] підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 08 травня 2008 року, в якій установлено процентну ставку за кредитом, порядок повернення кредитних коштів і сплати процентів, а також право банку на неустойку у разі порушення відповідачем зобов`язання. Таким чином, АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору. Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У порядку виконання зобов`язання за кредитним договором АТ КБ «ПриватБанк» надало [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. У свою чергу, [PERSON] зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти щомісячними платежами в розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн і не більше залишку заборгованості, вносячи їх на рахунок у банку до 25-го числа місяця, що слідує за звітним. Із розрахунку заборгованості за договором (а.с.4-17) вбачається, що з липня 2020 року [PERSON] не вносить платежі на повернення кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість по тілу кредиту у розмірі 31377 грн 10 коп. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] погодився на умови кредитування, підписавши довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 08 травня 2008 року (а.с.35), позовні вимоги банку в частині стягнення з нього заборгованості по тілу кредиту підлягають задоволенню. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі № 342/180/17, від 11.09.2019 року у справі №497/1623/17-ц, від 02.10.2019 року у справі №466/7035/14-ц. З огляду на викладене, з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 08 травня 2008 року у розмірі 31377 грн 10 коп. При розподілі судових витрат суд відповідно до положень ст.141 ЦПК України враховує пропорційність задоволених вимог. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2270 грн судового збору, сплаченого при подачі позову до суду.

Outcome: approved