Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Адвокат Кореняк Ю.С. звернулась до суду в інтересах позивача [PERSON] із позовом до [PERSON] в якому просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 11.06.2016 Жовтневим районним у м. Харкові відділом ДРАЦС ГТУЮ у Харківській області (актовий запис № 148) та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] , 2016 р.н. в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. В обґрунтування позову зазначено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.06.2016. Від шлюбу мають дочку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, втрату поваги один до одного. Подальше спільне життя неможливе і суперечить інтересам позивача. Спору про поділ майна та місця проживання дочки не має. Відповідач грошові кошти на утримання дочки не надає, аліменти на її утримання не сплачує. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду із даним позовом. Ухвалою від 23.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Кореняк Ю.С. в судове засідання не з`явились. До канцелярії суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та представника. Відповідачем подано до суду клопотання про розгляд справи без його участі. У поданому клопотанні відповідачем вказано, що він не заперечує проти позову, згоден сплачувати аліменти на утримання дочки в сумі 2000 (дві тисячі) грн. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі Свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , 11.06.2016 між [PERSON] та [PERSON] Жовтневим районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Харківській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 148. Після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] (а. с. 3). Сторони мають дочку - [PERSON] , [INFO] . Зазначені обставини підтверджуються наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження, Серії [NUMBER] від 18.10.2016 (а. с. 8). Факт проживання дочки разом із позивачем [PERSON] не спростовано відповідачем. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, згідно чинного законодавства, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України. Спір з приводу поділу майна подружжя та місця проживання дочки відсутній. Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно із частиною 1, 2 статті 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Статтею 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2021 рік" передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: - дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; - дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Позивач визначила розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] , як батько дитини зобов`язаний її утримувати, не заперечував проти стягнення аліментів, визнав розмір аліментів в сумі 2000 грн. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу та часткове задоволення позову в частині стягнення аліментів. Відтак, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] 2016 р.н. в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі), щомісячно, із подальшою індексацією відповідно до закону. Згідно положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн 00 коп. за вимогу про стягнення аліментів, від якої позивач при поданні позову була звільнена. Крім того, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору за вимогу про розірвання шлюбу в розмірі 908 грн 00 коп. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України належить рішення суду допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial