Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

01.06.2018 ПАТ КБ «Приватбанк (в подальшому назву змінено на АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом, в якому вказано, що 22.10.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №б/н, за яким Банк надав відповідачу кредит у розмірі 300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. 22.01.2019 Червонозаводським районним судом м. Харкова ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 82573 грн. 43 коп. та судові витрати у розмірі 1762 грн. 00 коп. 01.04.2021 до суду надійшла заява від представника відповідача [PERSON] адвоката Панасенка П.П. про перегляд заочного рішення суду від 22.01.2019. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.05.2021 заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.01.2019 скасовано, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, де він заперечує проти стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 82573,43 грн. з огляду на наступне. Представником зазначається про те, що в матеріалах справи не містяться підтвердження, що саме з цими умовами надання банківських послуг відповідач була ознайомлена та погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки. Крім цього, представник відповідача зазначає, що банком безпідставно до відповідача була застосована нова формула нарахування відсотків, банком застосовувалась формула розрахунку відсотків за кредитом у подвійному розмірі, про зміну порядку обрахування відсотків відповідач не повідомлялася. Разом з тим, представник відповідача просить застосувати до вимоги позивача про стягнення відсотків позовну давність. У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували, що умови кредитування містили збільшений строк позовної давності або були змінені на збільшений строк позовної давності. Представником позивача була подана відповідь на відзив, де зазначено, що відповідач ознайомився з анкетою-заявою, де були обговорені всі істотні умови договору. Відповідач не звертався до банку з повідомленням про незгоду з внесеними змінами та не ініціював розірвання договору, тому заперечення відповідача є необґрунтованими. Також, представник позивача зазначає, що підстав для застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені немає, оскільки порушення зобов`язання триває. Разом з відповіддю на відзив представником позивача до суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до змісту якої просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.10.2012 в розмірі 7831, 09 грн., а також понесені позивачем судові витрати. Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі,\~позовні вимоги, викладені у заяві про зменшення розміру позовних вимог підтримав. Представник відповідача\~в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив суд задовольнити позов частково, тобто у частині стягнення заборгованості за кредитом у сумі 1958 грн. 44 коп. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 22.10.2012 між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №б/н, за яким Банк надав відповідачу кредит у розмірі 300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач своєчасно погашення за кредитним договором не здійснювала, у зв`язку з чим станом на 30.04.2018 утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 88777,10 грн. Позивач АТ КБ " Приватбанк" надав суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить суд стягнути із [PERSON] 1958,44 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 5872,65 грн. заборгованість за простроченими відсотками, а всього 7831,09 грн., та судові витрати у сумі 1762 грн. Відповідно до ст. 1049, 1050 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частинами першою, другою\~статті 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 22.10.2012 процентна ставка не зазначена. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім простроченого тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 22.10.2012, посилався на витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку, ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, як невід`ємні частини спірного договору. Судом оглянуто вказані Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку та витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», однак вони містять загальну інформацію та характеристики і не підтверджують обізнаності відповідача саме з певним видом кредитування на конкретних та чітко визначених умовах. Матеріали справи не містять беззаперечних доказів, що саме ці витяг з Тарифів та Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків, їх розмір, порядок та строки нарахування, надані банком витяг з Тарифів та Умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому, згідно з ч. 6\~ст. 81 ЦПК\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо істотні умови прямо не передбачені в Заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до договору. Наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17-ц, висновки якої щодо застосування норм права відповідно до ч. 6\~ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»\~враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №б/н від 22.10.2012 у розмірі 1958 грн. 44 коп., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту, а у задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити. Відповідно до платіжного доручення №PROM9BJPFU від 29.05.2018 при пред`явленні позову до суду позивачем понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762,00 гривень. На підставі ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги про стягнення заборгованості заявлено у сумі 88777,10 грн., до стягнення підлягає заборгованість у сумі 1958,44 грн. За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 440 грн. 65 коп. судового збору (1762 х 1958,44/7831,09).

Outcome: partial