Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позов мотивує тим, що за час спільного проживання у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із нею. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини. Він працездатний, та матеріально забезпечений. Тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи 18.06.2021 і до повноліття дитини. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Посилаючись на те, що дитина хворіє, а також, що відповідач працездатний, матеріально забезпечений, не має ніяких захворювань, позивачка просила стягнути на її користь аліменти саме в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, в установлений судом строк до суду надіслали відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнали частково: в розмірі 1/5 частини від всіх видів доходу відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказуючи на такий розмір аліментів, сторона відповідача просить врахувати, що відповідач на даний час офіційно не працевлаштований через зміну свого місця проживання, сім`я відповідача несе значні витрати за оплату комунальних послуг за місцем проживання та витрати щодо необхідності проходження постійного лікування в різних медичних закладах. На думку відповідача саме такий розмір аліментів буде цілком справедливим і обґрунтованим. Справу просять розглянути без їх участі. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі відповідача та його представника, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із положеннями ст. 182 СК України при призначенні аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Розмір аліментів на одну дитину становить ј частину заробітку (доходу) платника аліментів. Стаття 191 Сімейного кодексу України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8). На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України, в силу якої батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, зазначене лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини доходу відповідача є завеликими, оскільки позивачем не надано підтверджуючих документів про працевлаштування відповідача, про розмір його доходів, про наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Суд також не знаходить підстав для задоволення вимог відповідача та визначення аліментів в розмірі 1/5 частини від усіх видів доходу, що становить розмір менший мінімального, визначеного діючим законодавством, оскільки відповідачем не доведено належними доказами обставини, що б підтверджували про неможливість ним сплачувати аліменти в розмірі, визначеному законом. За таких обставин, суд вважає, що аліменти можуть бути визначеними в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягнення яких проводити від дня пред`явлення позову до суду. Приймаючи саме таке рішення суд виходить з того, що визначений судом розмір аліментів надасть можливість забезпечити інтереси дитини, не ставитиме відповідача у скрутне матеріальне становище, відповідатиме критерію щодо рівності батьків у понесенні витрат на утримання дитини, а також загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності та моральності. Саме такий розмір аліментів буде відповідати інтересам дитини, та можливості платника аліментів сплачувати їх. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. Згідно ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial