Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

19 квітня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову посилається на те, що 04 жовтня 1999 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , який згідно рішення Хотинського районного суду Чернівецької області, від 04 березня 2020 року, було розірвано. У шлюбі у них народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , який вже повнолітній та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що неповнолітня дочка [PERSON] проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач [PERSON] з 2019 року не бере участі у вихованні та утриманні спільної дитини. Належний рівень життя для дитини позивач одна не може забезпечити, тому вважає, що батько, який є здоровим та працездатним, повинен сплачувати аліменти на утримання доньки. Враховуючи той факт, що відповідач з моменту фактичного розірвання їхніх стосунків не надає коштів або будь-якої матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки та у добровільному порядку не вдалося вирішити питання щодо її утримання, вважає, що право дитини, яка має право на забезпечення та нормальний життєвий рівень, порушено. Оскільки відповідач офіційно не працює, однак періодично виїжджає за кордон на роботу, є працездатним та має дохід, інших осіб на своєму утриманні немає, тому вважає, що аліменти в розмір 2000 гривень зможе сплачувати для забезпечення матеріальних потреб доньки. Відповідач інших осіб на утриманні не має, він працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортні засоби, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає він може сплачувати такий розмір аліментів. Враховуючи вищевикладене, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Ухвалою суду від 12 травня 2021 року по даній справі відкрито спрощене позовне провадження та відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України роз`яснено учасникам справи про її розгляд без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов. Вказану ухвалу та копію позовної заяви з додатками було направлено відповідачу, які він отримав 02.06.2021 року, а 16.06.2021 року надав до канцелярії суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що згоден сплачувати аліменти в сумі 1200 грн., оскільки він 07.11.2020 року уклав шлюб з [PERSON] та з ними проживає її неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , а також з ним проживає мати пенсіонерка [PERSON] . Просить суд врахувати, що на даний момент він не працює, за кордон не виїжджає. Вказує, що син [PERSON] навчався в Республіці Польща протягом 2018-2020 років та оплата за його навчання проводилась за рахунок відповідача. Зазначає, що проживає у будинку, частину якого успадкував після смерті свого батька, а частину успадкувала його сестра. Також зазначає, що з донькою проводить час спільно, купує подарунки, одежу, дає гроші. 30.06.2021 року до канцелярії суду позивач надала відповідь на відзив, в якій просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, оскільки сума 2000 грн. є помірною та обґрунтованою з урахуванням віку та потреб доньки, такий розмір аліментів зі сторони батька, дасть змогу забезпечити дитині право на гідний рівень життя, духовний та фізичний розвиток. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює вказані правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Статтями 141, 180 СК України, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" зазначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою, що кожен із батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.07.2007 року (а.с.5). Згідно копії рішення Хотинського районного суду від 04.03.2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.4). Відповідно довідки № 1242 від 09.04.2021 року виданої виконкомом Хотинської міської ради вбачається, що [PERSON] , [INFO] знаходиться на утриманні матері і проживає разом з нею [ADDRESS] (а.с.6). Судом встановлено, що 07.11.2020 відповідач зареєстрував шлюб з [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про шлюб від 07.11.2020 серія [NUMBER] . Відповідно до довідки Хотинської міської ради №1880 від 15.06.2021 до складу сім`ї відповідача входять: дружина, донька дружини та мати (пенсіонерка). Відповідно до ст. 12, ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що на даний час відповідач ухиляється від забезпечення доньки. Судом враховується, що відповідач є молодою, працездатною особою, а тому має змогу працювати, отримувати дохід і надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Визначаючи розмір аліментів суд виходить з того, що неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] - проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, а відповідач є працездатною особою. При цьому судом враховується, що при визначенні розміру аліментів у сумі 2000,00 гривень, позивач не підтвердила змогу відповідача їх сплачувати. Враховуючи вищенаведене, твердження позивача про те, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі 2000,00 гривень щомісячно не ґрунтуються на наявних у справі матеріалах й нею не доведені. За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню судом, а саме на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Не свідчить про важкий фінансовий стан позивача факт проживання разом з ним доньки його дружини, оскільки обов`язок щодо утримання дитини [PERSON] покладається на її батьків. При цьому судом звертається увага, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Суд враховує, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини у зв`язку з чим певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного. Крім того, факт проживання з відповідачем його матері, яка є пенсіонеркою, не свідчить про те, що остання перебуває на його утриманні. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В решті частині позову відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати в розмірі 908,00 грн. на користь держави.

Outcome: partial