Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Шлюб між сторонами зареєстровано 24.03.2011р. у Дулібській сільській раді Стрийського району Львівської області. На даний час у провадженні суду перебуває справа про його розірвання. Від даного шлюбу в них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини, відповідач не надає, хоча зобов'язаний цю допомогу надавати, чим ставить її з дитиною у скрутне матеріальне становище. В зв'язку з цим, вона вимушена звернутись з даним позовом до суду, просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, додатково пояснила, що дитина перебуває на повному її утриманні, добровільно допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Тому звернулася з даним позовом до суду та просить такий задоволити. Відповідач в судове засідання неодноразово не з'являвся, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Про причини неявки суд не повідомив. За згодою позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. З свідоцтва про народження видно, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] і є сторонами по справі. Дитина проживає з матір'ю, знаходяться на її повному утриманні, що підтверджується показами позивача. Відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а тому є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 183 ч. 1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров»я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки з урахуванням матеріального становища відповідача, який, витрачає певні кошти для особистих потреб, з нього слід стягувати в користь позивача аліменти на неповнолітню дитину у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Outcome: approved