Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

18 квітня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» [PERSON] виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства з позовом про захист прав споживачів послуг з централізованого водопостачання і водовідведення. В позові вказав, що він є споживачем послуг у сфері водопостачання та водовідведення. Виконавцем цих послуг є [PERSON] виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу». Послуги з водопостачання позивач оплачує за показниками лічильника холодної води, який належить йому і встановлений в його квартирі, прийняти в експлуатацію 15 грудня 2011 року. У вересні 2016 року [PERSON] виявив у вхідних дверях квартирі письмове повідомлення від відповідача про те, що міжповірочний інтервал планової повірки лічильника холодної води сплинув, і з 01 серпня 2016 року розрахунок оплати за послуги водопостачання та водовідведення переведений на розрахунок за нормативне водоспоживання і борг за отримані послуги складає 90,13 грн. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними виходячи з таких підстав. Відповідач вважає, що саме споживач несе відповідальність за своєчасність чергової повірки та зобовязаний організувати роботи по демонтажу , повірці та монтажу повіреного приладу обліку води. Проте, згідно з ч.4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, покладається на субєктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання . По-друге, вище згадане Правило № 630 у розділі «Права і обовязки споживача» чітко вказує, що споживач має право на: періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку (п.п. 6 п.29). Згідно з цими Правилами споживач зобов'язаний: забезпечувати доступ до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем представника виконавця за наявності в нього відповідного посвідчення; забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу (п.п. 2 та 4 п.30). Згідно з тими ж Правилами №630 , а саме розділу «Права та обов'язки виконавця», виконавець зобов'язаний: контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж (п.п.4 п.32). Крім того, відповідно до п.п.6 п.32 виконавець зобов'язаний узгодити із споживачем не пізніше ніж за три робочих дні до проведення планових робіт всередині житлового приміщення час доступу до такого приміщення з наданням йому відповідного письмового повідомлення. Відповідач ані усно, ані письмово не попереджав позивача про те, що збігає термін повірки їх лічильника. Таким чином, законодавство в сфері житлово-комунальних послуг не передбачає відповідальності споживача за прострочення проведення повірки засобів вимірювальної техніки. Позивач з урахуванням уточнення позовних вимог просив суд: - зобовязати відповідача забезпечити за свій рахунок проведення планової періодичної повірки належного йому лічильника холодної води в повному обсязі з відновленням його статусу-кво в цивільних взаємовідносинах з відповідачем станом на 01 червня 2016 року; - скасувати як противоправне рішення наради Торецького ВУВКГ від 01 вересня 2016 року з питання виключення приладів обліку, які втратили статус комерційних для розрахунку з населенням, з реєстру програми по обліку фізичних осіб в частині виключення зі експлуатації лічильника холодної води, що належить позивачеві, з переводом на оплату за нормативне водоспоживання; - забезпечити за рахунок відповідача проведення планової періодичної перевірки, обслуговування та ремонт лічильника холодної води, встановленого в квартирі позивача, в тому числі роз пломбування, демонтаж, транспортування, монтаж та опломбування; - зобовязати відповідача як виконавця комунальних послуг в сфері водопостачання та водовідведення при відсутності інших водопостачальних підприємств, укласти з позивачем як споживачем вказаних послуг, письмовий договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення у відповідності до Закону України «Про житлово-комунальні послуги»; - скасувати вигадану заборгованість за період з 01 червня 2016 року по теперішній час, нараховану позивачу відповідачем за надання послуг в сфері водопостачання і водовідведення по дату прийняття рішення по справі; - скасувати як протизаконну вказівку директора ІОЦ КП «Компанія «Вода Донбасу» [PERSON] директорам ВУВКГ про виведення з 01 серпня 2016 року приладів обліку води з експлуатації у зв'язку із закінченням міжповірочного інтервалу і зміну порядку нарахування плати за послуги водопостачання та водовідведення, викладену в телефонограмі № 25-60 від 28 липня 2016 року, яка і стала підставою виникнення спірних відносин саме з 01 серпня 2016 року; - ухвалою суду скасувати як протизаконну інформацію Торецького ВУВКГ про наявність заборгованості за надання послуг водопостачання та водовідведення, копію ухвали суду направити до управління соціального захисту населення виконкому Дружківської міської ради для вирішення питання про призначення позивачеві субсидії на період з 01 травня 2017 року і щорічно для оплати житлово-комунальних послуг; - стягнути з відповідача на користь позивача 100 000 грн. за заподіяння моральної шкоди, яка виразилася в душевних стражданнях, яких зазнає сім'я позивача, приниженням його честі, гідності в зв'язку з протиправними діяннями Торецького ВУВКГ; - зобов'язати відповідача провести перерахунок оплати позивача за водопостачання та водовідведення з 01 травня 2016 року по теперішній час тільки з урахуванням показань встановленого в квартирі позивача технічно справного і опломбованого лічильника холодної води і про результати перерахунку повідомити негайно УСЗН для вирішення питання про призначення позивачеві субсидії з 01 травня 2017 року; - стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що частиною першою статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» передбачено, що засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації підлягають повірці. Тобто прилади обліку як засіб вимірювальної техніки для обліку спожитої води можна використовувати тільки в тому випадку, якщо вони повірені. Порядок повірки приладів обліку води викладено у статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність». Періодична повірка проводиться за рахунок тарифів на електро-, тепло-, газо-, водопостачання. Порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування, ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України. Згідно з діючим раніше (до 01 жовтня 2014 року), та чинним в даний час порядку формування тарифів повірка індивідуальних приладів обліку води проводиться виконавцем послуг, а споживач послуг проводить оплату за проведення повірки. Тарифи на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використай внутрішньобудинкових систем) до теперішнього часу для КП «Компанія «Вода Донбасу» не встановлені Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП). Безоплатне надання послуг з повірки обслуговування приладів обліку води є порушенням ліцензійних умов ведення господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, затверджених постановою НКРЕКП №279 від 10 серпня 2012 року, що тягне за собою застосування до підприємства адміністративн-господарських санкцій, а також необґрунтованих збитків. [PERSON] ВУВКГ є відокремленим підрозділом КП «Компанія «Вода Донбасу», без статусу юридичної особи і не бере участі в розрахунку загальної собівартості і формуванні тарифу. Всі необхідні документи були направлені КП «Компанія «Вода Донбасу» в 2015 році до НКРЕКП. Таким чином, якщо до складу тарифів КП «Компанія «Вода Донбасу» не включені витрати з проведення періодичної повірки індивідуальних приладів обліку води, підприємство не несе відповідальність за проведення повірки приладів обліку води. Порядок надання комунальних послуг, права та відповідальність спожива, виконавців цих послуг регламентується Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила). Пунктами 9, 30, 32 Правил передбачено, що обов'язком споживача є своєчасна оплата наданих послуг за цінами і тарифами, встановленими згідно з вимогами законодавства. У пункті 15 постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 вказано: періодична повірка засобів обліку води проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. У випадку, якщо повірка лічильника не буде здійснена протягом місяця або споживач відмовиться від повірки, нарахування оплати за користування послугами централізованого водопостачання та водовідведення відбуватиметься на підставі показників загальнобудинкового лічильника, а в разі його відсутності - згідно з нормами водоспоживання. Позивач у своїй заяві посилається на постанову КМ України від 8 липня 2015 року № 474 «Про затвердження Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт», але ця постанова набирає чинності одночасно із Законом України від 05 червня 2014 року № 1314-V11 «Про метрологію та метрологічну діяльність». Згідно з п.1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» даний закон набрав чинності лише 01 січня 2016 року, в той час, як строк повірки засобу обліку води, який знаходиться у власності позивача, настав у литсопаді 2015 року. Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначені Законом України «Про житлово- комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV (тут і далі - [PERSON] № 1875-IV у редакції, чинній до внесення змін Законом України від 10 квітня 2014 року № 1198-VIII). [PERSON] у статті 1 визначає поняття житлово-комунальних послуг, учасників відносин у цій сфері: балансоутримувача, власника, споживача, виконавця і виробника та поняття засобу обліку. Цією нормою передбачено, що до складу внутрішньобудинкової системи входять мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які знаходяться в межах будинку, споруди. Статтями 19, 26 Закону № 1875-IV та пунктом 8 Правил передбачено договірне регулювання відносин у сфері житлово-комунальних послуг та визначено, що послуги, які надаються споживачеві згідно із договором, оформлюються на основі типового договору про надання таких послуг, перелік яких та тарифи (ціни), на які затверджуються уповноваженими органами. Порядком та типовим договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій до складу таких послуг, з яких розраховуються тарифи для споживачів входять і послуги з періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки. Отже, підприємства, які надають послуги споживачам з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (виконавці), повинні забезпечити виконання робіт з періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії за рахунок включення цих робіт до тарифу на послуги з утримання будинків і споруд відповідно до укладених між ними договорів. Відповідно до рішення Дружківської міської ради від 28 березня 2012 року № 6/17-11 балансоутримувачем всього житлового фонду м. Дружківки є комунальне підприємство «Комсервис». Згідно з п. 6 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги» особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Рішенням Дружківської міської ради від 27 квітня 2016 року № 7/8-17 комунальне підприємство «Комсервис» визначено виконавцем послуг з управління багатоквартирними будинками міста Дружківка. Відповідно до частини другої статті 28 цього Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади у сфері метрології. Підприємства, організації та фізичні особи зобов'язані своєчасно (з урахуванням установлених міжповірочних інтервалів) подавати засоби вимірювальної техніки на повірку. Пунктом 21 постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 встановлено, що у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. Щодо інших позовних вимог, а саме стягнення моральної шкоди, визнання незаконною телефонограми директора ІОЦ КП «Компанія «Вода Донбасу» [PERSON], то вони є необґрунтованими. Представник відповідача просить у позові відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з таких підстав. Суд встановив, що позивач є споживачем послуг по постачанню холодної води та водовідведенню, які надає відповідач, у квартирі [ADDRESS]. В цій квартирі згідно з актом від 15 грудня 2011 року був введений в експлуатацію вузол обліку холодної води лічильник №385830 (а.с.40-41). Відповідно до протоколу наради Торецького ВУВКГ від 01 вересня 2016 року з питання виключення приладів обліку, які втратили статус комерційних для розрахунку з населенням, з реєстру програми по обліку фізичних осіб, було розглянуто питання переводу на нормативний розрахунок споживачів, строк повірки приборів обліку води яких сплив станом на 01 серпня 2016 року. Було вирішено виключити з реєстрів приборів обліку, які не пройшли державну повірку, станом на 01 серпня 2016 року, і зняти з обліку з 01 вересня 2016 року з переведенням на нормативний розрахунок, зокрема, прибор обліку води за адресою: м. Дружківка, вул. Енгельса, 78-54, особовий рахунок №208813, відкритий на ім'я [PERSON] (а.с.24-25). Відповідно до повідомлення [PERSON] від адміністрації Торецького ВУВКГ, по його особовому рахунку сплив строк повірки приборів обліку води до 01 серпня 2016 року і нарахування за послуги водопостачання з 01 серпня здійснюється за нормами водоспоживання, що складає на 1 людину 148,71 грн. в держсекторі (за нормою споживання 260 л/доба) та 88,25 грн. в приватному секторі (за нормою споживання 290 л/доба). Станом на 01 вересня 2016 року борг складає 90,13 грн. (а.с.39). Суд не може погодитися з твердженням представника відповідача про те, що спірні відносини між сторонами виникли у листопаді 2015 року (черговою датою повірки лічильника №385830, яку позивач пропустив). Суд вважає, що спірні відносини виникли між сторонами з 01 вересня 2016 року, оскільки саме з цієї дати відповідно до протоколу наради Торецького ВУВКГ нарахування позивачу оплати за послуги було переведено на нормативний розрахунок. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Суб'єкти господарювання зобов'язані своєчасно з дотриманням встановлених міжповірочних інтервалів подавати законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на періодичну повірку. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб'єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, покладається на суб'єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Періодична повірка проводиться за рахунок тарифів на електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч. 5 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Отже, у спірний період проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку води, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки повинне було здійснюватися за рахунок суб'єкта господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення, а витрати, понесені виконавцем, повинні були включатися у тариф на водопостачання і сплачуватися споживачем щомісячно у складі цих послуг. Суб'єктом господарювання, що здійснює господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення до квартири позивача є [PERSON] виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу». [PERSON] факт сторонами визнається і відповідач його не оспорює. [PERSON] виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» був і є виконавцем послуг по водопостачанню та водовідведенню. Відповідно до п. 3.4 Порядку формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем)", затвердженого Постановою НКРЕКП від 10 березня 2016 року № 303, до складу витрат на збут послуг з централізованого постачання холодної води та/або водовідведення (далі - збут послуг) включаються витрати, безпосередньо пов'язані зі збутом послуг споживачам, а саме: витрати на проведення робіт з періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку холодної води для мешканців багатоквартирного житлового фонду, у тому числі на їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, а також витрати на формування обмінного фонду засобів обліку холодної води Посилання відповідача в запереченнях на позов на те, що до теперішнього часу для КП «Компанія «Вода Донбасу» не встановлені Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) тарифи на послуги з централізованого постачання холодною водою, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) є безпідставним і спростовується постановою НКРЕКП № 2869 від 26 листопада 2015 року. Відповідно до додатку № 1 до вказаної постанови зазначено структуру тарифу на централізоване водопостачання для КП «Компанія «Вода Донбасу», де в п. 3 вказані витрати на збут, у тому числі інші витрати на суму 8 491,367 тис. грн. на рік. Таким чином, суд дійшов до висновку, що саме відповідач несе відповідальність за своєчасну повірку лічильника холодної води в квартирі позивачів. Відповідно до п. 9 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України № 630 від 21 липня 2005 року (далі Правил №630), періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця. Відповідно до п. 10 Правил №630 плата послуг за показаннями квартирних засобів обліку провадиться лише у разі здійснення обліку в усіх точках розбору холодної та гарячої води у квартирі незалежно від наявності засобів обліку на вводах у багатоквартирний будинок. Справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п'ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. У пункті 15 Правил №630 зазначено, що засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці. Періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги у такому порядку: з централізованого постачання холодної та гарячої води - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці; з централізованого опалення - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередній опалювальний період. У разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. В судовому засіданні відповідачем жодними доказами не доведена несправність засобів обліку води в квартирі позивача, що стало підставою для нарахування оплати за водопостачання та водовідведення за нормами споживання за кількістю осіб, зареєстрованих у квартирі. Таким чином, відповідач незаконно здійснив нарахування позивачу оплати за послуги з централізованого водопостачання і водовідведення по особовому рахунку №208813 за період з 01 вересня 2016 року за нормами споживання. Суд вважає, що виключення лічильника холодної води, розміщеного у квартирі [ADDRESS], з абонентського обліку з 01 вересня 2016 року було вчинено неправомірно, а тому він підлягає поновленню на абонентському обліку. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача в частині поновлення на абонентському обліку лічильника холодної води, який встановлений в квартирі за адресою: [ADDRESS], зобов'язання відповідача здійснити за власний рахунок періодичну повірку, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж, цього лічильника холодної води, зобовязання відповідача провести перерахунок нарахувань за послуги з централізованого водопостачання і водовідведення по особовому рахунку № 208813, відкритий на ім'я позивача, з 01 вересня 2016 року з урахуванням показань лічильника холодної води, який встановлений в квартирі за адресою: [ADDRESS], підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення компенсації моральної шкоди, то суд зазначає таке. За п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів»(в редакції до внесення змін Законом України від 19 травня 2011 року №3390-VІ «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції») було розділено підстави відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Так, у разі заподіяння споживачу шкоди (збитків) дефектною чи фальсифікованою продукцією або продукцією неналежної якості, він мав право лише на відшкодування майнової шкоди ( збитків). А в разі заподіяння шкоди небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією, споживач мав право на відшкодування як майнової, так і моральної (немайнової) шкоди у випадках, передбачених законодавством. За діючою редакцією п.5 ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. В статті 1 Закону № 3390-VІ визначено поняття шкоди як завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект. Відповідно до ст. 711 ЦК (в редакції Закону № 3390-VІ) шкода, завдана майну покупця, та шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю у зв'язку з придбанням товару, що має недоліки, відшкодовується відповідно до положень глави 82 цього Кодексу. Підстави відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товарів, робіт (послуг), передбачені параграфом 3 глави 82 ЦК. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що у спорах про захист прав споживачів діюче цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо така завдана майну споживача або шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Тому вимоги позивача, які мотивовані тим, що йому як споживачу з водопостачання та водовідведення, спричинена моральна шкода протиправними діями відповідача, що призвели до його душевних страждань, задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог про зобовязання відповідача як виконавця комунальних послуг в сфері водопостачання та водовідведення при відсутності інших водопостачальних підприємств, укласти з позивачем як споживачем вказаних послуг, письмовий договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення у відповідності до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», то ця вимога не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ст. 26 цього Закону договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є субєктом господарювання, є договором приєднання. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до форми типового договору про надання послуг з централiзованого опалення, постачання холодної та гарячої води i водовiдведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2009 р. № 933), цей договір укладається між виконавцем з однiєї сторони, i фізичною особою, яка (який) є власником (наймачем, орендарем) житлового та нежитлового приміщення (будинку садибного типу, квартири, господарських та iнших нежитлових приміщень), з другої сторони. Позивач [PERSON] надав суду докази про те, що він є споживачем послуг з водопостачання та водовідведення в квартир № 54 в будинку №78 по вул. Енгельса м. Дружківки Донецької області, але не надав доказів того, що він є власником (наймачем, орендарем) цього житлового приміщення, і саме він уповноважений на укладення такого договору з боку споживачів. Позовні вимоги [PERSON] про скасування як протизаконної вказівки директора ІОЦ КП «Компанія «Вода Донбасу» [PERSON], викладеної в телефонограмі № 25-60 від 28 липня 2016 року, та рішення наради Торецького ВУВКГ від 01 вересня 2016 року з питання виключення приладів обліку, які втратили статус комерційних для розрахунку з населенням, з реєстру програми по обліку фізичних осіб, також не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Разом з тим, телефонограма директора ІОЦ КП «Компанія «Вода Донбасу» [PERSON] № 25-60 від 28 липня 2016 року та рішення наради Торецького ВУВКГ не є рішеннями в розумінні ст. 16 ЦК України, а тому ці вимоги не підлягають задоволенню. Вимоги позивача про скасування ухвалою суду як протизаконної інформації Торецького ВУВКГ про наявність заборгованості за надання послуг водопостачання та водовідведення та направлення ухвали суду до управління соціального захисту населення виконкому Дружківської міської ради для вирішення питання про призначення позивачеві субсидії на період з 01 травня 2017 року і щорічно для оплати житлово-комунальних послуг є передчасними, оскільки факт наявності чи відсутності заборгованості за позивачем може бути встановлений тільки після проведення перерахунку позивачу нарахувань за послуги з централізованого водопостачання і водовідведення з урахуванням показань лічильника холодної води. А тому ці вимоги також не підлягають задоволенню. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», то відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір у сумі 640,00 грн.

Outcome: partial