Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

13.11.2017 року до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом звернувся [PERSON] до Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області, [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, визнання недійсними державних актів про право приватної власності на земельну ділянку. Позовні вимоги позивачем умотивовано тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 червня 1991 року цілий житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], [PERSON] та позивачу [PERSON] Вказує, що після оформлення права власності всі користувались житловим будинком, господарськими будівлями і спорудами та земельною ділянкою, яка закріплена за даним господарством. Зазначає, що в зв'язку з окупацією території, на якій проживав, він змушений був повернутись на Батьківщину і став проживати в [ADDRESS] та користуватись земельною ділянкою. Вказує, що між ним та відповідачкою [PERSON] стали виникати непорозуміння щодо користування житловим будинком, господарськими будівлями та спорудами, земельною ділянкою. Зазначає, що відповідач [PERSON] заявила, що вона є єдиним власником земельної ділянки, що його спонукало звернутись до сільської ради за отриманням відповідних документів на земельну ділянку. Вказує, що після ознайомлення з отриманими документами йому стало відомо, що [PERSON], скориставшись його відсутністю, звернулась до сільської ради по питанню приватизації земельної ділянки і рішенням 27 сесії 5 скликання Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 21 вересня 2009 року затверджена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку, [PERSON] та рішенням вирішено передати у власність земельну ділянку [PERSON] загальною площею 0,5676 га, з них для будівництва та обслуговування господарських споруд - 0,2500 га, та для ведення особистого селянського господарства - 0,3176 га на території Сосонської сільської ради, та виготовити державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] загальною площею 0,5676 га, для будівництва та обслуговування господарських споруд - 0,2500 га, та для ведення особистого селянського господарства - 0,3176 га. Вважає, що вказане рішення Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області є протиправним та незаконним, оскільки воно прийняте з порушенням Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 116, 118, 120 ЗК України, а також порушує його права на землю. Зазначає, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 червня 1991 року він співвласником цілого житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами під [ADDRESS], і йому належить на праві власності 1/3 частина вказаного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, право власності зареєстровано у встановленому законом порядку, тому він має право на земельну ділянку пропорційно до частки у праві власності житлового будинку, тобто на 1/3 частку від земельної ділянки загальною площею 0,5676 га. Вважає, що у сільської ради не було законних підстав передавати земельну ділянку площею 0,5676 га лише у власність відповідача [PERSON], рішенням сільської ради порушені його права, а тому на думку позивача вказане рішення є незаконним і підлягає скасуванню. Вказує, що на підставі незаконного рішення Сосонської сільської ради 27 сесії 5 скликання від 21.09.2009 року [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га у межах згідно з планом, яка розташована в селі Сосонка Вінницького району Вінницької області, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №052060001003561, та державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 0,3176 га у межах згідно з планом, яка розташована в селі Сосонка Вінницького району Вінницької області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №052060001003562. Зазначає, що вказані державні акти видані на підставі незаконного рішення сільської ради, порушують його права на земельну ділянку. Тому просить суд визнати незаконним та скасувати рішення 27 сесії 5 скликання Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 21 вересня 2009 року. Визнати недійсними видані на підставі рішення Сосонської сільської ради 27 сесії 5 скликання від 21.09.2009 року [PERSON] 31 серпня 2012 року державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Представник відповідача - [PERSON] надав суду заяву про застосування строку позовної давності за даним позовом (а.с.91). В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - [PERSON] позов підтримали у повному обсязі , з підстав, зазначених у ньому, просили його задовольнити, заперечили щодо задоволенням заяви представника відповідача [PERSON] про застосування строку позовної давності, оскільки позивач зареєстрований м. Луганськ, а після окупацією цієї території, він повернутись як вимушений переселенець у 2017 році та став проживати в [ADDRESS] , і цього часу йому стало відомо, що відповідач стала єдиним власником земельних ділянок. Тому вважають , що позивач не пропустив строк позовної давності. Представник відповідача Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області - Мельник І.Д. не заперечив з приводу задоволення позову, суду зазначив, що на час винесення рішення Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області рішення 27 сесії 5 скликання Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 21 вересня 2009 року не було положень закону, згідно до якого працівники сільської ради повинні були витребувати інформацію про всіх співвласників на житловий будинок. Тому відповідач [PERSON] звернулась із заявою про надання їй земельної ділянки, сільська рада і прийнята відповідне рішення, оскільки не знали на той час що є ще співвласники будинку. Відповідач- [PERSON]., заперечила з приводу задоволення позову , суду зазначила, що позивачу ніхто не перешкоджає користуватися земельною ділянкою. Суду зазначила, що позивач лише з 2017 року став проживати у будинку та користуватися частиною земельною ділянкою, але у подальшому він став просить виділити йому більшу частину земельної ділянки, оскільки ту частину яку вона йому фактично виділила йому не стало недостатньо. Представника відповідача- Герасимчук О.О. заперечив з приводу задоволення позову, посилаючись на те, що позивач пропустив строку позовної давності за даним позовом , оскільки оскаржуємо рішення було винесене ще 21.09.2009 році, а державні акти у 2012 році, тому вважає , що позивач знав про існування таких документів набагато раніше. Вислухавши вступне слово учасників справи, вивчивши позов, заяву представника позивача про застосування строку позовної давності , дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності докази, суд дійшов висновку, що позов є частково обґрунтованим та таким, що підлягає до часткового, виходячи з такого. Судом установлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 червня 1991 року цілий житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Рішенням Сосонської сільської ради Вінницького району 27 сесії 5 скликання від 21.09.2009 року вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку [PERSON] Передати у власність земельну ділянку [PERSON] загальною площею 0.5676 га з них; для будівництва та обслуговування господарських споруд -0.2500га, та для ведення особистого селянського господарства - 0.3176 га на території Сосонської сільської ради. Виготовити державний акт на право власності на земельну ділянку гр. [PERSON] загальною площею 0.5676 га, для будівництва та обслуговування господарських споруд - 0.2500 га, та для ведення особистого селянського господарства - 0.3176 га. На підставі незаконного рішення Сосонської сільської ради 27 сесії 5 скликання від 21.09.2009 року [PERSON] 31 серпня 2012 року було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га у межах згідно з планом, яка розташована в селі Сосонка Вінницького району Вінницької області, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №052060001003561, кадастровий номер: [NUMBER] (а.с.17) та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 0,3176 га у межах згідно з планом, яка розташована в селі Сосонка Вінницького району Вінницької області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №052060001003562, кадастровий номер: [NUMBER] (а.с.18). З довідки від 16.05.2017 №0000207471 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи убачається, що позивач [PERSON], [INFO], є внутрішньо переміщеною особою, зареєстроване його місце проживання: [ADDRESS], фактичне місце проживання: [ADDRESS] (а.с.10). Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного. Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Згідно ч.ч.1,2,4 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Судом в судовому засіданні беззаперечно установлено , що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 червня 1991 року позивач є співвласником цілого житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами під [ADDRESS], тому на підставі ч.4 ст.120ЗК України до позивача також переходить право на земельну ділянку на якій розташований даний житловий будинок, пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно норм ст.155 ЗК України у разі видання органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ч.10 ст.59 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. З Рішення Конституційного Суду України у справі № 1-9/2009 за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) від 16 квітня 2009 року, вбачається, що ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Тому, суд вважає, що при прийняті спірного рішення відповідачем Сосонською сільською радою Вінницького району від 21.09.2009 було безпосередньо порушені права позивача, як співвласника цілого житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами під № 3, розташованого по провулку Приозерному в селі Сосонка Вінницького району Вінницької областіна отримання ним власність відповідного розміру земельної ділянки пропорційно до частки у праві власності на житловий будинок для його обслуговування. В свою чергу, відповідач Сосонська сільська рада Вінницького району затвердила технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку [PERSON] у загальному розмірі- 0,5676 га, з яких : 0,2500 га для будівництва та обслуговування господарських спорудта 0,3176 га для ведення особистого селянського господарства ; передала у власність земельну ділянку [PERSON] для будівництва та обслуговування господарських споруд - 0,2500га, надала дозвіл для виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку гр. [PERSON], для будівництва та обслуговування господарських споруд - 0,2500 га, без урахування інтересів позивача, що у подальшому привело до виникнення між нею та [PERSON] спору, суд вважає за необхідне в цій частині визнати таке рішення незаконним та скасувати його. Оскільки рішення Сосонської сільської ради Вінницького району від 21.09.2009 року є первісним і слугувало підставою для отримання [PERSON] у подальшому державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га у межах згідно з планом, яка розташована в селі Сосонка Вінницького району Вінницької області, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №052060001003561, кадастровий номер: [NUMBER], тобто є похідним від прийнятого рішення , суд вважає за необхідне визнати їх недійсним даний державний акт. Рішення Сосонської сільської радою Вінницького району від 21.09.2009 в частині передачі у власність земельної ділянки [PERSON] для ведення особистого селянського господарства, площею 0, 3176 га, яка розташована на території Сосонської сільської ради та надання дозволу [PERSON] на виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0, 3176 га.та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 0,3176 га у межах згідно з планом, яка розташована в селі Сосонка Вінницького району Вінницької області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства,не підлягають до скасування, оскільки позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами, що вони порушують права позивача. Відповідно до положень, викладених ст.ст. 256, 257ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно до ч.1 ст. 261 ЦК України , перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Суд вважає, що позивач не пропустив встановлений законом строк позовної давності тривалістю у три роки для звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджено відповідною довідкою від 16.05.2017 №0000207471 про взяття на його облік, зареєстроване його місце проживання: [ADDRESS], фактичне місце проживання: [ADDRESS] (а.с.10). З даним позовом позивач звернувся до суду 13.11.2017 ( а.с. 4). Доводи позивача про те, що про порушене право на земельну ділянку він дізнався лише в 2017 році коли приїхав з м. Луганська до [ADDRESS] в якому став проживати та обробляти частину земельної ділянки, у подальшому по розміру якої у нього з відповідачем [PERSON] виник спір, не заперечує і відповідач [PERSON], яка зазначила, що з часу отримання позивачем спадщини, він до 2017 року не інтересувався ані будинком ані земельною ділянкою, і лише приїхавши у 2017 році, між ними виникло питання щодо розміру земельної ділянки на яку претендує позивач. Тому, заява представника відповідача - [PERSON] про застосування строку позовної давності за даним позовом не підлягає до задоволення, оскільки вона є не обґрунтованою так як в ній представником не наведено обставин в її обґрунтування та не надано суду жодного об'єктивного доказу про те, що до 2017 року позивач знав про існування спірного рішення сільської ради та отримання відповідачем шубою Н.В. держаного акту на землю із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд- будинку № 3 по пров. Приозерний, с. Сосонка Вінницького району Вінницької області співвласником 1\\3 частини якого є позивач. Відповідно до ст. 141 ЦПК, в зв'язку з частковим задоволенням позовних вимог у справі необхідно стягнути з відповідачів : [PERSON] та Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області на користь [PERSON] у рахунок повернення сплаченого ним судового збору у розмірі 640 гривень, з кожного по 320 гривень.

Outcome: partial