Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рогатинського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітків щомісячно. У позовній заяві зазначено, що сторони по справі з 25.04.2002 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 09.06.2015 року шлюб між сторонами розірвано. За час спільного проживання в шлюбі в них народилося двоє дітей - дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає. Працює, отримує заробітну плату, інших утриманців немає, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Просила позов задовольнити та стягувати на утримання дітей аліменти в розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітків щомісячно. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю із підстав, наведених у позовній заяві. Просила позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що погоджується сплачувати аліменти на утримання дітей в 1/3 частці усіх видів його заробітків. Суд, вислухавши доводи позивачки, відповідача, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-НМ №036884, виданим 08.06.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рогатинського РУЮ Івано-Франківської області та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-НМ №164964, виданим 16.01.2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рогатинського РУЮ Івано-Франківської області (а.с.5-6). [PERSON] та [PERSON] навчаються в Ходорівській [PERSON] ст.№1, що підтверджується довідкою (а.с.9). Згідно довідки від 16.06.2015 року поліклінічного відділення Ходорівської рай- лікарні Львівської області діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є здоровими. Рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 09.06.2015 року шлюб, зареєстрований 25.04.2002 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Рогатинського РУЮ Івано-Франківської області між [PERSON], [INFO] та [PERSON] (прізвище до одруження [PERSON]) [PERSON], [INFO], актовий запис №12 розірвано (а.с.4). [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають без реєстрації в м.Ходорові вул.Грінченка, 4 разом з матірю [PERSON] та перебувають на її утриманні, що підтверджується актом обстеження матеріально побутових умов сімї. (а.с.10). [PERSON], [INFO], уродженець [INFO] зареєстрований за місцем проживання за адресою [INFO], що підтверджується довідкою №20/397/15, виданою 20.06.2015 року Рогатинським РС УДМС України в Івано-Франківській області (а.с.16). Згідно довідок №537/01-14, 538/01-14 виданих 23.04.2015 року відділом освіти Рогатинської РДА [PERSON] працює директором Васючинської ЗОШ І-ІІ ступенів, отримує заробітну плату. В 2013 році [PERSON] переніс оперативне втручання у відділенні торокальної хірургії ОКЛ м.Івано-Франківська, періодично лікується, рекомендована реабілітація - санаторно-курортне лікування, що підтверджується виписками з медичних карт хворого [PERSON], виданих Івано-Франківською ОПЛ та Рогатинською ЦРЛ. Згідно довідки відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, на 10.07.2015 року призначено реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] [PERSON] перебуває у стані вагітності, що підтверджується випискою з протоколу ЛКК акушерсько-гінекологічного об'єднання м.Івано-Франківська від 04.06.2015 року. За ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р. N 2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частинами 7-10 статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України обовязок надавати утримання неповнолітнім дітям, які не досягли 18 років, покладається рівною мірою на обох батьків. Неповнолітні діти не здатні самі здобувати кошти для існування. Обовязок батьків з утримання своїх дітей виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дітей моральний обовязок і найважливіший правовий обовязок їх батьків. При ухиленні від його виконання необхідні кошти можуть бути стягнуті за рішенням суду. За частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За ст.182 Сімейного кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Встановлення в законі правила про стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) батьків переслідує мету найповніше охороняти інтереси дитини, забезпечити їй одержання не лише необхідних для життєдіяльності коштів, але і зберегти, за можливістю, той рівень життя, який дитина мала при спільному проживанні з обома батьками. А тому позов про стягнення аліментів підлягає до задоволення в частці від заробітку відповідача. З врахуванням обставин, що мають істотне значення для справи, а саме матеріального становища, стану здоров'я сторін по справі, тієї обставини, що відповідач має постійне місце роботи, отримує заробітну плату, позивачка неспроможна самостійно забезпечити неповнолітнім дітям прожиткового мінімуму, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial