Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

23.01.2019 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким звільнити батька від сплати аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та заборгованості з них. Стягувати з [PERSON] , [INFO] ІПН [NUMBER] , зареєстрована в [ADDRESS] , фактично проживаючої [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] ІПН [NUMBER] зареєстрованого в [ADDRESS] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у тверді грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини на кожну дитину щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. 16.04.2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить суд визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] з нею. Стягнути з [PERSON] в її користь 768,40 грн. сплаченого судового збору. Ухвалою суду від 14.05.2019 року об`єднано в одне провадження справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про звільнення батька від сплати аліментів на утримання дітей та заборгованості з них та стягнення аліментів з матері на утримання дітей та за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Бродівська РДА про визначення місця проживання дітей. Присвоїно загальний номер справи № 439/104/19. 04.07.2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про звільнення батька від сплати аліментів на утримання дітей та заборгованості з них, стягнення аліментів з матері на утримання дітей та за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Бродівська РДА про визначення місця проживання дітей та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] позов про звільнення батька від сплати аліментів на утримання дітей та заборгованості з них та стягнення аліментів з матері на утримання дітей підтримали, просять його задовольнити та відмовити у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дітей. В судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] позов [PERSON] до [PERSON] про звільнення батька від сплати аліментів на утримання дітей та заборгованості з них та стягнення аліментів з матері на утримання дітей заперечили, просять суд відмовити в його задоволенні; позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа Бродівська РДА про визначення місця проживання дітей задоволити. Суд, з`ясувавши обставини по справі, приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про звільнення батька від сплати аліментів на утримання дітей та заборгованості з них та стягнення аліментів з матері на утримання дітей слід відмовити; зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа Бродівська РДА про визначення місця проживання дітей слід задоволити частково, з огляду на таке. Згідно зі ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі наданих суду доказів встановлено, що 17.10.2002 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб у Лешнівській сільській раді Бродівського району Львівської області (а.с. 13). За час перебування у шлюбі у подружжя [PERSON] народилося п`ятеро дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 7 - 11). 26.03.2019 року Бродівським районним судом Львівської області розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . 30.08.2018 року Бродівським районним судом Львівської області видано судовий наказ по справі № 439/1155/18 про стягнення щомісячно аліментів (починаючи з 02.08.2018 року) з [PERSON] на користь [PERSON] у твердій грошовій сумі на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття; сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття; дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття; сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття; дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. З пояснень [PERSON] , наведених у позові, вбачається, що з моменту свого народження і до сьогоднішнього дня його діти є зареєстрованими за адресою його проживання. Віднедавна двоє старших дітей, а саме, [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] та їх мама [PERSON] проживають окремо від сім`ї у с. Піски Бродівського району в будинку брата колишньої дружини. А він та троє малолітніх дітей, а саме, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] проживають разом з ним по місцю реєстрації, перебуваючи на його повному утриманні. Він свої обов`язки по утриманню дітей, які проживають разом з ним виконує добровільно. Однак, з нього на користь відповідачки продовжують стягувати аліменти на всіх п`ятьох дітей. Позивач є інвалідом дитинства 2 групи з ураженням опорно-рухового апарату. Стан здоров`я не дозволяє йому влаштуватися на офіційну роботу та отримувати додатковий дохід. Він стверджує, що [PERSON] всупереч його проханням не відкликає судовий наказ та відмовляється від надання допомоги йому на утримання тих дітей, котрі проживають разом з ним. З пояснень [PERSON] вбачається, що коли [PERSON] дізнався про винесення судового наказу про стягнення аліментів, то відмовився їх платити. Щоб не платити аліментів на утримання дітей у грудні 2018 року [PERSON] забрав молодших дітей та почав настроювати їх проти неї, залякувати, вчиняти психологічний тиск, не зважаючи на те, що це шкодить психологічному здоров`ю дітей. Щоразу, коли вона просила повернути дітей, [PERSON] відмовлявся пустити її в будинок, де живуть діти, ображав та принижував нецензурною лайкою, казав, що дітей не віддасть і що тепер вона буде платити йому аліменти. [PERSON] забрав дітей, щоб не платити аліменти, але він не забезпечував дітям належного догляду, уваги та виховання, не цікавиться їх навчанням. Їй повідомили вчителі, що за час проживання з батьком у сина [PERSON] різко знизилась успішність, він погано читає та не встигає за програмою. На початку лютого 2019 року син [PERSON] втік від [PERSON] і сам через ліс прибіг до неї додому. З того часу він проживає із нею. Син повернувся дуже збуджений, наляканий, він погано спить, боїться навіть говорити про батька, при розмовах про батька починає плакати. 05.02.2019 року, коли вона знову пішла до будинку [PERSON] , щоб забрати молодшу доньку [PERSON] та підручники і одяг сина [PERSON] , [PERSON] та його мати накинулись на неї та жорстоко побили її. З приводу цього вона звернулася із заявою до Бродівського відділу поліції, на даний час розглядається кримінальна справа про нанесення їй тілесних ушкоджень за ст.125 КК України. 11.02.2019 року [PERSON] зателефонував їй і вимагав, що б вона віддала йому дитячі гроші, бо йому треба вставити зуби. Із розмов з іншими дітьми вона також зрозуміла, що [PERSON] та його мати постійно говорять їм погане про неї, настроюють проти неї, залякують. Донька [PERSON] неодноразово пропускала заняття у музичній школі, бо зайнята роботою по господарству. [PERSON] залучає дітей до роботи, не зважаючи на те, що це шкодить освіті, розвитку здібностей дітей. Для захисту прав дітей вона звернулась у Комісію з питань захисту прав дитини Бродівської РДА Львівської області для отримання висновку про доцільність проживання дітей з одним із батьків. На засіданні комісії всі пояснення [PERSON] зводились до того, що він не буде платити їй грошей на дітей, а також, що йому потрібно, щоб діти працювали на господарстві. Опитані в судовому засіданні усі п`ятеро дітей (в присутності психолога [PERSON] ) висловилися, що бажають жити разом з мамою та батьком і хочуть, щоб усі діти проживали разом. Останніх кілька місяців, коли не всі проживають разом, вони часто приходять один до одного і постійно спілкуються, бо відстань між селами, де проживає мама та де проживає тато, становить три-чотири кілометри, усі навчаються в тій же школі. Найстарший син [PERSON] , 2003 року народження суду повідомив, що проживає з мамою тому що батько погано до неї ставився, часто виникали між ними скандали. Він підтримує маму. Встановлено, що на час розгляду справи судом діти проживають періодично у матері та у батька. Постійно проживає з батьком лише наймолодша дочка [PERSON] , 2014 року народження. Умови проживання дозволяють проживати усім дітям як у матері, так і в батька. Згідно Висновку органу опіки та піклування Бродівської районної державної адміністрації Львівської області № 03-39/5 від 06.03.2019 доцільно визначити місце проживання чотирьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] за адресою проживання матері [PERSON] - [ADDRESS] (а.с. 64-66). Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно положень ч. 1-3 ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з положеннями ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини; якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до положень ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Як зазначено в п. 74 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. №866, під час розгляду судом спорів між батьками щодо виховання дитини районна, районна у м. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті ради подає суду письмовий висновок про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їх спілкування, складений на підставі відомостей, одержаних службою у справах дітей в результаті проведення бесіди з батьками, дитиною, родичами, які беруть участь у її вихованні, обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються зазначеної справи. За таких обставин суд вважає за необхідне вимогу [PERSON] щодо визначення місця проживання чотирьох дітей з нею задовольнити частково. А саме, оскільки сину Сергію на час розгляду справи виповнилось чотирнадцять років, тому його місце проживання визначається ним самим з огляду на наведені вище норми СК України. Місцем проживання трьох наймолодших дітей - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] слід визначити місце проживання їх матері [PERSON] . Щодо вимоги [PERSON] про звільнення батька від сплати аліментів на утримання дітей та заборгованості з них та стягнення аліментів з матері на утримання дітей, суд приходить до наступного. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 180, 182 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181, 192 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Оскільки вимога [PERSON] мотивована виключно тим, що діти проживають з ним з часу народження, а в ході судового розгляду встановлено інші обставини та визначено місцем проживання дітей місце проживання їх матері [PERSON] , то підстав для звільнення позивача від сплати аліментів та заборгованості з них та стягнення аліментів з матері на утримання дітей до задоволення не підлягає. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору покласти на [PERSON]

Outcome: partial