Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], яким просила змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] згідно рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 16.12.2014 року, змінивши розмір аліментів з 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на тверду грошову суму 50 грн. щомісяця до досягнення дітьми повноліття до 30.08.2030 року. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що у відповідача змінився матеріальний стан, він втратив постійну роботу, частину доходів отримує в натурі та не може платити аліменти в розмірі, визначеному судом. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.21,22), заяв про відкладення та заперечень проти позову не надав. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копій свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] позивач та відповідач являються їх батьками, а відтак, з урахуванням положень ст.180 СК України, зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 16.12.2014 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 17.10.2014 року до 09.11.2023 року, а потім у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісяця до 01.06.2029 року, а надалі у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до 30.08.2030 року, про що видано виконавчий лист (а.с. 10). Згідно довідки виконкому Компаніївської селищної ради Кіровоградської області № 2172 від 16.11.2016 року, встановлено, що діти проживають з матірю та перебувають на її утриманні (а.с. 11). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Відповідно до п. п. 1, 3, ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України. Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Ураховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий же правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Обґрунтовуючи позов, [PERSON] просила змінити спосіб та розмір стягуваних з відповідача аліментів шляхом стягнення щомісячно по 50,00 грн. на кожну дитину, посилаючись на те, що відповідач не має постійної роботи, має нерегулярний, мінливий дохід. Вказані обставини відповідачем не спростовані. Ст.182 СК України передбачено, що при визначенні аліментів серед іншого судом враховується наявність у платника аліментів інших дітей, тощо, при цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 01.01.2017 року встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6-ти до 18-ти років в розмірі 1689 грн. Тобто розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років не може бути меншим ніж 506,70 грн. (1689 х 30 : 100 = 506,70) За таких обставин, оцінивши докази у справі в їх сукупності та виходячи з принципу розумності та справедливості й інтересів дитини, суд вважає необхідним змінити спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням Компаніївського районного суду від 16.12.2014 року та стягувати їх з відповідача на користь позивача на утримання трьох дітей у твердій грошовій сумі по 507 грн. щомісячно на кожну дитину до їх повноліття. Новий розмір аліментів слід встановити з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. В звязку із задоволенням позовних вимог про зміну розміру аліментів та формою їх сплати виконавчий лист № 391/1070/14-ц, виданий на підставі рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 16.14.2014 року про стягнення з [PERSON] аліментів втрачає чинність з дня набрання рішенням законної сили, тому після набрання рішенням законної сили його слід відкликати з виконання.

Outcome: partial