Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду із зазначеним позовом та після збільшення розміру позовних вимог (а.с. 37), просив стягнути з Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» (далі СТзДВ «Гарантія») страхове відшкодування в сумі 8 489,17 грн., пеню 904,51, індекс інфляції 815,02 грн., три відсотки річних 130,48 грн., та понесені судові витрати. В обґрунтування вимог посилався на те, що 25.10.2013р., сталася ДТП за участю автомобілів «Тойота» р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], та автомобіля «Мазда» р/н [NUMBER]. Від удару, автомобіль «Мазда», відкинуло на автомобіль «Тойота» р/н [NUMBER] який належить йому на праві власності. [PERSON], визнано винним у порушені Правил дорожнього руху (далі ПДР) яке призвело то зіткнення та пошкодження транспортних засобів. Враховуючи те, що [PERSON], уклав договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з СТзДВ «Гарантія»і настав страховий випадок, він звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування. СТзДВ «Гарантія» здійснило нарахування в сумі 8 489,17 грн., але до теперішнього часу не здійснило виплати. В частині обґрунтування пені, що підлягає стягненню, зазначив, що у зв'язку із порушенням строків виплати страхового відшкодування з вини страховика розмір пені складає 645,88 грн. В частині стягнення судових витрат зазначив, що ним сплачено судовий збір в розмірі 243.60 грн., та на правову допомогу 3 000 грн. Відповідач про місце та час проведення розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 78) причини неявки представника не повідомляв та від нього не надходила заява про розгляд справи за відсутності представника. Від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с. 73). Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що 25.10.2013р., о 14.10 год., водій [PERSON], керуючи транспортним засобом - автомобілем «TOYOTA» р/н [NUMBER] по вул. Миколаївська дорога в м. Одеса, при виконанні повороту ліворуч поза перехрестям з крайньої лівої смуги, не надав перевагу в русі та скоїв зіткнення з автомобілем, що рухався в зустрічному напрямку «MAZDA» р/н [NUMBER], який від удару здійснив наїзд на стовп та на припаркований автомобіль «TOYOTA» р/н [NUMBER], від чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Власником пошкодженого автомобіля «TOYOTA» р/н [NUMBER], відповідно до свідоцтва про реєстрацію Т/3 [NUMBER] від 29.12.2009р., є [PERSON]. На місце дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) були викликані співробітники ДАІ, що зафіксували дорожньо-транспортну пригоду та видали відповідні довідки. Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 12.11.2013р., [PERSON], було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності. На виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність [PERSON], на момент ДТП, була застрахована в СТзДВ «Гарантія», що підтверджується Полісом №АС/1877292 від 01.04.2013р., який був діючим на дату ДТП. 28.10.2013р., за вхід. № 10415 позивач, який є потерпілим за вищезазначеною подією, письмово повідомив страхову компанію СТзДВ «Гарантія» про настання страхового випадку. 25.12.2013р., звернувся до СТзДВ «Гарантія» з заявою на виплату страхового відшкодування, разом з якою було надано реквізити карткового рахунку. Тобто, станом на 25.12.2013р., СТзДВ «Гарантія» були надані усі необхідні документи, що передбачаються ст. 35 Закону для визнання випадку страховим та для визначення розміру страхового відшкодування. Відповідно до ст.6 Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно- правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Тобто, останній строк виплати страхового відшкодування, або відмова у виплаті, припадав на 25.03.2014р., (6 днів - грудень, 31 день - січень, 28 днів - лютий, 25 днів - березень). Проте на даний момент виплату визначеного розміру страхового відшкодування СТзДВ «Гарантія» не здійснив. Згідно до п. 36.5 ст. 36 Закону, кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня». Таким чином, станом на теперішній час минуло 143 дня (з 26.03.2014р. до 15.08.2014р.), протягом яких СТзДВ «Гарантія» порушує зобов'язання за вищезазначеним договором страхування. Згідно з Постановою НБУ від 09.08.2013р. № 315 облікову ставку НБУ з 13.08.2013 року до 14.04.2014 р. було встановлено у розмірі 6,5% річних. Згідно з Постановою Правління Національного банку України від 14 квітня 2014 року за № 212 "Про регулювання грошово-кредитного ринку" облікову ставку НБУ з 15.04.2014року до 16.07.2014р. встановлено у розмірі 9,5% річних. Облікова ставка НБУ 17.07.2014р. до сьогодення діє у розмірі, встановленому Постановою Правління НБУ від 15 липня 2014р, тобто 12,5% річних. З огляду на те, що СТзДВ «Гарантія» не виконав свій обов'язок сплатити страхове відшкодування не пізніше 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, 11.04.2014р., позивач звернувся до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі - НАЦКОМФІНПОСЛУГ) зі скаргою на дії (бездіяльність) СТзДВ «Гарантія». Як вбачається з відповіді НАЦКОМФІНПОСЛУГ про розгляд заяви від 20.05.2014р., №5131/13, СТзДВ «Гарантія» було прийнято рішення про виплату позивачу страхового відшкодування у сумі 8 489,17 грн. В силу частин 1-3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами першою - другою статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. В силу ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана майну одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. В силу ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 ЦК України). Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон 1961-ІV), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином суд приходить до висновку про те, що порушення Правил дорожнього руху третьою особою знаходиться в безпосередньому причино-наслідковому зв'язку з спричиненням матеріальної шкоди майну [PERSON], та з урахуванням того, що [PERSON], застрахував свою цивільно-правову відповідальність в СТзДВ «Гарантія» та у встановлений законом строк повідомив про подію, то саме з СТзДВ «Гарантія» на користь [PERSON], підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 8 489,17 грн., та пеня за порушення грошового зобов'язання в розмірі 904,51грн., індекс інфляції в розмірі 815,02 грн., три проценти річних за порушення грошового зобов'язання в розмірі 130,48 грн., що підтверджується розрахунком (а.с. 39-41). В частині стягнення судових витрат, суд вважає, що вимоги в частині стягнення судового збору в розмірі 243,60 грн., підлягає задоволенню (а.с. 1). Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 3 000 грн., такі вимоги підлягають задоволенню частково, в силу ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», та становить: 50 хвилин (час участі представника в суді, за журналами судових засідань) х 1218 грн., (мінімальна заробітна плата) х 40% = 406,00 грн.

Outcome: partial