Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Літинського районного суду Вінницької області із зазначеним позовом мотивуючи його тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну ділянку (пай) розміром 1,85 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться на території Осолинської сільської ради Літинського району Вінницької області. Позивач звернулася до Літинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по причині відсутності правовстановлючюих документів на спадкове майно необхідних для вчинення нотаріальних дій. Просить визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 1,85 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Осолинської сільської ради Літинського району Вінницької області після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилась. В матеріалах справи наявна заява, відповідно до змісту якої позивач просить розгляд справи проводити у її відсутність. Позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Судові витрати просить залишити за нею. До своєї заяви додала листа від Осолинської сільської ради Літинського району Вінницької області про відсутність заповіту після смерті [PERSON] (а.с. 41-42). Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився. В матеріалах справи наявна заява відповідно до якої останній просить справу розглянути у його відсутність, позов визнає та не заперечує проти його задоволення (а.с. 40). Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши заяви сторін та матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 6) [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 7) батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтвом про одруження (а.с. 8) пояснюється зміна прізвища позивача із « [PERSON] » на « [PERSON] » . Відповідно до архівної довідки № 01-23/140 від 18.02.2019 (а.с. 10).у документах з виготовлення державних актів на право власності на землю (паї) [PERSON] Кам`янка числиться за № 642 у списку осіб, що мають право на одержання державних актів на право приватної власності на земельну частку (пай) згідно виданих сертифікатів по СВАТ «Перше травня» на території Осолинської сільської ради Літинського району Вінницької області, сертифікат ВН № 0522787. Зазначена інформація знаходить своє підтвердження у довідці Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області за № 31-0.3-161/2-19 від 11.11.2019 (а.с. 11). Листом Літинської державної нотаріальної контори за № 1065/02-17 від 08.07.2019 (а.с. 12) позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно [PERSON] , який помер [INFO] по причині відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до листа Літинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за № 10-16,14-11 від 21.01.2020 (а.с. 37) [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27.10.1994, актовий запис № 72 (а.с. 37). Відповідно до листа Осолинської сільської ради Літинського району Вінницької області від 27.01.2020 (а.с. 42) за наявними у сільській раді відомостями заповіт, складений від імені [PERSON] , [INFO] , жителя с. Кам`янка Літинського району Вінницької області, який помер [INFO] , відсутній. Згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 2 п.1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного Кодексу України (2001 року), рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Державний акт (сертифікат) на земельну ділянку спадкодавцем за життя не виготовлений, що є перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на право на земельну ділянку. Згідно п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI).Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК). Оскільки [PERSON] (батько позивача) за життя не отримав державного акту на земельну ділянку, хоча земельна ділянка і передана останньому, відтак позивач в порядку спадкування за законом після смерті батька вправі порушувати питання про успадкування права цієї земельної ділянки з послідуючим проведенням землевпорядних робіт, необхідних для приватизації земельної ділянки та отриманням свідоцтва про право власності на землю. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] який помер [INFO] належало право на земельну частку (пай), розміром 1,85 в умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Осолинської сільської ради Літинського району Вінницької області, а позивач [PERSON] , має намір повністю успадкувати майно померлого батька, проте успадкувати майно не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), тому з метою захисту майнових прав позивача, за останньою слід визнати право на земельну частку (пай), розміром 1,85 га., право на яку було в [PERSON] та котрий помер [INFO] . Судові витрати за клопотанням позивача слід залишити за нею (а.с. 41).

Outcome: approved