Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», в якому після останнього уточнення позовних вимог 04.07.2013 року просив суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» витрати відшкодування матеріальної шкоди спричиненої пошкодженням транспортного засобу у сумі 45093,72 грн., на лікування в сумі 24653,45 грн., на відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн., з [PERSON] та співвідповідача [PERSON] солідарно моральну шкоду у сумі 95 000 грн. та матеріальний збиток у сумі 2029,75 грн. За заявою представника Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» до участі у справі залучені треті особи ВАТ НАСК ОРАНТА, АТ «Просто страхування», [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.10.2011 року біля 10.30 [PERSON] керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ 21081 д.н.з. [NUMBER] рухаючись по вул. Кіндійське шосе з боку вул. Поповича у напрямку вул. Херсонської м. Херсона у порушення п.п. 2.3.б) 2.10 в) і 10.1 Правил дорожнього рушу України проявив необачність та безпечність к дорожній ситуації, яка склалася під час зміни напрямку руху при перестроюванні із правої смуги руху в ліву не впевнився, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, у наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ TF 699 Р» д.н.з. [NUMBER], що рухався у попутному напрямку під керуванням [PERSON] У подальшому автомобіль «ЗАЗ TF 699 Р» д.н.з. [NUMBER] виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем «Шевролет лачетті» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався у зустрічному напрямку. У наслідок зіткнення автомобілів «ЗАЗ TF 699 Р» д.н.з. [NUMBER] та «Шевролет лачетті» д.н.з. [NUMBER] водії [PERSON] та [PERSON] а також пасажири [PERSON] та [PERSON] отримали тілесні ушкодження та завдано матеріальної і моральної шкоди. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 19.02.2013 року вирок Дніпровського районного суду м. Херсона від 05.12.2013 року щодо [PERSON] в частині вирішення цивільних позовів скасовано. Справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства, в той же суд в іншому складі . В решті вирок залишено без змін. Позивач вважає, що ним доведено розмір загальний розмір витрат на відшкодування матеріальної шкоди спричиненої пошкодженням транспортного засобу у сумі 45083,72 грн. на лікування та придбання лікарських засобів у сумі 26107,09 грн, та розмір моральної шкоди у сумі 100000 грн, які повинні бути відшкодовані відповідачами Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (відшкодування матеріальної шкоди спричиненої пошкодженням транспортного засобу у сумі 45093,72 грн. та витрати на лікування у сумі 24653,45.) також зі страховика повинно бути стягнуто 5000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди. Решта моральної шкоди у сумі 95 000 грн. повинна бути стягнута з відповідачів [PERSON] та співвідповідача [PERSON] у солідарному порядку, та матеріальний збиток у сумі 2039,75 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON], - [PERSON] у судовому засіданні просив суд при вирішенні питання про відповідальність відповідача врахувати вимоги ч.2 ст.1188ЦК України, а також те що заявлений розмір моральної шкоди значно завищений, а дії позивача до зіткнення транспортних засобів не відповідали правилам дорожнього руху. Представник відповідача [PERSON], - [PERSON] у судовому засіданні просив суд при вирішенні питання про відповідальність відповідача відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки правові підстави для солідарної відповідальності відсутні. Представник відповідача - Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», у судовому засіданні, надав суду заперечення, обґрунтовуючи свою позицію застосування до спірних правовідносин вимог ч.2 ст.1188 ЦК України, а відтак часткової відповідальності усіх володільців джерел підвищеної небезпеки, причетних до заподіяння шкоди та їх страховиків. Оскільки страховик не наділений правом у спеціальному Законі подачі регресного позову до особи, винної у заподіянні збитків за ризиком шкода життю та здоров'ю, то і він не може одноосібно, без залучення іншого власника (володільця) транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди відповідати за заподіяну шкоду, у зв'язку з чим погоджувався з відшкодуванням обґрунтованих витрат позивача у розмірі 33,3% та у цих же відсотках від ліміту страховика моральну шкоду. Окрім цього, вважав, що в діях позивача та третьої особи [PERSON] убачаються порушення ПДР України у зв'язку з чим потрібно проводити додаткову судову автотехнічну експертизу. Треті особи, ВАТ «НАСК ОРАНТА» та АТ «Просто страхування» у судове засідання не з'явилися, надали суду письмові пояснення, згідно яких не погоджуються з правовою позицією відповідачів щодо застосування до спірних правовідносин ч.2 ст.1188 ЦК України. Третя особа - [PERSON] та його представник надали аналогічні пояснення. Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, на вул. Кіндійське шосе 09.10.2011 року сталося зіткнення автомобіля ВАЗ 21081 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] з автомобілем «ЗАЗ TF 699 Р» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Шевролет лачетті» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] У наслідок зіткнення автомобілів «ЗАЗ TF 699 Р» д.н.з. [NUMBER] та «Шевролет лачетті» д.н.з. [NUMBER] водії [PERSON] та [PERSON], а також пасажири [PERSON] та [PERSON] отримали тілесні ушкодження та завдано матеріальної і моральної шкоди. Вироком Дніпровського районного суду м. Херсона [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину. Передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 19.02.2013 року вирок Дніпровського районного суду м. Херсона від 05.12.2013 щодо [PERSON] в частині вирішення цивільних позовів скасовано. Справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства, в той же суд в іншому складі . В решті вирок залишено без змін. Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована в ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», поліс АА 1044108 з терміном дії до 01.03.2012, розмір безумовної франшизи складає 500 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в АТ «Просто-страхування», поліс ВЕ 4862581 з терміном дії до 17.12.2011 року та [PERSON], поліс ВЕ 2008091 з терміном дії до 30.11.2011 року в НАСК ОРАНТА. Представником ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» не заперечується факт своєчасного повідомлення страхувальником страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди. Статтею 3 Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно із ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності» , страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.. Згідно висновку судової автотоварознавчої експетизи матеріальний збиток завданий Позивачу у наслідок пошкодження автомобіля «ЗАЗ TF 699 Р» д.н.з. [NUMBER] складає 43885,72 грн. та дорівнює його ринковій вартості. Оскільки у наслідок ДТП з вини відповідача [PERSON] завдано матеріальних збитків двом транспортним засобам, то розмір безумовної франшизи повинен бути поділений між ними 500 : 2 = 250 грн., що відповідає приписам п.12.1 ст.12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Отже, сума матеріального збитку, яка повинна бути стягнута з ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» складає 43293,72 грн. ( 43885,72 - 250 = 43293,72). Додатково зі страховика повинно бути стягнуто 600 грн. на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП та 808 грн. на проведення судової автотехнічної експертизи, що передбачено ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності». (43293,72 + 808 + 600 = 45043.72) Згідно уточненої позовної заяви Позивач витратив на лікування та придбання лікарських засобів кошти у сумі 24653,45 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно пункту 1 статті 24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, які пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів. Пунктом 3 вищезазначеної статті визначено що, зазначені витрати мають бути підтверджені документально відповідним медичним закладом. Позивачу та його представнику. судом, неодноразово роз'яснювалися приписи ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в частині надання страховику довідок відповідних закладів охорони здоров'я, інші документи, які мають відношення до даної дорожньо-транспортної пригоди, завірені у встановленому порядку, зокрема і повного обсягу доказів понесених витрат, для остаточного з'ясування розміру страхового відшкодування, між тим такі роз'яснення залишені позивачем та його представником поза увагою. 04.07.2013 року по наявним у матеріалах страхової справи документах, страховиком проведено остаточний розрахунок розміру страхового відшкодування, виходячи з наданих йому доказів проведених витрат та встановлено можливий його розмір у сумі 11200,00 грн. Зазначена сума підтверджена належними доказами поясненнями та розрахунками, наданими відповідачем, ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» та залученими до матеріалів справи. Заперечень на обґрунтування саме цієї суми страховиком від позивача та його представника до суду не надходило, а відтак розрахунок страховика повинен бути прийнятий за основу. Отже, зі страховика повинно бути стягнуто 11200,00 грн. страхового відшкодування в рахунок шкоди пов'язаної з лікуванням потерпілого. Суд вважає, що заявлена позивачем до стягнення з відповідача [PERSON] сума у розмірі 2029,75 грн. матеріальної шкоди за проведення транспортно-трасологічної експертизи під час розслідування кримінальної справи та витрати на виклик телеграмою винуватця ДТП задоволенню не підлягають оскільки розподіл судових витрат вирішено під час розгляду кримінальної справи. Щодо стягнення з відповідачів моральної шкоди, суд зазначає наступне. Згідно ч. 2 ст. 1167 ЦК України передбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди, коли на відміну від загальних правил, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, серед яких - і випадок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Отже, ч. 2 ст. 1167 ЦК України передбачає підстави відшкодування моральної шкоди незалежно від вини заподіювача. Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до ст.137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно ст. 22.3 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Згідно ст. 9.3 Закону обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становить 51000 гривень на одного потерпілого. Суд вважає, що розмір моральної шкоди, заподіяній [PERSON]. повинен бути визначений у розмірі 10000 грн., з яких 2550 грн. повинні бути відшкодовані страховиком. Таким чином, з відповідача [PERSON] повинно бути стягнуто 7450 грн. Суд критично ставиться до позовних вимог до відповідача [PERSON] в частині стягнення з неї моральної шкоди у солідарному порядку, вважає що позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають, оскільки за правилами ст.1190 ЦК України у відповідача відсутній склад дії або бездіяльності, який призвів би до заподіяння шкоди потерпілому.

Outcome: partial