Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Чугуївський міжрайонний прокурор Харківської області звернувся до суду в інтересах Харківської обласної державної адміністрації, Печенізької районної державної адміністрації Харківської області з позовною заявою до Печенізької селищної ради, [PERSON] про визнання незаконними та скасування рішень Печенізької селищної ради, визнання державних актів на право власності на земельні ділянки та записів про їх державну реєстрацію недійсними, повернення земельних ділянок, третя особа - Державне підприємство «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство». Прокурор в позові вказує, що земельні ділянки (площею 0,1500 га, яка має кадастровий номер - 6324655100:10:004:0071; площею 0,3342 га, яка має кадастровий номер - 6324655100:10:004:0072) надані у власність [PERSON] з порушенням встановленого законом порядку: не уповноваженим на це органом, а саме Печенізькою селищною радою Харківської області, замість органу державної виконавчої влади. Крім того, оформлення земельних ділянок відбувалось на підставі матеріально - технічної документації землеустрою, а не на підставі проектів землеустрою щодо відведення вказаних спірних земельних ділянок. Також вказує, що надані земельні ділянки є землями лісогосподарського призначення. Чугуївський міжрайонний прокурор Харківської області просить визнати незаконними та скасувати рішення Печенізької селищної ради ХХ сесії У скликання від 09.08.2007р. «Про надання [PERSON] дозволу на виготовлення технічної документації по встановленню меж земельної ділянки із земель житлової та громадської забудови під будівництво та обслуговування жилого будинку та господарчих споруд (присадибна ділянка) орієнтованою площею 0,15 га, та для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 045 га, за адресою: [ADDRESS] для подальшої передачі останній у приватну власність»; рішення Печенізької селищної ради ХХІХ сесії У скликання від 22.02.2008р. «Про затвердження матеріалів технічної документації по встановленню меж для передачі у власність земельної ділянки [PERSON] під будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) площею -0,15 га та із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства площею - 0,3342 га за адресою: [ADDRESS] та передачі у власність [PERSON] вищевказаних земельних ділянок». Визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯБ № 992428 та серії ЯБ № 992429, які видані на ім'я [PERSON] та розташовані за межами населеного пункту, а також визнати недійсними записи про їх державну реєстрацію. Зобов'язати [PERSON] повернути вказані земельні ділянки державі у придатному для використання стані. Прокурор в судовому засіданні позов підтримав та просив суд позов задовольнити повністю. Представник третьої особи - Державного підприємства «Чугуєво-Бабчанське лісове господарство» Педченко А.П. в судовому засіданні пояснив, що земельні ділянки ( кадастровий номер 6324655100:10:004:0071 та 6324655100:10:004:0072), згідно лісовпорядкувальній документації 2010 року, є землями лісогосподарського призначення і знаходяться в постійному користуванні підприємства. Представники позивачів - Харківської обласної державної адміністрації та Печенізької районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не прибули, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлялися своєчасно та належним чином, надали до суду письмові заяви, в яких вказують, що просять суд розглядати справу у відсутності їх представників. Представник відповідача - Печенізької селищної ради Харківської області в судове засідання не прибув, хоча про день, час та місце слухання справи неодноразово повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином згідно ст.74 ЦПК України, причину неявки суду не повідомила. Суд вважає, що відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи та відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України розглядає дану цивільну справу за його відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224, 169 ЦПК України. Дослідивши надані прокурором письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані, не протиречать закону та підлягають задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно матеріалів справи вбачається, що за результатами перевірки проведеної Чугуївською міжрайонною прокуратурою Харківської області ( а.с. 10-11) встановлено, що рішенням Печенізької селищної ради ХХ сесії V скликання від 09.08.2007 року надано [PERSON] дозвіл на виготовлення технічної документації по встановленню меж земельної ділянки із земель житлової та громадської забудови під будівництво та обслуговування жилого будинку та господарчих споруд (присадибна ділянка) орієнтовною площею 0,15 га, та для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,45 га, за адресою: [ADDRESS], для подальшої передачі останній у приватну власність.( а.с.15). Згідно рішення Печенізької селищної ради XXIX сесії V скликання від 22.02.2008 року затверджено матеріали технічної документації по встановленню меж для передачі у власність земельної ділянки [PERSON] під будівництво та обслуговування жилого будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка) площею - 0,15 га та із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства площею - 0,3342 га за адресою: [ADDRESS]. Передано у власність [PERSON] вищевказані земельні ділянки. ( а.с. 16). Крім того, на підставі рішення Печенізької селищної ради XXIX сесії V скликання від 22.02.2008 року [PERSON] в подальшому отримано державний акт серії ЯБ № 992428, який зареєстровано 12.03.2008 року за № 010870100100, на право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1500 га, яка має кадастровий номер - 6324655100:10:004:0071 та державний акт серії ЯБ № 992429, який зареєстровано 12.03.2008 року за № 010870100099, на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3342 га, яка має кадастровий номер - 6324655100:10:004:0072.( а.с. 17-20, 103-106). Згідно інформації, наданої Відділом Держземагенства в Печенізькому районі Харківської області та даних Публічної кадастрової карти, вказані земельні ділянки знаходяться за межами населеного пункту ( а.с.41). Згідно інформації, наданої ДП «Чугуєво - Бабчанське лісове господарство» вищевказані земельні ділянки, які мають кадастрові номери 6324655100:10:004:0071 та 6324655100:10:004:0072, згідно лісовпорядкувальній документації відносяться до категорії земель лісогосподарського призначення та знаходяться в користуванні лісгоспу. ( а.с. 39). Відповідно зі ст. 14 Конституції України, ст. 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, яка полягає в забезпеченні раціонального використання земельних ресурсів. Відповідно з п. 12 перехідних положень Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент надання спірних земельних ділянок) до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Згідно ст. 17 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент надання спірних земельних ділянок) до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом. Відповідно з ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Указаним положенням визначено правові підстави набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності. Такими підставами є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Відповідно зі ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання. Згідно ч. 1 ст. 84 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент надання спірних земельних ділянок) у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Відповідно зі ч. 4 ст. 84 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент надання спірних земельних ділянок) до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом. Згідно ч. 2 ст. 149 ЗК України вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. Однак, відповідним органом не приймалися рішення про вилучення спірних земельних ділянок, які знаходились в постійному користуванні ДП «Чугуєво - Бабчанське лісове господарство» ( а.с. 39). Крім того, ДП «Чугуєво - Бабчанське лісове господарство» як постійний користувач спірними земельними ділянками згоди на їх вилучення не надавав. Таким чином, Печенізька селищна рада не мала повноважень щодо розпорядження вищевказаними земельними ділянками лісогосподарського призначення. Згідно ст. 20 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент надання спірних земельних ділянок) віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Відповідно зі ст. 57 Лісового кодексу України (в редакції, що діяла на момент надання спірних земельних ділянок) зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов'язаних з веденням лісового господарства, провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земельних ділянок у власність або надання у постійне користування відповідно до Земельного кодексу України. Зміна цільового призначення земельних лісових ділянок здійснюється за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центральних органів виконавчої влади з питань лісового господарства та охорони навколишнього природного середовища. Згідно ст. 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», ст. 31 Лісового кодексу України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації у сфері лісових відносин у межах своїх повноважень на їх території, передають у власність, надають в постійне користування для нелісогосподарських потреб земельні лісові ділянки площею до 1 гектара, що перебувають у державній власності, на відповідній території, а також у межах міст республіканського (Автономної Республіки Крим) та обласного значення та припиняють права користування ними. Таким чином, рішенням Печенізької селищної ради ХХ сесії V скликання від 09.08.2007 року, рішенням Печенізької селищної ради XXIX сесії V скликання від 22.02.2008 року, у порушення вимог ст.ст. 20, 149 Земельного кодексу України, ст. 31, 57 Лісового кодексу України, незаконно, без погодження з ДП «Чугуєво - Бабчанське лісове господарство», передано у власність [PERSON] спірні земельні ділянки. Згідно ст. 50 Закону України «Про землеустрій» (в редакції, що діяла на момент надання спірних земельних ділянок) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі надання, передачі, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок. Порядок складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно зі п. 2 «Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 № 677 (в редакції, що діяла на момент надання спірних земельних ділянок), проект відведення земельної ділянки не розробляється у разі, коли: - земельна ділянка, межі якої визначено в натурі (на місцевості), надається у користування або безоплатно передається у власність без зміни її цільового призначення; - земельна ділянка набувається у власність шляхом купівлі-продажу, дарування, міни, на підставі інших цивільно-правових угод, успадкування, без зміни її меж та цільового призначення; - земельна ділянка придбана на конкурентних засадах (за результатами земельних торгів). Проект відведення земельної ділянки може не розроблятися також в інших випадках, передбачених законом. Згідно п. 1.12 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі», затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 № 43 (в редакції, що діяли на момент надання спірних земельних ділянок) складання державного акта на право власності на земельну ділянку або право постійного користування земельною ділянкою при передачі або наданні земельних ділянок громадянам, підприємствам, установам, організаціям та об'єднанням громадян всіх видів проводиться після перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим в установленому порядку проектом відведення цієї ділянки. Таким чином, в порушення вимог ст. 50 Закону України «Про землеустрій», п. 2 «Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 № 677», п. 1.12 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі», затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 № 43, що діяли на момент надання земельних ділянок, Печенізькою селищною радою погоджено та затверджено матеріали технічної документації по встановленню меж для передачі у власність земельної ділянки [PERSON] під будівництво та обслуговування жилого будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка) площею - 0,15 га та із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства площею - 0,3342 га за адресою: [ADDRESS], та передано у власність останній вищевказані земельні ділянки, що підтверджується довідкою спеціаліста Державної інспекції сільського господарства в Харківській області від 21.05.2014.(а.с.12-14). Відповідно з ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно з ч. 4 цієї ж статті у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно з п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об'єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об'єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об'єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади. Згідно ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, вказані рішення Печенізької селищної ради підлягають скасуванню, оскільки прийняті з порушенням вимог ст. ст. 20, 84, 149 Земельного кодексу України, ст. ст. 31, 57 Лісового кодексу України. Крім того, державний акт на право власності на земельну ділянку є похідним документом, який лише посвідчує право власності, та сам по собі не може бути підставою виникнення права власності, тому державні акти на спірні земельні ділянки, видані на ім'я [PERSON], підлягають визнанню недійсними, оскільки видано вказані державні акти на підставі рішення Печенізької селищної ради XXIX сесії V скликання від 22.02.2008 року, прийнятого з порушенням вимог земельного законодавства. Також, записи про державну реєстрацію вищевказаних державних актів на право власності на земельні ділянки підлягають визнанню недійсними, а спірні земельні ділянки підлягають поверненню державі. Таким чином, суд розглянувши справу в межах заявлених вимог прокурора і на підставі наданих суду доказів вважає, що прокурор довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, позовні вимоги Чугуївського міжрайонного прокурора Харківської області в інтересах Харківської обласної державної адміністрації, Печенізької районної державної адміністрації Харківської області до Печенізької селищної ради, [PERSON] про визнання незаконними та скасування рішень Печенізької селищної ради, визнання державних актів на право власності на земельні ділянки та записів про їх державну реєстрацію недійсними, повернення земельних ділянок обґрунтовані, не протиречать закону та підлягають задоволенню.

Outcome: approved