Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Гощанський районний сектор управління Державної міграційної служби України в Рівненській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та знаття з реєстраційного обліку. Позивач посилається на те, що він є власником будинку за адресою: [ADDRESS], який належить йому на підставі Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.09.2008 року, виданого КП «РО БТІ». Відповідач був його зятем, проте після розлучення з його дочкою, понад рік тому перестав проживати з ними у домоволодінні позивача. Знятися з реєстрації відповідач добровільно відмовляється. Позивач, посилаючись на ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР, з метою отримання субсидії, що розраховується на кількість осіб, які зареєстровані в житловому приміщенні та отримання інших пільг, вимушений ставити питання про виселення відповідача з найманого житлового приміщення. Про те, що відповідач у будинку [PERSON] фактично не проживає, засвідчує довідка, видана Рясниківською сільською радою № 377 від 10.04.2013 р. Позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS], зобов'язати Гощанський районний сектор управління Державної міграційної служби України в Рівненській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: будинок [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив його задовольнити. Пояснив, що більше року бувший зять з ними не проживає, на дзвінки не відповідає, добровільно знятися з реєстрації не бажає. Відповідач - [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, неодноразово викликався в судові засідання, про причини неявки суд не повідомив, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, тому суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача. Суд, заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши письмові докази по справі, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, в їх сукупності, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являється власником будинку за адресою: [ADDRESS], який належить йому на підставі Витягу про реєстрацію права власності № 20082467 на нерухоме майно від 02.09.2008 року, виданого КП «РО БТІ». Згідно довідки Рясниківської сільської ради № 377 від 10.04.2013 року, [PERSON] в господарстві [PERSON] фактично не проживає з лютого 2013 року, що також підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 20.02.2014 року. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняття її з реєстрації по вказаній адресі. В судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач не користується даним будинком, в ньому не проживає більше року. Ст. 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи із загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.7 Закону України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства ( статей 71,72, 116, 156 ЖК, ст.405 ЦК). Вирішуючи питання в частині позовних вимог щодо зняття з реєстрації відповідачки, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині, так як вимоги про покладення зобов'язання провести зняття з реєстрації є передчасними, оскільки відповідно до вимог статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду. Тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Outcome: partial