Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

30 квітня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» (далі Відповідач, ПрАТ «Суха Балка») про стягнення моральної шкоди, в зв`язку з ушкодженням здоров`я. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 10.07.2003р. по 30.09.2009р. працював на підприємстві відповідача інспектором з охорони на ш. "Ювілейна", з 29.03.2011р. по теперішній час - черговим електрослюсарем з ремонту устаткування. 25 березня 2019 року на другу зміну, згідно з нарядом, виданим електромеханіком дільниці №15 шахти «Ювілейна» [PERSON] через безпосереднього керівника виконання робіт майстра дільниці №15 шахти «Ювілейна» [PERSON] .В., він та [PERSON] - водій самоскиду, повинні були виконувати роботи з розвантаження побутового сміття з контейнеру в вантажний автомобіль КРАЗ. О 08 годині 00 хвилин він та [PERSON] попрямували до контейнеру для збору відходів, під яким з вимкненим двигуном знаходився автомобіль КРАЗ- [NUMBER] (самоскид) під управлінням [PERSON] , який чекав завантаження відходів. О 08 годині 20 хвилин закінчивши розвантаження сміття з бункеру, він знаходячись на відстані приблизно 0,5 м. від краю кузова дав команду [PERSON] на закриття ляди бункеру. Після чого почавши закривати ляду контейнеру, тримаючись за засувку ляди, він оступився, втратив рівновагу та впав приблизно з висоти 1,8 м. з кузова автомобіля на бетонне покриття під контейнером для відходів. [PERSON] побачивши, що ляди не рухаються покликав його. Але відповіді так і не почув. Спустившись з борту автомобіля на землю, [PERSON] побачив його на бетонному покритті. Після чого [PERSON] допоміг йому підвестися і вони попрямували до поверхового медичного пункту шахти «Ювілейна», де медична сестра [PERSON] надала йому першу медичну допомогу. О 9 годині 00 хвили, його у супроводі електромеханіка дільниці №15 [PERSON] службовим транспортом було доставлено в КП «Криворізька міська лікарня №8». 25 березня 2019 року було складено Акт № 7 про нещасний випадок де в п. 9 вказано діагноз: компресійний перелом тіла 1-го ступеню. Висновком МСЕК від 17.07.2019 позивачу встановлено 5% втрати професійної працездатності. Наслідки нещасного випадку викликають у позивача фізичні страждання оскільки він продовжує лікування, не може нормально функціонувати. В нього часто болить тулуб, так як в нього були зламані два ребра, турбує остеохондроз шийного, грудного і поперекового відділу хребта. Також у нього спостерігається виражене порушення статико-динамічної функції обох нижніх кінцівок. На даний момент він не відчуває себе повноцінним чоловіком, так як його здоров`ю була заподіяна значна шкода, яка в сукупності його досить сильно турбує та створює фізичний дискомфорт. Просить стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 100 000,00 гривень. Ухвалою суду від 04 травня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 28 травня 2020 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в позові, посилаючись на те, що відповідно до акту розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання встановлено, що причиною професійного захворювання є показники рівня шуму, що перебільшували допустимі норми. Відповідач не приховував важкість та шкідливість технологічного процесу, технологію виробництва не порушував. Позивач свідомо обрав місце роботи зі шкідливими умовами праці, тривалість роботи у шкідливих умовах залежала виключно від особистого волевиявлення позивача. В спірних правовідносинах не було встановлено вчинення з боку відповідача будь-яких винних, неправомірних дій, що могли б призвести до виникнення у позивача професійного захворювання, отже відсутня одна з обов`язкових передумов для відшкодування моральної шкоди. Крім того, позивач не надав до суду належних доказів, які б підтверджували факт спричинення йому моральної шкоди. Позивач оцінив свої моральні страждання в розмірі, що становить 100 000,00 гри., що є жодним чином не аргументовано та необґрунтовано, сума завищена та не відповідає тяжкості та характеру шкоди, про наявність якої стверджує позивач. Вказана сума позовних вимог не відповідає вимогам розумності та справедливості. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлені такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] з 10.07.2003 по 30.03.2009 працював на підприємстві відповідача шахті «Ювілейна» на посадах сторожа, інспектора охорони, охоронником. Звільнений 30.09.2009 в зв`язку з переведенням по п. 5 ст. 36 КЗпП України. З 29.03.2011 по теперішній час працює на підприємстві відповідача шахті «Ювілейна» електрослюсарем (слюсарем) черговим та з ремонту устаткування, що підтверджується копією трудової книжки на ім`я [PERSON] . Згідно копії Акту № 7 про нещасний випадок пов`язаний з виробництвом від 10 квітня 2019 року, 25 березня [INFO] року о 08-20 год. на дільниці №15 шахти «Ювілейна» на місці стоянки для автотранспорту біля адміністративно-побутового комбінату шахти «Ювілейна» стався нещасний випадок, внаслідок якого [PERSON] , отримав компресійний перелом тіла L1 1-го ступеню. Крім того, актом про нещасний випадок № 7 встановлено, що особами, які допустили порушення законодавства про охорону праці є [PERSON] - елкетрослюсар (слюсар) черговий та з ремонту устаткування дільниці №15 шахти «Ювілейна» ПрАТ «Суха Балка» та [PERSON] - майстер дільниці №15 шахти «Ювілейна» ПрАТ «Суха Балка». Відповідно до довідки МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА № 055469, [PERSON] при первинному, повторному огляді встановлено 65% втрати професійної працездатності: з них 60% (повторно) по профзахворюванню з 1995р, 5% (первинно) по виробничій травмі 25.03.2019р. з 15.07.2019р. безстроково. Визначено потреби у медикаментозному лікуванні, ВМП, санаторно-курортне лікування, палиця по висновку ЛКК. Після отриманої травми позивач неодноразово звертався до закладів медичного лікування, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписними епікризами. Відповідно до вимог ст.173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Частина 4 статті\~43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону праці» відшкодування моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. \~Під моральною втратою потерпілого розуміються страждання, заподіяні працівникові внаслідок фізичного або психічного впливу, що спричинило погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.\~ Відшкодування моральної шкоди можливе без втрати потерпілим працездатності.\~ Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок нещасних випадків на виробництві, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідача. Так, суд встановив, що нещасний випадок на виробництві, що призвів до каліцтва позивача стався 25 березня 2019 року [PERSON] була встановлена втрата професійної працездатності 65% (60% повторно, 5% первинно)- 15.07.2019 року, в суд з позовом за захистом своїх порушених прав, позивач звернувся 30.04.2020 року. Відповідно до частин першої та другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Як зазначено в п.4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачу [PERSON] внаслідок отриманого ним каліцтва при виконанні трудових обов`язків на підприємстві відповідача заподіяно моральну шкоду, і він має право на її відшкодування. Вирішуючи питання щодо розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує характер і тривалість фізичних і моральних страждань позивача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, внаслідок отриманого каліцтва, що потягло втрату працездатності,\~встановлення вини позивача у настанні нещасного випадку,\~суд вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди у сумі\~10000 гривень,\~оскільки саме цей розмір є розумним, виваженим і справедливим у ситуації позивача, а також не перевищує гранично допустимого розміру відшкодування такої шкоди. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий\~збір в сумі 840,80 гривень.

Outcome: partial