overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

Як вказує представник заявника, 04.12.2015 р. Оболонським р/с м. Києва було винесено рішення по справі № 756/7881/15-ц про стягнення з боржника [PERSON] на користь ПАТ «Дельта банк» заборгованості за кредитним договором № 3524/-07-А. Як вказано у заяві, 09.11.2018 року між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір купівлі-продажу майнових прав № 950/К, відповідно до якого ПАТ «Дельта банк» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором № 3524/-07-А. Тому просять суд замінити вибулого стягувана - ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» на нового правонаступника - ТОВ «Вердикт Капітал» В судове засідання жодна сторона не з'явилась. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Так суд з'ясував, що 04.12.2015 р. Оболонським р/с м. Києва було винесено рішення по справі № 756/7881/15-ц про стягнення з боржника [PERSON] на користь ПАТ «Дельта банк» заборгованості за кредитним договором № 3524/-07-А. Правом вимоги є право грошової вимоги первісного кредитора до боржників за кредитними договорами по сплаті заборгованості, строк платежу по яким настав, а також інші права вимоги за кредитними договорами і договорами забезпечення. Згідно ст. 512 ЦК України, однією з підстав заміни кредитора у зобов'язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином. У відповідності до ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в повному обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як з'ясував суд, 09.11.2018 року між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір купівлі-продажу майнових прав № 950/К, відповідно до якого ПАТ «Дельта банк» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором № 3524/-07-А. Отже, зважаючи на вказані норми законодавства та наявні в матеріалах справи докази суд приходить до висновку, що в правовідносинах, щодо яких виник спір у цій справі відбулася заміна кредитора у зобов'язанні, право грошової вимоги до боржника [PERSON] перейшло від первісного кредитора - ПАТ «Дельта банк» до нового кредитора - ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ». За змістом ст. 55 ЦПК України зміна кредитора у зобов'язанні є підставою для залучення правонаступника відповідного учасника судового процесу. А згідно із ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Зважаючи на викладене, суд, повно та всебічно оцінивши письмові докази, прийшов до висновку, що заява ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» про заміну стягувача є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Як вказує представник заявника, 12.05.1998 р. Залізничним р/с м. Києва було винесено рішення за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, яке було задоволено. 09.09.2013 р. за заявою [PERSON] Солом'янським р/с м. Києва було видано дублікат виконавчого листа по даній справі. Як вказує представник заявника, ухвала Солом'янського р/ с м. Києва була винесена без правових підстав, і на підставі неї 13.12.2013 р. у відсутності заявника [PERSON] було відкрито виконавче провадження у відділі ДВС Оболонського РУЮ в м. Києві, яке 26.06.2014 р. було закрите також постановою ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві. Як стверджує заявник у своїй заяві, державним виконавцем Ковальчук Т.П. не було з'ясовано той факт, що у [PERSON] - заявника по справі є дружина та малолітня дитина та те, що на момент винесення ухвали Солом'янським р/с м. Києва від 09.09.2013 р. у матеріалах справи перебував оригінал виконавчого листа № 029891 від 12.05.1998 р., а державним виконавцем до свого провадження було прийнято виконавчий лист із номером - 2/1321/98. Тому просить суд виконавчий лист № 2-1321/98 від 09.09.2013 р. визнати таким, що не підлягає виконанню та скасувати постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 30.01.2014 р. ВП № 41236162. Представник заявника у судове засідання з'явився та підтримав дану заяву. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін прийшов до висновку, що заява підлягаю задоволенню. Згідно ч. 2 ст.369 ЦПК України «суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню». Підстави для цього загалом містить у ч. 4 ст. 369 ЦПК України, відповідно до якої суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Як з'ясував суд, 09.09.2013 р. за заявою [PERSON] Солом'янським р/с м. Києва було видано дублікат виконавчого листа по даній справі. При цьому 13.12.2013 р. у відсутності заявника [PERSON] було відкрито виконавче провадження у відділі ДВС Оболонського РУЮ в м. Києві, яке 26.06.2014 р. було закрите також постановою ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві. Також судом з'ясовано, що на момент винесення ухвали Солом'янським р/с м. Києва від 09.09.2013 р. у матеріалах справи перебував оригінал виконавчого листа № 029891 від 12.05.1998 р., а державним виконавцем до свого провадження було прийнято виконавчий лист чомусь із № 2/1321/98. Таким чином вимога представника заявника знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

Як вказує представник заявника, 15.09.2010 р. Оболонським р/с м. Києва про стягнення з боржника [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 1128697000. Як вказано у заяві, 08.02.2011 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. При цьому 09.11.2018 року між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір купівлі-продажу майнових прав № 950/К, відповідно до якого ПАТ «Дельта банк» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором № 11286970000. Тому просять суд замінити вибулого стягувана - ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» на нового правонаступника - ТОВ «Вердикт Капітал» В судове засідання жодна сторона не з'явилась. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Так суд з'ясував, що 15.09.2010 р. Оболонським р/с м. Києва про стягнення з боржника [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 11286970000. Правом вимоги є право грошової вимоги первісного кредитора до боржників за кредитними договорами по сплаті заборгованості, строк платежу по яким настав, а також інші права вимоги за кредитними договорами і договорами забезпечення. Згідно ст. 512 ЦК України, однією з підстав заміни кредитора у зобов'язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином. У відповідності до ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в повному обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як з'ясував суд, 08.02.2011 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. При цьому 09.11.2018 року між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір купівлі-продажу майнових прав № 950/К, відповідно до якого ПАТ «Дельта банк» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором № 11286970000. Отже, зважаючи на вказані норми законодавства та наявні в матеріалах справи докази суд приходить до висновку, що в правовідносинах, щодо яких виник спір у цій справі відбулася заміна кредитора у зобов'язанні, право грошової вимоги до боржника [PERSON] перейшло від первісного кредитора - ПАТ «Дельта банк» до нового кредитора - ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ». За змістом ст. 55 ЦПК України зміна кредитора у зобов'язанні є підставою для залучення правонаступника відповідного учасника судового процесу. А згідно із ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Зважаючи на викладене, суд, повно та всебічно оцінивши письмові докази, прийшов до висновку, що заява ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» про заміну стягувача є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Як вказує представник заявника, в Оболонському РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві перебуває виконавче провадження № 53726474, яке відкрито на підставі виконавчого листа № 756/11441/15-ц виданого Оболонським р/с м. Києва про стягнення з боржника [PERSON] на користь ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» заборгованості за кредитним договором № 11147895000. При цьому 09.11.2018 року між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір купівлі-продажу майнових прав № 950/К, відповідно до якого ПАТ «Дельта банк» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором № 11147895000. Тому просять суд замінити вибулого стягувана - ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» на нового правонаступника - ТОВ «Вердикт Капітал» В судове засідання жодна сторона не з'явилась. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив обставини, що викладені нижче. Так суд з'ясував, що в Оболонському РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві перебуває виконавче провадження № 53726474, яке відкрито на підставі виконавчого листа № 756/11441/15-ц виданого Оболонським р/с м. Києва про стягнення з боржника [PERSON] на користь ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» заборгованості за кредитним договором № 11147895000. Правом вимоги є право грошової вимоги первісного кредитора до боржників за кредитними договорами по сплаті заборгованості, строк платежу по яким настав, а також інші права вимоги за кредитними договорами і договорами забезпечення. Згідно ст. 512 ЦК України, однією з підстав заміни кредитора у зобов'язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином. У відповідності до ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в повному обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як з'ясував суд, 09.11.2018 року між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір купівлі-продажу майнових прав № 950/К, відповідно до якого ПАТ «Дельта банк» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором № 11058602000. Отже, зважаючи на вказані норми законодавства та наявні в матеріалах справи докази суд приходить до висновку, що в правовідносинах, щодо яких виник спір у цій справі відбулася заміна кредитора у зобов'язанні, право грошової вимоги до боржника [PERSON] перейшло від первісного кредитора - ПАТ «Дельта банк» до нового кредитора - ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ». За змістом ст. 55 ЦПК України зміна кредитора у зобов'язанні є підставою для залучення правонаступника відповідного учасника судового процесу. А згідно із ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Зважаючи на викладене, суд, повно та всебічно оцінивши письмові докази, прийшов до висновку, що заява ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» про заміну стягувача є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Як вказує у своїй заяві позивачка, за час перебування у шлюбі із відповідачем у них [INFO] року народилася дочка [PERSON]. Мотивуючи тим, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхньої дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги, а відповідач їх визнав та не заперечив проти стягнення аліментів, але просив стягувати тверду грошову суму, оскільки він сплачує кредити та своє навчання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги з наступних причин: Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], про що свідчить копія її свідоцтва про народження (а.с.4). Згідно довідки Комітету самоорганізації населення №2 Заудаївського мікрорайону від 12 жовтня 2015 року [PERSON] разом із дочкою [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS]. (а.с.5). У відповідності до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов»язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.181 ч.2 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Також, згідно «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991року та «Декларації прав дитини», інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. За таких обставин, суд, враховуючи вищевикладене, вважає, що позов [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на утримання їх спільної дитини необхідно задовольнити. На підставі наведеного, ст.ст. 180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Як в позовній заяві до суду позивач, так і в суді просить про визнання за ним права на земельну частку (пай) який залишився після смерті 11.03.2016 року рідного брата матері позивача [PERSON], але при житті заповіт не складався. В позовній заяві зазначається представник позивача [PERSON], яка не виконала ніяких дій про надання допомоги сторонам по справі/до судового засідання не зявилася. Не надали суду письмових заяв від сторін по справі, які мешкають у м. Луганську про можливий розгляд справи за їх відсутністю, а тому суд вважає за недоцільне посилатися на представника у справі, а сторонам довести до відома про бездіяльність [PERSON] Земельний пай у землях колишнього КСП ім.Леніна Троїцького району Луганської області, де була виділено земельний (пай) площею 11,45 га., кадастровий номер 4425486500:06:003:0073. Розташований на території Тарасівської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №146639. Батьки [PERSON] померли раніше, сімя дітей не мала. Спадкоємцями другої черги за законом є його рідна сестра, мати позивача [PERSON] [PERSON] спадкоємцем пятої черги за законом є відповідач по справі (родич третьої ступені спорідненості. Відповідач від спадщини не відмовляється, але приймати її не бажає. Отримати спадщину через нотаріальну контору неможливо без отримання правовстановлюючого документу про право власності на земельний (пай). Оригінал сертифікату на земельний пай було вилучено при виготовленні державного акту на земельну ділянку. [PERSON] не має можливості здійснити своє право на спадкування майна. До судового засідання сторони надали позовну заяву про визнання право власності за позивачем по справі. Відповідно до\~Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 № 720/95\~повноваження видачі громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай), покладені на відповідні районні державні адміністрації. Відповідно до\~ст. 34 Закону України «Про нотаріат»\~оформлення спадкових прав\~видача свідоцтв про право на спадщину покладено на нотаріальні контори. Відповідно до розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. (абз. 16 п.3.1) визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Проаналізувавши вищевикладене відносно позову, звернення позивача до суду про визнання за ним права на земельну частку (пай) розміром 11,45 га в умовних кадастрових гектарах та визнання за ним права власності в порядку спадкування на земельну ділянку. На підставі вищевикладеного, ст..1297 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Як зазначає в позовній заяві [PERSON],10 серпня 2013р.за усною домовленістю відповідач [PERSON] здав йому в оренду кв.[ADDRESS] з отриманням від нього 800 і 1000грн.орендної плати відповідно за перший та останній місяць оренди житла,але у зв»язку з неправильним розумінням умов цього договору сторонами та встановленням власником цієї кв.[ADDRESS] сина відповідача 26.08.13р.він повернув відповідачу ключі від даної оселі та зажадав повернення йому згаданої суми своїх коштів,в чому той відмовив йому. Тому позивач [PERSON] просить суд стягнути з відповідача [PERSON] 1800 грн. безпідставно отриманих коштів та 243,60 грн. витрат по судовому збору. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені вимоги,а відповідач їх не визнав і просив відмовити в задоволенні цього позову з тих підстав,що за усною домовленістю між сторонами він дійсно отримав 10.08.2013р.від позивача 1800 грн. орендної плати за перший та останній місяці від здачі в кількамісячну оренду належної його сину [PERSON] кв. [ADDRESS], але при відмові в установленні бойлера в рахунок орендної плати позивач 26.08.2013р. відмовився від оренди даного житла,передачі ключів від нього,та став вимагати повернення йому сплаченої наперед орендної плати і потім звернувся з цього приводу в міліцію. Вислухавши пояснення сторін та проаналізувавши подані ними докази, суд вважає необхідним частково задовольнити цей позов з таких підстав. Так,згідно копій нотаріально посвідченого договору дарування від 2.12.2011р.та витягу з Держреєстру речових прав від 16.12.2011р.,2/3 частини згаданої квартири[ADDRESS] належить сину відповідача [PERSON](а.с.16,21).Чинним рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 18.12.2013р.[PERSON] відмовлено в задоволенні позову до [PERSON]про застосування наслідків нікчемного правочину тому,що за договором найму (оренди) житла одна сторона-власник житла (наймодавець)передає або зобов»язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання в ньому на певний строк за плату(ч.1ст.810 ЦК України),а відповідач не мав письмового доручення на розпорядження згаданою кв.[ADDRESS] від її власника-сина [PERSON],і тому не вправі бути стороною в цьому правочині(а.с14-15).За змістом ч.1ст.216 ЦК України, неправомірно одержані відповідачем в рахунок виконання такого правочину 1800 грн. в порядку односторонньої реституції підлягають стягненню з нього в користь позивача. Суд вважає бездоказовою версію відповідача про утримання позивачем до цього часу ключів від згаданої кв.[ADDRESS] не лише у зв»язку з твердженням останнього про фактичну повернення ним йому таких іще 26.08.2013р.,чому така версія навіть не згадувалася при первісних опитуваннях їх обох працівниками міліції в процесі дослідження розглядуваних обставин у серпні-вересні 2013р.(а.с.5-6). Задовольняючи цей позов,суд вважає необхідним на підставі ст.ст.80,88 ЦПК необхідно стягнути з відповідача в користь позивача 246,6грн.в рахунок сплаченого ним судового збору з банківськими послугами. Тому на підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Як зазначає в позовній заяві позивач, згідно рішення Ладанської селищної ради від 04.12.2006 року позивач є надавачем послуг з теплопостачання та підігріву води, в тому числі для відповідачів, зареєстрованих в [ADDRESS]. Згідно Постанови КМУ від 21.07.2005 року №630 затверджені Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, відповідно до яких визначено поняття опалювальної площі будинку - це загальна площа приміщень будинку, в тому числі площа сходових кліток, ліфтових та інших шахт. Так як у даній квартирі встановлена автономна система опалення, то ПАТ «Облтеплокомуненерго» проводить нарахування за опалення під'їзду згідно п.28 цих Правил, де зазначено, що споживачі, які встановили у квартирі багатоповерхового будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до Методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. В порушення вимог чинного законодавства відповідачі не здійснювали оплату наданих послуг у сфері теплопостачання у повному обсязі, в результаті чого виникла заборгованість за період з 01.10.2006 року по 30.04.2010 року в сумі 239,35 грн., які позивач і просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів, а також 243 грн.60 коп. в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору, оскільки ухвалою Прилуцького міськрайсуду від 01.11.2012 року скасовано наказ судді цього суду від 09.10.2012р. про стягнення боргу в сумі 300 грн. 01 коп. за послуги у сфері теплопостачання, та даною ухвалою було роз'яснено, що заявлені вимоги можуть бути розглянуті у порядку позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, а відповідачі таких вимог не визнали, та надали письмове заперечення проти позову, з тих мотивів, що дані вимоги є безпідставними та не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки послуга опалення місць загального користування їм не надавалася з жовтня 2010 року у зв'язку з відсутністю у під'їзді їхнього будинку радіатора опалення, що підтверджується актом від 29.10.2010 року, та посилаються на те, що в позовній заяві період заборгованості становить з 01.10.2006 року по 31.05.2012 рік, тому вони просять суд відмовити в задоволенні позову та застосувати до заявлених вимог строк позовної давності (а.с.25-29). Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачів, проаналізувавши наявні по справі докази, необхідно в задоволенні даного позову відмовити з тих підстав, що для стягнення витребуваних коштів збіг 3-х річний строк позовної давності. На підставі наведеного та ст.257, 267 ЦК України,

Outcome: dismissed