Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

09 жовтня 2020 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON] з наступними вимогами: - припинити право спільної часткової власності з [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] ; - виділити в натурі майно та визнати за [PERSON] право власності на глинобитний житловий будинок, зазначеного літ. «А», житловою площею 51,1 кв.м., загальною площею 82,2 кв.м., та надвірних будівель під літерами: «Д» - бані-сараю, «Є, Г» - літньої кухні, «І, К» - сараїв, «З» - вбиральні, душу, № 2, 4, 6-10, І споруд, розташованих на земельній ділянці площею 565 кв.м. У складі: з житлового будинку літ. «А» 1-2 житлова, 1-3 житлова, прибудова літ. «а2», загальною площею 33,0 кв.м., житловою площею 19,3 кв.м., літня кухня літ. «Г», розташованих за адресою [ADDRESS] ; - присвоїти житловому будинку поштову адресу: [ADDRESS] . При цьому позивач зазначає, що він є власником Ѕ частини житлового будинку [ADDRESS] . Власником іншої Ѕ частки є відповідач [PERSON] . Належна позивачу Ѕ частка будинку складається з житлового будинку літ. «А», житловою площею 51,1 кв.м., загальною площею 82,2 кв.м., та надвірних будівель під літерами: «Д» - бані-сараю, «Є, Г» - літньої кухні, «І, К» - сараїв, «З» - вбиральні, душу, № 2, 4, 6-10, І споруд. Приміщень спільного користування у сторін немає. Позивач бажає реалізовувати свої права власника без згоди іншого співвласника. Ухвалою суду від 12.10.2020 року біло відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в спрощеному порядку. 02.11.2020 року позивач надав до суду заяву з проханням справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує. В той же день відповідач [PERSON] подав до канцелярії суду заяву про визнання позовних вимог та відсутність заперечень щодо їх задоволення, справу просить розглянути за його відсутністю. Представник Білгород-Дністровської міської ради у судове засідання не з`явився, заяви та клопотання щодо справи не надходили. Згідно з ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Стаття 206\~ЦПК України:\~позивач\~може відмовитися\~від позову,\~а відповідач\~-\~визнати позов\~на будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті справи\~або в\~окремій письмовій\~заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, які стосуються прав та обов`язків лише сторін по справі. Судом встановлено, що на підставі Договору дарування частки житлового будинку від 21.05.2018 року (зареєстрований в реєстрі за № 187, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Холудєєвою С.М., реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 1557556651103) та на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 02.12.2008 року (серії ВМВ № 048243, державний нотаріус Кушнір І.В., реєстраційний номер 25326506) позивач є власником Ѕ частки житлового будинку [ADDRESS] . У вказаних правовстановлюючих документах 2008 та 2018 року зазначено склад будинку: житловий будинок літ. «А», житловою площею 51,1 кв.м., загальною площею 82,2 кв.м., та надвірних будівель під літерами: «Д» - бані-сараю, «Є, Г» - літньої кухні, «І, К» - сараїв, «З» - вбиральні, душу, № 2, 4, 6-10, І споруд, розташованих на земельній ділянці площею 565 кв.м. У складі: з житлового будинку літ. «А» 1-2 житлова, 1-3 житлова, прибудова літ. «а2», загальною площею 33,0 кв.м., житловою площею 19,3 кв.м., літня кухня літ. «Г». Відповідно до ч. 1ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Як наголошує положення\~ст. 364 ч.1 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності . Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідач відмовився добровільно, в позасудовому порядку вирішити питання про виділ в натурі частки позивача в окремий об`єкт нерухомості шляхом укладення нотаріально посвідченого договору про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна, що зумовило його звернення до суду з дійсним позовом. Відповідно до п. п. 6, 7\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Згідно технічному паспорту від 19.02.2019 року, у фактичному користуванні [PERSON] перебуває відокремлена група приміщень житлового будинку літ. «А», до складу яких входять приміщень: 1-2 житлова, 1-3 житлова, прибудова літ. «а2», загальною площею 33,0 кв.м., житловою площею 19,3 кв.м., літня кухня літ. «Г». Відповідно до довідки КП «Білгород-Дністровське БТІ» від 15.07.2020 року № 889, існує технічна можливість виділу Ѕ частки житлового будинку [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , зі складу житлового будинку з наданням окремої поштової адреси. Виходячи з положень ст.ст.183, 364, 370 ЦК України, виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній зі сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. Відповідно до положення\~ст. 365 ч.1 ЦК України\~право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст.\~364\~ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст.\~181\~ЦК України та п. 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року №1117 "Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них". Таким чином, суд встановив, що існує технічна можливість виділити у власність [PERSON] Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями, як відокремлену частину будинку з самостійним виходом, розташованих за адресою: [ADDRESS] , як окремий об`єкт нерухомості, що не порушуватиме прав відповідача. Відповідно до ч. 2\~ст. 120 ЗК України\~якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Згідно з ч. 4\~ст. 120 ЗК України\~у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. За загальним правилом, закріпленим у ч.1\~ст. 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. При цьому при застосуванні положень\~ст. 120 ЗК України\~у поєднанні з нормою\~ст. 125 ЗК України\~слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відмова [PERSON] від укладення нотаріально посвідченого договору про поділ житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] в натурі унеможливлює реалізацію позивачем прав на власність, а тому вони підлягають захисту в судовому порядку. Беручи до уваги викладене та враховуючи факт визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] частково, а саме, відмовити у задоволенні вимоги про присвоєння адреси оскільки такі повноваження та вирішення вказаних питань належать до компетенції місцевого органу - виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, а задоволення вказаної позовної вимоги є втручанням в дискреційні повноваження органу.

Outcome: partial