Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 29.04.2008 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який згідно рішення Володимир-Волинського міського суду від 03.10.2016 року розірвано. За час спільного подружнього життя у них народилась одна дитина, син [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Володимир-Волинського міського суду від 13.07.2010 року з відповідача в її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини- [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 250 гривень щомісячно, починаючи з 05.07.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Дитина знаходиться на повному її утриманні, і у зв'язку з підвищенням цін їй бракує коштів на забезпечення сина всім необхідним для повноцінного розвитку. На даний час відповідач не працює, однак отримує достатній дохід, а тому в змозі допомагати дитині матеріально. Враховуючи її важке матеріальне становище просить суд збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засідані позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених в позовній заяві, суду пояснила, що вона ніде не працює оскільки здійснює догляд за сином-інвалідом, її єдиним джерелом доходу є отримувана соціальна допомога, розмір якої не достатній для забезпечення дитини усім необхідним для належного розвитку. Просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать відповідні розписки в матеріалах справи, причину неявки суду не повідомив, будь-яких письмових пояснень чи заперечень стосовно позову не надав, а тому, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.04.2008 року, який згідно рішення Володимир-Волинського міського суду від 03.10.2016 року було розірвано. Від спільного подружнього життя у них народилась одна дитина, син [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Володимир-Волинського міського суду від 13.07.2010 року з відповідача в користь позивача, стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 250 гривень щомісячно, починаючи з 05.07.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Судом встановлено, що сторони на даний час проживають окремо одне від одного. Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Як вбачається з довідки № 1700 від 20.07.2017 року позивач знаходиться на обліку у Володимир-Волинському РУСЗУ та отримує державну соціальну допомогу дітям-інвалідам. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВРУ № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, оскільки з моменту постановлення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, витрати на утримання якої збільшилися, вимоги позивача щодо збільшення розміру стягуваних аліментів є підставними. Беручи до уваги викладене та той факт, що кожен з батьків повинен виконувати свій обов'язок з утримання дитини належним чином та у рівній мірі нести витрати на дитину, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також те, що відповідач є працездатною особою, інших аліментних зобов'язань не має, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду буде достатнім, з врахуванням надання утримання матір'ю, прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ч.6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 640,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. Рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання.

Outcome: partial