Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує на те, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 08.06.2011 року було розірвано. Від даного шлюбу народилися діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 18.06.2012 року було вирішено питання про стягнення з відповідача аліменти на утримання дітей, а саме стягнуто з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей, в розмірі 500грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 21.05.2012 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку по утриманню власних дітей, у зв`язку з чим станом на 12.02.2020 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів становить 24547,00грн. Позивачка змушена самостійно утримувати власних дітей, однак, власних коштів не вистачає для забезпечення належних умов для проживання дітей, їх виховання та фізичного розвитку, у зв`язку з тим, що зріс рівень інфляції, збільшилися ціни на найнеобхідніші речі. Також дитина [PERSON] потребує спеціального медичного догляду, так як знаходиться у на обліку лікаря - алерголога з 2017 року та потребує постійного лікування, а дитина [PERSON] перебуває на обліку у лікаря - офтальмолога, та знаходиться на диспансерному обліку з 2015 року. Окрім того, позивачка зазначає, що від другого шлюбу у неї народилося двоє дітей, тому на сьогоднішній день їй надзвичайно важко самій нести витрати утримання дітей від шлюбу із [PERSON] . На даний момент позивачці відомо, що відповідач [PERSON] виконує різні ремонтні роботи автомобілів, у нього багато роботи та його послуги є актуальними на сьогоднішній день. У зв`язку з цим, просить суд задовольнити даний позов, та винести рішення, яким збільшити розмір аліментів встановлений рішенням Перечинського районного суду від 18.06.2012 року у розмірі 500грн. на кожну дитину, а саме стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 5000грн. на кожну дитину, від дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Суд констатує, що відповідачем [PERSON] було надано суду відзив, в якому він просить суд відмовити в задоволенні даного позову повному обсязі. Обгрунтовуючи свої вимоги, викладені у відзиві, відповідач вказує на те, що у зв`язку із важким матеріальним становищем у нього дійсно виникла заборгованість зі сплати аліментів, однак, він не уникає від їх сплати, так як по мірі можливості відповідач намагається сплачувати аліменти з урахуванням індексації, передбаченої ч.2 ст.184 СК України. Окрім того, позивач вказує на те, що він постійно купує діям дитячий одяг та допомагав матеріально, однак, підтвердити даний факт він взмозі, оскільки чеки на придбані товари не зберігає. На сьогоднішній день відповідач перебуває в шлюбі із громадянкою [PERSON] , він якого народилася дитина [PERSON] , який знаходиться на повному утриманні відповідача. Також відповідач зазначає про те, що позивачка [PERSON] отримує допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях у розмірі 3400грн. щомісячно, що є додатковими соціальними гарантіями. Натомість у відповідача погіршився матеріальних стан, відсутній постійний заробіток та народилася дитина, яка перебуває на його утриманні. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з мотивів наведених у позові, просили суд ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів встановлений рішенням Перечинського районного суду від 18.06.2012 року у розмірі 500грн. на кожну дитину, а саме стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 5000грн. на кожну дитину, від дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні заперечили проти позову, просили відмовити в задоволенні такого в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивачки, представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. По справі встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 08.06.2011 року було розірвано. Від даного шлюбу народилися діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 18.06.2012 року було вирішено питання про стягнення з відповідача аліменти на утримання дітей, а саме стягнуто з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей, в розмірі 500грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 21.05.2012 року до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вказаного рішення. З наявної в матеріалах справи Розрахунку заборгованості по аліментам № 34114721 від 23.07.2020 року, виданої заст. начальника Великоберезнанського міжрайонного відділу ДВС Південно - Західного МУМЮ (м. Івано - Франківськ) вбачається, що заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів станом на 01.07.2020 року становить 27637грн. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У відповідності до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2020 рік в Україні втановлюються Законом "Пpo Державний бюджeт на 2020 рік". Так, прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років станом в період з 01.07.2020 року по 30.11.2020 року становить 2318 грн. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Позивачка в обґрунтування заявленої суми аліментів у розмірі по 5000грн. на кожну дитину вказує на те, що як їй відомо відповідач [PERSON] виконує різні ремонтні роботи автомобілів, у нього багато роботи та його послуги є актуальними на сьогоднішній день. Однак, суд констатує, що в доведення викладеної вище обставини, що є підставою та обґрунтовуванням заявленого розміру аліментів, не зазначено та не додано жодного доказу, а також не вказано на можливі інші обставини, які давали б суду впевненість про платоспроможність відповідача заявленій сумі аліментів. Судом встановлено, що дитина [PERSON] потребує спеціального медичного догляду, так як знаходиться у на обліку лікаря - алерголога з 2017 року та потребує постійного лікування (консультативний висновок спеціаліста від 10.02.2020 року наявний в матеріалах справи), а дитина [PERSON] перебуває на обліку у лікаря - офтальмолога, та знаходиться на диспансерному обліку з 2015 року (консультативний висновок спеціаліста - офтальмолога). Зазначені патології у дітей зумовлюють значні витрати [PERSON] на лікування дітей та забезпечення їх належного медичного нагляду. Враховуючи наведене, суд вважає, що після постановлення рішення Перечинрського районного суду Закарпатської області від 18.06.2012 року, у зв`язку із зміною інфляційних процесі в Україні та підвищенням вартості життя, розмір аліментів, який відповідач має сплачувати згідно вказаного рішення що не може забезпечити гармонійний розвиток дитини. Однак, судом також враховано той факт, що на утриманні у відповідача [PERSON] знаходиться дитина від другого шлюбу - [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження Серії [NUMBER] від 30.10.2013 року). А тому, суд приходить до переконання, що заявлена позивачем сума аліментів є надмірною, а позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 2500грн. на кожну дитину. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, стосовно вимоги [PERSON] про стягнення збільшеної суми аліментів від дня пред`явлення даного позову до суду, тобто 17.02.2020 року, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, суд констатує, що збільшена сума аліментів в розмірі 1500грн. підлягає стягненню саме з дня набрання даним рішенням законної сили, а тому дана вимога підлягає частковому задоволенню. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн., встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.2020 року.

Outcome: partial