Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів, зазначивши, що від спільного проживання сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач матеріальної допомоги не надає. Таким чином позивач, посилаючись на ст.ст.84, 180, 182-184 СК України, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, в розмірі 516 грн. щомісячно, а також аліменти на своє утримання, в розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги, обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними в заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіславши письмові пояснення на позов, в яких вказав, що згоден сплачувати аліменти лише на утримання доньки, в розмірі 400 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що на утриманні позивача перебуває неповнолітня донька - [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якої батьком зазначено відповідача. Позивач, на момент розгляду справи, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років та отримує державну соціальну допомогу, в розмірі 810 грн. 85 коп. на місяць. Відповідач не оспорював той факт, що матеріальної допомоги на утримання доньки він не надає. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач на рівні з позивачем повинен нести витрати на дитину. Підстав для звільнення відповідача від сплати аліметів, в судовому засіданні не встановлено. Частиною 1 ст.184 СК України передбачено, що у випадку коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач офіційно не працевлаштований. [PERSON] не має інших неповнолітніх дітей, а також непрацездатних утриманців. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі та в заявленому нею розмірі, є обгрунтованою. В той же час, вимога позивача про стягнення аліментів на її особисте утримання, не грунтується на законі. Частинами 2, 4, 6 ст.84 СК України передбачено, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років, в тому числі після розірвання шлюбу між батьками дитини. Частинами 1, 2 ст.77 СК України визначено, що утримання одного з подружжя іншим, здійснюється, як правило, у формі аліментів. В той же час, виникнення права дружини на отримання від чоловіка аліментів на своє утримання, закон пов»язує з фактом перебування сторін в зареєстрованому шлюбі та (або) з фактом розірвання цього шлюбу. Матеріалами справи підтверджується, що сторони проживали однією сім"єю без реєстрації шлюбу. На час звернення позивача до суду, фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено. У відповідності до ч.2 ст.21 СК України, проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу, не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Оскільки сторони не перебували в зареєстрованому шлюбі, факт їх спільного проживання не породжує обов"язку для відповідача надавати утримання позивачеві. Таким чином, в задоволенні вимог позивача у цій частині, необхідно відмовити. У відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в доход держави, судовий збір.

Outcome: partial