Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області про визнання недійсним рішень сесії Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 19.03.2010 року в частині, яка стосується безпосередньо [PERSON] та рішення від 08.06.2010 року в частині яка стосується безпосередньо [PERSON], визнання недійсним державного акту серії ЯЛ №181469 на право власності на земельну ділянку, який виданий [PERSON] В обґрунтування позову позивач зазначила, що на підставі рішень виконкому Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області №205 від 09.03.1994 року та №1008 від 13.12.1994 року [PERSON] було передано в довічне володіння земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд по [ADDRESS], загальною площею 1230 м2. 21 травня 1996 року було видано Державний акт на право приватної власності на землю на ім'я [PERSON], та зареєстровано в книзі записів державних актів. На початку серпня 2011 року [PERSON] навідавшись до своєї земельної ділянки, виявила майже збудований житловий будинок. Звернувшись до Управління держкомзему у Дергачівському районі Харківської області, отримала лист згідно якого станом на 19.08.2011 року (тобто після видачі державного акту на ім'я [PERSON] 05.08.2010 року), земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю. [PERSON] вважає, що рішення Черкасько-Лозівської сільської ради від 08.06.2010 року незаконне, а також і незаконне рішення сесії стосовно передачі у приватну власність спірної земельної ділянки [PERSON], разом з державним актом виданим на її ім'я. Відповідач Черкасько-Лозівська сільська рада Дергачівського району Харківської області позов не визнала, сільський голова подав до суду заперечення на позовну заяву [PERSON] В обґрунтування заперечення зазначив, що [PERSON] було дозволено будівництво індивідуального житлового будинку по типовому проекту №144-24-159.83 на 5 житлових кімнат, житловою площею 63,07 м2, корисною площею 111,40 м2, а також будівництво господарчих споруд для особистого підсобного господарства згідно проекту забудови. Пунктом 3 рішення виконавчого комітету [PERSON] було зобов'язано одержати у архітектора району будівельний паспорт на забудову земельної ділянки і протягом місяця оформити у встановленому порядку правовстановлюючі документи на володіння землею. Рішенням виконавчого комітету Черкасько-Лозівської сільської ради народних депутатів Дергачівського району 13.12.1994 року №1008 на підставі Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 26.12.1992 №15-92 передано [PERSON] безоплатно у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд в [ADDRESS] площею 0,12 га. Як передбачено Декретом Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 №15-92 сільським, селищним, міським Радам народних депутатів передбачалось забезпечити дачу громадянам України у приватну власність земельних ділянок, наданих їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, у межах норм, установлених Земельним кодексом України протягом 1993 року, в той же час рішення про передачу у приватну власність земельної ділянки [PERSON] датоване груднем 1994 року. Вищезазначене свідчить, що рішення виконавчим комітетом Черкасько-Лозівської сільської ради народних депутатів про передачу [PERSON] земельної ділянки прийнято з порушенням Декрету Кабінету Міністрів України №15-92 від 26.12.1992. Як вбачається із рішення виконавчого комітету сільської ради від 13.12.1994 №1008 про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки по [ADDRESS] загальною площею 0,12 га, проект землеустрою щодо відведеної земельної ділянки не досліджувався та не затверджувався. Щодо рішення Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області LIV сесії V скликання від 19.03.2010 про скасування рішення виконавчого комітету сільської ради від 13.12.1994 №1008 здійснювалось на підставі того, що земельна ділянка на протязі 10 років не використовувалась за призначенням, систематично не сплачувався земельний податок, про що земельною комісією 19.03.2010 складено відповідний [PERSON] обстеження стосовно використання земельної ділянки по [ADDRESS] в с. Черкаська Лозова. При цьому [PERSON], скориставшись своїм правом на одержання безоплатно у власність земельну ділянку із земель комунальної власності, звернулась до сільської ради з відповідною заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою відносно земельної ділянки площею 0,1300 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Місце розташування земельної ділянки [PERSON] зазначила [ADDRESS]. Розроблений проект землеустрою, відповідно до положень ст.118 ЗК України, 08 червня 2010 року було розглянуто на LVII сесії V скликання Черкасько-Лозівської сільської ради та прийнято рішення про передачу в приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. По результатам розгляду проекту землеустрою земельна ділянка передана у власність [PERSON] На виконання зазначеного рішення на ім'я [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №181469. В подальшому [PERSON] продала належну їй земельну ділянку [PERSON]. Факт власності на земельну ділянку на момент придбання ніким не оспарювався. Будь-яких обмежень та обтяжень на момент вчинення правочину відносно земельної ділянки не існувало. Про відсутність будь-яких зауважень з приводу земельної ділянки свідчить і відмітка органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів про реєстрацію земельної ділянки за [PERSON] у Поземельній книзі 03.08.2011 року. У судове засідання представник відповідача Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області не з'явився, сільський голова подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у відсутність представника ради. У судове засідання представники третіх осіб: відділу держземагенства у Дергачівському районі Харківської області, Харківської регіональної філії державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру», [PERSON]; не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, від них не надійшло повідомлення про причини неявки, оскільки до суду не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі, відповідно до ч.3 ст. 36 ЦПК України справа розглядається без участі зазначених третіх осіб. У судовому засіданні представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] заперечував проти задоволення позову. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] просила задовольнити позов з підстав, які зазначені у позовній заяві. Судом встановлені обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Згідно рішення виконкому Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області №205 від 09.03.1994 року [PERSON] було передано в довічне спадкове володіння земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарчих споруд в [ADDRESS], загальною площею 1230 м2. Відповідно до рішення виконкому Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області №1008 від 13.12.1994 року [PERSON] згідно Декрету Кабіфнету Міністрів «Про приватизацію земельних ділянок» від 26.12.1992 року №15-92 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку в [ADDRESS], загальною площею 0,12 га. Згідно державного акту серія ХР-10-00-025164, [PERSON] на підставі рішення Черкасько-Лозівської сільської ради народних депутатів №1008 від 13.12.1994 року передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,12 га, яка розташована за адресою: Харківська область Дергачівський район [ADDRESS], землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку. Згідно рішення сесії Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 19.03.2010 року відмінено рішення виконкому Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області №1008 від 13.12.1994 року по [ADDRESS], наданої [PERSON] Згідно рішення сесії Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 08.06.2010 року передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS]., площею 0,13 га. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №181469, кадастровий номер 6322083001:00:000:2851, [PERSON] на підставі рішення LVII сесії V скликання Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 08.06.2010 року, належить земельна ділянка площею 0,1300 га, земельна ділянка розташована за адресою: Харківська область Дергачівський район [ADDRESS], землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Згідно ч.1 ст.13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п.10 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року №280/97-ВР, акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Відповідно до п.4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009, Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення‚ представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію. У п.5 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009, Конституційний Суд України зазначив, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року №1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Виходячи з зазначеного, Черкасько-Лозівська сільська рада Дергачівського району Харківської області своїм рішенням від 19.03.2010 року неправомірно скасувала ненормативний правовий акт, а саме рішення виконкому Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області №1008 від 13.12.1994 року по [ADDRESS], наданої [PERSON] Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, суд визнає недійсним рішення сесії Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 19.03.2010 року. Щодо визнання недійсним рішення від 08.06.2010 року в частині, яка стосується безпосередньо [PERSON], визнання недійсним державного акту серії ЯЛ №181469 на право власності на земельну ділянку, який виданий [PERSON] Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову у частині визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що зазначене рішення органу місцевого самоврядування було прийнято з порушенням порядку, встановленого чинним на час його прийняття законодавством. Так як відсутні правові підстави для визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування від 08.06.2010 року в частині, яка стосується безпосередньо [PERSON], то суд відмовляє у задоволенні позову в частині визнання недійсним державного акту серії ЯЛ №181469 на право власності на земельну ділянку, оскільки зазначена вимога є похідною. На підставі викладеного,

Outcome: partial