Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

09.02.2021 р [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про про стягнення аліментів в її користь на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи з 09 лютого 2021 року. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і пояснила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі; має з ним спільну дочку - [PERSON] , [INFO] . З 1 березня 2020 року вона з відповідачем не проживає, самостійно утримує та виховує дочку, відповідач не приймає участь у вихованні та утриманні дочки. Відповідач інших утриманців не має, може надавати утримання дитині. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у відзиві на позовну заяву позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, так як не працює, будь якого нерухомого майна не має, протягом 2020 р доходів не отримував. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши позовну заяву, відзив на позов та письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що з 19 квітня 2017 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.4); мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.3). Відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України як мати, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися обов`язку щодо утримання та виховання дитини до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Позивачкою надано довідку про склад сім`ї № 1258/26-14 від 09.02.2021, з якої слідує, що вона та її дочка [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS] (а.с.2). Також позивачкою доведено, що відповідач є батьком дитини, а отже відповідно до ст. 182 СК України він зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем надано копію трудової книжки серія [NUMBER] від 01.11.2010 р, з якої вбачається, що вінпрацював в ПрАТ "Славутський пивоварний завод" та 11.05.2015 р був звільнений за угодою сторін (а.с.21-22). Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків № 32795 від 01.03.2021 р за період з 1 кварталу 2020 року по 4 квартал 2020 року інформація про доходи [PERSON] відсутня (а.с.19). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.02.2021 р у [PERSON] відсутнє нерухоме майно (а.с.18). Заперечення відповідача позивачкою не спростовані, а також позивачкою не доведено наявність у відповідача доходів, достатніх для сплати аліменти в розмірі 3000 грн або, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . На підставі викладеного суд знаходить за можливе позов задовольнити частково та стягнути з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на час розгляду справи судом становить 960 грн 50 коп. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в користь держави відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial