Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

24.10.2017 позивач [PERSON] звернулась до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 10 000 грн. щомісяця до її повноліття та кошти на додаткові витрати у розмірі 2000 грн. щомісяця до її повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 23.11.2007 вона перебуває у шлюбі з відповідачем, у шлюбі у них народилась донька [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Домовленості з відповідачем щодо утримання дитини не досягнуто. Як їй відомо, [PERSON] аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина, які могли б претендувати на утримання, немає, у [PERSON] є дві повнолітні доньки, на яких він аліментів ніколи не платив та участі у вихованні не приймав. Стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, на думку позивача, належне, він має як регулярний так і нерегулярні, мінливі доходи, які витрачає на свої власні потреби. [PERSON] має у власності як рухоме, так і нерухоме майно, за яке сплачує чималі кошти з його обслуговування, витрачає кошти на дорогий відпочинок, що також висвітлює у своїх профілях соціальних сітей, а тому вважає, що аліменти необхідно визначити у розмірі 10 000 грн. Крім того, позивач зазначає, що їх донька [PERSON], який 8 років, навчається у гімназії, що потребує додаткових витрат на шкільну форму, підручники, канцелярські товари і тому подібне. Періодично, як й більшість дітей хворіє, що потребує термінових додаткових матеріальних затрат на лікування й відповідне харчування. Я вже не кажу про необхідність оздоровлення дитини у літню пору року, так як це потребує значних для коштів. Їх дитина досягла такого віку, в якому потрібно всебічно розвиватись, розвивати свої здібності, здобувати різноманітні знання, займатись вивченням мов, мистецтвом, спортом, тобто поза учбовою загальною програмою, що вона й робить, від чого напряму залежить її майбутнє як повноцінного члена суспільства, але це все доступно для загалу тільки за гроші, а також передбачає придбання, наприклад електронних чи друкованих курсів, музичних інструментів чи приладдя, спеціального спортивного одягу, інвентарю та спортивних знарядь, які я сама для цих потреб дитини тим більше «не потягну». Тому, вважає за потрібне, стягнути з батька наперед кошти на постійні додаткові витрати на утримання дитини викликані вищезазначеними особливими обставинами, розмір яких визначити у 2000 гривень щомісяця. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засіданні не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов підлягає частково задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] з 23.11.2007 перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON], у шлюбі у них народилась донька [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею і знаходиться на її утриманні. (а.с. 10) Відповідно до абзацу 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з копії свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] батьком дитини є відповідач [PERSON] (а.с. 11 ) Виходячи з цього, відповідач, як батько, зобов'язаний брати участь у виховані та утримані своїх дітей наряду з позивачем. При цьому, відповідно до абзацу 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як зазначено у ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається з довідки АА № 126606 Головного управління статистики у Харківській області відповідач є керівником ТОВ «Інтер.ОІЛ.» . Приймаючи до уваги, що прожиткового мінімуму для дітей згідно Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік" становить з 1 січня 2018 року - 1492 грн., з 1 липня - 1559 грн., з 1 грудня - 1626 грн.; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 грн., з 1 липня - 1944 грн., з 1 грудня - 2027 грн., суд, з врахуванням матеріального становища позивача та відповідача, вважає, що аліменти у розмірі 2 000 грн. буде достатнім для задоволення розумних та матеріальних потреб дитини. Відповідно до ст. 185 Сімейного Кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Враховуючи, що [PERSON] навчається у гімназії, потребує додаткових витрат на шкільну форму, підручники, канцелярські товари, потребує оздоровлення, дитині потрібно всебічно розвиватись, розвивати свої здібності, здобувати різноманітні знання, займатись вивченням мов, мистецтвом, спортом, тому суд вважає за необхідне додатково стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на дитину у розмірі 2 000 грн. щомісяця. Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати у розмірі 640 грн. підлягають стягненню в дохід держави з відповідача, так як позивачка, на користь якої ухвалено рішення, звільнена від сплати судового збору. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial