Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

22 січня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру стягуваних аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що він перебував із відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 11.08.2007 року, який у 2013 році було розірвано. Від даного шлюбу у них [INFO] народилась дочка - [PERSON]. Рішенням суду від 16.05.2013 року на користь відповідача на утримання їх спільної дочки, з позивача стягуються аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу). Зазначає, що на час винесення рішення про стягнення аліментів, позивач працював та був спроможний сплачувати аліменти в такому розмірі. Проте, з червня 2014 року він немає постійного місця роботи, його заробіток носить мінливий, нерегулярний характер, тому він не спроможний щомісяця сплачувати аліменти в установленому судом розмірі, що призвело до утворення аліментної заборгованості, оскільки заборгованість нараховувалась, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, яка станом на грудень 2017 року становила 7516 грн., що не відповідає його реальним доходам. Окрім того, у позивача є нова сім'я і [INFO] у нього народилась ще одна дочка, яка, також, потребує необхідного матеріального забезпечення. У зв'язку із вищевикладеним, просить зменшити розмір аліментів, встановлений в розмірі 1/3 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, та стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 06.02.2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до підготовчого засідання на 01 березня 2018 року. 27.02.2018 р. відповідачем [PERSON] було направлену заперечення на позов, в якому вона просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі та стягнути з позивача на її користь в найкоротші терміни заборгованість по аліментах на утримання дочки [PERSON] за увесь період. Ухвалою суду від 01.03.2018 року справу призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. 03.04.2018 року до суду надійшла відповідь на заперечення на відзив (заперечення) на позовну заяву про зменшення аліментів, в яких він просить заперечення відповідача відхилити. 11.04.2018 року відповідач подала до суду заперечення, в яких просила відмовити позивачу в задоволенні позову. В судове засідання позивач не з'явився, через канцелярію суду подав заява про розгляд справи без його участі, вказав, що позовні вимоги підтримує та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, та вказала, що заперечує проти задоволення позовних вимог та просить не змінювати розмір стягуваних аліментів в розмірі 1/3 частки. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом об'єктивно встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, і від даного шлюбу у них [INFO] народилася дочка - [PERSON], що вбачається із копії свідоцтва про народження серія [NUMBER]. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 16.05.2013 року, на підставі якого видано виконавчий лист, з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини щомісячно з всіх можливих видів заробітку (доходу), починаючи з 26.03.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до копії розрахунку заборгованості по аліментах по виконавчому провадженню № 50146103 за період з 01.11.2015 року по 01.0.2018 року: заборгованість за минулий період - 12400,66 грн., сума необхідна до сплати - 36048,50 грн., сплачено аліментів 9821,54 грн., борг на кінець періоду - 38627,62 грн. А згідно копії довідки про отримання аліментів від 15.11.2017 року № 17798 [PERSON] за період з 01.04.2016 року по 30.09.2017 року отримувала аліменти з [PERSON] у розмірі: у травні, грудні 2016 року - 498 грн., серпні, жовтні, листопаді 2016 року - 500 грн., вересні 2016 року -1498 грн., у березні, травні, липні 2017 року - 498 грн., у серпні 2017 року - 6065,52 грн. Як вбачається із копії трудової книжки серії [NUMBER] позивач 09.06.2014 року був звільнений за згодою сторін та відомостей про прийом на іншу роботу у трудовій книжці не внесено. Окрім того, із копії свідоцтва про народження та апостиля, вбачається, що [INFO] народилась [PERSON], і її батьками є: [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ч. 1ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Таким чином, враховуючи, що після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів із позивача на користь відповідача на утримання дочки [PERSON], змінилися обставини, що мають значення при визначенні розміру аліментів, а саме те, що на його утриманні ще перебуває одна малолітня дитина, тому суд приходить до висновку, що існують підстави для застосування ст. 192 СК України, в зв'язку з чим необхідно змінити розмір аліментів, визначеного рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.05.2013 року та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не меншому ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Інших підстав для зменшення розміру стягуваних аліментів судом не встановлено. При цьому, слід зазначити, що лише за заявою одержувача можна визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial