Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 10.09.2005 року; від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]; рішенням Солом»янського районного суду м. Києва від 23.06.2011 року шлюб між сторонами розірвано. [PERSON] (в особі представника [PERSON].) 22.09.2014 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину - у розмірі 7259,83 грн. разово, посилаючись на те, що відповідач згідно рішення суду від 23.06.2011 року зобов»язаний сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісяця; але у період з вересня 2013 року позивачка одноособово (без участі батька дитини) понесла додаткові витрати на дитину, а саме: 7425,00 грн. - у зв»язку з навчанням дитини у Навчально-виховному закладі освіти школі-ліцеї «Обдаровання» з вересня 2013 року по травень 2014 року; 660,20 грн. - за харчування дитини у зазначеному навчальному закладі; 32,50 грн. - на придбання супутніх товарів для плавання; 169,75 грн. - на придбання канцтоварів; 280,20 грн. - на придбання спортивного взуття; 1600,00 грн. - за навчання у період з жовтня 2013 року по січень 2014 року у школі танців Чапкіса; 641,00 грн. - за обстеження дитини у зв»язку з її лікуванням у клініці «Оберіг»; 3111,00 грн. та 600,00 грн. - за відпочинок за кордоном дитини разом (у супроводі) матері (позивачки) та виготовлення проїзного документа дитини, а всього - на суму 14519,65 грн.; відповідач фактично відмовився компенсувати ? частину від зазначених додаткових витрат, тому позивачка вимушена була звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивачки - [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити у повному обсязі; відповідач [PERSON] позов не визнав повністю; посилаючись на те, що він сплачує аліменти на дитину згідно рішення суду; він має іншу сім»ю - двох малолітніх дітей 2012 та 2014 року народження, дружина не працює; позивачка не зверталась до нього з питань платного навчання дитини та поїздки за кордон, просив в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, 191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Згідно ст.185 СК України батьки зобов»язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] і [PERSON] (сторони) перебували в зареєстрованому шлюбі з 10.09.2005 року; від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]; рішенням Солом»янського районного суду м. Києва від 23.06.2011 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.9-10). Також, рішенням Солом»янського районного суду м. Києва від 23.06.2011 року з [PERSON] (відповідача) стягнуті аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 11.05.2011 року і до повноліття дитини (а.с.10); нотаріального договору сторони не укладали. Факт навчання доньки [PERSON] у Навчально-виховному закладі освіти школі-ліцеї «Обдаровання» з вересня 2013 року по травень 2014 року, а також стан здоров»я доньки, відповідно до якого дитина проходила обстеження у зв»язку з її лікуванням у клініці «Оберіг», відповідно - понесені позивачкою додаткові витрати у розмірі 7425,00 грн. та 641,00 грн., відповідачем фактично не заперечуються та підтверджуються наданими контрактом на навчання від 11.09.2013 року та платіжними квитанціями (а.с.19-22, 27-28). Ствердження відповідача [PERSON] про те, що він сплачує аліменти на дитину згідно рішення суду, тому підстав для стягнення з нього, як додаткових витрат, - витрат на харчування дитини (660,20 грн.), на придбання супутніх товарів для плавання (32,50 грн.), канцтоварів (169,75 грн.), спортивного взуття (280,20 грн.) - не має; що позивачка не узгоджувала з ним як додаткові витрати - навчання у школі танців Чапкіса (1600,00 грн.) та відпочинок за кордоном (3111,00 + 600,00) грн., а сам він (відповідач) не спроможний матеріально нести такі витрати, суд вважає обґрунтованими та достатніми для прийняття рішення про відмову в задоволенні позову [PERSON] в цій частині її вимог. За встановлених обставин, заперечення відповідача в частині непогодження з додатковими витратами на навчання дочки - у розмірі 7425,00 грн. та медичне обстеження дитини - на суму 641,00 грн., які підтверджені позивачкою документально і не заперечуються відповідачем, суд вважає необґрунтованими та такими, що не доведені належними доказами, тому судом не приймаються. Таким чином, аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] доведені в судовому засіданні в частині стягнення з відповідача на її користь разово суми (7425,00 + 641,00) : 2 = 4033,00 грн., а в решті позову має бути відмовлено. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати на користь позивачки в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с.1).

Outcome: partial