Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про вирішення питання про судові витрати, в якій зазначила, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17.07.2019 року було задоволено позовні вимоги щодо розірвання шлюбу, позовні вимоги щодо збільшення розміру аліментів були залишені без задоволення. В цілому судові витрати понесені позивачем складають 9268,40 грн., з яких 768,40 грн. - судовий збір та 8500,00 витрати на професійну правничу допомогу. Її представником 17.07.2019 року на електронну адресу суду направлено заяву про те, що остаточний розрахунок судових витрат понесених у зв`язком із розглядом справи, а також відповідні докази, будуть надані до суду протягом 5 днів з дня постановлення рішення у справі. Судові дебати не проводились у зв`язку з неявкою відповідача та зверненням позивача до суду із заявою про винесення заочного рішення. В зв`язку з чим просить вирішити питання про судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні заяву підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день на час розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17.07.2019 року позов [PERSON] задоволений частково. Розірвано шлюбу укладений між [PERSON] та [PERSON] , в задоволенні позовних вимог про зміну розміру аліментів відмовлено. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може заз аявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3 ст.133 ЦПК України). Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ч.1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так, згідно ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Положеннями ч. 3 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 року № 5076-VI (далі - Закон № 5076) встановлено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності). Згідно з п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону № 5076 до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. При цьому, за визначенням п. 6 ст. 1 Закону № 5076 інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ст. 1 Закону № 5076). Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97). На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8500,00 грн., позивачем надано до суду: копію договору про надання правової допомоги № 19/03/2019-1 від 19.03.2019 року, додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги № 19/03/2019-1 від 19.03.2019 року, квитанції ПАТ КБ «Приват банк» на суму 5000,00 грн. від 25.04.2019 року та на 3500,00 грн. від 22.07.2019 року, акт приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги. Як вбачається з акту виконаних робіт Адвокатським бюро «Євгенія Терпелюка» виконано наступні роботи: збір/правовий аналіз доказів, формування правової позиції - 3 години на суму 3000 грн.; підготовка позовної заяви до Комінтернівського районного суду м. Харкова про розірвання шлюбу та збільшення суми аліментів- 2 години на суму 4000 грн.; забезпечення представництва інтересів [PERSON] адвокатом бюро: Терпелюком Є.В. та [PERSON] у 2 судових засіданнях - 2 години на суму 1500 грн. Аналізуючи надані докази суд вважає можливим частково задовольнити заяву позивача, оскільки позовні вимоги задоволені частково та як вбачається з матеріалів справи представник позивача [PERSON] брав участь в одному судовому засіданні 07.05.2019 року з 11-09 по 11-19, тобто 10 хвилин, таким чином з урахуванням складності справи, часом витраченим адвокатом на виконання робіт, обсягом наданих послуг суд вважає доцільним стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Outcome: partial