Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

В червні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини в обґрунтування якого вказала, що з 18.07.2014 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON],[INFO]. В даний час вони з відповідачем разом не проживають та нею подано позов до суду про розірвання шлюбу. Дитина залишилась проживати з нею і відповідач не надає належну матеріальну допомогу на утримання дитини. Окрім цього, вона також потребує матеріальної допомоги, так як їх дочка проживає з нею, але відповідач в добровільному порядку матеріально її не підтримує, хоча має можливість надавати її матеріальну допомогу, оскільки працездатний, проходить військову службу в Національній Академії державної прикордонної служби України на посаді викладача та має середньомісячний заробіток, який складає 9000грн. У зв'язку із відмовою відповідача надавати допомогу на утримання дитини та на її утримання, позивач звернулась до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (інших доходів) та на її утримання в розмірі 1/6 частини від його заробітку (інших доходів) щомісячно до досягнення донькою [PERSON] трьохрічного віку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Суду пояснила, що вона потребує матеріальної допомоги, вийшла на роботу, оскільки необхідно забезпечувати дітей, у зв'язку з чим найняла няньку. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в частині стягнення аліментів на утримання дитини, в іншій частині позовні вимоги не визнав та заперечив проти їх задоволення. Суду пояснив, що позивачка працює, а він проживає в гуртожитку, не має власного житла, має на утриманні непрацездатних батьків та повнолітнього сина від попереднього шлюбу, який навчається на платній основі і також потребує матеріальної допомоги. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 18.07.2014 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №120. Сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Вказане підтверджено свідоцтвом про народження дитини (серія [NUMBER], яке видане відділом ДРАЦС реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області), в якому відповідач - [PERSON] вказаний, як батько дитини, а позивач [PERSON], як матір. Неповнолітня дитина проживає разом із матір'ю. Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач не надав суду докази добровільного надання допомоги на утримання дитини, тому аліменти підлягають стягненню з нього в примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує: вік дитини, а також те, що відповідач працездатний, працює, має середньомісячний дохід близько 10000грн., непрацездатних батьків, та повнолітнього сина [PERSON], який навчається на контрактній основі в Хмельницькому інституті соціальних технологій вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна". Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про народження [PERSON] серія [NUMBER], згідно якого його батьками є [PERSON] та [PERSON]; пенсійними посвідченнями [NUMBER] та [NUMBER], згідно яких [PERSON] отримує пенсію за вислугу років та являється інвалідом 2 групи загального захворювання; довідкою Управління Пенсійного фонду України №813109/20608 від 21.06.2016 року, згідно якої [PERSON] отримує пенсію за віком в сумі 1223,15грн.; свідоцтвом про народження серія [NUMBER] [PERSON], [INFO], згідно якого його батьком являється [PERSON]; довідками Хмельницького інституту соціальних технологій вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" № 556 від 26.08.2016 року та №176 від 26.08.2016 року, згідно яких [PERSON] зарахований до вказаного навчального закладу на 3-й курс на контрактній основі, термін навчання 2 роки, вартість навчання на 2016-2017 рік становить 10000грн. Разом з тим, відповідачем не надано суду доказів того, що його батьки - [PERSON] та [PERSON], які отримують пенсію та проживають окремо від відповідача, перебувають на утриманні останнього. Згідно листа Старокостянтинівського управління Державної казначейської служби України Хмельницької області від 11.07.2016 року № 01-20/1013 [PERSON] перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і приступила до виконання своїх службових обов'язків з 16.05.2016 року. За період з 01.05.2016 року по 01.07.2016 року останній нараховано заробітну плату в сумі 3656,78грн. Відповідно до положень ст.84 СК України дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, обов'язковими умовами для отримання аліментів до досягнення дитиною трьох років дружиною є проживання дитини разом із нею і можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. З вищевикладеного вбачається, що [PERSON],[INFO], проживає з позивачкою і вказану обставину відповідач визнав та не оспорював в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене, матеріальний стан відповідача, який працює, а також те, що відповідач має непрацездатних батьків, повнолітнього сина, який навчається на контрактній (платній) основі), визнав позовні вимоги в частині стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку на утримання дитини, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню і з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти щомісячно на утримання неповнолітньої доньки [PERSON],[INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача починаючи з 14.06.2016 року і до її повноліття, та на утримання [PERSON], як дружини, яка проживає з дитиною до досягнення останньою трьох років, в розмірі 1/10 частини заробітку (доходу) починаючи з 14.06.2016 року до досягнення донькою [PERSON] трьох років, тобто до [INFO] включно. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути у доход держави судовий збір у сумі 551,20 грн. На підставі ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 367 ЦПК України, ст.ст. 84, 181,182,183,191 Сімейного Кодексу України, суд -

Outcome: partial