Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

18.12.2020 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів в твердій грошовій сумі на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 грн, та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500 грн, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що між позивачкою та відповідачем 28.07.2012 року було укладено шлюб, який зареєстровано відділом ДРАЦСу у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №819. Від даного шлюбу сторони мають двох доньок, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони проживають окремо, спільні діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні, відповідач в свою чергу участі у вихованні дітей не приймає, матеріально не допомагає, а тому позивачка звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 25.03.2021 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк надав суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позов частково не визнає. Пояснив, що дійсно від шлюбу з позивачкою має спільних дітей, у спілкуванні з якими позивачка йому перешкоджає. Проте, розуміючи свій батьківський обов`язок щодо утримання дітей, зазначив, що він не має стабільного заробітку, не працює та не має ніякого доходу, а тому не має можливості сплачувати аліменти більш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Вказав, що не заперечує щодо стягнення аліментів на утримання дітей у загальному розмірі 2300 грн (1100 грн + 1200 грн), щомісячно. Також у відзиві просив проводити судове засідання у вказаній справі за його участю в режимі відеоконференції з Болградським районним судом Одеської області. Ухвалою суду від 08.07.2021 року розгляд справи було відкладено та постановлено проводити судове засідання, призначене на 02.08.2021 року, за участю відповідача в режимі відеоконференції з Болградським районним судом Одеської області. У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю та просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково та просив стягнути аліменти у загальному розмірі 2300 грн (1100 грн + 1200 грн), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.07.2012 року. Дане підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 28.07.2012 року відділом ДРАЦСу у Київському районі Одеського міського управління юстиції. Сторони мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24.12.2012 року відділом ДРАЦСу у місті Одесі Одеського міського управління юстиції, та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19.10.2019 року Київським районним у місті Одесі відділом ДРАЦСу Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Відповідач участі у житті сім`ї та вихованні дітей не бере, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Діти мешкають разом з позивачкою та знаходяться на її утримані. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Згідно з вимогами статті 180 Сімейного Кодексу (далі - СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Зміст глави 15 СК України вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Відповідно до ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Проте, такої домовленості між сторонами не досягнуто. Як вбачається зі змісту позовних вимог позивач просить суд стягнути на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 грн, та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500 грн, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину визначається Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік. Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини. При цьому, статтею 184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Отже, аналізуючи положення статті 182 та 184 СК України слід дійти висновку що, під час ухвалення судового рішення у справі про стягнення аліментів, визначених позивачем у твердій грошовій сумі, суд зобов`язаний враховувати, щоб розмір аліментів у твердій грошовій сумі не був меншим мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину відповідного віку, й у разі визначення позивачем твердої грошової суми у меншому розмірі ніж вказана гарантія, ухвалити рішення, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який буде відповідати вказаному гарантійному розміру, передбаченому абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України. На момент ухвалення судом рішення доньці [PERSON] , [INFO] , виповнилося 8 років, а доньці [PERSON] , [INFO] , - 1 рік. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить з 1 липня - 2013 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня - 2510 гривень. Відповідно, 50% прожиткового мінімуму на дітей віком до 6 років складає 1010 грн (2013 грн :100% * 50%), а для дітей віком від 6 до 18 років - 1255 грн (2510 грн :100% * 50%). Відповідач не заперечував щодо стягнення аліментів в сумі 1100 грн на [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, про це відповідно також просить позивач у своїй позовній заяві. При цьому, вирішуючи питання щодо розміру стягнення аліментів суд виходив з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, також слід враховувати рівність обов`язків обох батьків щодо матеріального забезпечення дитини. Суд, беручи до уваги рівномірність обов`язку батьків щодо утримання дітей до досягнення ними повноліття, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також враховуючи ту обставину, що суду не надано інформацію щодо матеріального стану відповідача, відомостей про наявність на утриманні інших дітей чи непрацездатних дружини, батьків до суду не надійшло, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в твердій грошовій сумі на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1255 грн, та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1100 грн, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 18.12.2020 року. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведеного, із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial