Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулося до суду із позовом, в якому просять стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 506588104 від 20 серпня 2018 року в розмірі 44 817,47 гривень та судові витрати в розмірі 2102,00 гривень. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20 серпня 2018 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] підписано Заяву про приєднання № 506588104 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та 20 серпня 2018 року підписано Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), згідно з якими [PERSON] встановлено кредит в сумі 50 000 грн. на строк дії платіжної картки з 38,00% річних за користування кредитними коштами. Згідно умов Договору [PERSON] зобов`язався щомісячно здійснювати часткове повернення кредиту в розмірі 5,00% від суми заборгованості зі сплатою відсотків за його користування та інших платежів, передбачених кредитних договором. Відповідач свої зобов`язання відповідно до умов договору не виконав, у зв`язку з чим станом на 12 травня 2020 року виникла заборгованість в сумі 44 817,47 грн., що становить 40 059,49 грн. - заборгованість за кредитом; 4 087,38 - заборгованість за процентами; 319,93 - комісія; 225,71 грн. - пеня; 123,89 грн. загальна сума 3% річних; 1,07грн. - загальна сума втрат банку від інфляції. Зважаючи на зазначене просили стягнути з [PERSON] на користь АТ «Державний ощадний банк України» 44 817,47 грн. заборгованості за кредитом та судові витрати в розмірі 2 102,00 гривні. В судове засідання АТ «Державний ощадний банк України» свого представника не направили, проте подали суду письмову заяву, у якій просили проводити розгляд справи за відсутності представника банку, позовні вимоги підтримали із зазначених у позовній заяві підстав, просили позов задовольнити повністю, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Згідно з частиною 1 статті 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, і позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то слід провести її заочний розгляд. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до таких висновків. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено, зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Частиною 2 статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Приписами статей 626, 628 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди ( ч. 1 ст. 638 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) зобов`язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, за змістом вищенаведених законодавчих норм позивач має довести надання позичальнику грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором. Зі змісту позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що позивач на підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 20 серпня 2018 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] підписано Заяву про приєднання №506588104 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та 20 серпня 2018 року підписано Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), згідно з якими [PERSON] встановлено кредит в розмірі 50 000 грн. на строк дії платіжної картки з 38,00% річних за користування кредитними коштами. Згідно п.6.7 Заяви [PERSON] зобов"язаявся щомісячно здійснювати часткове повернення кредиту в розмірі обов"язкового щомісячного платежу, який складає 5,00 % від суми заборгованості за кредитом. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно Заяви про встановлення відновлювальної кредитної лінії процентна ставка за кредитом встановлена в розмірі 38 % річних за користування кредитними коштами. Оскільки з матеріалів справи вбачається встановлення 38 % річних за користування кредитними коштами, то у стягненні з відповідача 3% річних - 123,89 грн., слід відмовити, оскільки встановлений інший розмір процентів. Таким чином суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача заборгованості за кредитом. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити у зв`язку з їх безпідставністю. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору, на день звернення позивача із позовом до суду в даній справі складає 2 102, 00 гривень. Оскільки позов задоволено на 99,72 % (44693,58 грн. х 100 % : 44 817,47 грн.), то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2 096,11 грн. (99,72 % х 2 102,00 грн. : 100 %).

Outcome: partial