Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Харківської філії ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, треті особи - Московський відділ державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Головне територіальне управління юстиції у Харківській області, в якому просить звільнити іпотечне майно - квартиру [ADDRESS] з-під наступного арешту: зареєстрованого Харківською філією ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України за реєстровим № 11171552 арешту нерухомого майна за заявою Московського ВДВС Харківського міського управління юстиції на підставі постанови державного виконавця Московського ВДВС Харківського міського управління юстиції Краснікова О.О. про відкриття виконавчого провадження, 26468791 від 16.05.2011 року. Стягнути з відповідачів понесені та документально підтверджені судові витрати. В обгрунтування своїх позовних вимог посилався на ті обставини, що 29 грудня 2009 року між [PERSON] та боржником [PERSON] був укладений нотаріально посвідчений договір позики, за яким [PERSON] передав боржнику в позику 49 600 доларів США, а боржник прийняла їх і зо\-бов`язалася повертати частинами по 800 доларів США не пізніше 29 числа кожного місяця в період до 29 листопада 2010 року і здійснити остаточне повернення позики в сумі 40 800 дола\-рів США не пізніше 29 грудня 2010 року. В забезпечення виконання зобов`язань боржника за договором позики від 29 грудня 2009 року, [PERSON] передала [PERSON] в іпотеку належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] , про що між ними був укладений іпотечний договір про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Широковою В.А. за реєстровим № 5214. Встановленим Договором термін остаточного виконання боржником її зобов`язань з повернення боргу скінчився 29 грудня 2010 року. Але, в порушення умов договору позики, зобов`язання по поверненню позичених коштів так і залишилися невиконаними і за весь час дії Договору боржником було повернуто [PERSON] лише 8800 доларів США. Тому, 28 грудня 2012 року між [PERSON] (Первісний кредитор) з однієї сторони та позивачем [PERSON] (Новий кредитор) з іншої, був укладений договір відступлення права вимоги за договором позики, посвідчений ПН ХМНО Широковою В. А. та зареєстрований нею в реєстрі за № 4886. За зазначеним договором відступлення права вимоги Первісний кредитор здійснив відсту\-плення Новому кредитору прав кредитора за договором позики, укладеним боржником [PERSON] із [PERSON] , посвідченим 29 грудня 2009 року ПН ХМНО Широковою В. А. за реєстровим № 5205. У зв`язку з цим, до Нового кредитора перейшли права Первісного кредитора у зо\-бов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, Новий кредитор [PERSON] набув відносно боржника [PERSON] пра\-ва вимоги за договором позики і отримання від неї позичених у Первісного кредитора коштів. Крім того, у зв`язку з укладенням договору про відступлення права вимоги за договором позики, 28 грудня 2012 року між Первісним іпотекодержателем [PERSON] , з однієї сторони, та [PERSON] (Новий іпотекодержатель) з іншої, був укладений договір відступлення права вимоги за договором про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчений 28 грудня 2012 року ПН ХМНО Широковою В.А. за реєстровим № 4888. За вищевказаним договором відступлення права вимоги за договором про задоволення вимог іпотекодержателя первісний Іпотекодержатель здійснив відступлення Новому іпотекодержателю прав іпотекодержателя за договором про задоволення вимог іпотекодержателя, укладеним між [PERSON] із [PERSON] , посвідченим 29 грудня 2009 року ПН ХМНО Широковою В. А. за реєстровим № 5214. У зв`язку з цим, до Нового іпотекодержателя перейшли права Первісного іпотекодержате\-ля у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Оскільки боржник свої зобов`язання з повернення боргу за договором позики від 28 грудня 2009 року у повному обсязі ані перед Первісним кредитором, ані перед Новим кредитором так і не виконала і борг залишився неповернутим, Новий кредитор був змушений звернутися за захистом своїх прав в суд із позовом до неї про стягнення суми боргу за договором позики. 11 грудня 2013 року Московським районним судом м. Харкова ухвалено рішення за результатами розгляду цивільної справи № 643/16852/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, яким позовні вимоги [PERSON] задоволено частково і стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок заборгованості за договором позики: 326 114 гр. 40 коп. в рахунок боргу, що еквівалентно 40 800 доларам США; 24 202 гр. 80 коп. в рахунок 3% річних, що еквівалентно 3 028 доларам США: 32 000 гр. в рахунок неустойки за період з 25.06.2012 р. по 25.06.2013 р. та судовий збір в розмірі 3 475 гр. 41 коп. Рішення Московського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2013 року було частково змінено рішенням апеляційного суду Харківської області від 21 січня 2014 року, яким суд скасував в частині задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки у розмірі 32 000 грн. та в задоволенні позову в цій частині відмовив. В іншій частині рішення Московського районного суду м. Харкова залишено без змін. Однак, позивач не погодився із зазначеними судовими рішеннями в частині стягнення процентів за користування позикою та неустойки та оскаржив їх в цій частині в касаційному порядку. За результатами розгляду його касаційної скарги 16 квітня 2014 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановлена ухвала, якою рішення Московського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2013 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 21 січня 2014 року в частині вирішення спору про стягнення процентів за користування позикою та неустойки скасовано та справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. За результатами нового розгляду цивільної справи про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] процентів за користування позикою та неустойки 13 жовтня 2014 року Московський районний суд м. Харкова ухвалив заочне рішення, яким позовні вимоги [PERSON] задовольнив частково та вирішив стягнути з [PERSON] на його користь в рахунок погашення заборгованості з користування позикою: проценти в сумі 154 105 грн. 27 коп. за період з 29 грудня 2009 року по 25 червня 2013 року та неустойку в сумі 326 114 грн. 40 коп. за період з 25 червня 2012'року по 25 червня 2013 року, а загалом додатково стягнуто 480 219 грн. 67 коп. Крім того, оскільки зобов`язання [PERSON] з повернення коштів за договором пози\-ки не припинились, позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про стягнення з [PERSON] на його користь процентів за користування коштами, трьох процентів річних та неустойки за період з 25 червня 2013 року по 16 грудня 2013 року. За результатами розгляду цивільної справи № 643/21425/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення процентів за договором позики, трьох процентів річних та неустойки 17 березня 2014 року Московський районний суд м. Хар\-кова ухвалив заочне рішення, яким позов задовольнив частково та вирішив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 29 грудня 2009 року у вигляді процентів за користування коштами на рівні облікової ставки НБУ та трьох процентів річних за період з 25 червня 2013 року по 16 грудня 2013 року, а також неустойку за прострочення повернення богу в період з 25 червня 2013 року по 16 грудня 2013 року на загальну суму 117991 грн. 71 коп. та судові витрати у розмірі сплаченого позивачем судового збору в сумі 3 654 грн. 00. коп. Враховуючи рішення Московського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2013 року, рішення апеляційного суду Харківської області від 21 січня 2014 року, заочне рішення Москов\-ського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2014 року та заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 17 березня 2014 року, разом із понесеними судовими витратами, з [PERSON] на користь позивача [PERSON] було вирі\-шено стягнути кошти в сумі 955657 грн. 99 коп. Оскільки боржник [PERSON] вказані вище судові рішення, що набрали законної сили, про стягнення з неї заборгованості не виконала і борг позивачу так і не повернула, [PERSON] був змушений звернутися в Московський районний суд м. Харкова з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, за результатами розгляду якого Московський ра\-йонний суд м. Харкова ухвалив рішення від 21 квітня 2015 року, яким позов [PERSON] було задоволено в повному обсязі і вирішено: звернути стягнення на предмет іпотеки - належну [PERSON] квартиру [ADDRESS] в рахунок задоволення вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення сум заборгованості за договором позики від 29 грудня 2009 року в роз\-мірі, визначеному рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2013 року, рішенням від 13 жовтня 2014 року, заочним рішенням від 17 березня 2014 року на загальну суму 955 657 грн. 99 коп.; встановлено спосіб реалізації предмету іпотеки - квартири [ADDRESS] шляхом застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку» з наданням [PERSON] права на продаж предмета іпотеки будь-якій особі - покупцю на його розсуд за ціною на рівні не нижче за звичайні ціни на підставі оцін\-ки суб`єкта оціночної діяльності або незалежного експерта на стадії оцінки майна з наданням повноважень продавця, в тому числі з правами пред`являти правовстановлюючі документи на предмет іпотеки, усно та письмово звертатися, подавати, одержувати і підписувати необхідні довідки та документи, заяви (в тому числі стосовно сімейного стану іпотекодавця) до Державної міграційної служби України, Державної реєстраційної служби України, комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», органів нотаріату і приватних нотаріусів та інших державних органів, установ, підприємств, організацій з питань отримання витягів та інших документів, довідок про склад сім`ї, а також вчиняти всі інші дії, пов`язані з вирішенням цих питань; виселено [PERSON] з іпотечного майна - квартири [ADDRESS] ; передано предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] в управління [PERSON] на період до її реалізації та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] понесені ним документально підтверджені судові витрати, що складаються із суми сплаченого судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. Рішення Московського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2015 року також набрало законної сили. Оскільки боржник [PERSON] так і не повернула позивачу суму заборгованості, він був змушений знайти покупця, який погодився придбати іпотечне майно, після чого звернувся до нотаріуса з проханням на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2015 року посвідчити договір купівлі-продажу іпотечного майна. Однак, виконати рішення Московського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2015 року реалізувати іпотечне майно і хоча б частково задовольнити свої грошові вимоги до [PERSON] за договором позики позивач не зміг, оскільки Московським ВДВС Харківського МУЮ на іпотечне майно було накладено обтяження, що перешкоджає і унеможливлює укладення і нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу предмета іпотеки. Так, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за № 50500204 від 22 грудня 2015 року, на квартиру [ADDRESS] , яка знаходиться в іпотеці у позивача, накладено наступне обтяження: арешт нерухомого майна, Реєстраційний номер обтяження: 11171552, Зареєстровано: 16.05.2011 11:42:43 за № 11171552 реєстратором: Харківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 61001 Харківська обл., м. Харків, проспект Гагаріна, 20-А (2-й пов.), (057) 703-44-01, Підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, 26468791, 16.05.2011, Московський ВДВС ХМУЮ (державний виконавець Красніков О.О. тел. 703-64-48), Об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, в межах суми боргу 8309,45 грн., Власник: [PERSON] , Заявник: Московський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, Код: 34952461,61170 Харківська обл., м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, 51-6. В аналізі судової практики застосування судами законодавства, яке регулює іпотеку як заставу нерухомого майна, Верховний Суд України відзначив, що наразі має місце неоднакова практика у судів щодо вирішення спорів про звільнення майна, що є предметом іпотеки, з-під арешту, накладеного державним виконавцем у процесі здійснення виконавчого провадження. У зв`язку з цим, Верховний Суд України зазначив, що суди повинні мати на увазі таке: «Чинним законодавством не передбачено заборони накладення арешту на майно, що є предметом іпотеки. Разом із тим ст. 60 Закону № 606-XIV обумовлено випадки, підстави й порядок зняття арешту з майна, у тому числі відповідно до ч. 5 цієї норми у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження (конкретні випадки визначені в частинах 1-4 указаної статті) арешт із майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. У силу положень ст. 54 Закону № 606-XIV звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. Згідно із ч. 4 цієї норми заставодержатель має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна у разі звернення стягнення на це майно для задоволення ви\-мог стягувачів, які не є заставодержателями. При цьому встановлено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуте у разі: 1) виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю (ч. 3 ст. 54 цього самого закону). Указані норми безпосередньо стосуються аре\-шту як складової виконання рішення суду про задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями. Ураховуючи наведене вище, а також виходячи із суті іпотеки, визначення якої міститься в Законі № 898-IV (ст. 1), відповідно до якого іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, установле\-ному цим Законом, позов про зняття арешту, накладеного державним виконавцем, підлягає задо\-воленню, крім випадків, визначених ч. 3 ст. 54 Закону № 606-XIV. Водночас законодавством не врегульована можливість звільнення з-під арешту заставленого майна, накладеного для забезпечення позову. Зважаючи на ту обставину, що накладення арешту має своїм наслідком заборону відчуження арештованого майна, ним порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задо\-волення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Зі змісту частин 6 та 7 ст. З Закону № 898-IV вбачається, що у разі, якщо належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше накладення арешту для забезпечення реального виконання рішення суду щодо задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд повинен приймати рішення про звільнення з-під арешту іпо\-течного майна. При цьому не має підстав відмовляти у звільненні з-під арешту зазначеного майна у зв`язку з відсутністю факту реального порушення забезпеченого іпотекою зобов`язання борж\-ником на момент пред`явлення відповідної вимоги. Факт порушення основного зобов`язання, забезпеченого іпотекою, виступає лише умовою реалізації гарантованих іпотекою прав іпотеко\-держателя й не пов`язується з його існуванням, а отже, і порушенням шляхом арешту та заборони відчуження предмета іпотеки». Таким чином, враховуючи викладену вище правову позицію Верховного Суду України що\-до належного вирішення судами питання про звільнення іпотечного майна з-під арештів, вбачаються обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, вимоги позивача [PERSON] про звільнення іпотечного майна - квартири [ADDRESS] - з-під наведеного вище арешту, оскільки він порушує права [PERSON] як іпотекодержателя перешкоджає виконанню рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки та частковому задоволенню грошових вимог позивача за основним договором позики. Крім того, відповідно до положень ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», п. 24 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 люто 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових тішень у цивільних справах», вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (т.1 а.с. 2-5). Згідно з розпорядженням керівника апарату суду від 09.11.17 № 01-08/367 Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, справа передана на розгляд судді Харченко А.М. Ухвалою суду від 25 вересня 2019 р. до участі у справі в якості третьої особи залучене АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» (т.2 а.с.49-50). Позивач [PERSON] направив суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] та її представники - адвокати Гончаров Д.Ю., Ус В.В. в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнали в повному обсязі та надали письмові пояснення, в яких позов вважають необгрунтованим. Позивач, обгрунтовуючи свої позовні вимоги посилається на те, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договори позики та іпотеки від 29.12.2009 р. 28 грудня 2012 року було укладено договори відступлення права вимоги між [PERSON] та [PERSON] , за умовами яких до [PERSON] перейшло право вимоги за договорами позики та про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до п.1 Договору відступлення права вимоги за договором про задоволення вимог іпотекодержателя, [PERSON] здійснив уступку прав лише за договором про задоволення вимог іпотекодержателя, а не повністю усіх прав, які випливають із договору іпотеки. Положення щодо даного договору регулюються лише ст. 36 ЗУ «Про іпотеку». Відтак вбачається, що за даним договором [PERSON] має право лише вимоги за договором про задоволення вимог іпотекодержателя, а не звільняти майно з-під арешту. Окрім того, в п.3 Договору зазначено, що в забезпечення виконання зобов`язання, укладається договір іпотеки, проте цей договір не було додано до позовної заяви, що також, на думку відповідача, підтверджує, що [PERSON] має обмежені права відповідно до договору іпотеки. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав вбачається, що заставодержателем є не [PERSON] , а [PERSON] , відтак вбачається, що [PERSON] не є належним позивачем по даній справі, що свідчить про неможливість задоволення його позовних вимог. Рішення Московського районного суду м. Харкова від 21.04.2015 р., на яке посилається позивач, було скасовано та рішенням Московського районного суду м. Харкова від 07.08.2017 року встановлено спосіб реалізації квартири шляхом проведення прилюдних торгів, яке набрало законної сили та було переглянуте в касаційному порядку Верховним Судом 05.12.2018 року та залишено без змін. За таких обставин права [PERSON] не порушуються, а позовна заява про звільнення майна з-під арешту задоволена бути не може. Позовну заяву просили залишити без задоволення (т.2 а.с.18-20). Крім того, надали довідку з АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», що [PERSON] заборгованості перед банком на цей час не має. Представник третьої особи - Головного територіального управління юстиції у Харківській області направив суду пояснення, в яких зазначили, що повноваження, основні завдання і порядок діяльності Головного територіального управління юстиції у Харківській області врегульовано Положенням про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києва та Севастополі, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 року № 1707/5 (далі за текстом - Положення). Зазначеним Положенням не визначено повноважень Головного територіального управління юстиції у Харківській області з порушених позивачем питань. З обставин, викладених у позовній заяві і доданих до неї доказів не зазначено і не вбачається, з яких саме підстав Головне територіальне управління юстиції у Харківській області залучене до участі у цій справі, як третю особу. Судове рішення по даній справі не може вплинути на права і обов`язки Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Справу просили розглядати за відсутності їх представника (т.1 а.с. 40-42). Відповідач - Харківська філія ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та треті особи - Московський відділ державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання на неодноразові виклики не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомили. Суд розглянув справу на підставі наявних доказів. Суд, заслухавши пояснення відповідача [PERSON] та її представників, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази в їх сукупності, прийшов до наступного. Судовим розглядом встановлено, що 29 грудня 2009 року між [PERSON] та позичальником [PERSON] був укладений нотаріально посвідчений договір позики, за яким [PERSON] передав останній в позику 49600 доларів США, а боржник прийняла їх і зо\-бов`язалася повертати частинами по 800 доларів США не пізніше 29 числа кожного місяця в період до 29 листопада 2010 року і здійснити остаточне повернення позики в сумі 40800 дола\-рів США не пізніше 29 грудня 2010 року. В забезпечення виконання зобов`язань боржника за договором позики від 29 грудня 2009 року, [PERSON] передала [PERSON] в іпотеку належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] , про що між ними був укладений іпотечний договір про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Широковою В. А. за реєстровим № 5214. Але, в порушення умов договору позики, зобов`язання по поверненню позичених коштів залишилися невиконаними і за весь час дії Договору боржником було повернуто [PERSON] лише 8800 доларів США. 28 грудня 2012 року між [PERSON] (Первісний кредитор), з однієї сторони, та позивачем [PERSON] (Новий кредитор) з іншої, був укладений договір відступлення права вимоги за договором позики, посвідчений ПН ХМНО Широковою В.А. та зареєстрований нею в реєстрі за № 4886. За зазначеним договором відступлення права вимоги Первісний кредитор здійснив відсту\-плення Новому кредитору прав кредитора за договором позики, укладеним боржником [PERSON] та [PERSON] , посвідченим 29 грудня 2009 року ПН ХМНО Широковою В. А. за реєстровим № 5205. У зв`язку з цим, до Нового кредитора перейшли права Первісного кредитора у зо\-бов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, Новий кредитор [PERSON] набув відносно боржника [PERSON] пра\-ва вимоги за договором позики і отримання від неї позичених у Первісного кредитора коштів. Крім того, у зв`язку з укладенням договору про відступлення права вимоги за договором позики, 28 грудня 2012 року між Первісним іпотекодержателем [PERSON] , з однієї сторони, та [PERSON] (Новий іпотекодержатель) з іншої, був укладений договір відступлення права вимоги за договором про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчений 28 грудня 2012 року ПН ХМНО Широковою В.А. за реєстровим № 4888. За вищевказаним договором відступлення права вимоги за договором про задоволення вимог іпотекодержателя первісний Іпотекодержатель здійснив відступлення Новому іпотекодержателю права іпотекодержателя за договором про задоволення вимог іпотекодержателя, укладеним [PERSON] із [PERSON] , посвідченим 29 грудня 2009 року ПН ХМНО Широковою В. А. за реєстровим № 5214. У зв`язку з цим, до Нового іпотекодержателя перейшли права Первісного іпотекодержате\-ля у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав (т.1 а.с. 10). Оскільки боржник свої зобов`язання з повернення боргу за договором позики від 28 грудня 2009 року у повному обсязі ані перед Первісним кредитором, ані перед Новим кредитором не виконала і борг залишився неповернутим, Новий кредитор звернувся за захистом своїх прав до суду із позовом до неї про стягнення суми боргу за договором позики. На підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2013 року, рішення апеляційного суду Харківської області від 21 січня 2014 року, заочного рішення Москов\-ського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2014 року та заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 17 березня 2014 року, разом із понесеними судовими витратами, з [PERSON] на користь позивача [PERSON] було вирі\-шено стягнути кошти в сумі 955657 грн. 99 коп. Оскільки боржник [PERSON] вказані вище судові рішення, що набрали законної сили, про стягнення з неї заборгованості не виконала і борг позивачу так і не повернула, [PERSON] звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 07.08.2017 року, позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, звернуте стягнення на предмет іпотеки - належну [PERSON] квартиру [ADDRESS] в рахунок задоволення вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення сум заборгованості за договором позики від 29.12.2009 року в роз\-мірі, що складається з еквівалентів основної суми боргу в сумі 326 114,40 грн. та трьох процентів річних на 25.06.2013 року в сумі 24 202, 80 грн. згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 11.12.2013 року; процентів за користування позикою за період з 25.05.2010 року по 25.06.2013 року в сумі 122 961, 71 грн. та неустойки за період з 25.06.2012 року по 25.06.2013 року в розмірі 326 114,40 грн., згідно заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 13.10.2014 року та рішення апеляційного суду від 18.01.2017; процентів за користування позикою та трьох процентів річних і неустойки за період з 25.06.2013 року по 16.12.2013 року на загальну суму 117 991,71 грн. відповідно до заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 17.03.2014 року, а всього - 924 514 (дев`ятсот двадцять чотири тисячі п`ятсот чотирнадцять) грн. 43 коп. Встановити спосіб реалізації предмету іпотеки - квартири [ADDRESS] шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підстави оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені ним документально підтверджені судові витрати, що складаються із суми сплаченого судового збору в розмірі 243,60 грн. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено (т.2 а.с. 24-25). Постановою Верховного Суду від 05 грудня 2018 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 07 серпня 2017 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 10 липня 2018 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог [PERSON] про виселення [PERSON] , [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього [PERSON] , та передачі іпотечного майна в управління іпотекодержателя на період його реалізації [PERSON] залишено без змін (т.2 а.с.30-33). Однак, виконати зазначене рішення Московського районного суду м. Харкова, реалізувати іпотечне майно і задовольнити свої грошові вимоги до [PERSON] за договором позики позивачу неможливо, оскільки відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за № 50500204 від 22 грудня 2015 року, на квартиру [ADDRESS] , яка знаходиться в іпотеці у позивача, накладено наступне обтяження: арешт нерухомого майна, Реєстраційний номер обтяження: 11171552, Зареєстровано: 16.05.2011 11:42:43 за № 11171552 реєстратором: Харківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 61001 Харківська обл., м. Харків, проспект Гагаріна, 20-А (2-й пов.), (057) 703-44-01, Підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, 26468791, 16.05.2011, Московський ВДВС ХМУЮ (державний виконавець Красніков О.О. тел. 703-64-48), Об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, в межах суми боргу 8309,45 грн., Власник: [PERSON] , Заявник: Московський відділ державної виконавчої служби Харківського міської го управління юстиції, Код: 34952461,61170 Харківська обл., м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, 51-6 (т.1 а.с. 26-27). На виконання ухвали суду від 17.01.2017 р., Московський відділ державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області повідомив, що відповідно до даних автоматизованої системи виконавчого провадження, 16.05.2011 на примусове виконання до державного виконавця надійшла ухвала № 2-14216/2010 від 21.02.2011, яку видав Дзержинський районний суд м. Харкова про накладення арешту у межах суми заборгованості за кредитним договором від 19.02.2008 року № SAMDN34000019958488 у сумі 8309,45 грн. на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить [PERSON] . 16.05.2011 державним виконавцем на підставі 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 26468791 з накладенням арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника. 16.05.2011 державним виконавцем,

Outcome: partial