Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом, у якому просить розірвати договір довічного утримання від 29.11.2007\~р., укладений між нею та [PERSON] , посвідчений державним нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори Житомирської області Пашинським\~О.М. та зареєстрований в реєстрі за №\~3-1171 (у позовній заяві вказано №\~3-1172, що є очевидною опискою, про що повідомив представник [PERSON] під час розгляду справи), припинити право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , яка належить йому на праві приватної власності на підставі вказаного договору довічного утримання, та визнати за нею право власності на зазначену квартиру Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між [PERSON] та [PERSON] укладено договір довічного утримання від 29.11.2007\~р., посвідчений державним нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори Житомирської області Пашинським\~О.М. та зареєстрований в реєстрі за №\~3-1171, [PERSON] не виконував взяті на себе за цим договором обов`язки. [PERSON] проти позову заперечив та просить відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що він виконував зобов`язання, взяті на себе за договором, який стосується предмета спору. Судом з`ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] укладено договір довічного утримання від 29.11.2007\~р., посвідчений державним нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори Житомирської області Пашинським\~О.М. та зареєстрований в реєстрі за №\~3-1171 (а.\~с.\~9). Відповідно до статті 744 Цивільного кодексу України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Пунктами 4 та 5 договору довічного утримання від 29.11.2007\~р. передбачено, що [PERSON] приймає у власність квартиру [ADDRESS] , та зобов`язується повністю утримувати [PERSON] , забезпечувати її харчуванням, доглядом, одягом, необхідною допомогою, зберегти в її безкоштовному довічному користуванні вищевказану квартиру, вартість матеріального забезпечення (харчування, одягу, догляду, необхідної допомоги) визначена сторонами в розмірі мінімальної заробітної плати. Таким чином у договорі довічного утримання від 29.11.2007\~р. не визначено періоду часу, за який має надаватись матеріальне забезпечення (харчування, одяг, догляд, необхідна допомога) у розмірі мінімальної заробітної плати (день, тиждень, місяць тощо). Згідно з частиною другою статті 749 Цивільного процесуального кодексу України якщо обов`язки набувача не були конкретно визначені або у разі виникнення потреби забезпечити відчужувача іншими видами матеріального забезпечення та догляду спір має вирішуватися відповідно до засад справедливості та розумності. Законами України про Державний бюджет України на кожен рік установлюється мінімальна заробітна плата у місячному та у погодинному розмірах. Виходячи з наведених норм законодавства України, Суд виходить з того, що за договором довічного утримання від 29.11.2007\~р. вартість матеріального забезпечення (харчування, одягу, догляду, необхідної допомоги) у розмірі мінімальної заробітної плати визначена за період один місяць. Свідок [PERSON] дав показання про те, що [PERSON] уклала з [PERSON] договір. [PERSON] за договором пообіцяв допомагати, одягати, все робити. Але все вийшло навпаки, [PERSON] нічого ніде не допомагав, не слухав, що просила його робити [PERSON] . Квартира холодна, балкон розсохся. Він просив, щоб [PERSON] пофарбував балкон, той не робив, тільки прийшов подивився. [PERSON] зареєстрований у квартирі третім, не давав своїх даних, [PERSON] через це отримувала малу субсидію. [PERSON] п`ятнадцять років чекає поки, мама помре, що продати хату. [PERSON] лежала у лікарні у Києві, робили операцію на серці, коли її виписували, приїхала дочка, забрала, везла її у міському транспортні, хоча [PERSON] мав машину або міг дати гроші на таксі. Діти [PERSON] хотіли, щоб він з нею проживав разом. Все було добре, поки вона не переписала квартиру. Як тільки переписала квартиру, дочка відмовилась від матері, не приходила, не дзвонила. [PERSON] періодично приїжджав, завозив буханку хліба, банани. [PERSON] свою машину розбив. Він проживає з [PERSON] з 2005\~р. по [ADDRESS] . Він там зареєстрований, у нього шлюб з [PERSON] . Взимку вони сплачують 1800,00 1900,00\~грн. за комунальні послуги. [PERSON] , коли мав машину, частіше приїжджав, коли розбив машину, став рідше приїжджати. [PERSON] з ними не проживає. Коли він прийшов жити до [PERSON] , [PERSON] там не проживав. За останні півтора роки [PERSON] був один раз у [PERSON] , просив забрати заяву позовну. Через інших осіб [PERSON] не передавав продуктів. Свідок [PERSON] дала показання про те, що у 2007\~р. вони з [PERSON] уклали договір з утримання. І весь час [PERSON] допомагали грошима, продуктами, ліками. Якщо треба було щось терміново, то їздив [PERSON] . [PERSON] до них приїжджала на будівництво та просила гроші то на туфлі, то на їжу, вони давали. [PERSON] посилав гроші, допомагав робити ремонт. Вона приїжджала з дочкою, теж робили ремонт. [PERSON] просила купити телевізор у кімнату, а потім у кухню. Вони купили два телевізори. Взуття, чоботи теж купили. Лічильник треба було поставити газовий, [PERSON] поїхав терміново, 1\~000,00\~грн. привіз, щоб лічильник поставили. Чоловік [PERSON] [PERSON] , настояв, щоб [PERSON] продала трикімнатну квартиру. Вони прогуляли ці грошів, та купили однокімнатну квартиру. Одразу купили однокімнатну, а інші гроші прогуляли. А тепер чоловік [PERSON] хоче продати однокімнатну, щоб здати [PERSON] у дім престарілих. Три тижні тому [PERSON] приїхав до них, привіз їжу, вона з ним покупала. Прийшов до них, приніс сумки, а чоловік [PERSON] сказав викинути, бо [PERSON] прийшов її травити. Вона при [PERSON] викинула усі продукту у смітник. [PERSON] витрачав більше грошей на утримання [PERSON] , ніж записано у договорі. Які ліки куплялись не знає, пам`ятає, що таблетки. У квартирі [PERSON] вона бувала кожен тиждень. З часу подання позову, з березня 2019\~р, вона була раз два у квартирі [PERSON] , [PERSON] був кожен тиждень. Квартира на сьомому поверсі. Останній раз вона була у квартирі пару місяців тому, коли саме вона не пам`ятає. Ремонт вони робили роки чотири тому. Зараз квартира, на її думку, не потребує ремонту. Коли підписували договір, була заборгованість за комунальні послуги 4000,00\~грн. [PERSON] не підписувала, поки вони не погасили. Вони давали їм гроші, але ті за комунальні не платили, бо прогулювали. [PERSON] просив у [PERSON] квитанції для оплати, але та не давала, бо чоловік забороняв. Догляд за [PERSON] виражався у наданні продуктів, грошей, одягу. Чеки не зберігали, бо за стільки років зберігати чеки це смішно. Розписок, що давали гроші, теж не брали. Свідок [PERSON] дала показання про те, що у [PERSON] з його мамою були добрі стосунки, він їздив у Бердичів до мами кожен тиждень. Коли [PERSON] почав жити з її матір`ю ( [PERSON] ), приблизно з 1996\~р., то він їздив кожного тижня до [PERSON] , допомагав їй і продуктами, і технікою. Ремонт їздила робити її сестра, мама та [PERSON] . [PERSON] , коли їздив, покупав продукти постійно, ліки, в останній візит він привіз продукти, але їх перед ним викинули. [PERSON] відправляв гроші на комунальні. Було декілька разів, що [PERSON] приїжджала, коли вони працювали на будівництві, і її мама давала той гроші. Шкода [PERSON] , припинення відносин почалось, коли появився дядя [PERSON] , [PERSON] . Тоді [PERSON] жила у трикімнатній квартирі, яку потім продали та купили однокімнатну. [PERSON] може залишитись на вулиці, може йде маніпуляція дядею [PERSON] . [PERSON] надавав достатньо коштів [PERSON] . Вона думає, що підставою позову [PERSON] є дії дяді [PERSON] , який може цю квартиру продати. Які саме лікарські засоби куплялись [PERSON] , та від яких хвороб не знає. Погіршились стосунку між [PERSON] та [PERSON] , коли заселився дядя [PERSON] . [PERSON] з`явився, здається , у 2009\~р., з цього часу і погіршились стосунки. [PERSON] заробляє по різному, буває що на об`єкті не заплатять. [PERSON] оплачував комунальні послуги, з якого по який час не пам`ятає, платив, напевно на пошті, у якому місті не знає. Догляд за [PERSON] виражався у тому, що [PERSON] їздив до матері, купляв продукти, робив ремонт, покупав техніку. Суд зазначає, що показання свідка з боку [PERSON] в певній частині суперечать показанням двох свідків з боку [PERSON] . Разом з тим, усі наведені показання свідків у своїй переважній більшості є дуже загальними і непослідовними, та лише вказують на те, що протягом певного часу, який точно неможливо встановити, [PERSON] вчиняв певні дії, направлені на виконання окремих зобов`язань за договором довічного утримання від 29.11.2007\~р. Те, що [PERSON] вчиняв дії, направлені на виконання певних зобов`язань за договору довічного утримання від 29.11.2007\~р., підтверджується також двома товарними чеками та фіскальними чеками УДППЗ "Укрпошта" (а.\~с.\~42 50), з останніх вбачається, що [PERSON] протягом 2008 2019\~рр. періодично переказував [PERSON] грошові кошти у розмірах від 100,00\~грн. до 500,00\~грн., та один раз у розмірі 1\~500,00\~грн., тобто у розмірах, яки є значно меншими від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі у відповідний рік (мінімальна заробітна плата у листопаді 2007\~р. (у місяці, якому було укладено договір довічного утримання) становила 545,00\~грн. у місячному розмірі, у подальшому він тільки збільшувалась законами України про Державний бюджет на наступні роки), тоді як умовами договору, як вказано вище, передбачалось, що вартість матеріального забезпечення (харчування, одягу, догляду, необхідної допомоги), які він мав надавати [PERSON] , визначена у розмірі мінімальної заробітної плати за один місяць. Підсумовуючи зазначене, Суд приходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні докази, які б вказували, що [PERSON] повністю утримував [PERSON] , забезпечував її харчуванням, доглядом, одягом, необхідною допомогою, у тому числі що він надавав їй матеріальне забезпечення у розмірі мінімальної заробітної плати за один місяць. Таким чином Суд виходить з того, що [PERSON] неналежним чином виконував обов`язки, передбачені договором довічного утримання від 29.11.2007\~р. Частиною першою статті 755 Цивільного кодексу України передбачено, що договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача. Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що укладений між [PERSON] та [PERSON] договір довічного утримання від 29.11.2007\~р., посвідчений державним нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори Житомирської області Пашинським\~О.М. та зареєстрований у реєстрі за №\~3-1171, підлягає розірванню у зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] обов`язків за цим договором. Тобто позов [PERSON] в частині вимоги про розірвання договору підлягає задоволенню. Суд відмовляє у задоволенні позову [PERSON] в частині вимоги про припинення права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , оскільки обставини, які у відповідності до статті 346 Цивільного кодексу України, є підставами для припинення права власності, відсутні. Крім того, правові наслідки розірвання договору довічного утримання у зв`язку\~з невиконанням\~або неналежним\~виконанням набувачем\~обов`язків\~за договором встановлені статтею 756 Цивільного кодексу України, і серед них відсутній таких наслідок як припинення права власності на майно, яке було передано відчужувачем у власність набувача. Так,\~частиною першою\~статті 756\~Цивільного кодексу\~України визначено,\~що у\~разі розірвання\~договору довічного\~утримання (догляду)\~у зв`язку\~з невиконанням\~або неналежним\~виконанням набувачем\~обов`язків\~за договором,\~відчужувач набуває\~право власності\~на майно,\~яке було\~ним передане,\~і має\~право вимагати\~його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню. Виходячи з цієї норми Цивільного кодексу України Суд вважає, що за [PERSON] має бути визнано право власності на квартиру [ADDRESS] . Таким чином підлягає задоволенню позов [PERSON] в частині вимоги про визнання за нею права власності на квартиру [ADDRESS] . На підставі статті 141 Цивільного кодексу України з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1\~536,80\~грн., оскільки [PERSON] ухвалою від була звільнена від сплати цього збору (а.\~с.\~18).

Outcome: partial