Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

11.12.2018 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , в якій позивач просить стягнути аліменти з відповідача в розмірі ј частки всіх доходів щомісячно на утримання [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, починаючи з 01.09.2017 року до закінчення навчання останьою чи до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку- у зв`язку із тим, яка з зазначених обставин настане першою, стягнути з відповідача на її користь половину понесених нею додаткових витрат на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 38495,77 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітньої [PERSON] , яка навчається на другому курсі Львівського національного аграрного університету за напрямком підготовки Міжнародні економічні відносини освітнього рівня бакалавр денної форми навчання, згідно договору з 01.09.2017 по 30.06.2021. У зв`язку з тим, що донька навчається на денній формі навчання не має можливості працювати, та потребує матеріальної допомоги. Відповідач будь-якої матеріальної допомоги доньці не надає, через, що вона змушена звернутись до суду. Крім того, зазначає, що вона додатково понесла витрати на оплату навчання їх доньки в розмірі 13859,75 грн, на проживання у гуртожитку в сумі 4433,00 грн, харчування, придбання одягу та підручники та навчальні засоби, лікування та інші додаткові витрати 48000,00 грн., придбання телефону 10698,80 грн, а в загальному 76991,55 грн.. Тому просить суд стягнути з відповідача на її користь половину понесених нею додаткових витрат на утримання доньки у сумі 38495,77 грн. Ухвалою суду від 04.04.2019 провадження в справі відкрито та призначено судове засідання. Відповідач 24.04.2019 подав відзив на позовну заяу, в якому просить відмовити в позовних вимогах [PERSON] за безпідставністю. Зазначає, що позивач просить стягувати аліменти з 01.09.2017, однак аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Що стосується додаткових витрат на дочку за час її навчання в аграрному університеті, то такі вимоги суперечать ст.185 СК України. Позивачем 03.05.2019 була подана заява про збільшення позовних вимог в якій вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ј всіх його доходів щомісяця на утримання [PERSON] , [INFO] з 01.09.2017 по 12.05.2018 року; стягнути аліменти з відповідача в розмірі ј частки всіх доходів щомісячно на утримання [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, починаючи з 01.09.2017 року до закінчення навчання останьою чи до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку - у зв`язку із тим, яка з зазначених обставин настане першою; стягнути з відповідача на її користь половину понесених нею додаткових витрат на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 38495,77 грн. 03.05.2019 позивачем була подана відповідь на відзив відповідача, в якій вона вказує про те, що твердження відповідача, що він приймав участь в утриманні їх доньки не відповідає дійсним обставинам справи та непідтверджено жодними належними доказами. Покликання відповідача на спільне проживання на час навчання їх доньки з 01.09.2017 не свідчить про те, що відповідач утримував доньку та надавав їй матеріальну допомогу, в тому числі здійснював оплату за її навчання. Крім того зазначає, що додаткові витрати нею понесені коли їх дочка була неповнолітньою. Відповідачем 13.05.2019 було подано заперечення на відзив, в якому він проти позову заперечує, оскільки вимоги позивача вважає незаконним та необґрунтованими. Після припинення спільного проживання з позивачем він продовжував надавати донці матеріальну допомогу. На даний час в нього важке матеріальне становище, яке [PERSON] позивач своїми діями, тому не може надавати матеріальну допомогу своїй дочці. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зіславшись на обставини викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив такий задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, просив в такому відмовити посилаючись на викладений відзив та заперечення. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що сторони є батьками повнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до довідки №01-24-11-146 1 від 04.12.2018 , виданої Львівським національним аграрним університетом про те, що студентка 2-го курсу економічного факультету Спрут Вікторія [PERSON] здійснила оплату за гуртожиток в сумі 23.08.2018 -2400 грн, 03.04.2018 - 185 грн, 11.04.2018 - 455 грн., 31.05.2018 - 403 грн., 18.10.2018 р. - 990 грн. Довідкою, виданою Львівським національним аграрним університетом від 04.12.2018 №1347 підтверджується, що [PERSON] дійсно навчається у Львівському національному аграрному університеті IV рівня акредитації на другому курсі за напрямком підготовки «Міжнародні економічні відносини» освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» денної форми навчання згідно договору. Навчання з 01.09.2017 до 30.06.2021. Як видно з довідки від 04.012.2018, виданої Львівським національним аграрним університетом про те, що за студента 2-го курсу денної форми навчання ОС «Бакалавр» за спеціальністю 292 «Міжнародні економічні відносини» [PERSON] , здійснено оплату за навчання 11.10.2017 в сумі 4500,00 грн; 20.02.2018 в сумі 4582,25 грн; 24.09.2018 в сумі 4777,50 грн. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала показання про те, що на даний час і з початку навчання її утримує мати, оскільки батько був проти того, щоб вона після школи пішла навчатись, хотів щоб вона йшла працювати. Вона навчаєть на другому курсі та ще буде навчатись три роки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав показання про те, що він проживає разом з батьком з березня 2018, батько повністю його утримує, з матір`ю спілкуються рідко. Він був присутній в той час коли батько надавав допомогу [PERSON] . Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Разом з тим, статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання). Саме такі висновки щодо застосування статті 185 СК України висловлені в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року № 6-1296цс15 та в постанові Верховного Суду від 29 січня 2018 № 622/373/16-ц. У вимозі про стягнення понесених позивачем додаткових витрат на утримання повнолітньої [PERSON] у відповідності до ст. 185 СК України слід відмовити. В ході судового розгляду встановлено, що донька сторін [PERSON] яка продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений законом станом на час розгляду справи, матеріальний стан позивачки, потребу доньки в матеріальній допомозі, матеріальне становище відповідача, а також інші обставини, які мають значення для справи. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Як видно з свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , станом на 13.05.2018 їй виповнолись 18 років. Позивачем поданий позов до суду 11.12.2018. Тому враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти на доньку в розмірі ј частки з усіх видів його заробітку(доходу), щомісячно, починаючи з 11.12.2018 до закінчення навчання чи досягнення нею двадцяти трьох років. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь аліменти в розмірі ј всіх його доходів щомісяця на утримання [PERSON] , [INFO] за період з 01.09.2017 по 12.05.2018 року, то при вирішенні такої суд враховує наступне. Аналіз\~статті 191 СК України\~свідчить, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: (а) вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; (б) ухилення відповідача від надання утримання дитині. \~ \~ \~ \~Позивачем не доведено, що нею вживались заходи, щодо одержання аліментів, та вона не змогла їх отримати у зв`язку з ухиленням відповідача від їх сплати, тому у задоволенні даної вимоги слід відвовити. Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з положень ч.6 ст. 141 ЦПК України відповідно до якої якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Беручи до уваги те, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 704,80 грн потрібно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial