Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

24.09.2020 [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] та зміну розміру аліментів на утримання дитини з ј частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 2 300 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтований такими обставинами. З 21.04.2007 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення суду від 28.04.2011. У шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на дочку не надає та ухиляється від виконання батьківських обов`язків. З боку відповідача не було жодного прояву уваги до дитини, зустрічей та надання допомоги. Натомість позивач забезпечила дитині гідні умови проживання та гармонійну атмосферу оточення. Позивач спиртними напоями не зловживає, за місцем роботи і проживання характеризується позитивно. Рішенням суду від 30.03.2011 з відповідача стягнуті аліменти на утримання дочки в розмірі ј частини його доходів, проте аліменти він з 2011 року по грудень 2015 року включно не сплачував. З січня 2016 року по грудень 2017 року відповідач сплачував аліменти у розмірі, визначеному в Розрахунку заборгованості по аліментах, при цьому, заборгованість по аліментах в період 2011 року по грудень 2015 року включно не погашена. З січня 2018 року і по теперішній час аліменти не сплачуються взагалі, що є підставою для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Ухвалою від 12.11.2020 суд відкрив провадження у справі та вирішив розглядати справу в порядку загального позовного провадження. Протокольною ухвалою під час підготовчого судового засідання від 24.03.2021 підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи по суті на 29.07.2021. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала пославшись на наведені у позовній заяві обставини та обґрунтування. Додатково пояснила, що спільна дочка сторін [PERSON] навчається в Гімназії № 136 м.Києва, а тому потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів і саме виходячи з цієї обставини та своїх реальних витрат на дочку позивач визначила розмір своїх вимог. Вказала також, що відповідач офіційно не працює та постійно приховує дійсний розмір своїх доходів, жодної матеріальної допомоги дочці не надає. Відповідач [PERSON] , зареєстроване місце проживання якого невідоме, повідомлявся про розгляд справи за зазначеною у позовній заяві адресою та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, однакв судове засідання він не з`явився без повідомлення причин неявки, відзиву на позов не подав. Від Органу опіки та піклування Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації надійшов висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав (а.с. 47-48). Заслухавши позивача, опитавши свідків та дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 21.04.2007 Відділом реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 39. [INFO] у подружжя народилася дочка [PERSON] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 21.09.2007 (а.с. 14). Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 28.04.2011 шлюб сторін розірвано(а.с. 13). З рішення суду про розірвання шлюбу та з пояснень викладених у заявах по суті справи, вбачається, що їх шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання припинилися, при цьому дитина залишилася з матір`ю, яка самостійно займалась її доглядом на вихованням, а відповідач дочку не відвідує і матеріальної допомоги на її утримання не надає. Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 30.03.2011 з відповідача стягнуті аліменти на утримання дочки в розмірі ј частини його доходів щомісячно, починаючи 11.03.2011, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 15). На даний момент позивач власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядає та виховує спільну дитину, а також виконує всі інші обов`язки покладені на неї законом та, які є необхідними для належного утримання дитини. Судом встановлено, що місце проживання позивача зареєстроване у [ADDRESS] , де вона з дитиною фактично і мешкає. Відповідно до відомостей, зазначених у позовній заяві, на час звернення до суду з даним позовом дочка сторін [PERSON] , навчається в Гімназії № 136 м.Києва (а.с. 26). Згідно з даними висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, щодо обстеження житлово-побутових умов проживання дитини, встановлено, що для [PERSON] створені належні умови для проживання, відпочинку, навчання та розвитку (а.с. 47). Відповідно до довідки, виданої Комунальним некомерційним підприємством "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дарницького району м.Києва" на прийом у поліклініку дитина з`являється у супроводі матері. Відповідач [PERSON] зареєстроване місце проживання якого невідоме, до суду не з`являвся, жодних заяв по суті розгляду справи не подавав, не повідомив суду ні рід своїх занять, ні місце своєї роботи, ні джерела його доходів. Відповідно до положень статей 150, 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що позивач належним чином виконує свої материнські обов`язки: надає дитині матеріальне утримання, піклується про здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створила належні житлові умови для повноцінного виховання і розвитку, що підтверджується висновком про доцільність позбавлення батьківських прав складеного спеціалістами Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації. Позивач посилається на те, що з моменту припинення шлюбних відносин відповідач з дочкою взагалі не спілкується, жодної участі у її житті та вихованні не приймає, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, аліменти належним чином не сплачує. Згідно з розрахунком заборгованості по аліментам, виданого Богуславським районним відділом державної виконавчої служби (вих. 2900/18.2-28 - від 10.02.2021 р.) заборгованість відповідача за аліментами станом на кінець січня 2021 становила 106 988,75 грн. (а.с. 44) Згідно зі статями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, проте жодних доказів, які б свідчили про намагання відповідача приймати участь у вихованні дитини чи створення відповідачу перешкод у спілкуванні з сином, суду не надано. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Виходячи зі змісту статті 164 СК України в сукупності з іншими нормами сімейного законодавства позбавлення батьківських прав з підстав ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації надав до суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно дочки. Зі змісту цього висновку вбачається, що відповідач на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, повідомив, що насправді протягом двох останніх років не займається вихованням дитини, однак це відбулося через те, що мати дитини чинила перешкоди у зустрічах з донькою, проте він має намір та бажання спілкуватися з дочкою, брати участь в її утриманні та вихованні, але, що для цього він збирається робити, [PERSON] не пояснив. Вказаний висновок суд покладає в обґрунтування рішення як такий, що відповідає внутрішньому переконанню суду і базується на оцінці сукупності досліджених доказів, які дають підстави вважати, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. За таких обставин вимоги позову про позбавлення відповідача батьківських прав суд визнає обґрунтованими і доведеними та задовольняє їх. Відповідно до положень частини 2 статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно з приписами частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів За положеннями статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до частини 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Системний аналіз наведених положень сімейного законодавства в їх сукупності дає підстави для висновку, що зміна способу стягнення аліментів, визначеного рішенням суду, є беззаперечним правом одержувача аліментів, а у разі, якщо така зміна призводить до збільшення або зменшення розміру аліментів в абсолютних цифрах, позивач повинен довести зміну обставин, які враховувалися судом при визначенні розміру аліментів. Як на підставу своїх вимог позивач посилається на те, що після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів відповідач свідомо та штучно занижує рівень своїх щомісячних доходів з метою зменшення розміру аліментів, а визначений судом розмір аліментів є недостатнім для забезпечення потреб дитини. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до викладених у позовній заяві пояснень відповідач має нормальний стан здоров`я, працює без офіційного оформлення, у нього немає інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї, яких він повинен утримувати, і вказані обставини відповідачем не спростовані. Зважаючи на викладене, суд вважає обґрунтованою вимогу про стягнення аліментів в розмірі 2 300 грн., що не перевищує ј частини статистично визначеної середньої заробітної плати працівника у Київській обсласті (де за повідомленою позивачем інформацією мешкає відповідач) і є, на думку суду, цілком розумним і справедливим. Водночас вимога позивача про те, що стягуваний розмір аліментів має бути не меншим, ніж 50 відстотів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, суперечить нормам сімейного закону, оскільки дане положення стосується лише аліментів, які стягуються у частці від заробітку (доходу), а розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (частина 2 статті 184 СК України). З огляду на результат розгляду справи суд на підставі статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір за вимогу про позбавлення батьківських прав. Позивачі за подання позовів про зміну способу стягненняаліментів звільнені від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір», а тому за дану вимогу суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial