Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

26 травня 2020 року позивач Публічне акціонерне товариство "МТБ Банк" до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит. В позовні заяві позивач зазначив, що 05 квітня 2019 року між ПАТ «МТБ Банк» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №01077R152. Відповідно до п. 1.1 Кредитного Договору Банк зобов`язується надати позичальнику споживчий Кредит в сумі 20 000 грн., а Позичальник зобов`язується прийняти, використати за цільовим призначенням та повернути Банку Кредит, сплатити за користування Кредитом 14 % річних (фіксована процентна ставка), комісії, пені і штрафи та інші платежі, що будуть нараховані відповідно до умов цього Договору. Кредит надається Позичальнику на строк з 05 квітня 2019 року по 02 квітня 2021 року включно. Банк повністю виконав взяті на себе за Договором про споживчий кредит від 05 квітня 2019 року № 01077R152 зобов`язання щодо надання Позичальнику Кредиту, що підтверджується випискою по рахунку [PERSON] . У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору станом на 04.05.2020 рік утворилася загальна заборгованість за кредитним договором у сумі 18228 грн. 90 коп., яка складається з заборгованості за основним боргом в розмірі 12175 грн. 65 коп., заборгованості за відсотками в розмірі 1 208 грн. 75 коп., заборгованості за комісією в розмірі 4160 грн. 00 коп., пені в розмірі 684 грн. 50 коп. Позивач та його представник Шевченко К.С. були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, до суду надали заяву в якій просять розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки. Про причини неявки суд не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки представник позивача та відповідач не з`явилися до зали судового засідання. Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідачка належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, відповідачка не з`явилася в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подала відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини неявки в судове засідання, не подав відзиву на позовну заяву, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 квітня 2019 року між Публічним акціонерним товариством «МТБ Банк» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 01077R152, відповідно до умов якої Банк шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок надав Позичальнику кредит в розмірі 20 000 гривень на споживчі цілі строком з 05 квітня 2019 року по 02 квітня 2021 року зі сплатою за користування Кредитом 14 % річних (фіксована процентна ставка). За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматись від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 530 ЦК України зазначає, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п. 1.5 Кредитного договору Позичальник сплачує комісії за зарахування кредитних коштів на рахунок. Вказаний у п. 1.4 цього Договору щомісячно згідно Графіку платежів, виходячи із Розміру процентної ставки, визначеної п. 1.1 даного Кредитного договору. Після закінчення передбаченого цим Договором строку, на якій надається Кредит, проценти нараховуються виходячи із Розміру процентної ставки, визначеної п. 1.1 даного Кредитного договору за період прострочення до фактичного погашення Кредиту, які Позичальник сплачує щомісячно, у Дату платежу і в день фактичного повного погашення Кредиту, а у разі дострокового повного погашення заборгованості - в день фактичного погашення Кредиту. Відповідно до п. 1.7 Кредитного договору проценти за користування кредитом нараховується щоденно, на фактичну суму непогашених кредитних коштів за фактичний час користування такими коштами, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та 360 днів році, включаючи день видачі та виключаючи день повернення та сплачується Позичальником на рахунок, вказаний у п. 1.4 цього Кредитного договору і відповідно до умов цього Кредитного договору. Відповідно до п. 2.5 Кредитного договору на підставі ст. 259 ЦК України та у відповідності з цим Договором сторони досягли домовленості про те, що позовна давність за вимогами Банку про стягнення Кредиту, процентів за користування кредитом, комісій та неустойки, пені, штрафів за цим Договором встановлюються тривалістю три роки. Але, всупереч взятим на себе зобов`язанням, відповідач, порушивши в односторонньому порядку умови Кредитного договору та діюче цивільне законодавство, кредит та проценти за його користування добровільно не сплачує. Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 549 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання. Із матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач всупереч договірним зобов`язанням, в установлені терміни не повернув належні грошові суми, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка підтверджується розрахунком загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит та не спростована відповідачем. Згідно з виписки по рахунку приватного клієнта №285723-2020/0423 від 23.04.2020 року за період з 05.04.2019 по 23.04.2020 р. складає 18228 грн. 90 коп., яка складається з заборгованості за основним боргом в розмірі 12175 грн. 65 коп., заборгованості за відсотками в розмірі 1 208 грн. 75 коп., заборгованості за комісією в розмірі 4160 грн. 00 коп., пені в розмірі 684 грн. 50 коп. 10 серпня 2020 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов дублікат квитанції №0.0.1748911322.1 від 25.06.2020 року, згідно якої [PERSON] сплатив 5000 грн. на рахунок ПАТ «МТБ Банк», код 21650966. Таким чином, оскільки відповідач сплатив суму в розмірі 5000 грн. яка зарахована на погашення заборгованості за основним боргом, у зв`язку з цим, з відповідача необхідно стягнути заборгованість за основним боргом в розмірі 7175 грн. 65 коп., заборгованості за відсотками в розмірі 1 208 грн. 75 коп., заборгованості за комісією в розмірі 4160 грн. 00 коп., пені в розмірі 684 грн. 50 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що відповідач сплатив 5000 гривень вже після звернення до суду з позовом та відкриття провадження по справі, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в повному обсязі в розмірі 2102 гривень, не зважаючи на те, що позов задоволено частково.

Outcome: partial