Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

що позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. 22.08.2007 року між ПАТ КБ Приватбанк та відповідачем по справі, [PERSON], було укладено кредитний договір №IFК8АU51700148. Згідно договору банк зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 51614,00 грн., а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотка за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених кредитним договором. Позивач зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Натомість відповідач належним чином не виконує умови договору, у звязку із чим станом на 12.02.2016 року утворилась заборгованість в сумі 42715, 19 грн., що складається з: 6659,98 грн. - заборгованість за кредитом; 9343,90 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 674,46 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 26036,85 грн. пеня за несвоєчасність виконанння зобовязань за договором. Оскільки відповідач свої зобовязання за договором позики не виконав, тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №IFК8АU51700148 від 22.08.2007 року та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує та просить суд розглядати справу в його відсутності. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, згідний погасити заборгованість по кредиту, процентах та комісії. Щодо нарахованої пені, то відповідач просить суд врахувати його скрутне матеріальне становище та зменшити розмір пені. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, 22.08.2007 року між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] було укладено кредитний договір №IFК8АU51700148, згідно якого банк зобовязався надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок, в свою чергу позичальник зобовязався повернути кредит, сплатити відсотки та винагороди в зазначені в договорі строки (а.с. 8-10) З розділу 7-го зазначеного кредитного договору вбачається, що позичальник отримав кредит в розмірі 51614,00 грн. на строк з 22.08.2007 року по 21.08.2012 року зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,34 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0,14% від суми виданого куредиту. Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується на момент надання кредиту) повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця, починаючи з наступного місяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 1043,56 грн. для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди (п.7.1 кредитного договору). Відповідно до п.4.1 кредитного договору при порушенні позичальником зобовязань із погашення кредиту, він сплачує банку пеню у розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. З розрахунку заборгованості по позичальнику [PERSON] вбачається, що станом на 12.02.2016 року заборгованість становить 42 715,19 грн., що складається з: 6659,98 грн. - заборгованість за кредитом; 9343,90 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 674,46 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 26036,85 грн. пеня за несвоєчасність виконанння зобовязань за договором. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановленому факту відповідають договірні правовідносини сторін, врегульовані ст.ст. 1049, 1050 ЦК України та полягають в праві позивача вимагати від відповідача виконання взятого на себе зобовязання та в обовязку відповідача виконати взяті зобовязання належним чином. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штраф є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенеює неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. По-скільки відповідач не виконуює добровільно своїх зобовязань по даному кредитному договору, то суд вважає, що наявна заборгованість , що складається із заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам за користування кредитом, заборгованості по комісії за користування кредитом підлягає стягненню. Відповідно до ст.. 551 ЦК України якщо розмір неустойки значно перевищує розмір заподіяних невиконанням зобов»язання збитків та за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може зменшити таку неустойку. В розумінні даної норми права, істотне значення можуть мати обставини, які стосуються ступеня виконання зобов»язання, причин невиконання або неналежного виконання, незначності прострочення у виконанні зобов»язання, інші інтереси сторін, які заслуговують на увагу. Ст. 551 ЦК України\~не містить обмежень щодо суми, до якої може зменшуватись пеня. Згідно п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь\~\~у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Таким чином, суд враховує, що нарахована пеня значно перевищує суму боргу , а також те, що відповідач не працює, на утриманні перебуває неповнолітня дитина, його умови проживання , так і відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання, вважає за можливе та доцільне зменшити з цих підстав до співмірних з сумою кредиту розмірів пеню, задовольнивши позов в частині стягнення пені в сумі 5000 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, ст. ст. 526,527,530, 548, 551, 611,612, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: partial