Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

Представник позивача Бурлай Дмитро Валерійович звернувся із позовом в інтересах [PERSON] до Акціонерного товариства "Ідея Банк", треті особи: Нововоронцовський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову посилався на ту обставину, що 20.01.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович вчинив виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» грошових коштів у сумі 47898,95 грн, яка складається із: 28477,58 грн строковий основний борг; 2942,10 грн прострочена заборгованість; 2153,24 грн прострочені проценти; 385,80 грн строкові проценти; 1572,17 грн строкова плата за обслуговування кредиту; 8950,86 грн прострочена плата за обслуговування кредиту; 17,20 грн пеня; 500,00 грн інші штрафні санкції; 1900,00 грн витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису. На підставі вказаного виконавчого напису відкрито виконавче провадження. Оскільки жодних договірних відносин з відповідачем позивач не має, правочинів не вчиняла, письмової вимоги від відповідача про повернення коштів не отримувала, та зважаючи, що відсутня безспірність боргу та нотаріально посвідчений договір, на підставі якого повинен бути вчинений виконавчий напис, представник позивача просив: 1) визнати\~таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1753 від 20 січня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» боргу у розмірі 47898,95 грн; 2) стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь [PERSON] судові витрати, а саме: судовий збір 908,00 грн, судові витрати щодо забезпечення позову та витрати на правову (правничу) допомогу 5500,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, матеріали справи містять заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі. Щодо позовних вимог заперечив, надав відзив за яким позов не визнав. Зазначав, що 07.12.2018 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №Z62.21780.004631955, за яким банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) у розмірі 34586,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язувався повернути його разом із процентними платежами за графіком щомісячних внесків. Оскільки відповідач узяті на себе зобов`язання не виконала, утворилася заборгованість у сумі 45998,95 грн, яка складається із: 28477,58 грн строковий основний борг; 2942,10 грн прострочена заборгованість; 2153,24 грн прострочені проценти; 385,80 грн строкові проценти; 1572,17 грн строкова плата за обслуговування кредиту; 8950,86 грн прострочена плата за обслуговування кредиту; 17,20 грн пеня; 500,00 грн інші штрафні санкції. З метою захисту свого права, відповідач звернувся до нотаріуса, надавши всі необхідні документи з яких вбачається безспірність вимог, зокрема: кредитний договір, довідку АТ «Ідея Банк» про ненадходження платежів, вимогу АТ «Ідея Банк» до [PERSON] про усунення порушення кредитних зобов`язань, довідку-розрахунок заборгованості [PERSON] станом на 07.12.2020 року, список згрупованих поштових відправлень АТ «Ідея Банк», список згрупованих поштових відправлень цінних листів АТ «Ідея Банк», опис вкладень, виписку по особовому рахунку [PERSON] , детальний розрахунок заборгованості. Оскільки усі ці документи є підтвердженням безспірності, виконавчий напис вчинено правомірно. Щодо обов`язкової умови для вчинення нотаріусом виконавчого напису нотаріально посвідчений договір позики, представник відповідача вказував, що указана вимога не ґрунтується на вимогах законодавства, оскільки постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі №826/20084/14 не визначено моменту, з якого втрачає чинність постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року. Тому виконавчий напис вчинено у період дії п.2 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" у редакції, за якою відсутній обов`язок подавати договір виключно у нотаріально посвідченій формі. Тому з огляду на вказане просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Щодо витрат на професійну правничу допомогу зазначав, що беручи до уваги текст позовної заяви та додатків, не надано обґрунтування таких витрат у розмірі 5500,00, тому вказані витрати представник відповідача вважає такими, які підлягають зменшенню до нуля. Представник третьої особи Нововоронцовського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М. у судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив. Повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та доводів, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~ Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Суд встановив, що 20.01.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович вчинив нотаріальний напис про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» грошових коштів у сумі 47898,95 грн, яка складається із - 28477,58 грн строковий основний борг; - 2942,10 грн прострочена заборгованість; - 2153,24 грн прострочені проценти; - 385,80 грн строкові проценти; - 1572,17 грн строкова плата за обслуговування кредиту; - 8950,86 грн прострочена плата за обслуговування кредиту; - 17,20 грн пеня; - 500,00 грн інші штрафні санкції; - 1900,00 грн витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису. Строк, за який проводиться стягнення - з 08.05.2020 року по 07.12.2020 року (а.с.15). За вказаним написом, заборгованість стягнута за кредитним договором укладеним 07.12.2018 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] за №Z62.21780.004631955. Відповідач у відзиві зазначав, що наданий нотаріусу договір з відповідними документами підтверджував безспірність заявлених вимог. У підтвердження своїх доводів, до відзиву додав: довідку АТ «Ідея Банк» про ненадходження платежів від 18.01.2021 року за вих.№ 12.4.2/11667, вимогу АТ «Ідея Банк» до [PERSON] про усунення порушення кредитних зобов`язань від 07.12.2020 року за вих.№12.4.2/ Z62.21780.004631955, довідку-розрахунок заборгованості [PERSON] станом на 07.12.2020 року, список згрупованих поштових відправлень АТ «Ідея Банк», список згрупованих поштових відправлень цінних листів АТ «Ідея Банк», опис вкладень, виписку по особовому рахунку [PERSON] , розрахунок заборгованості. Проте вказані докази не відповідають вимогам ч.5 ст.95 ЦПК України, оскільки копії примірників документів не засвідчені належним чином. Разом з тим, представник позивача заперечував про існування між сторонами договірних відносин, натомість представник відповідача стверджував, що між сторонами укладено договір №Z62.21780.004631955 від 07.12.2018 року. Проте такий догорів суду не надано та не зазначено причин неможливості його подання. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого\~напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на викладене, вчинення нотаріусом виконавчого\~напису відбувається за поданими стягувачем документами, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого\~напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий\~напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 05 липня 2017 року в справі № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18). З огляду на відсутність договору при розгляді справи, установити наявність безспірності неможливо. Інші докази, які б спростовували відсутність безспірності вимоги відсутні, оскільки приватний нотаріус не надав витребувані ухвалою суду від 19.07.2021 року докази. Тому представник відповідача не спростував таку підставу для скасування виконавчого напису. Щодо відсутності нотаріального посвідчення договору, що визнавалося відповідачем, суд зазначає наступне. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у постанові Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 від 29 червня 1999 року\~ в редакції постанови КМУ від 29 листопада 2001 року з урахуванням Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. За пунктом 1 зазначеного Переліку виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Щодо твердження представника відповідача про те, що виконавчий напис вчинено у період, в якому відсутня умова щодо обов`язкового нотаріального посвідчення договору, оскільки резолютивна частина Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року не містить відомостей про те, з якого моменту втрачає чинність постанова КМУ від 29 листопада 2001 року №662, а тому такий нормативний акт є чинним, суд зазначає, що указана постанова набрала законної сили 22 лютого 2017 року. Відтак виконавчий напис вчинено 20 січня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 р. у справі №826/20084/14. Виходячи з цих обставин, одного з основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності, спірності заборгованості позивача перед товариством, не спростованої відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог представника позивача. Щодо стягнення з відповідача судових витрат, які складаються із 5500,00 грн витрат на правничу допомогу, суд, враховуючи наявність договору №61 від 09.07.2021 про надання правничої допомоги, додатку №1 до вказаного договору, акту виконаних робіт від 12.07.2021 року, квитанції №61/12072021 від 12.07.2021 року,

Outcome: approved