Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до ПАТ «Українська залізниця» про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, відшкодування витрат з найму житла. В обґрунтування позову зазначив, що він працював у відповідача з 15 червня 2016 року на посаді помічника члена правління відділу забезпечення роботи членів правління та директорів. 8 серпня 2016 року був переведений на роботу на посаду директора з правових питань і корпоративного управління ПАТ «Укрзалізниця», з якої був звільнений відповідно до наказу голови правління ПАТ "Укрзалізниця" № 2367/ос від 12 грудня 2016 року на підставі п. 5 ч. 1 ст. 41 Кодексу законів про працю України, припинення повноважень посадової особи. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30 серпня 2017 року № 757/64183/16-ц. він був поновлений на роботі, з підприємства стягнутий середній заробіток за час вимушеного прогулу, середньоденний розмір заробітку встановлений у сумі 3383,14грн. Вказане рішення виконане не було, тому рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя №266/4269/17 від 22 січня 2018 року з відповідача на його користь був стягнутий середній заробіток за час невиконання рішення Печерського районного суду м. Києва за період до 16 січня 2018 року. Його було поновлено на роботі лише 26 січня 2018 року наказом № 127/ос на виконання зазначеного рішення Печерського районного суду м. Києва, тому з відповідача на його користь підлягає стягненню середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 17 до 26 січня 2018 року у розмірі 23 681,98 грн. (7 робочий днів х 3383,14 грн.). Наказом ПАТ «Укрзалізниця» від 18.08.2016 року № 1665/ос, наказ № 1609/ос від 08.08.2016 року про переведення його на роботу на посаді директора з правових питань і корпоративного управління ПАТ «Укрзалізниця» був доповнений пунктом: «з відшкодуванням витрат з найму житла на період обіймання зазначеної посади». Під час обіймання посади директора з правових питань і корпоративного управління ПАТ «Укрзалізниця» він 12.08.2016 року уклав договір оренди житла за адресою: м. Київ. вул. Суворова (Омеляновича-Павленко),\~будинок 13,\~квартира 179, з місячною орендною платнею у розмірі 13000,00 грн. Відповідач щомісячно відшкодовував сплачені ним кошти за оренду житла до моменту його незаконного звільнення з посади 12 грудня 2016 року. Оскільки він є таким, що обіймав свою посаду увесь термін вимушеного прогулу, томумає право на компенсацію витрат на оренду житла, які здійснив у період з січня 2017 року по липень 2017 року у розмірі 77 995,85 грн. Листом від 07.02.2018 року він звертався до відповідача з проханням відшкодувати здійснені ним під час вимушеного прогулу витрати на найм житла, однак відповіді до цього часу не отримав.У зв'язку з чим просив суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 17 до 26 січня 2018 року, у сумі 23681,98 грн., та у відшкодування витрат з найму житла за період з січня 2017 року по липень 2017 року у розмірі 77 995 грн. 85 коп., допустити негайне виконання рішення суду. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та у письмовій відповіді на відзив, позов просила задовольнити. Представник відповідача Гайдаєнко Т.В., що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала в повному обсязі, заперечувала проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Крім того пояснила, що дійсно рішенням Печерського районного суду м. Києва позивача було поновлено на роботі, з відповідача стягнутий середній заробіток за час вимушеного прогулу, однак суд помилкового самостійно встановив розмір середньоденного розміру заробітку позивача у сумі 3383,14 грн., але середньоденна заробітна плата позивача складає 1883,14грн., що підтверджується відповідною довідкою. Касаційним судом було відмовлено у відкритті провадження за касаційною скаргою на рішення Печерського районного суду м. Києва, у зв'язку із пропуском строку, тому відповідачу не вдалося довести вірний розмір середнього заробітку позивача. Оскільки надання компенсаційних виплат є правом, а не обов'язком відповідача, які безпосередньо пов'язані із виконанням виробничих завдань і функцій, а позивачем в порушення порядку виплати компенсації належні документи до бухгалтерії не надавалися, у задоволенні заявлених позовних вимог належить відмовити. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 18.04.2018р. провадження по цивільній справі № 266/2144/18 відкрито, призначено розгляд справи. 06.06.2018р. представником відповідача до суду наданий письмовий відзив на позовну заяву. 11.06.2018р. представником позивача до суду наданий письмову відповідь на відзив. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 05.09.2018р. у задоволенні клопотання представника відповідача Самаріної С.А. про витребування доказів відмовлено. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] був звільнений з посади директора з правових питань корпоративного управління ПАТ «Укрзалізниця» відповідно до наказу голови правління ПАТ «Укрзалізниця» №2367/ос від 12 грудня 2016 року на підставі п.5 ч.1 ст. 41 Кодексу законів про працю України, та поновлений на посаді рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30 серпня 2017 року, з підприємства стягнутий середній заробіток за час вимушеного прогулу позивача. Встановлений середньоденний розмір заробітку у сумі 3383,14 грн. Рішення набрало законної сили на підставі ухвали Апеляційного суду м. Києва від 06.12.2017 року (а.с. 9-15). Заочним рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя № 266/4269/17 від 22.01.2018 року, позов [PERSON] задоволено, стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Українська Залізниця" на користь [PERSON] середній заробіток за затримку виконання рішення суду плати за період з 21.08.2017 року по 16.01.2018 року в сумі 321 398,30,80 грн. Рішення набрало законної сили. (а.с. 16-17). Згідно з наказом ПАТ "Українська Залізниця" № 127/ос від 26 січня 2018 року [PERSON] поновлено на посаді директора з правових питань і корпоративного управління ПАТ «Укрзалізниця» (а.с. 18). Згідно з трудовою книжкою [PERSON] серія [NUMBER] виданою 04.10.1999р., 26.01.2018р. на підставі наказу № 127/06 від 26 січня 2018 року, позивача поновлено на попередній роботі (а.с. 69-72). Відповідно до договору оренди квартири, укладеного 12.08.2016р. між ФОП [PERSON] та [PERSON], відповідач орендовував житло за адресою: [ADDRESS], з місячною орендною платнею у розмірі 13000,00 грн. (а.с. 19-22). Згідно з розпискою від 12.01.2017р., додатками до договору оренди квартири та банківськими квитанціями № N1В6N62026 від 13.02.2017 року, № N1ВУS43480 від 23.03.2017 року, № N1ВZР39034 від 03.04.2017 року, № N1BYS59227 від 13.04.2017 року,№ N1BTR40879 від 05.05.2017 року,№ N1BYS63824 від 12.05.2017 року,№ N1BR060175 від 01.06.2017 року, відповідач сплатив за оренду вищевказаної квартири за період з січня 2017 року по липень 2017 року у розмірі 77 995 грн. 85 коп. (а.с. 19-30). Відповідно до заяви від 07.02.2018р. та рекомендованого повідомлення про поштове отримання, позивач 07.02.2018р. звернувся до відповідача з заявою про відшкодування здійснених ним витрат на оренду житла, яку 09.02.2018р. отримано представником відповідача (а.с. 31-32). Згідно з листом філії «Центру сервісного забезпечення» ПАТ "Українська Залізниця" №10/54 від 01.03.2018р. [PERSON] відмовлено у відшкодуванні витрат на оренду житла за період з 10.01.2017р. по 12.07.2017р., оскільки прийняття організаційно-розпорядчих рішень у сфері трудових відносин між ПАТ "Українська Залізниця" та працівниками апарату товариства не належить до повноважень ЦН, наказ товариства для відшкодування [PERSON] витрат до ЦН не надходив (а.с. 98). Згідно з п. 2.1. Порядку виплати компенсації працівникам ПАТ "Українська Залізниця" за найм (оренду) житла, який введений в дію наказом ПАТ "Українська Залізниця" № 463 від 25.07.2016р., компенсація витрат за найм (оренду) житла виплачується працівникам, у разі, якщо умовами трудового договору, укладеного з працівником передбачено обов'язок Товариства забезпечити його житлом за місцем роботи та/або компенсувати витрати за найм (оренду) житла (а.с. 73-76). Відповідно до наказу ПАТ "Українська Залізниця" № 1665/ос від 18 серпня 2016 року до наказу від 08.08.2016р. № 1609/ос на переведення [PERSON] на посаду директора з правових питань і корпоративного управління ПАТ «Укрзалізниця» додано пункт «з відшкодуванням витрат з найму житла на період обіймання зазначеної посади» (а.с. 7). Відповідно до положень статті 2 Закону України «Про оплату праці» за своєю структурою заробітна плата складається: з основної, із додаткової, а також із заохочувальних та компенсаційних виплат - до них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік. премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Пунктом 2.3.4. «Інструкції зі статистики заробітної плати», затвердженої наказом Держкомстату України, від 13.01.2004р. №5, оплата найманого житла відноситься до інших заохочувальних та компенсаційних виплат, які входять в структуру заробітної плати. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з ПАТ «Укрзалізниця» витрат за оренду житла під час виконання обов'язків обґрунтовані та законні, і підлягають задоволенню у повному обсязі, на підставі наданих [PERSON] письмових доказів, які є такими, що відповідають вимогам ЦПК України. Відповідно до ст. 12 України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. У пункті 32 постанови № 9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи, невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. Представник відповідача надав суду довідку від 03.07.2017р. про середній заробіток [PERSON] за два останні місяці роботи жовтень-листопад 2016р.з розрахунком середньоденного заробітку, який складає 1883,14 грн., яку суд до уваги не приймає, оскільки рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30 серпня 2017 року, яке набрало законної сили встановлений розмірсередньоденного заробітку позивача у розмірі 3383,14грн. (а.с. 68). Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що у відповідача утворилися трудові зобов'язання по виплаті середнього заробітку у зв'язку із затримкою виконання рішення суду за період з 17 січня 2018 року по 25 січня 2018 року включно, оскільки 26 січня 2018р. позивача поновлено на роботі, про що свідчить запис у трудовій книжці, у сумі 23681,98 грн.(7 робочих днів х 3383,14 грн.). Згідно з положеннями законодавства з заробітної плати має проводитись відрахування податків та обов'язкових платежів, тому при виплаті відповідачем відповідних сум належить утримати з них передбачені законом податки і обов'язкові платежі. Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідачем було затримано виконання рішення суду по виплатісереднього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 17 січня 2018 року по 25 січня 2018 року включно, в розмірі 23681,98грн. і не виплаченовідшкодування витрати з найму житла за період з січня 2017 року по липень 2017 року у розмірі 77 995, 85грн., то ці суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а всього 77 995, 85грн.+ 23681,98грн.=101677,83грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 1 відсотку ціни позову, який становить 1016 грн. 77 коп. (101677,83грн./100=1016,77грн.). Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. У зв'язку з тим, що на користь [PERSON] стягнуто середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, то в силу ст. 430 ЦПК України та ст. 235 КЗпП України, рішення суду в частині стягнення середнього заробітку, але не більше ніж за один місяць, необхідно допустити до негайного виконання. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial