Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

[PERSON] в жовтні 2017 року заявила позов про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання їх дитини [PERSON], [INFO], в сумі 2500 грн., щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач не приймає участі в утриманні дитини. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 23.10.2017р. [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні на вимогах позову наполягали, надали пояснення, що зводяться до викладеного в заявах позивача. Представник відповідача [PERSON] позов визнала частково, просила визначити аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, пославшись на поганий стан здоровя та тяжке матеріальне становище відповідача. Судом встановлено таке. Сторони з 15.08.2008 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, на що вказує Свідоцтво про шлюб. В цьому шлюбі у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] (див. свідоцтво про народження). За поясненнями сторін, вони хоч і проживають разом, проте шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, в суді перебуває позов відповідача про розірвання шлюбу. За таких обставин, виходячи з позиції сторін щодо спору, суд приходить до висновку, що позов правильно засновано на приписах ст.ст. 180-184 СК України, а сам спір фактично зводиться до визначення розміру аліментів. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач працює електромонтером в Київській міській філії ПАТ "Укртелеком", його середній заробіток, як це вбачається з довідки від 27.03.2018р., за період вересень 2017р. - лютий 2018р. становив 5000 грн. на місяць. Інших доходів відповідач не має. З огляду на медичні документи, відповідач дійсно страждає на певні хронічні захворювання, проте є працездатним. Інших аліментних зобов'язань, а рівно інших осіб на утриманні відповідач не має. Доводи відповідача про те, що він самостійно несе витрати на утримання житла, сплачує борг за житлово-комунальні послуги, що утворився раніше, та погашає борг за кредитом, який взяв в інтересах сім'ї, на переконання суду, вказують лише на наявність між сторонами відповідних спорів, які можуть бути вирішені ними самостійно, або ж в судовому порядку, а тому, не зважаючи на те, що вказані витрати є досить суттєвими, вони не можуть бути враховані при визначенні розміру аліментів на утримання дитини. До того ж, суду надано розписки відповідача про отримання ним коштів від позивача в рахунок оплати оренди житла. Разом з тим, позивач вказувала, що працює на декількох роботах, проте доказів про розмір доходів не надала. Щодо дитини позивач пояснила, що вона є здоровою. Інших доказів, що впливали б на розмір аліментів суду не надано. Проаналізувавши наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що визначення аліментів в розмірі 2000 грн. на місяць, буде необхідним і достатнім для врегулювання спору по суті. При цьому, визначений розмір аліментів, відповідно до ст. 184 ч. 2 СК України, підлягає індексації відповідно до закону. Отже, позов може бути задоволено частково. Витрати у справі суд покладає на відповідача, відповідно і на підставі ст.141ЦПК України. Відповідно до ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд допускає рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць до негайного виконання. На підставі ст.ст. 180-184 СК України,

Outcome: partial