Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

30.09.2013 року позивач звернулася до [PERSON], третя особа: [PERSON] з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла її дочка [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] була членом ЖБК № 6 Запорізького заводу «Радіоприлад» та у 1985 році повністю виплатила пай по квартирі, що підтверджується довідкою від 10.01.1996 року, але за життя [PERSON] не отримала свідоцтво про право власності на квартиру. Пай по квартирі було виплачено у період перебування [PERSON] у шлюбі з [PERSON], але останній не заявляв претензій на це майно, шлюб між сторонами було розірвано. За життя [PERSON] не складала заповіт, тому спадкування після її смерті здійснюється за законом. Відповідач по справі - [PERSON] є сином померлої, був зареєстрований разом з нею за однією адресою, а значить фактично прийняв спадщину у вигляді 1/2 частини зазначеної вище квартири. Позивач вважає, що також прийняла спадщину у вигляді 1/2 частини квартири [ADDRESS], тобто, фактичного вступила в управління майном, а також звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі чого було заведено спадкову справу, але постановою нотаріуса від 31.08.2013 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно. У зв'язку з викладеним, позивач просить визнати за нею право власності на 12 частину квартири розташованої за адресою: [ADDRESS]. 19.12.2013 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON], житлово-будівельного кооперативу - 6 Запорізького заводу «Радіоприлад», реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, третя особа: [PERSON] про встановлення факту та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Зустрічний позов [PERSON] мотивує тим, що після смерті його матері [PERSON], померлої [INFO] відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира [ADDRESS]. Спадкодавець була членом житлово-будівельного кооперативу - 6 Запорізького заводу «Радіоприлад» та у 1985 році в повному обсязі на рахунок зазначеного кооперативу сплатила пайовий внесок, однак за життя не завершила процедуру оформлення права власності та не отримала Свідоцтво про право власності на вказану квартиру. На момент виплати пайового внеску мати позивача за зустрічним позовом знаходилась у шлюбі з [PERSON] 21.11.1995 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. [PERSON] постійно проживав із спадкодавцем в вищезазначеній квартирі до часу відкриття спадщини та був зареєстрований за даною адресою. Хоча [PERSON] не подавав заяви при прийняття спадщини, однак фактично її прийняв, постійно користується та підтримує спірну квартиру у належному стані. Таким чином, [PERSON] вважає, що має право на спадкування за законом після померлої матері та є спадкоємцем першої черги на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Просить суд встановити факт прийняття ним спадщини у вигляді 1/2 частини спірної квартири, визнати за ним право власності на зазначену частину квартири та зобов'язати реєстраційну службу Запорізького міського управління юстиції зареєструвати право власності на 1/2 частину вказаної квартири. 23.12.2013 року ухвалою суду зустрічний позов [PERSON] був прийнятий до розгляду та об'єднаний в одне провадження з первісним позовом. 16.01.2014 року до суду надійшла зустрічна позовна заява третьої особи по первісному позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа: житлово-будівельний кооператив - 6 Запорізького заводу «Радіоприлад» про поділ майна подружжя та визнання права власності. У позові [PERSON] зазначив, що 11.02.1984 року було зареєстровано шлюб між ним, [PERSON] та [PERSON] Від шлюбу народився син - [PERSON], [INFO]. Під час подружнього життя, за спільні сімейні кошти, він з [PERSON] придбали житло, а саме: квартиру [ADDRESS] шляхом сплати пайового внеску на рахунок житлово-будівельного кооперативу № 6 Запорізького заводу «Радіоприлад». Отже, сплативши в повному обсязі необхідну суму пайового внеску, [PERSON] та його дружина - [PERSON] набули статус власників вказаної квартири та проживали в ній однією сім'єю до 1995 року. 21.11.1995 року шлюб між ними був розірваний. Під час розгляду справи про розірвання шлюбу, між [PERSON] та [PERSON] була досягнута усна домовленість, про те, що він, за життя [PERSON] не буде претендувати на спільно набуте майно, в тому числі, на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на зазначену квартиру. У зв'язку з тим, що спірна квартира була набута третьою особою за первісним позовом за спільні кошти з померлою під час шлюбу, тому зазначений об'єкт нерухомості є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя і має бути розподілена не тільки згідно норм спадкового права, а і з урахуванням Сімейного кодексу України. Крім того, [PERSON] вважає, що ним не пропущено строк позовної давності, так як він дізнався про порушення свого права після смерті колишньої дружини - [PERSON], а саме [INFO]. Просить визнати об'єктом спільної сумісної власності - квартиру [ADDRESS], набутої під час шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] і визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. 17.01.2014 року зазначену зустрічну позовну заяву [PERSON] судом прийнято до розгляду та об'єднано з первісним позовом в одне провадження. В судовому засіданні позивач за первісним позовом та її представник - адвокат [PERSON] позов підтримали, просять його задовольнити в повному обсязі. Крім того, додали, що не заперечують проти зустрічного позову [PERSON], але повністю заперечують проти зустрічного позову третьої особи - [PERSON], так як ним пропущено строк позовної давності звернення з відповідним позовом до суду і після розірвання шлюбу спільне майно, набуте під час подружнього життя з [PERSON], було фактично розділено за усною домовленістю, внаслідок якої [PERSON] отримав автомобіль, а [PERSON] з дитиною - квартиру [ADDRESS], тому просять у зустрічному позові [PERSON] відмовити. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним [PERSON] до суду не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Його представник за дорученням від 14.11.2013 року - [PERSON] позовну заяву [PERSON] підтримала у повному обсязі, просила її задовольнити, не заперечує проти зустрічного позову третьої особи за первісним позовом - [PERSON] Щодо первісного позову, залишає його вирішення на розсуд суду. Позивач за зустрічним позовом та третя особа за первісним позовом - [PERSON] свою зустрічну заяву підтримав, просив її задовольнити, не заперечує того факту, що після розірвання шлюбу з [PERSON] він залишив у своїй власності автомобіль, але вважає, що має частку на спірну квартиру, так як вона була набута у власність під час подружнього життя шляхом сплати пайового внеску на рахунок житлово-будівельного кооперативу № 6 Запорізького заводу «Радіоприлад», що підтверджується відповідними документами. Повністю заперечував проти первісного позову та просив у його задоволенні відмовити. Щодо зустрічного позову його сина - [PERSON], вважає, що він обґрунтований і не заперечує проти його задоволення. Представник третьої особи - житлово-будівельного кооперативу № 6 Запорізького заводу «Радіоприлад» - Живоглядова І.М. не заперечувала проти задоволення первісного позову та зустрічної позовної заяви [PERSON] Що стосується зустрічного позову [PERSON], то просить в його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що останній тривалий час не мешкає в квартирі [ADDRESS], комунальні послуги не сплачує, у квартирі не зареєстрований. Представник відповідача за зустрічним позовом [PERSON] - реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку, жодних доказів або заперечень суду не надав. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. За вимогами ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст.57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 11.02.1984 року Комунарським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Запоріжжя було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 84 та видано Свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 10). 06.07.1984 року народився [PERSON], його батьками є: [PERSON] та [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 20.07.1984 року Комунарським відділом РАЦС м. Запоріжжя, актовий запис № 940 (а.с. 9). Квитанцією про оплату № 1 від 11.10.1985 року на суму 4 076 руб. 63 коп. (рахунок [NUMBER]) та довідкою ЖБК № 6 від 10 січня 1996 року, виданою на ім'я [PERSON] підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] придбали житло, а саме: квартиру [ADDRESS] шляхом сплати пайового внеску на рахунок житлово-будівельного кооперативу № 6 Запорізького заводу «Радіоприлад» (а.с. 91-92). Згідно ст. 15 Закону України «Про власність», в редакції, що діяла на момент внесення паю, член ЖБК, який повністю вніс пайовий внесок за квартиру набуває право власності на цю квартиру. 21.11.1995 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського району м. Запоріжжя видано Свідоцтво про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] та зроблено запис № 638 (а.с. 12). Батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим 30.07.1965 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану м. Запоріжжя, серії [NUMBER] (а.с. 6). [INFO] [PERSON] померла, про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції видане Свідоцтво про смерть, серії [NUMBER] (а.с. 16). Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З копії спадкової справи № 212 після померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що із заявою про прийняття спадщини за законом до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори звернулась [PERSON] (мати померлої), в якій повідомила, що крім неї спадкоємцем є [PERSON] (син спадкодавця) (а.с. 45-46). Державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Дмитрієвою Н.П. 31.08.2013 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON], яка проживала за адресою: [ADDRESS], так як спадкоємцем правовстановлюючий документ на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] не наданий (а.с. 56). Спадкоємицею першої черги є мати померлої - [PERSON], їх родині стосунки підтверджені свідоцтвом про народження, ніким із сторін судового процесу не оспорюються, тому суд вважає, що вимоги позивача за первісним позовом є обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Довідкою житлово-будівельного кооперативу № 6 Запорізького заводу «Радіоприлад», виданою [PERSON] встановлено, що померла [PERSON] з 11.11.1985 року і по день смерті, [INFO] постійно проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], склад її сім'ї - [PERSON] - син, [INFO] (а.с. 18). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, [PERSON] має право на спадкування за законом після померлої матері та згідно ч. 1 ст. 1261 Цивільного кодексу України є спадкоємцем першої черги на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Що стосується вимоги про встановлення факту прийняття спадщини, то в цій частині суд вважає за необхідне відмовити, так як відповідно до ст.16 ЦК України такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів відсутній. Крім того, на думку суду, не підлягає задоволенню вимога [PERSON] щодо зобов'язання реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції зареєструвати за останнім право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], так як вказана вимога є передчасною та у суду відсутні докази відповідного спору, тобто що реєстраційна служба відмовиться реєструвати право власності за [PERSON] В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мешкали у шлюбі у період з 11.02.1984 року по 21.11.1995 року. У силу статті 16 Закону України "Про власність" та ч.1 ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України (далі - КпШС України), які були чинними на час виникнення правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Аналогічне положення закону закріплено й у статті 60 СК України. Згідно зі ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Статтею 71 СК України передбачено, що майно є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Під час розірвання шлюбу спір щодо поділу майна був відсутній. З показань, наданих в судовому засіданні [PERSON] і підтверджених позивачем по первісному позову [PERSON], встановлено, що після розірвання шлюбу він залишив собі у власність автомобіль, а спору щодо нерухомого майна - квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] не було, тобто на думку суду, [PERSON] та [PERSON] домовилися та реально поділили своє спільне майно після розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 72 СК України до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Пленум Верховного Суду України в п.15 Постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснив, що початок позовної давності для вимоги про поділ спільного майна подружжя, шлюб якого розірвано, обчислюється не з дати прийняття постанови державного органу РАЦС (статті 106, 107 СК) чи з дати набрання рішенням суду законної сили (статті 109, 110 СК), а від дня коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності (ч.2 ст.72 СК). Судом встановлено, що [PERSON] ще у 1995 році знав про поділ майна з [PERSON] та не заперечував проти такого поділу, який відбувся. Враховуючи, що у судовому засіданні [PERSON] не наведено належних доказів пропуску строків позовної давності, тому суд вважає за необхідне у задоволенні зустрічного позову третьої особи по первісному позову про поділ майна подружжя та визнання права власності на 1/2 частину спірної квартири відмовити у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Так як первісний позов судом задоволено повністю, а зустрічний позов [PERSON] задоволено частково суд вважає за необхідне не стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати. У зв'язку з тим, що у задоволенні зустрічного позову [PERSON] відмовлено у повному обсязі, відповідно до ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду не підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial