Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свій позов обґрунтувала тим, що вона 08.12.2014 року близько 17.30 години вигулювала свого пса Річарда, породи ши-тцу та проходила біля будинку 46 по вул. Чапаєва у м. Кременчуці. У цей час з подвіря вказаного двору вибігла собака породи маламут аляскінський, який належить відповідачам, та покусала Річарда, внаслідок чого він помер. На її неодноразові звернення з приводу відшкодування шкоди, завданої внаслідок втрати собаки, відповідачі відповіли відмовою. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на її користь матеріальну шкоду в розмірі 5000 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала. Відповідач [PERSON] 18.06.2015 року, 07.09.2015 року, 30.09.2015 року в судові засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Судом, з метою встановлення фактичних обставин справи, 07.09.2015 року було постановлено ухвалу про виклик відповідачів [PERSON] та [PERSON] в судове засідання для дачі особистих пояснень. Однак відповідачі не виконали вимог вказаної ухвали суду і не зявились в судове засідання 30.09.2015 року. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, матеріали ЖЕО № 17847 від 09.12.2014 року за заявою [PERSON] щодо смерті собаки, надані суду докази, приходить до наступних висновків. Частиною 1\~ст.3 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового інтересу. Способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути, в тому числі відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст.ст.9,\~12 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», правила утримання домашніх тварин установлюються органами місцевого самоврядування. Фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов'язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, зазначених у\~статті 2 цього Закону, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин. Особа, яка супроводжує тварину, зобов'язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду. Шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує. Згідно з п.п.4.1.2, 4.11 Правил утримання і поводження з тваринами в м. Кременчуці, затверджених рішенням Кременчуцької міської ради від 28.10.2014 року, власника тварин повинен забезпечити умови недопущення втечі тварини та нападу її на людей та інших травин. Особа, яка утримує домашню тварину зобовязана відшкодувати громадянам матеріальні і моральні збитки, що нанесені тваринам, у встановленому чинним законодавством України порядку. Відповідно до п. 10.5 Правил, за порушення вимог цих правил винні особи несуть кримінальну, адміністративну та цивільну відповідальність згідно з чинним законодавством. Судом встановлено, що [PERSON] була власником собаки породи ши-тцу по кличці "Річард". Даний факт також підтверджуєься сертифікатом родоводу, дипломами з виставки собак, членським білетом кінологічного клубу. (арк. с. 11- 19) 08.12.2014 року о 17.30 годині [PERSON] вигулювала свого пса Річарда та проходила біля воріт [ADDRESS]. З подвіря вказаного двору вибігла собака породи маламут аляскінський, котра покусала пса Річарда. Після отримання тілесних ушкоджень собака була доставлена о 17.49 годині в Кременчуцьку міську державну лікарню ветеринарної медицини. Про результати огляду собаки 11.12.2014 року лікарем [PERSON] складено відповідну довідку (арк.с. 20). Представник позивача повідомив суду, що відомості про подальшу смерть собаки в ній відображені зі слів власника собаки, оскільки довідка видана не в день огляду. Після огляду собаки в даному медичному закладі, оскільки медичними працівниками констатовано той факт, що тварина перебуває в агонії, чоловік позивача доставив собаку для отримання медичної допомоги до лікаря ветеринарної медицини [PERSON] З довідки, виданої лікарем [PERSON] вбачається, що 08.12.2014 року при огляді собаки породи ши-тцу було виявлено відсутність дихання, ниткоподібний пульс, численні рвані рани мяких тканин в області черевної і грудної стінки, області хребта. Серцева діяльність зупинилась під час огляду та була констатована смерть тварини. (арк. с. 21) Таким чином, собака позивача була покусана собакою, яка вибігла з двору буд. 46 по вул. Чкалова в м. Кременчуці о 17.30 годині 08.12.2014 року. Час спричинення собаці [PERSON] тілесних ушкоджень, а також те, що власником собаки яка їх спричинила є [PERSON], підтверджується висновком дільничного інспектора міліції сектору ДІМ Кременчуцького МВ [PERSON] від 18.12.2014 року про результати розгляду матеріалів перевірки за заявою [PERSON] ЖЕО № 17847 від 09.12.2014 року, а також відповідними матеріалами перевірки. Позивачем негайно були вжиті заходи щодо надання медичної допомоги травмованій собаці, і вже о 17.49 годині в ході огляду пса в Кременчуцькій міській державній лікарні лікарем ветеринарної медицини було констатовано те, що тварина перебуває в стані агонії (арк. с. 20), яка характеризує останні прояви життєвих функцій організму перед смертю. Отже, загибель належної позивачу собаки сталася через короткий проміжок часу після спричинення їй тілесних ушкоджень собакою [PERSON] На огляді у медичному закладі травмована собака вже перебувала в стані агонії. Встановлені судом обставини підтверджують причинний зв'язок між неправомірними діями відповідача [PERSON], якою порушено ст.ст. 9,\~12 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», а також п.п.4.1.2, 4.11 Правил утримання і поводження з тваринами в м. Кременчуці, затверджених рішенням Кременчуцької міської ради від 28.10.2014 року, та наслідками в вигляді загибелі належної позивачу собаки Річарда, 09.06.2009 р. н., породи ши-тцу і спричиненням в звязку з цим позивачу шкоди. Відповідно до ч.1\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана\~\~неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної\~\~особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала. Згідно вимог ч. 1\~ст. 180 ЦК України,\~тварини є особливим об'єктом цивільних прав. На них поширюється правовий режим речі, крім випадків, встановлених законом. Таким чином, виходячи з наведеного, смертю належної позивачці собаки їй спричинено майнову шкоду в зв'язку із втратою тварини. Згідно довідки, виданої керівником громадської організації міжнародного кінологічного союзу України «Теп-дог-клуб» [PERSON] вартість пса Річарда на момент смерті становить 5000 грн.(арк. с. 23) Суд вважає, що довідки, які видаються міськими осередками Міжнародної громадської організації Кінологічного союзу України з приводу оціночної вартості собаки є належним та допустимим доказом при розгляді справ даної категорії. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, цей доказ не спростований відповідачем [PERSON] Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення майнової шкоди обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи позов в частині відшкодування завданої моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав яка полягає, в тому числі, у фізичних та душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у зв'язку із протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, або у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного [PERSON] України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Пунктом 9\~постанови Пленуму Верховного [PERSON] України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~встановлено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Оцінюючи доводи позивача на підтвердження спричинення їй моральної шкоди, з урахуванням принципу розумності, виваженості та справедливості, суд, враховуючи конкретні обставини справи, виходив з характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнала позивач у звязку із втратою тварини і вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди частково в розмірі 2000 грн. Відповідно до вимог\~ст. 60 ЦПК України,\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем [PERSON] не надано суду жодних доказів на спростування позовних вимог [PERSON] З огляду на те, що під час розгляду справи встановлено, що власником собаки, яка спричинила тілесні ушкодження собаці позивача є [PERSON], суд приходить до висновку, що шкода завдана позивачу має бути відшкодована [PERSON] За таких осбставин, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягненя шкоди з відповідача [PERSON] за їх безпідставністю. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 5000 грн. та моральна шкода в розмірі 2000 грн. Відповідно до вимог\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які повязані з оплатою судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial