Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

09.09.2021р. [PERSON] (далі - позивач 1), [PERSON] (далі - позивачка 2), звернулися до суду з позовом до Врадіївської селищної ради Миколаївської області (далі - відповідач), в якому просять визнати за ними [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] право власності по Ѕ частини кожному на житловий будинок з господарським будівлями, який розташований по [ADDRESS] . Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що вони є спадкоємцями за законом після смерті батька [PERSON] . Звернувшись до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, вони отримали відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю документів, які б посвідчували право померлого на житловий будинок, а саме Свідоцтва про право власності на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] , яке вони не мають можливості надати через його втрату, через що вони змушені звернутись до суду з вказаним позовом. Крім того позивачі просять сплачений судовий збір залишити за ними. Позивачі в підготовче судове засідання не з`явилися, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлені про час, дату і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомили. Представниця позивачів адвокат Миронець Л.А. в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлена про час, дату і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомила. Водночас 22.09.2021р. представниця позивачів адвокат Миронець Л.А. звернулася до суду із заявою, в якій підтримує позовні вимоги та просить винести рішення за результатами підготовчого провадження у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Також просить судове засідання проводити у її відсутність та відсутність позивачів, судові витрати залишити за позивачами. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду. Водночас 22.09.2021р. представник відповідача [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій визнає позовні вимоги та просить розглянути справу за відсутності представника відповідача, у зв`язку з виробничою необхідністю. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частинами 3 та 4 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вивчивши матеріали справи, враховуючи те, що визнання відповідачем пред`явленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а у підготовчому судовому засіданні, у відповідності до вимог ст. 189 ЦПК України, виконано завдання підготовчого провадження, суд вважає за можливе прийняти рішення за результатами проведення підготовчого провадження на підставі наявних у справі матеріалів. Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про народження позивачів серії [NUMBER] , виданого 18.06.1965р. та серії [NUMBER] , виданого 06.01.1967р., батьком позивачів на російській мові вказано [PERSON] . 24.04.1993р. позивачка 2 зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 24.04.1993р. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 09.11.2020р. Відповідно до довідки Сирівського старостинського округу Врадіївської селищної ради Первомайського району Миколаївської області № 361 від 18.06.2021р. слідує, що [PERSON] , [INFO] , проживав на день смерті по [ADDRESS] та знятий з реєстраційного обліку у зв`язку зі смертю [INFO] . На день смерті разом з померлим, за даною адресою зареєстрований і проживав син - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії технічного паспорта на житловий виготовленого 24.06.2021р. та виписки Комунального підприємства "Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації" № 59/06-03-03 від 16.08.2021р. [PERSON] , на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Сирівської сільської Ради народних депутатів Врадіївського району Миколаївської області від 17.04.1989р., володів житловим будинком з господарськими приміщеннями загальною площею 60,4 м2, розташованим по [ADDRESS] . Згідно рішенням сесії Сирівської сільської ради Миколаївської області від 15.07.2015р. проведено перейменування вулиць, а саме [ADDRESS] . Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку станом на 28.08.2021р. ринкова вартість житлового будинку по [ADDRESS] становить 87 846 грн. 00 коп. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-МК № 014076 виданого 25.10.2001р. на підставі рішення 19 сесії 23 скликання Сирівської сільської ради голови Врадіївської районної державної адміністрації від 23.06.2001р. № 23, [PERSON] , який проживав в с. Сирове Врадіївського району Миколаївської області, був власником земельної ділянки площею 8,10 га, розташованої в межах території Сирівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Постановами від 20.08.2021р. приватного нотаріуса Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Демченко Т.М. відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON] , у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, які б посвідчували право померлого на житловий будинок по [ADDRESS] . З примірника газети "Вісник Врадіївщини" № 68 (10223) від 08.09.2021р. вбачається, що позивачами розміщено оголошення, згідно якого оригінал свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок по [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , вважати загубленим. Згідно інформаційної довідки приватного нотаріуса Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Демченко Т.М. № 532/01-16 від 16.09.2021р. слідує, що після померлого [INFO] [PERSON] із заявою про прийняття спадщини подав син спадкодавця [PERSON] (заява зареєстрована в книгу обліку і реєстрації спадкових справ за № 348 від 17.12.2020р.) та [PERSON] (заява зареєстрована в книгу обліку і реєстрації спадкових справ за № 347 від 17.12.2020р.). Вказаним особам видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 8.1043 га. Відповідно до статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, особи мають право на спадкування за законом. У відповідності до ч.ч. 1-3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином враховуючи, що позивачі є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] та, в даному випадку, не мають іншої можливості, а ніж у судовому порядку, встановити своє право на спадщину, яке у них виникло у зв`язку із смертю батька [PERSON] ,з врахуванням визнання позову відповідачем,позов є законним і обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України та враховуючи думку позивачів, суд вважає необхідним судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачами.

Outcome: approved