Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

У червні 2021 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 27 квітня 2021 року вона дізналася, що 31 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. вчинено виконавчий напис за р№ 2966 про стягнення з неї /позивачки/ на користь ТОВ «ФК «Сонаті» заборгованості у розмірі 9016 грн. В подальшому на виконання зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва було відкрито виконавче провадження і на підставі постанови приватного виконавця від 13 травня 2021 року з її /позивачки/ заробітної плати утримано 4000 грн. Оскільки жодних кредитів вона не брала, заборгованості перед відповідачем не має, відповідно зазначена заборгованість не є безспірною, на момент вчинення виконавчого напису у нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення такого виконавчого напису, до того ж наданий для вчинення виконавчого напису кредитний договір не був нотаріально посвідчений, тому просила визнати вказаний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та викладене підтвердила. Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений; 19 липня 2021 року з пропуском строку надав відзив на позов, яким просив у задоволенні позову відмовити. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Єфіменко Д.О. в судове засідання також не з`явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 31 березня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. на підставі заяви від 31 березня 2021 року представника ТОВ «ФК «Сонаті» вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2966, про звернення стягнення з [PERSON] , яка є боржником за договором № 001/20/096404 від 26 серпня 2020 року, укладеним з ТОВ «Глобал кредит», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення прав вимоги № С-ГК-260321-2 від 26 березня 2021 року є ТОВ «ФК «Сонаті», заборгованості за вказаним кредитним договором за період з 26 березня 2021 року по 31 березня 2021 року у розмірі 8016 грн., з яких: 2400 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 5616 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, а також грошові кошти за вчинення даного виконавчого напису. Загальна сума заборгованості до стягнення за виконавчим написом становить 9016 грн. /а.с. 22-32/. За постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Єфіменка Д.О. від 13 травня 2021 року у виконавчому провадженні № 65202069 щодо примусового виконання зазначеного виконавчого напису нотаріуса було звернуто стягнення на доходи позивачки /а.с.9/. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, яку ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, залишено без змін, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17. Згідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Оскаржуваний виконавчий напис, вчинений нотаріусом 31 березня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Як убачається з копії кредитного договору, який став підставою для вчинення оспорюваного виконавчого напису, цей договір було укладено 26 серпня 2020 року між ТОВ «Глобал Кредит» та [PERSON] в електронній формі і такий договір не є посвідченим нотаріально /а.с. 23/. Таким чином, суд приходить до переконання, що договір кредиту, який було надано нотаріусу для вчинення оспорюваного виконавчого напису, не було посвідчено нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того, суд враховує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (постанова ВС від 30.01.2018 р. у справі № 161/16891/15-ц). Відповідно до абз.2 ч. 1 ст.1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Однак, належні та допустимі докази, зокрема, первинні документи (касово-бухгалтерські документи), на підтвердження перерахування відповідачці кредитних коштів за вказаним кредитним договором відсутні. За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. 31 березня 2021 року та зареєстрований в реєстрі за № 2966, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» коштів на загальну суму 9016 грн., таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки на відшкодування її витрат по сплаті судового збору 908 грн.

Outcome: approved