Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування" про захист прав споживачів, стягнення суми страхового відшкодування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником транспортного засобу Peugeot 308, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова: [NUMBER] , який 08 травня 2020 року потрапив у ДТП. За наслідками дорожньо-транспортної пригоди належному [PERSON] на праві власності транспортному засобу було завдано механічних ушкоджень, усунення яких потребувало значних матеріальних затрат. За наслідками повідомлення [PERSON] про настання дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 08.05.2020 року (на виконання умов Договору від 21.01.2020 року за №24/20-Т/Вл, який укладено між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал страхування» та [PERSON] про добровільне страхування наземного транспорту), представником Страховика, було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу Peugeot 308, д.н.з. [NUMBER] , заявлений випадок було кваліфіковано Страховиком, як повна загибель застрахованого ТЗ. Разом з тим, із відповіді ПАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування" №130820-02663/к/у на заяву про виплату страхового відшкодування слідує, що при кваліфікації зазначеного вище страхового випадку та визначенні розміру страхового відшкодування відповідачем було взято за основу вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу, зазначену у виданому ФОП [PERSON] рахунку-фактурі №197 від 14.05.2020 року. Згідно вказаного рахунку-фактури вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу становить 140 487, 05 грн. Вартість залишків транспортного засобу була визначена ПАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування" шляхом використання системи онлайн-аукціону ТОВ "Аудатекс Україна" та становить 131890 грн. ПАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування" було кваліфіковано заявлений випадок, як повна загибель транспортного засобу на підставі жодним чином не підтверджених даних, без проведення експертизи щодо визначення вартості завданих збитків. За розрахунками ПАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування", розмір страхового відшкодування становить 37678 грн. У зв`язку із непогодженням суми страхового відшкодування між позивачем та відповідачем, останнім було замовлено проведення незалежної оцінки. Із відповіді відповідача на адвокатський запит №160221-67374/к від 16.02.2021 року зазначено, що представником страховика було проведено огляду пошкодженого транспортного засобу та визначено вартість відновлювального ремонту застрахованого ТЗ за наслідками заявленої події. Також ПАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" було замовлено проведення незалежної оцінки, за результатами якої суб`єктом оціночної діяльності було складено Звіт №20/4072 від 14.07.2020 року, однак при цьому копії звіту відповідачем не надано. Позивач наголошує на тому, що із визначеним, але фактично не виплаченим, відповідачем розміром страхового відшкодування, сторона позивача категорично не погоджується, оскільки реальна вартість завданих збитків становить 85235 грн., що підтверджується актом виконаних робіт № 100 від 28 листопада 2020 року, укладеного між ФОП [PERSON] (одним із видів діяльності ФОП [PERSON] є ремонт та технічне обслуговування транспортних засобів) та [PERSON] . З наведених вище підстав, просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача 85235 грн. та судові витрати. 07.06.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов не визнає та вказує, що оскільки заява на виплату страхового відшкодування не подавалася, відповідно обов`язок Страховика здійснити виплату страхового відшкодування або прийняти відповідне рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування - не настав; акт виконаних робіт №100 від 28.11.2020 ФОП [PERSON] не є належним доказом, на підставі якого можна було б визначити розмір страхового відшкодування. Натомість до відзиву на позовну заяву відповідач долучив Звіт №20/4072 про оцінку транспортного засобу від 14.07.2020 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу, пошкодженого в результаті ДТП станом на 08.05.2020 p. складає 154 205, 31 грн. , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу колісного транспортного засобу, пошкодженого в результаті ДТП станом на 08.05.2020 p. складає 63 185, грн. У задоволенні позову просить відмовити. Також, 20.07.2021 року до суду, від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Сторона позивача зазначає, що чинним законодавством не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, чи до суду. Разом з тим, наголошує, що Акт виконаних робіт № 100 від 28.11.2020 року ФОП [PERSON] є належним письмовим доказом у справі. Відповідачем не спростовано належним чином вказану обставину. У свою чергу, сторона позивача переконана, що Звіт №20/4072-а про оцінку транспортного засобу від 14.07.2020 року є неналежним доказом у справі, оскільки оцінка транспортного засобу після ДТП не була проведена, відповідно власник майна не був присутній при такому огляді всупереч нормам чинного законодавства, відтак і розрахунки викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву, що грунтуються на відомостях Звіту №20/4072-а є неправильними та такими, що не можуть бути покладені в основу страхового відшкодування збитків, завданих [PERSON] внаслідок пошкодження транспортного засобу. Вказує, що заявлена сума страхового відшкодування є обгрунтованою належними доказами, а відповідач є таким що зобов`язаний провести виплату страхового відшкодування у повному обсязі. У судове засідання представник позивача не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте був належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є власником транспортного засобу Peugeot 308, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова: [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . 21.01.2020 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за №24/20-Т/Вл, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Peugeot 308, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова: [NUMBER] . 08.05.2020 року о 14 год. 50 хв. в м. Луцьк по вул. Глушець за участю належного [PERSON] на праві власності транспортного засобу сталася дорожньо-транспортного пригода. Дана обставина підтверджується постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі №161/7667/20 від 07 серпня 2020 року та сторонами не заперечується. За наслідками дорожньо-транспортної пригоди належному [PERSON] на праві власності транспортному засобу було завдано механічних ушкоджень. На виконання умов Договору за №24/20-Т/Вл від 21.01.2020 та норм чинного законодавства України, позивачем було належним чином повідомлено відповідача про настання страхового випадку та в процесі надано весь необхідний пакет документів для підтвердження обставин страхового випадку. Дана обставина відповідачем не заперечується. За наслідками повідомлення [PERSON] про настання дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 08.05.2020 року, на виконання умов Договору за №24/20-Т/Вл від 21.01.2020, представником Страховика, ПАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування", було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу Peugeot 308, д.н.з. [NUMBER] . Заявлений випадок було кваліфіковано Страховиком, ПАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування", як повна загибель застрахованого ТЗ. При кваліфікації зазначеного вище страхового випадку та визначенні розміру страхового відшкодування відповідачем було взято за основу вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу, зазначену у виданому ФОП [PERSON] рахунку-фактурі №197 від 14.05.2020 року. Згідно вказаного рахунку-фактури вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу становить 140487,05 грн.. Вартість залишків транспортного засобу була визначена ПАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування" шляхом використання системи онлайн-аукціону ТОВ "Аудатекс Україна" та становить 131890 грн. За розрахунками ПАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування", розмір страхового відшкодування становить 37678 грн. Суд констатує, що експертиза щодо визначення вартості завданих збитків в даному випадку Страховиком не проводилась. ПАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування" було кваліфіковано заявлений випадок, як повна загибель транспортного засобу на підставі жодним чином не підтверджених даних, без проведення експертизи щодо визначення вартості завданих збитків. У зв`язку із непогодженням суми страхового відшкодування між позивачем та відповідачем, останнім було замовлено проведення незалежної оцінки. Згідно звіту №20/4072-а від 14.07.2020 року вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу марки Peugeot 308, д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого в результаті ДТП станом на 08.05.2020 pоку складає 154 205, 31 грн. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу колісного транспортного засобу, пошкодженого в результаті ДТП станом на 08.05.2020 p. складає 63 185, грн. Позивач із визначеним відповідачем розміром страхового відшкодування, не погодився. Відповідачем не проведено позивачу жодного страхового відшкодування. Разом з тим, потри те, що автомобіль Peugeot 308, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова: [NUMBER] було визнано відповідачем фізично знищеним, позивач провів відновлювальний ремонт вказаного автомобіля та продовжує ним користуватись. Вартість відновлювального ремонту становила 85235 грн., що підтверджується актом виконаних робіт №100 від 28 листопада 2020 року, укладеного між ФОП [PERSON] та [PERSON] . Згідно відкритих даних ЄДРПОУ, одним із видів діяльності ФОП [PERSON] є ремонт та технічне обслуговування транспортних засобів. У ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до положень статті 11 ЦК України заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов`язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов`язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов`язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків. У такому випадку потерпілий виступає кредитором стосовно винуватця та страховика за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, які зі свого боку є боржниками у відповідному зобов`язанні згідно з визначеними законодавством межами їх відповідальності. Пунктом 2.1 статті 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Відповідно до ст. 5 Закону України "Про страхування", страхування може бути добровільним або обов`язковим. Обов`язкові види страхування, які запроваджуються законами України, мають бути включені до цього Закону. Забороняється здійснення обов`язкових видів страхування, що не передбачені цим Законом. Згідно ст. 6 Закону України "Про страхування" добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Приписами ст.16 цього ж Закону визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний: 1) ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; 2) протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику; 3) при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом; 4) відшкодувати витрати, понесені страхувальником при настанні страхового випадку щодо запобігання або зменшення збитків, якщо це передбачено умовами договору; 5) за заявою страхувальника у разі здійснення ним заходів, що зменшили страховий ризик, або збільшення вартості майна переукласти з ним договір страхування; 6) не розголошувати відомостей про страхувальника та його майнове становище, крім випадків, встановлених законом; 7) надавати відповідним підрозділам Національної поліції інформацію про укладення договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю. Згідно з ст. 26 цього ж Закону підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є: 1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України; 2) вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного кримінального правопорушення, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку; 4) отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні; 5) несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) інші випадки, передбачені законом. Відмову страховика у страховій виплаті може бути оскаржено страхувальником у судовому порядку. Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 988 Цивільного кодексу України, у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. При цьому, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору, і не може перевищувати розміру реальних збитків (втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права). Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Неузгодження страховиком та заявником (потерпілим) розміру страхового відшкодування не може бути підставою для відмови у його виплаті. Аналогічний висновок міститься у постанові КЦС у складі Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року у справі № 308/8358/15-ц (провадження № 61-5518св18). Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. 2. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Крім того, за приписами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Суд прийшов висновку, що позивачем було здійснено ремонт належного йому майна (після ДТП (страхового випадку) за власний рахунок (власними коштами), а отже останній зазнав прямих матеріальних збитків (реальні збитки), а відповідач ухиляється від виконання свого договірного обов`язку щодо сплати страхового відшкодування. З врахуванням наведеного, суд приходить висновку, що позовні вимоги позивача доведені належними та допустимими доказами, а позов підлягає до задоволення. Твердження відповідача, що оскільки заява на виплату страхового відшкодування не подавалася, відповідно обов`язок Страховика здійснити виплату страхового відшкодування або прийняти відповідне рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування не настав, відхиляється судом, з огляду на те, що Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що попереднє звернення потерпілого у випадках, передбачених законом, до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному статтею 35 Закону №1961-IV, загалом не є обов`язковим та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування. Велика Палата Верховного Суду при цьому послалася на постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21 серпня 2018 року у справі №227/3573/16-ц, у якій зроблено висновок про необхідність стягнення страхового відшкодування незважаючи на те, що позивач не звертався до страховика із заявою про відшкодування шкоди і за таким відшкодуванням звернувся безпосередньо до суду в межах річного строку. Твердження відповідача, що акт виконаних робіт №100 від 28.11.2020 не є належним доказом, на підставі якого можна було б визначити розмір страхового відшкодування, також відхиляється судом, із врахуванням висновків Верховного суду наведених у постанові від 19.09.2018р. у справі №753/21177/16-ц зокрема, що у разі вирішення питання про відшкодування реальних збитків, належними доказами можуть бути платіжні документи та інші документи, які підтверджують факт понесення таких витрат і пов`язаність таких витрат з усуненням заподіяної шкоди. Також, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу, суду необхідно виходити з фактичної суми, встановленої висновком судової авто-товарознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові КГС у складі Верховного Суду від 6 липня 2018 року у справі №924/675/17. Інші доводи відповідача не спростовують висновків суду, які зроблені під час розгляду даної справи. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved