Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

31 травня 2017 року ПАТ КБ ПриватБанк звернулося до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, де просить стягнути із відповідача, [PERSON], заборгованість по кредитному договору № б/н від 13.07.2009 року у розмірі 11947,94 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 13.07.2009 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Також, відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник рахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання винекненню овердрафту. Свої зобовязання за договором про надання банківських послуг банк виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Свої зобовязання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконує, у звязку із чим станом на 17.04.2017 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 11947,94 грн., з яких: 3097,98 грн. тіло кредиту; 2049,70 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 5755,12 грн. нараховано пені, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 545,14 грн. штраф (процентна складова). Позивач свого представника у судове засідання не направив. В позовній заяві просив розглядати справу за відсутності представника позивача, й дає свою згоду на заочний розгляд справи. Відповідач, [PERSON], в судові засідання не зявляється, про день та час слухання справи повідомлялась належним чином з урахуванням положень ч.5 ст.74 ЦПК України. Поштові конверти направлені на її адресу повертаються з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Згідно ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, судовий виклик вважається їм врученим належним чином. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про день та час розгляду справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не повідомила суд про поважність її неявки в судові засідання, суд вважає, що є передбачені ст.ст. 224,225 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 13.07.2009 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При цьому, погодили, що кредитний ліміт Банк має право зменшити або збільшити в будь-який момент. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. /а.с. 10/ Також, відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник рахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання винекненню овердрафту. Пунктом 1.1.7.11 договору сторони визнали, що договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна з сторін не проїнформує другу сторону про розірвання договору, він автоматично лонгується на той же строк. /а.с.19/ Пунктом 1.1.7.43 договору сторони визнали, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту клієнта, відкритого в рамках договору або підпадаючого під дію договору, а також при закінченні використання послуг банка, передбачених договором. За наявності у клієнта в момент закриття останнього рахунку Клієнта непогашеної заборгованості перед Банком по Договору, в тому числі по овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії перед Банком, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості. /а.с.20 на звороті/ Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Однак, зобовязання за кредитним договором відповідач належним чином не виконує. У звязку із чим, згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 17.04.2017 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 11947,94 грн., з яких: 3097,98 грн. тіло кредиту; 2049,70 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 5755,12 грн. нараховано пені, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 545,14 грн. штраф (процентна складова). Але з таким розрахунком позивача погодитись не можна з наступних підстав. Згідно із частинами першою, другою\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Виходячи з правового аналізу вказаних норм та правил надання банківських послуг та тарифи банку, які стосуються зміни відсоткової ставки в сторону збільшення від 36% і більше не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, оскільки позивачем не надано доказів, що такі умови містять підпис позичальника. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань, передбачених даним договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 гривень+5% від суми позову (а.с.18 на звороті). Аналогічно судом не може бути застосована і ця штрафна санкція як умова кредитного договору, оскільки матеріали справи не містять відомостей про те, що саме з цими умовами та правилами надання банківських послуг погодився відповідач на момент укладення договору. Позивач суду не надав доказів про підписання відповідачем [PERSON] умов та правил надання банківських послуг. Це не суперечить і правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у справі № 6-16 цс 15 від 11 березня 2016 року. Що ж стосується пені, то така умова кредитування не зазначена ні у заяві позичальника про надання банківським послуг, а також не передбачена і наданими позивачем у матеріали справи умовами та правилами надання банківських послуг, тому заборгованість за пенею та комісією також не підлягає стягненню з відповідача. До того ж відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Дана позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15. За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором станом на 17.04.2017р. в сумі 5147,68 грн., з яких: 3097,98 грн. заборгованість за кредитом; 2049,70 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~із відповідача на користь банку необхідно стягнути судові витрати\~\~пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що складає 694,56 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: partial