Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

У червні 2020 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Позов мотивує тим, що 06 червня 2014 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від даного шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого у них часто виникали непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Вважає, що одруження з відповідачкою виявилося невдалим, оскільки вони не змогли створити нормальних сімейних стосунків, які б ґрунтувалися на взаємоповазі один до одного, що і призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час їх шлюб існує лише юридично, оскільки спільного господарства вони не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Вважає, що збереження сім`ї з відповідачкою та примирення є неможливим. Тому, звернувся до суду з даним позовом. Відповідно до\~ч. 2 ст. 19 та п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження, яке включає в себе загальне та спрощене провадження. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі, зазначив що позов підтримує в повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про розгляд справи судом вчасно та належним чином. Через канцелярію суду подала листа, в якому зазначила що не заперечує стосовно позову про розірвання шлюбу та просила суд розглянути справу без її присутності. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 червня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 139, що підтверджено Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] виданим повторно 06 грудня 2018 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджено Свідоцтвом про її народження Серія [NUMBER] виданим повторно 06 грудня 2018 року. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. (ст. ст. 21, 24 СК України). Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім`я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх малолітньої дитини, а тому позовну заяву необхідно задовольнити і шлюб потрібно розірвати. Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки та користь позивача 840 грн. 80 коп. сплаченого судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved