Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

13 листопада 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей на період навчання. В позові зазначено, що відповідач є батьком її повнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Крім того мають малолітню [PERSON] , [INFO] . Рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 31.05.2017 року їх шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з нею та повністю знаходяться на її матеріальному забезпеченні. Відповідач за рішенням суду повинен сплачувати аліменти на її користь на утримання дітей. Після виповнення дітьми повноліття, стягнення проводиться лише на малолітню доньку [PERSON] . Будь-якої допомоги на утримання дітей, відповідач не надає. Діти продовжують навчання в вищому навчальному закладі і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. На підставі зазначеного, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу ) відповідача. Позивачка в судове засідання направила заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримання позовних вимог в повному обсязі та не заперечення проти розгляду справи в заочному порядку. (а.с.33). Відповідач в судове засідання також не з`явився, але своєчасно та належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву та заперечень до суду не надав (а.с.31-32). Судом, за згоди позивачки, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. Дослідивши докази у справі суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 19 липня 1997 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано Приморською сільською радою Скадовського району Херсонської області, актовий запис № 05. Заочним рішенням Березнегуватського районного Миколаївської області суду від 31 травня 2017 року їх шлюб було розірвано (а.с.16). Від шлюбу сторони мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу залишилися проживати з позивачкою та повністю знаходяться на її утриманні. Заочним Рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 22 березня 2017 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку та усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 02 березня 2017 року до виповнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.15). Згідно довідки виданої 28 жовтня 2019 року за № 594, [PERSON] з 01 вересня 2015 року є студентом 5 курсу факультету ветеринарної медицини денного відділення Білоцерківського національного аграрного університету та закінчує навчання 30 червня 2020 року. (а.с.7). Згідно довідки виданої 09 вересня 2019 року за № 249, [PERSON] з 01 вересня 2019 року є студентом 1 курсу факультету ветеринарної медицини денного відділення Білоцерківського національного аграрного університету та закінчує навчання 30 червня 2025 року. (а.с.9). У відповідності до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст.199 зазначеного Кодексу, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Вказана норма закону розповсюджує обов`язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадки, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв`язку з цим матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З аналізу статті 182 СК України, вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З позовної заяви позивачки вбачається, що відповідач працює в м. Києві на тимчасових заробітках, аліментів на дітей не сплачує, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча має можливість її надавати. З огляду на викладене, суд знаходить встановленими наявність фактів на обґрунтування вимог позивачки, що відповідачем порушені її права на одержання матеріальної допомоги в зв`язку з навчанням повнолітніх дітей, однак вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, оскільки він за рішенням Березнегуватського районного суду від 22 березня 2017 року ще повинен сплачувати аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , 2009 року народження. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивачка звільнена від сплати судового збору, у зв`язку з чим, на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial