Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-09 00:00:00

У червні місяці 2016 року позивач [PERSON] звернувся із заявою в суд, який мотивує, що він є власником квартири [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу укладеного із [PERSON] Відповідач [PERSON] тривалий час у квартирі не проживає, не сплачує комунальні платежі, особистих речей та майна у ній не зберігає, квартирою не цікавиться. З його донькою. [PERSON] шлюб розірвано за рішенням суду, перешкод у користуванні квартирою йому ніхто не чинив, добровільно визначив інше місце проживання. Просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житлом. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримала, просить його задоволити. Суду пояснила, що відповідач з травня 2015 року у квартирі не проживає, вказаним житлом не користується, витрат по оплаті комунальних послуг не несе. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце розгляду справи у передбаченому законом порядку. Заслухавши доводи представника позивача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що відповідно до договору купівлі-продажу власником квартири [ADDRESS] у житловому масиві «Грузевиця-2» посвідченого 26 грудня 2012 року, посвідченого Шульгою О.Є., приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу є позивач. У вказаній квартирі в с складі сім»ї [PERSON] зареєстрований, але не проживає відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою Грузевицької сільської ради Хмельницького району. 31 березня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Вказана квартира належить позивачеві на праві приватної власності, а відповідач зареєстрований як член його сім'ї, втім з травня місяця 2015 року [PERSON] не проживає у спірній квартирі без поважної причини, будь-яких перешкод у користуванні спірним будинком йому ніхто не чинив, з вимогами про вселення відповідач не звертався, що є підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, відповідно до приписів ч. 2 ст. 405 ЦК України. Означенні обставини підтверджуються актами товариства з обмеженою відповідальністю «Укрстандарт» від 23.04.2015 року, 22.06.2016 року та показаннями свідка [PERSON], котра підтвердила факт не проживання відповідача [PERSON] у спірній квартирі з травня місяця 2015 року. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно із ч. 2 ст. 64 ЖК Української РСР до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. За приписами ч. 1 ст. 156 ЖК Української РСР члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] самостійно вирішив не проживати в даній квартирі, участі в оплаті витрат на комунальні послуги не бере, спірною квартирою не цікавиться, з вимогами про її вселення до спірного житлового будинку не звертався та будь-якої домовленості між сторонами щодо тривалості не проживання не було, а також виходить із того, що перешкод у проживанні в спірному будинку йому ніхто не чинив, приходить до висновку щодо відсутності поважних причин не проживання відповідача у спірній квартирі більше одного року та задоволення позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved