overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

ФОП [PERSON] звернувся до суду позовом до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу. В позовній заяві зазначено, що між ПрАТ «СК «ВУСО» та страхувальником [PERSON] , було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 3824044 від 07.11.2017 року, предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, і користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Hyundai Sonata» державний реєстраційний номер « [NUMBER] ». Постановою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 13.08.2018 року по справі № 664/2069/18 водія [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Згідно Постанови Відповідач 29 червня 2018 року о 19 год. 00 хв. в м. Херсоні керував автомобілем УАЗ 2206 державний номер [NUMBER] XО по площі Дубинди навпроти будинку № 1 рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на авто Hyundai Sonat державний номер [NUMBER] , який зупинився позаду, при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. За що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП. В судовому засіданні особа, яка притягувалась до адміністративної відповідальності Відповідач, вину у скоєнні інкримінуємому правопорушенні визнав та підтвердив обставин викладені у протоколі про адміністративне порушення. Вартість відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу Hyundai Sonata, державний реєстраційний номер [NUMBER] склала 18829,00 грн. За заявою потерпілої особи [PERSON] та виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору, ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило суму страхового відшкодування у розмір 18829,00 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність Відповідача як водія транспортного засобу УАЗ 2206 державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована за Полісом № [NUMBER] 0878483 в ПАТ СК «Еталон», то

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

ФОП [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що між нею та відповідачем існували усні домовленості з поставки мясної продукції. Однак відповідач не проводив належним чином розрахунки за отриману продукцію. Між позивачем та відповідачем було укладено договір про розрахунки. За умовами договору відповідач визнав заборгованість в розмірі 86 тис. 729 грн. 60 коп. і прийняв на себе зобовязання з погашення боргу частинами відповідно до графіку. На виконання умов договору відповідач сплатив борг на протязі червня-вересня 2012 року на загальну суму 16 000 тис. грн. А тому, просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість в розмірі 70 729 грн. 60 коп. та сплачений судовий збір. Представник позивача в судове засідання не зявилася, проте надіслала заяву у якій позов підтримала в повному обсязі та просить суд розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, проте надіслав заяву у якій позов визнав та просить суд розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п.7 Договору про розрахунки від 11 червня 2012 року, відповідач зобовязався погасити заборгованість до 04 жовтня 2004 року, однак зобовязання не виконав в наслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 70 729 грн. 60 коп. У частині 2 статті 11 ЦК України зазначено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини, створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності, завдання майнової (матеріально) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Враховуючи те, що відповідач порушив взяті на себе зобовязання, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість в розмірі 70 729 (сімдесят тисяч сімсот двадцять девять) грн. 60 коп. Тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

ФОП [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Позов мотивований тим, що 27.11.2016 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір № 9000062 про виключні права на агентські послуги по відчуженню нерухомого майна. Відповідно до підпункту 1.1 договору виконавець зобовязується надати комплекс маркетингових, рекламних, інформаційних і консультаційних послуг на ринку нерухомості з метою забезпечення замовника інформацією про аналіз та прогноз стану ринку нерухомості, його учасників, надати послуги з вивчення конюнктури ринку, консультацію у сфері законодавства, що регулює ринок нерухомості, а також забезпечити поширення реклами обєкта нерухомості, здійснити підбір та надати рекомендації з вибору сторін правочину, забезпечити супроводження відчуження обєкту нерухомості визначеного п. 1.3 цього договору, а замовник зобовязується прийняти та оплатити надані виконавцем послуги у порядку та спосіб передбаченому цим договором. За змістом підпункту 1.2 та 1.3 договору, замовник надає виключні права виконавцю, щодо надання посередницьких послуг з пошуку та підбору потенційних набувачів та укладенню договорів спрямованих на відчуження обєкту нерухомості квартири № 150, що знаходиться у будинку під № 2, по вул. Академіка Павлова, м. Вінниця. Позивачем було виконано взяте на себе зобовязання належним чином та в повному обсязі у відповідності до умов договору. Під час дії укладеного договору, а саме 13.03.2017 відповідач направив на адресу позивача лист, в якому просив розірвати укладений договір, припинити його пролонгацію, у звязку з тим, що у нього змінилися сімейні обставини та подальша потреба у продажі належної йому квартири відпала. На що, ФОП [PERSON] відповіла, що вона приймає даний лист, як письмову вимогу про розірвання договору передбачену п. 5.6 договору, що в результаті, являє собою відміну пролонгації укладеного договору на тих же умовах і на той самий строк. Одночасно, що стосується пропозиції [PERSON] достроково розірвати договір в цілому з підстав зміни сімейних обставин, позивач повідомила про відсутність на це згоди сторони виконавця. Інших підстав для розірвання договору з сторони замовника не передбачається. 20.03.2017 року в результаті якісно наданих послуг, обєкт нерухомості квартири № 150, що знаходиться у будинку під № 2, по вул. Академіка Павлова, м. Вінниці була відчужена відповідачем на користь [PERSON] про що приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу було посвідчено договір купівлі продажу за № 660. Надана послуга позивачем по відчуженню нерухомого майна все ж таки була спожита відповідачем та повністю задовольнила її потреби. Продаж вказаного обєкта нерухомості, беззаперечно вказує на отримання послуги, на яку відповідач розраховувала при укладенні договору про виключні права на агентські послуги по відчуженню нерухомого майна від 27.11.2016 року. Відповідно п. 4.1 договору, сторони

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Франківський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів грошової допомоги. Позовні вимоги мотивує тим, що на підставі заяви [PERSON] від 18.12.2014 року Франківським відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради йому було призначено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на період з 18.12.2014 року до 17.06.2015 року у розмірі 884,00 грн. щомісячно. В результаті ревізії, проведеної Державною фінансовою інспекцією у Львівській області від 17.08.2016 №04-22/10 встановлено, що ним при поданні заяви про призначення грошової допомоги зазначено лише один автомобіль Nissan X-TRAIL легковий 2013 року випуску. Проте, за результатами опрацювання відомостей регіонального сервісного центру МВС України у Львівській області, отриманих листом від 12.07.2016 № 31/13-4641-5439з, виявлено наявність у [PERSON] двох транспортних засобів 2013 року випуску, а саме: автотранспорт Nissan X-TRAIL легковий 2013 р.в., зареєстрований вказаним власником 08.02.2014 та мотоцикл SPARK SP110C-2W 2013 р.в., зареєстрований 01.10.2013. Відповідно до п.6 Порядку № 505 в редакції, яка діяла до 26.08.2015 було передбачено, що грошова допомога не призначається у разі, коли у володінні сімї є два або більше транспортних засобів (механізмів), що підлягають державній реєстрації та обліку в Державтоінспекції (автобусів, вантажних та легкових автомобілів). При цьому, не враховуються транспортні засоби, одержані чи придбані на пільгових умовах через уповноважені органи, а також транспортні засоби вітчизняного виробництва, які перебувають в експлуатації протягом більш як 10 років з дати випуску, та інші транспортні засоби, що перебувають в експлуатації протягом більш як 15 років з дати випуску. За вимогами п. 11 Порядку № 505 кошти допомоги, що виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. За наведеного, просить позов задоволити та стягнути з відповідача надміру виплачені за призначеною державною допомогою кошти в сумі 2020,89 грн. [PERSON] 17.10.2017 року звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до Франківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про стягнення коштів грошової допомоги. Позовні вимоги мотивує тим, що 28.07.2014 року в м. Антрацит Луганської області невідомі озброєні особи незаконного заволоділи його транспортним засобом Nissan X-TRAIL легковий 2013 р.в., та під час угону вказаний автомобіль потрапив у ДТП, в результаті якої автомобіль було пошкоджено та згідно з висновком №128/12/14 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню розміру нанесених збитків власникові транспортного засобу від 05.01.2015 встановлено, що вартість відновлювального ремонту з технічної точки зору перевищує вартість автомобіля на момент ДТП та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Франківський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] кошти, надміру виплачені за призначеними субсидіями для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива у сумі 3\~416,32 гривень. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що 20.01.2016 до нього звернувся відповідач [PERSON] із заявою, на підставі якої останньому з 01.01.2016 до 31.05.2016 було надано субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. В результаті проведеної позивачем перевірки встановлено, що відповідачем подано недостовірну інформацію щодо майнового стану, що вплинуло на встановлення права на отримання субсидії. Зокрема, останнім не було задекларовано купівлі 25.09.2015 донькою [PERSON] квартири [ADDRESS] вартістю 765\~849,10 гривень. Таким чином, за період з 01.01.2016 до 31.05.2016 з державного бюджету відповідачу було надмірно перерахована сума щомісячної допомоги у вигляді субсидії в розмірі 3\~416 грн. 32 копійок. 16.08.2016 та 22.11.2016 відповідачу надіслано повідомлення про припинення надання субсидії та запропоновано повернути надмірно виплачені кошти, проте борг на теперішній час до бюджету не повернуто. В судове засідання позивач свою явку не забезпечив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, між тим подав заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач відзив не подав, в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та дату судового засідання, причини неявки суду не повідомив, що в силу частини першої статті 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення як позивача так і відповідача про час та місце розгляду справи, забезпечивши сторонам можливість з'явитися до суду і захистити свої права. За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов'язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства. Враховуючи завдання судочинства та принцип правової визначеності, поширення закріпленого в п.1 ч.2 ст. 223 ЦПК України загального правила про відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання учасника справи, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Франківський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] кошти, надміру виплачені за призначеною державною соціальною допомогою як малозабезпеченій сімї у сумі 35\~088,30 гривень. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що до нього звернувся відповідач [PERSON] із заявами від 26.11.2014, від 07.05.2015, від 12.11.2015, на підставі яких останній було призначено державну соціальну допомогу як малозабезпеченій сімї на період з 01.11.2014 до 30.04.2016. В результаті проведеної позивачем перевірки встановлено, що відповідачем подано недостовірну інформацію щодо майнового стану своєї сімї, а саме крім автомобіля Фольксваген Пассат (Volkswagen Passat) не задекларувала автомобіль ГАЗ 2401, 1978 року випуску, що вплинуло на встановлення права на отримання допомоги. Таким чином, з державного бюджету відповідачу було надмірно перерахована сума державної соціальної в розмірі 35\~088,30 гривень, яка на теперішній час не повернута. В судове засідання позивач свою явку не забезпечив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, між тим подав заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач відзив не подав, в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та дату судового засідання, причини неявки суду не повідомив, що в силу частини першої статті 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення як позивача так і відповідача про час та місце розгляду справи, забезпечивши сторонам можливість з'явитися до суду і захистити свої права. За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов'язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства. Враховуючи завдання судочинства та принцип правової визначеності, поширення закріпленого в п.1 ч.2 ст. 223 ЦПК України загального правила про відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання учасника справи, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Франківський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON], надміру виплачені за призначеними субсидіями для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива у сумі 11\~020,36 гривень. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що до нього звернувся відповідач [PERSON] із заявою від 21.05.2015, на підставі якої останньому з 01.05.2015 до 30.04.2016 було надано субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. В результаті проведеної позивачем перевірки встановлено, що відповідачем подано недостовірну інформацію щодо майнового стану, що вплинуло на встановлення права на отримання субсидії. Зокрема, останнім не було задекларовано купівлі 27.03.2015 квартири [ADDRESS] вартістю 987\~838,84 гривень. Таким чином, за період з 01.05.2015 до 30.04.2016 з державного бюджету відповідачу було надмірно перераховані кошти у вигляді субсидії в розмірі 11\~020,36 грн., які на час звернення до суду відповідачем не повернуті. В судове засідання позивач свою явку не забезпечив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, між тим подав клопотання, в якому просить розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач відзив не подав, в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та дату судового засідання, причини неявки суду не повідомив, що в силу частини першої статті 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення як позивача так і відповідача про час та місце розгляду справи, забезпечивши сторонам можливість з'явитися до суду і захистити свої права. За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов'язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства. Враховуючи завдання судочинства та принцип правової визначеності, поширення закріпленого в п.1 ч.2 ст. 223 ЦПК України загального правила про відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання учасника справи, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Харківська міська рада 09.02.2015 р. звернулась до Московського суду м. Харкова з заявою про визнання спадщини відумерлою та передачу у комунальну власність територіальної громади м. Харкова квартири [ADDRESS], вказавши в обґрунтування наступне. Зазначена вище квартира на праві власності належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 30.04.1999 р., посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] 25.12.2012 р. [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді зазначеної квартири; оскільки, спадкоємців немає, просять визнати спадщину в порядку ст.1277 ЦК України відумерлою і передати її у власність територільної громаді міста Харкова. Зацікавлені особи в судове засідання не з*явились, про день, час, місце розгляду справи повідомлені належним чином і суд розглянув справу у їх відсутності. Вислухавши представника ХМР, вивчивши надані письмові докази, суд приходить до наступного. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 30.04.1999 р., посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] є власником квартири №154 по вул.Ком. Уборевича, буд.44-а в м. Харкові. 25.12.2012 р. [PERSON] помер, що підтверджується актовим записом про його смерть, якій міститься в матеріалах справи. Відповідно до статті 1277 ЦК України «у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також у разі відмови від його прийняття суд визнає спадщину відумерлою по заяві відповідного органа місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.» разом з тим, як впливає з відповіді 11-ї Харківської державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON] зі заявою про прийняття спадщини звернулась його дружина [PERSON], яка 19.06.2013 р., тобто, у встановлений законом термін, подала заяву про прийняття спадщині; внаслідок чого, заведена спадкова справа №658/2013. Таким чином, після смерті [PERSON] є спадкоємець, якій здійснив право на спадкування, виконавши вимоги статей 1269,1270 ЦК України. Сам по собі факт того, що на теперішній час свідоцтво про право на спадщину нікому не видано та право власності на спірну квартиру у встановленому порядку ні за кім не зареєстровано не може слугувати (в сенсі вимог вишеприведених статтей ЦК України) підставою для визнання спадщини відумерлою. Підсумовуючі наведене, суд у задоволенні заяви відмовляє.

Outcome: dismissed