Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини від усіх видів доходу, до досягнення дитиною повноліття та додаткові витрати у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім того позивач просить стягнути з відповідача на її користь 5000 ( п`ять тисяч) гривень в якості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.07.2020 року скасовано заочне рішення та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів. Стосовно додаткових витрат заперечував проти стягнення їх на майбутнє. Стосовно стягнення з нього витрат на правничу допомогу зазначив, що заперечує в частині стягнення за представництво та захист інтересів в суді, оскільки в матеріалах справи наявна заява від представника позивача про розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судовому засідання підтримав доводи відповідача стосовно заявлених позовних вимог. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вислухавши пояснення відповідача та його представника суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що в свідоцтві про народження серії [NUMBER] дитини [PERSON] , [INFO] , в графі батьки вказані: [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб від 16 липня 2016 року, серія [NUMBER] [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] . Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 8\~Закону України\~"Про\~охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. У відповідності до\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому такий обов`язок є особистим та рівним як щодо матері, так і до батька дитини. За\~ст. 181 СК України, у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов`язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 17\~Постанови ПленумуВерховного судуУкраїни №3від 15травня 2006року\~«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. З матеріалів справи вбачається, що дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її матеріальному утриманні. Відповідно до ч. 1\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За положеннями ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст.182\~СК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи рівний обов`язок батьків щодо утримання дитини, а також виходячи з положень ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованоїПостановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., яка визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини його доходу, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до досягнення Відповідно до ч.1 чт.185\~СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані\~\~особливим обставинами ( розвитком здібностей дитини,\~\~її хворобою, каліцтвом тощо). Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Згідно квитанцій (а.с. 17,18, 25) сума коштів витрачені позивачем на лікування дитини [PERSON] складають 5410 грн. 00 коп. таким чином з відповідача [PERSON] підлягають стягненню 50% сплачених додаткових витрат, що складають 2705,00 грн. Статтею 133 ЦПК України\~визначені види судових витрат, до яких відносяться витрати зі сплати судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема витрати на правничу допомогу. Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. У п. п. 47, 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз`яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті\~12,\~46,\~56 ЦПК України). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений\~Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», що діяв на день звернення до суду з зазначеним позовом. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в п. 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Так згідно п. 4.1 договору про надання правничої допомоги від 15.08.2019 року під поняттям правових послуг необхідних для досягнення бажаного результату слід розуміти наступні дії з боку адвоката: підготовка до складання процесуальних документів, складання процесуальних документів, ознайомлення з матеріалами справ, проведення переговорів із протилежною стороною з метою обговорення умов укладання мирової угоди, відвідування слідчих дій, відвідування судових засідань. Із розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу (а.с. 28) вбачається, що гонорар адвоката складається з: попередньої консультації щодо характеру спірних правовідносин - 500 грн; вивчення та правовий аналіз матеріалів справи 1000 грн.; підготовка процесуальних документів до суду та подача позову 2000,00 грн.; представництво та захист інтересів клієнта в суді -1500,00 грн. Однак згідно заяви від 19.11.2019 року, тобто до першого судового засідання представником позивача була надана заява про розгляд справи без його участі., в подальшому така заява була подана 12.12.2019 р., таким чином вимога щодо стягнення 1500,00 грн за представництво та захист інтересів клієнта у суді, викладена в розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу є необґрунтована. Крім того попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин вартість якої складає 500,00 грн не передбачена обсягом правових послуг, передбачених п. 4.1 договору доручення про надання правової допомоги від 15.08.2019 року. Вимога щодо стягнення 1000 грн за вивчення та правовий аналіз матеріалів справи також задоволенню не підлягає, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які відомості на підтвердження ознайомлення представника позивача [PERSON] з матеріалами справи. Таким чином суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн, за підготовку процесуальних документів до суду та подачу позову. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн., встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.2019 року.

Outcome: partial