Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

22 липня 2015 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якомупросить стягнути з ПрАТ «УСК «Гарант-Авто» на користь позивача матеріальну шкоду (страхове відшкодування) в розмірі 10026,40 грн., завдану під час дорожньо-транспортної пригоди;пеню в розмірі 3978,14 грн.; моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.; витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн. В судове засідання позивач та представник позивача не з'явилися, у поданій письмовій заявіпредставник позивача дав згоду на заочний розгляд справи, просив задовольнити позов, а справу слухати за його відсутності. Представник відповідача до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи оповіщений, причин неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим за згодою представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 06.09.2013, близько 21 год. 30 хв., по вул.Леніна в с.Червоні Партизани Носівського району Чернігівської області, [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ-2108, державний номерний знак [NUMBER], в темну пору доби не вибрав безпечної швидкості руху, виїхав на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з автомобілем ЗАЗ-110307, державний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON], внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода, чим порушив п.2.3 "б", 11.3, 12.1 ПДР України.Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Водій [PERSON] отримав легкі тілесні ушкодження. Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 березня 2014 року провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито в зв'язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 11).Крім того, даною постановою встановлено, що в діях [PERSON] убачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, ВАЗ-2108, д.н.з. [NUMBER], була застрахована полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/4673593 від 06.09.2013, укладеним між ПрАТ «УСК «Гарант Авто» та [PERSON] (а.с. 9). За приписом п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовуєувстановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до розрахунку вартості збитку ТЗ «ЗАЗ -110307», державний номерний знак [NUMBER], вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача складає 10026,40 грн., що підтверджується листами відповідача № 5780/9 від 18.08.2014 та № 5832/в від 21.08.2014 (а.с. 16, 17). Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Як убачається зі змісту вищевказаних листів відповідачем не виконані умови Договору та не виплачена сума страхового відшкодування, а відтак суд вбачає усі підстави для задоволення вимог позивача про відшкодування шкоди та стягнення пені, розрахованої ним відповідно до чинного законодавства, в межах строку позовної давності, встановленого ст. 258 ЦК України. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що з Товариства на користь позивача належить стягнути, враховуючи передбачений ст. 11 ЦПК України принцип диспозитивності, 10 026,40 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 3978,14 грн. пені. Відповідно до ст. 23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Зі змісту постанови Першого заступника начальника - начальника Носівського РВ УМВС України в Чернігівській області Кучерявця М.О. від 31.01.2014 про закриття кримінального провадження убачається, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи, у [PERSON] виявлено тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, забійними ранами лоба. Дані тілесні ушкодження належать до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з п. 3 ч. 2 зазначеної статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Вирішуючи питання щодо відшкодування завданої позивачеві моральної шкоди, судом враховуються обставини даної конкретної справи, характер та спосіб завдання моральної шкоди, глибину його душевних страждань, також враховується тривалість розгляду справи та відшкодування збитків, що вимагало додаткових зусиль для організації його життя. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача належить стягнути, виходячи з принципу розумності та справедливості, а також адекватності завданим душевним та моральним стражданням позивача,1 000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, до яких належать і витрати на правову допомогу. Відповідно до ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судоверішення, іншою стороною, а вадміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовомузасіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. У п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 роз'яснено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Приєднаними до справи квитанцією від 29.05.2015 № 22/15 підтверджується оплата позивачем витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 3 000,00 грн., проте суд вважає, що сплачені позивачем кошти за правову допомогу адвоката не є адекватною компенсацією наданих адвокатом послуг, у зв'язку з чим підлягають частковому відшкодуванню в розмірі 2 000,00 грн. Також підлягає стягненню з відповідача на користьдержави судовий збір у розмірі 974грн.40 коп. На підставі наведеного,

Outcome: partial