Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

21 травня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача по справі про зняття арешту з майна. В обґрунтування вимог позивач зазначила, щоє дружиною [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Після смерті чоловіка [PERSON] стало відомо, що на її майно накладено арешт, а саме на все нерухоме майно на підставі постанови про арешт майна боржника № б/н від 04.09.2009 року Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ на будинок за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з цим, позивач просить зняти накладений арешт на майно, оскільки це заважає реалізувати її спадкове право. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 травня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не зявилась, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представник Подільського (Ленінського) ВДВС у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є дружиною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданого 17 серпня 1974 року Міським відділом РАЦС м. Кіровоград УССР. (а.с.7). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 15.02.2016 року Міським відділом по державній реєстрації смертей Кіровоградського міського управління юстиції (а.с.8). 24 травня 2016 року позивачем подана до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 заява про відкриття спадщини після смерті [PERSON] та заведено спадкову справу № 253/2016 (а.с. 20, 24). До обсягу спадкового майна після смерті чоловіка увійшов житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Вищезазначений будинок належить [PERSON] відповідно до договору дарування від 29 грудня 1987 року та зареєстрованим в реєстрі № 3998 (а.с. 9-15). Під час оформлення спадщини нотаріус виявив арешт на нерухоме майно, який зареєстрований 09.09.2009 року за № 9039198, обтяжувачем якого є Ленінський ВДВС Кіровоградського МУЮ, об`єктом обтяження є будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21-23). Відповідно до відповіді Подільського ВДВС у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на заяву позивача від 26.04.2021 року стосовно зняття арешту з майна \~ \~ \~ \~ вбачається, що згідно інформаційної довідки з реєстру прав на нерухоме майно арешт накладено згідно постанови № б/н від 04.09.2009 року Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ на будинок за адресою: [ADDRESS] та боржником виступає [PERSON] , [INFO] . На теперішній час надати детальну інформацію або копії виконавчих проваджень неможливо, так як строки зберігання завершених виконавчих проваджень становить 3 роки, після чого останні підлягають знищенню.Станом на 05.05.2021 року у Подільському ВДВС у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на виконанні відсутні виконавчі документи за якими [PERSON] , [INFO] , є боржником (а.с. 25-26). Отже, із зазначеного вбачається, що боржник та власним майна є різними особами. Накладений арешт на майно [PERSON] , [INFO] являється неправомірним, так як він не є боржником у жодному виконавчому провадженні. Тому винесення постанови про арешт майна боржника [PERSON] , [INFO] , шляхом накладення арешту на майно іншої особи [PERSON] , [INFO] , є незаконним. Позивач вжив всіх необхідних заходів для досудового врегулювання спору, однак змушений звернутись до суду для зняття арешту. \~ \~ \~ \~Статтею 41\~Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ч. 2 ст. 386 ЦК України). Згідно до ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до п. 2 та п. 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 № 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). У ч. 1,2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», вказано, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Пунктом 3 частини 1 статті 39 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що Виконавче провадження підлягає закінченню у разі: припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Відповідно до ч. 2,4,5 ст.\~59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за Придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. \~ \~ \~ \~ Таким чином, виходячи з викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи у суді відсутні підстави для збереження обтяжень на зазначене майно, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог. На підставі ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: partial