Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

У червні 2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва звернулася [PERSON] з позовом до Акціонерного товариства «Укрпошта» про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу. У своїй позовній заяві [PERSON] просила суд скасувати Наказ (розпорядження) №2540-п про припинення трудового договору (контракту) від 27.05.2020 року, виданий директором Київської міської дирекції акціонерного товариства «Укрпошта» про звільнення з 01 червня 2020 року [PERSON] з посади начальника Центру економіки та фінансів зв`язку зі скороченням штату на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України; поновити [PERSON] на роботі в Київській міській дирекції акціонерного товариства «Укрпошта» на посаді начальника Центру економіки та фінансів з 01 червня 2020 року; стягнути з Акціонерного товариства «Укрпошта» на користь [PERSON] середній заробіток за весь час вимушеного прогулу; стягнути з Акціонерного товариства «Укрпошта» на користь [PERSON] судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що в період з вересня 2010 року по березень 2014 року та з липня 2014 року по 01 червня 2020 року [PERSON] працювала на різних посадах та у різних філіях Акціонерного товариства «Укрпошта». Зокрема, згідно Наказу № 3805-п від 30.08.2019 року Позивач була переведена з посади заступника директора на посаду начальника Центру економіки та фінансів Київської міської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта». Наказом генерального директора АТ «Укрпошта» № 296 від 18.03.2020 року «Про зміни до Структури управління Київської міської дирекції АТ «Укрпошта» та Структури підпорядкування підрозділів керівництву Київської міської дирекції АТ «Укрпошта» внесено зокрема зміни до Структури управління Київської міської дирекції АТ «Укрпошта» та викладено її в новій редакції, що додається до зазначеного Наказу Наказом директора Київської міської дирекції AT «Укрпошта» № 730 від 24.03.2020 року «Про затвердження структури управління Київської міської дирекції AT «Укрпошта» затверджено структуру управління Київської міської дирекції AT «Укрпошта», погоджену генеральним директором AT «Укрпошта» з 01.06.2020 року в новій редакції. Наказом директора Київської міської дирекції AT «Укрпошта» № 731 від 24.03.2020 року «Про скорочення чисельності штату» доручено начальнику відділу організації праці компенсації та пільг [PERSON] внести зміни до штатного розпису, а саме вивести зі штатного розпису Київської міської дирекції AT «Укрпошта» з 01.06.2020 року: - посаду начальника центру економіки та фінансів; - посади провідних фахівців в кількості 7 штатних одиниць групи контрольних перевірок виробничих структурних підрозділів. Окрім цього, пунктом 2 Наказу директора Київської міської дирекції AT «Укрпошта» № 731 від 24.03.2020 року доручено заступнику начальника відділу кадрового адміністрування провести скорочення працівників у відповідності до вимог чинного законодавства України. 31 березня 2020 року Позивача Листом-Попередженням за підписом директора Київської міської дирекції AT «Укрпошта» Й.Й. Борнак було повідомлено про виведення посади, на якій працює Позивач, зі структури Київської міської дирекції AT «Укрпошта» 01.06.2020 року та запропонована інша робота на вакантних посадах Київської міської дирекції AT «Укрпошта» згідно Додатку № 1, а також зазначено, що у разі згоди на переведення Позивач має подати відповідну заяву до відділу кадрового адміністрування Київської міської дирекції AT «Укрпошта» до 29.05.2020 року, а у разі відмови від запропонованої іншої роботи з Позивачем буде розірваний трудовий договір на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України (скорочення чисельності та штату працівників) із наданням пільг та компенсацій, передбачених чинним законодавством. До вищевказаного Листа-Попередження було додано Додаток 1 до наказу від 24.03.2020 р. № 731 з переліком вакансій Київської міської дирекції AT «Укрпошта» станом на 27.03.2020 року. Згідно Наказу (розпорядження) № 2540-п про припинення трудового договору (контракту) від 27.05.2020 року, виданого директором Київської міської дирекції AT «Укрпошта», Позивача звільнено з 01 червня 2020 року з посади начальника Центру економіки та фінансів у зв`язку зі скороченням штату на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України. Позивач вважає, що оскаржуваний Наказ про її звільнення з посади начальника Центру економіки та фінансів з 01 червня 2020 року видано з порушенням встановленого ст. 49-2 КЗпП України порядку вивільнення працівників та з грубим порушенням права позивача на переведення на іншу роботу в межах підприємства. На підставі вищевикладеного позивачка звернулася з відповідним позовом до суду. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2020 року матеріали позовної заяви було передано для розгляду [PERSON] . Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 червня 2020 року позовну заяву було залишено без руху для усунення недоліків позовної заяви. 22 липня 2020 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 серпня 2020 року було відкрито провадження у справі, призначено до розгляду. На підставі розпорядження щодо повторного автоматичного розподілу справи № 01-08-668 від 17 вересня 2020 року за підписом керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва Зборщік А.О., протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Фролової І.В., у зв`язку із наданням судді Кондратенко О.О. відпустки по вагітності та пологам. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 вересня 2020 року справу було прийнято у провадження судді Фролової І.В., призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 24 листопада 2020 на адресу суду надійшов відзив від Акціонерного товариства «Укрпошта». Зі змісту відзиву було встановлено наступне. Відповідач не погоджується з твердженнями викладеними в позовній заяві та просить відмовити в задоволені позовних вимог у повному обсязі з огляду на наступне. У відповідності до штатного розпису Позивач займала посаду начальника центру економіки та фінансів Київської міської дирекції АТ «Укрпошта», що підтверджується записом в трудовій книзі Позивача та не оспорюється чи/або заперечується жодною із сторін по даній справі. Представник позивача у своєму відзиві зазначає, що за час роботи на посаді Позивач зарекомендувала себе як спеціаліст високого рівня в напрямку економіки та фінансів, користувалась авторитетом та повагою серед колег та керівництва Філії та Товариства в цілому. Наказом ПАТ «Укрпошта» від 25.06.2018 № 769 «Про припинення діяльності (закриття) філії Київська обласна дирекція ПАТ «Укрпошта» КОД ПАТ «Укрпошта» була припинена (закрита). В подальшому Публічне акціонерне товариство «Укрпошта» реорганізовано в акціонерне товариство «Укрпошта». Описаний процес реорганізації Відповідача та його структурних підрозділів передбачав в подальшому оптимізацію чисельності штату працівників Відповідача шляхом скорочення певного переліку посад та функціональних напрямків, завдяки централізації (передачі) функцій з обласних до міських дирекцій. Також представник відповідача не погоджується з твердженнями позивача про те, що відповідачем було порушено законодавство про працю та не виконано вимоги ст. 49 Кодексу законів про працю України, оскільки, позивач, під час її ознайомлення з листом-попередженням про скорочення посади, на якій вона працювала не висловила жодних заперечень з даного приводу та не витребувала будь-яких документів на підставі, яких проводилось вивільнення працівників, детальних пояснень з приводу причин скорочення штату працівників, копії наказу про скорочення, що підтверджується листом-попередженням Позивача про майбутнє скорочення посади (копія додається). У листі-попередженні відсутні будь-які відмітками щодо незгоди, окрім підпису Позивача та запису про те, що Позивач отримала додаток № 1 до наказу від 24.03.2020 № 731 «Про скорочення чисельності штату» з переліком вакантних посад на 20 аркушах. Чинне законодавство України про працю не передбачає обов`язку роботодавця детально ознайомлювати працівника з причинами скорочення штату (це питання виключно внутрішньогосподарської діяльності роботодавця). 09 грудня 2020 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, зі змісту якої вбачається, що позивач вважає, що наведені у ньому аргументи не спростовують доводів позовної заяви щодо наявності порушення трудових прав Позивача при її звільненні. Представник позивача - адвокат Старшинський В.А. в судовому засіданні просив суд позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач - Акціонерне товариство «Укрпошта»в судове засідання своїх представників не направили, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86). Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини- в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»). За таких підстав судом визнано за можливе розглядати справу на підставі доказів, наявних у матеріалах справі, та за погодженням сторін, третіх осіб й згідно поданих ними заяв. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору суд по суті встановив. За змістом ч.ч.1, 2, 3,4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України. Судом встановлено, що відповідно до розпорядження КМУ «Про національного оператора поштового зв`язку» від 10 січня 2002 р. N 10-р. Акціонерне товариство «Укрпошта» визначено національним оператором поштового зв`язку. АТ «Укрпошта» здійснює господарську та інші види діяльності не заборонені законом відповідно до Статуту АТ «Укрпошта». У відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 17 липня 2015 року № 728-р «Про перетворення Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта», Наказу Мінінфраструктури України від 11 листопада 2015 № 465 Українське державне підприємство поштового зв`язку «Укрпошта» (УДППЗ «Укрпошта») реорганізовано 01 березня 2017 шляхом перетворення в Публічне акціонерне товариство «Укрпошта». Реорганізацію (перетворення) 01 березня 2017 року зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідно до Статуту Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» (ПАТ «Укрпошта») та наказу Мінінфраструктури України від 16 лютого 2017 № 56 «Про припинення Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта», ПАТ «Укрпошта» є правонаступником всіх прав та обов`язків УДППЗ «Укрпошта». Також, згідно з наказом ПАТ «Укрпошта» від 01 серпня 2017 № 1020 «Про реорганізацію Київської обласної дирекції ПАТ «Укрпошта» та Київської міської дирекції ПАТ «Укрпошта»» центри поштового зв`язку Київської обласної дирекції ПАТ «Укрпошта» (далі - КОД ПАТ «Укрпошта») передані Київській міській дирекції ПАТ «Укрпошта» (далі - КМД АТ «Укрпошта»). Наказом ПАТ «Укрпошта» від 25 червня 2018 № 769 «Про припинення діяльності (закриття) філії Київська обласна дирекція ПАТ «Укрпошта» КОД ПАТ «Укрпошта» була припинена (закрита). Так, АТ «Укрпошта» затверджено нову Примірну структуру управління регіональної філії Акціонерного товариства «Укрпошта» (наказ від 17 січня 2020 року № 34), яка не передбачає в структурі регіональних філій по всій Україні Центру економіки та фінансів. Згідно Наказу № 3805-п від 30 серпня 2019 року Позивач була переведена з посади заступника директора на посаду начальника Центру економіки та фінансів Київської міської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта». 18 березня 2020 року АТ «Укрпошта» видано наказ № 296 «Про зміни до структури управління Київської міської дирекції АТ «Укрпошта» та структури підпорядкування підрозділів керівництву Київської міської дирекції АТ «Укрпошта», яким виведено Центр економіки та фінансів (далі Центр) Київської міської дирекції АТ «Укрпошта» (далі Філія) та підпорядковано підрозділи, які були в управлінні Центру на пряму директору Філії. На підставі вищевказаних наказів АТ «Укрпошта» директором філії Борнаком Й.Й. видано наказ від 24 березня 2020 року № 730 «Про затвердження структури управління Київської міської дирекції АТ «Укрпошта», яким надано вказівку про приведення з 01 червня 2020 року штатного розпису Філії у відповідність до затвердженої структури, яка не передбачає у своєму складі Центру економіки та фінансів». 24 березня 2020 року директором філії [PERSON] видано наказ № 731 «Про скорочення чисельності штату», який направлений на приведення штату Філії у відповідність до структури, а саме: виведено посаду начальника Центру економіки та фінансів з 01 червня 2020 року. 31 березня 2020 року Позивача Листом-Попередженням за підписом директора Київської міської дирекції AT «Укрпошта» Й.Й. Борнак було повідомлено про виведення посади, на якій працює Позивач, зі структури Київської міської дирекції AT «Укрпошта» 01.06.2020 року та запропонована інша робота на вакантних посадах Київської міської дирекції AT «Укрпошта» згідно Додатку № 1, а також зазначено, що у разі згоди на переведення Позивач має подати відповідну заяву до відділу кадрового адміністрування Київської міської дирекції AT «Укрпошта» до 29.05.2020 року, а у разі відмови від запропонованої іншої роботи з Позивачем буде розірваний трудовий договір на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України (скорочення чисельності та штату працівників) із наданням пільг та компенсацій, передбачених чинним законодавством. До вищевказаного Листа-Попередження було додано Додаток 1 до наказу від 24 березня 2020 р. № 731 з переліком вакансій Київської міської дирекції AT «Укрпошта» станом на 27.03.2020 року. Згідно Наказу (розпорядження) № 2540-п про припинення трудового договору (контракту) від 27 травня 2020 року, виданого директором Київської міської дирекції AT «Укрпошта», Позивача звільнено з 01 червня 2020 року з посади начальника Центру економіки та фінансів у зв`язку зі скороченням штату на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України. Щодо позовних вимог в частині скасування Наказу (розпорядження) №2540-п про припинення трудового договору (контракту) від 27.05.2020 року та поновлення [PERSON] на роботі в Київській міській дирекції акціонерного товариства «Укрпошта» на посаді начальника Центру економіки та фінансів з 01 червня 2020 року, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до положень статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Таким чином, право на працю та захист від незаконного звільнення гарантується Конституцією України, у зв`язку із чим, за переконанням Позивача, реалізація зазначеного конституційного права та гарантій працівника полягає в обов`язку роботодавця неухильно дотримуватися вимог трудового законодавства у правовідносинах з працівником, забезпечувати гарантії, що надані працівнику трудовим законодавством. Безпосередній захист прав працівника судом у випадку порушення роботодавцем трудового законодавства гарантовано Конституцією України. Згідно статті 4 КЗпП України, законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Відповідно до положень статті 5 КЗпП України, держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Відповідно до статті 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно пункту 1 частини 1 статті 23 КЗпП України, трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк. Статтею 36 КЗпП України визначено, що підставами припинення трудового договору є зокрема ініціатива власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41 КЗпП України). Згідно пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірваний власником або уповноваженим ним органом зокрема у випадках зміни в організації виробництва та праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Частиною 2 статті 40 КЗпП України встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у п.п. 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Згідно із частинами 1, 3 статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Власник є таким, що належно виконав вимоги частини 2 статті 40, частини З статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини 3 статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення. Вищенаведене підтверджується зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі № 800/538/17 та постановах Верховного Суду від 05 червня 2020 року у справі 487/3850/19; від 03 червня 2020 року у справі № 592/11731/18-ц; від 21 травня 2020 року у справі № 295/543/18; від 20 травня 2020 року у справі № 202/572/17; від 06 травня 2020 року у справі № 302/854/17 та інших. Таким чином, трудовим законодавством на Відповідача покладено обов`язок по працевлаштуванню Позивача з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, у зв`язку з чим, Відповідач був зобов`язаний запропонувати Позивачу всі вакантні посади, які були на підприємстві та які в подальшому з`явилися на підприємстві протягом періоду з 31 березня 2020 року (день повідомлення про наступне вивільнення у зв`язку зі скороченням чисельності штату) і до 01 червня 2020 року (день звільнення). Досліджуючи матеріали справи судом було встановлено, що на противагу зазначеному, про наступне вивільнення на підставі пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України Позивача було повідомлено 31 березня 2020 року Листом-Попередженням до якого було додано перелік вакансій Київської міської дирекції АТ «Укрпошта» станом на 27.03.2020 року. Жодних інших повідомлень про наявний перелік вакансій у Відповідача за весь період з 31 березня 2020 року по день звільнення - 01 червня 2020 року Позивач не отримувала. Таким чином, Відповідач повідомив Позивача про перелік наявних вільних вакансій Київської міської дирекції АТ «Укрпошта» лише одного разу - 31 березня 2020 року, надавши Позивачу перелік вільних вакансій станом на 27 березня 2020 року. Про перелік вакансій, які з`явилися на підприємстві в період з 31 березня 2020 року по день звільнення Позивача 01 червня 2020 року, Відповідач не повідомляв. Також суд звертає увагу на те, що з доданого до Листа-Попередження від 31 березня 2020 року переліку вакансій вбачається, що вказаний перелік вільних вакансій, який наданий Позивачу, стосується виключно філії АТ «Укрпошта», а саме Київської міської дирекції, а не всього підприємства. Відповідно до статті 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді. Згідно статті 95 ЦК України, філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності. Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру. Відповідно до частини 1, 4 статті 62 ГК України, підприємство - самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами. Підприємство є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків та може мати печатки. Статтею 64 ГК України визначено, що підприємство може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо), а також функціональних структурних підрозділів апарату управління (управлінь, відділів, бюро, служб тощо). Функції, права та обов`язки структурних підрозділів підприємства визначаються положеннями про них, які затверджуються в порядку, визначеному статутом підприємства або іншими установчими документами. Підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону. Згідно частини 8 статті 65 ГК України, трудовий колектив підприємства становлять усі громадяни, які своєю працею беруть участь у його діяльності на основі трудового договору (контракту, угоди) або інших форм, що регулюють трудові відносини працівника з підприємством. Повноваження трудового колективу щодо його участі в управлінні підприємством встановлюються статутом або іншими установчими документами відповідно до вимог цього Кодексу, законодавства про окремі види підприємств, закону про трудові колективи. Наказом генерального директора АТ «Укрпошта» № 1181 від 05 грудня 2019 року затверджено Положення про Київську міську дирекцію акціонерного товариства «Укрпошта». Згідно пунктів 1.2., 1.5. Положення про Київську міську дирекцію акціонерного товариства «Укрпошта», Київська міська дирекція діє в структурі акціонерного товариства «Укрпошта», не є юридичною особою і здійснює свою діяльність від імені Товариства. З даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань вбачається, що у складі АТ «Укрпошта» окрім Київської міської дирекції діє ще 28 відокремлених підрозділів (філій), а саме: Вінницька дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Волинська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Головний навчальний центр «Зелена Буча» акціонерного товариства «Укрпошта», Дирекція «Автотранспошта» акціонерного товариства «Укрпошта», Дирекція оброблення та перевезення пошти акціонерного товариства «Укрпошта», Дніпропетровська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Донецька дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Житомирська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Закарпатська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Запорізька дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Івано-Франківська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Кіровоградська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Кримська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Луганська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Львівська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Миколаївська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Одеська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Полтавська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Рівненська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Севастопольська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Сумська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Тернопільська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Харківська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Херсонська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Хмельницька дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Черкаська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Чернівецька дирекція акціонерного товариства «Укрпошта», Чернігівська дирекція акціонерного товариства «Укрпошта». Отже, вищенаведені відокремлені підрозділи входять до складу АТ «Укрпошта», відомості про які внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та у своїй сукупності складають єдине підприємство - Акціонерне товариство «Укрпошта». Таким чином, Відповідач на підставі вимог частини 3 статті 49-2 КЗпП України був зобов`язаний запропонувати Позивачу всі вакантні посади за період з 31 березня 2020 року по 01 червня 2020 року, які були на підприємстві, включаючи всі відокремлені підрозділи (філії) АТ «Укрпошта». В той же час, передбаченого частиною 3 статті 49-2 КЗпП України обов`язку Відповідач перед Позивачем не виконав, обмежившись пропозицією про вільні вакантні посади лише в Київській міській дирекції та лише станом на 27 березня 2020 року. Також заслуговує на увагу той факт, що вручений Позивачу 31 березня 2020 року Лист-Повідомлення містить пропозицію Відповідача про те, що у разі згоди на переведення на іншу вакантну посаду Позивач має подати відповідну заяву до відділу кадрового адміністрування Київської міської дирекції АТ «Укрпошта» до 29 травня 2020 року. Таким чином, вбачається, що Позивачу було надано строк до 29 травня 2020 року висловити свою згоду на переведення на іншу вакантну посаду в Київській міській дирекції АТ «Укрпошта». В той же час, як вбачається з Оскаржуваного Наказу про звільнення Позивача, останній було видано 27 травня2020 року. Таким чином, Відповідачем передчасно винесено Оскаржуваний Наказ про звільнення Позивача 27 травня 2020 року, в той час, як Позивачу було надано строк до 29 травня 2020 року протягом якого останній міг скористатися своїм правом на переведення на іншу роботу на підприємстві. З точки зору ст.235 КЗпП України в разі звільнення без законних підстав працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. За змістом ст.ст.11,15 ЦК України цивільні права й обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст.16 ЦК України. Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. За змістом зазначеної норми цивільного права, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. З урахуванням порушених трудових прав позивача, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в цій частині позову щодо скасування Наказу (розпорядження) №2540-п про припинення трудового договору (контракту) від 27 травня 2020 року, виданий директором Київської міської дирекції акціонерного товариства «Укрпошта» про звільнення з 01 червня 2020 року [PERSON] з посади начальника Центру економіки та фінансів зв`язку зі скороченням штату на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України, що призвело до порушення трудового права позивача, а також відновлення становища, яке існувало до такого порушення, шляхом поновлення позивача на раніше займаній посаді. Щодо позовних вимог в частині стягнення з Акціонерного товариства «Укрпошта» на користь [PERSON] середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 01.06.2020 року по 11.02.2021 року у розмірі 350 116,62 грн, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Відповідно до Постанови КМУ від 8 лютого 1995 р. за N 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», надалі за текстом Постанова № 100, вона застосовується, серед іншого, у випадках вимушеного прогулу. Відповідно до п. 2 Постанови № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Положеннями пункту 3 Порядку визначено, що при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку. Пунктом 5 Порядку визначено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно пункту 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Таким чином, розрахунок середньої заробітної плати здійснюється виходячи із середньоденного заробітку помноженого на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. При обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Таким чином, при визначенні середнього заробітку за час вимушеного прогулу, середня заробітна плата Позивача повинна обчислюватись виходячи з виплат, отримані ним за попередні два місяці роботи, а саме за квітень та травень 2020 року. З наявних в матеріалах справи розрахункових листів по заробітній платі Позивачки вбачається, що заробітна плата за квітень 2020 року склала 47 461,26 гривень, а кількість робочих днів становила 21; заробітна плата за травень 2020 року склала 31 661, 26 гривень заробітної плати, а кількість робочих днів - 19. Отже, для визначення середньоденної заробітної плати Позивачки відповідно до положень п. 8 Порядку необхідно загальну суму заробітної плати Позивачки за квітень 2020 року та травень 2020 року поділити на кількість відпрацьованих нею робочих днів у цей період. Загальна сума заробітної плати Позивачки за період квітень - травень 2020 року становить 79 122, 52 гривень, де: 47 461,26 грн. (з/п за квітень 2020 р.) + 31 661,26 грн. (з/п за травень 2020 р.) = 79 122, 52 гривень. Кількість відпрацьованих Позивачкою робочих днів за період квітень - травень 2020 року становить 40 робочих днів, де: 21 (кількість робочих днів у квітні 2020 р.) + 19 (кількість робочих днів у травні 2020 р.) = 40 робочих днів. За таких обставин, середньоденна заробітна плата Позивачки становить 1 978,06 гривень, де: 79 122, 52 (загальна сума з/п Позивачки за останні два місяці роботи) / (поділити) на 40 (кількість відпрацьованих робочих днів за останні два місяці роботи) = 1 978,06 гривень - середньоденна заробітна плата Позивачки. Згідно пункту 8 Порядку, для визначення середнього заробітку, що підлягає стягненню на користь Позивачки, необхідним є помножити середньоденний заробіток, який становить 1978,06 гривень на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком складається з: Червень 2020 року - 20 днів; Липень 2020 - 23 днів; Серпень 2020 - 20 днів; Вересень 2020 - 22 днів; Жовтень 2020 - 21 днів; Листопад 2020 - 21 днів; Грудень 2020 - 22 днів; Січень 2021 - 19 днів; Лютий 2021 - 09 днів. Таким чином, загальна кількість робочих днів вимушеного прогулу Позивачки станом на 11 лютого 2021 року становить - 177 робочих дні. Враховуючи вищенаведене, середній заробіток, який підлягає стягненню на користь Позивачки у зв`язку із її вимушеним прогулом становить 350 116,62 (триста п`ятдесят тисяч сто шістнадцять гривень 62 копійки), де: 177 (кількість робочих днів, які підлягають оплаті середнім заробітком) * (помножити) на 1 978,06 гривень (середньоденний заробіток Позивачки) = 350 116,62 грн. Щодо розподілу судових витрат, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, суд відповідно до ст.88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог. Позивач під час подання позову була звільнена від сплати судового збору. Суд дійшов висновку про стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 01 червня 2020 року по 11 лютого 2021 року у розмірі 350 116,62 грн. Тому, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за цю вимогу майнового характеру у розмірі 3 501,16 грн., що становить 1% від ціни позову та не є меншим 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Крім того, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування Наказу (розпорядження) №2540-п про припинення трудового договору (контракту) від 27.05.2020 року, виданий директором Київської міської дирекції акціонерного товариства «Укрпошта» про звільнення з 01 червня 2020 року [PERSON] з посади начальника Центру економіки та фінансів зв`язку зі скороченням штату на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України., та поновлення [PERSON] , на роботі в Київській міській дирекції акціонерного товариства «Укрпошта» на посаді начальника Центру економіки та фінансів з 01 червня 2020 року, тобто про задоволення позовних вимог немайнового характеру. Враховуючи, що позивач був звільнений від сплати судового збору, то вказаний судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Загалом з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 501,16 грн. Одночасно з цим, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією про сплату № 30347 від 22.07.2020 року. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 141 ЦПК України й судові витрати (судовий збір) у сумі 840,80 грн. стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 11, 15, 16 ЦК України, Загальної декларації прав людини, Конституції України, ст.ст. 5, 21, 40, 49-2, 221, 222, 232, 233, 235 КЗпП України, Конвенції Міжнародної Організації Праці N 158 про припинення трудових відносин з ініціативи підприємця 1982 року, Постанови КМУ від 8 лютого 1995 р. за N 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів»,

Outcome: approved