Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

До Кузнецовського міського суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] , у якій просить стягнути з нього аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/5 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягненням сином двадцятитрьохрічного віку за умови, що він буде продовжувати навчання, починаючи з 23.02.2021 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають двох синів. На даний час менший син [PERSON] , [INFO] є повнолітнім. Навчається на першому курсі Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут" теплоенергетичного факультету на денній формі навчання на бюджетній основі. Вказує, що витрати на повнолітнього сина значно зросли тому, що йому потрібні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо. Крім цього, [PERSON] часто хворіє простудними захворюваннями. Відповідач працює інженером на ВП "Рівненська РАЕС". Розмір його доходу є достатнім для задоволення власних потреб і одночасно для належного забезпечення утримання дітей. Як на підставу позову посилається на те, що на її утриманні перебуває матір похилого віку, яка хворіє та потребує матеріальної допомоги. Вказує, що на утримання сина витрачає близько 18 тис. грн у місяць. Від відповідача [PERSON] надійшов відзив, у якому позов визнав частково, а саме просив стягнути з нього аліменти у розмірі 1/10 частки його доходу. Відзив обґрунтовує тим, що у нього на утриманні є ще двоє малолітніх дітей, які мають хронічні хвороби та на батьки похилого віку. На даний час він несе додаткові витрати на своє лікування та лікування своїх двох дітей. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю. У своїх поясненнях послалась на обставини, якими обґрунтовувала позов та додала, що матеріальний стан відповідача значно покращився, оскільки його дружина вийшла на роботу з відпустки по догляду за дитиною до досягнення 3 років, припинилось стягнення на старшого сина [PERSON] , та отримує допомогу від держави у зв`язку з наявністю дітей. Син [PERSON] зареєстрований та проживає у квартирі, яка належить її матері у м. Києві та сплачує комунальні послуги за користування цією квартирою, а саме близько 4-4,5 тис. грн у місяць. У цій квартирі також фактично проживає та зареєстрована її мама. Син [PERSON] хронічних хвороб не має та на «Д»-обліку у лікарів не перебуває. [PERSON] стипендію не отримує, проте навчається за державним замовленням на денній формі навчання. У зв`язку з карантином тривалий час навчання здійснювалось дистанційно. Проте, [PERSON] постійно знаходиться у м. Києві, у зв`язку з необхідністю спілкуватись з одногрупниками та викладачами. В останнє судове засіданні позивач не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] повністю підтримав позицію та обставини, викладені у відзиві. В останнє судове засідання відповідач не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Подав до суду письмові пояснення, у яких просив позовні вимоги [PERSON] задовольнити повністю та послався на обставини, аналогічні за змістом до обставин, викладених у позовній заяві. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача дослідивши наявні в справі докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] . Згідно з копією довідки Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут" № 1011 від 04.01.2021 року, [PERSON] є студентом 1 курсу теплоенергетичного факультету КПІ ім. Ігоря Сікорського денної форми навчання за держзамовленням і закінчує університет 30.06.2024 року. На підставі викладеного суд вважає, що [PERSON] у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Відповідач [PERSON] працює інженером на ВП "Рівненська РАЕС" та за останній рік, у період з березня 2020 року до лютого 2021 року, йому нарахована заробітна плата у середньому за місяць у сумі 55 343, 46 грн, відповідно до копії довідки ВП РАЕС №1855 від 10.03.21. Таким чином, суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, проте з урахуванням визнання частини позовних вимог, не надає її. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів, суд у відповідності до ст.182 Сімейного Кодексу України враховує обставини, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Так, у судовому встановлено, що повнолітній син сторін [PERSON] навчається за бюджетом, тобто за навчання не сплачує. Позивач обґрунтовуючи розмір аліментів вказала, що [PERSON] у зв`язку з навчанням за місяць несе витрати всього у сумі близько 18 000 грн. Обґрунтовуючи таку суму витрат позивач вказала на те, що її син за один місяць несе витрати на оплату проживання у квартирі, яка належить її матері у сумі 4-4,5 тис. грн у місяць, на проїзд від місця навчання до м.Вараш, на одяг, харчування, відвідування музеїв. Її матір не може оплачувати вартість комунальних послуг по квартирі у зв`язку з тим, що має дохід лише від пенсії у незначному розмірі. Враховуючи, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», встановлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2021 року у сумі 2 270 грн, а мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня 2021 року у сумі 6000 грн, суд доходить висновку, що витрати на утримання сина [PERSON] зазначені позивачем у позовній заяві є значно завищеними порівняно із рівнем доходу достатнім для утримання однієї особи, який визначений вище вказаним Законом України. В судовому засіданні позивач [PERSON] визнала, що син [PERSON] на «Д» обліках у лікарів не перебуває та не має будь-яких хронічних захворювань. Проте, подала до суду копії фіскальних чеків на суму 3 455 грн, доводячи витрати сина понесені на лікування простудних захворювань. Зважаючи на те, що у фіскальних чеках відсутня інформація про платника за отримані ліки та до суду не подані докази на підтвердження призначення цих ліків [PERSON] у суду відсутні підстави брати до уваги вказані копії фіскальних чеків як докази витрат, понесених на лікування саме [PERSON] . Позивач подала до суду копії медичних документів про наявність хвороби у її матері [PERSON] та копії фіскальних чеків на придбання ліків пов`язаних з її лікуванням. Однак, подані документи підтверджують лише факт наявності у [PERSON] відповідних діагнозів та понесених витрат на придбання ліків. Вказані документи не доводять обставини перебування [PERSON] на утриманні позивача [PERSON] . Отже, з урахуванням майнового стану [PERSON] , а саме того, що позивач у судовому засіданні визнала, що її матір [PERSON] отримує пенсію та їй на праві власності належить квартира по [ADDRESS] , у суду відсутні підстави для визнання обставини про перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] . При визначенні розміру аліментів, суд бере до уваги те, що відповідач [PERSON] має на утриманні двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідно копіям свідоцтв про їх народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Діти відповідача хворіють. Зокрема, [PERSON] , [INFO] , встановлено діагноз дискінція жовчовивідних шляхів, сечокислий діатез, дифузний зоб І ст., затримка психо-мовного розвитку, що підтверджується рішенням ЛКК № 161 від 06.04.2021 року. За змістом рішення ЛКК № 137 від 24.03.2021 року [PERSON] , 2017 р.н., встановлено діагноз вроджена вада серця, комбінована аортальна вада з перевагою недостатності, виражена мітральна недостатність. Копіями консультаційних висновків спеціалістів щодо стану здоров`я дітей доводиться, що вони потребують лікування. Крім того, згідно із рішенням ЛКК № 134 від 23.03.2021 року відповідачу [PERSON] діагностовано виразкову хворобу 12 п. кишки, стадія ремісії. Суд не бере до уваги доводи відповідача про перебування у нього на утриманні батьків [PERSON] та [PERSON] , оскільки до суду не подано належних та допустимих доказів на підтвердження цієї обставини. Враховуючи, що частка визнаних відповідачем вимог, а саме у розмірі 1/10 частки розміру його доходу становить у середньому 5 534, 35 грн у місяць, задовільний стан здоров`я [PERSON] , наявність захворювання у відповідача, наявність у відповідача на утриманні двох малолітніх дітей, які мають захворювання, а також те, що обов`язок по утриманню повнолітнього сина покладається на обох батьків у рівній мірі, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/10 частки його заробітку(доходу) щомісячно починаючи з дня подачі позову до суду та до 30.06.2024 року. Також суд взяв до уваги розмір мінімальної заробітної плати у сумі 6000 грн., встановлений ст.8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", яка передбачає можливість забезпечення проживання особи в Україні у такій сумі. У зв`язку з викладеним, у задоволенні вимог у іншій частині необхідно відмовити за безпідставністю. Суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача аліментів до досягнення [PERSON] 23 років, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України, право на утримання повнолітньої дитини припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, сума стягнення аліментів на користь позивача підлягає до негайного виконання за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed