Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, [PERSON] , про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання. Позов мотивовано наступним. 07 вересня 2002 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, від якого вони мають сина, [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем. 21 серпня 2018 року шлюб між сторонами було розірвано. На даний час син сторін навчається у Дніпрорудненському індустріальному коледжі на ІІІ курсі денного відділення за регіональним бюджетом за спеціальністю «133 Галузеве машинобудування», строк закінчення коледжу (навчання) 30 червня 2022 року. Раніше судом були стягнуті аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття у розмірі 1/3 частки заробітку відповідача. [INFO] сину виповнилось 18 років. Позивач зазначає, що не може дійти згоди з відповідачем щодо його участі в матеріальному забезпеченні сина. Відповідач працює на ПрАТ «ЗЗРК» і має можливість в достатньому розмірі надавати утримання синові. З огляду на вказане, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання повнолітнього сина, [PERSON] , який подовжує навчання, в розмірі ј частини від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатної особи, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до 30 червня 2022 року, але не більше ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. В судове засідання позивач не з`явилась, проте позивач надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності. В судове засідання відповідач не з`явився, проте надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. В судове засідання третя особа не з`явилась, проте надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності. Дослідивши надані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень докази, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа\~має право\~в порядку,\~встановленому цим\~Кодексом,\~звернутися до\~суду за\~захистом своїх\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя,\~суд захищає\~права,\~свободи та\~інтереси фізичних\~осіб,\~права та\~інтереси юридичних\~осіб,\~державні та\~суспільні інтереси\~у спосіб,\~визначений законом\~або договором. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування\~є обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом (частина\~1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками повнолітнього [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , що знаходиться в матеріалах справи (а.с.9). Згідно довідки №650 від 12 травня 2021 року, виданої Дніпрорудненським індустріальним коледжем, [PERSON] є студентом ІІІ курсу денного відділення за регіональним бюджетом за спеціальністю «133 Галузеве машинобудування» за освітньою програмою «Технологія обробки матеріалів на верстатах та автоматичних лініях» з 01 вересня 2018 року. Строк закінчення навчання 30 червня 2022 року (а.с.16). Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (частина 1) ; право на утримання припиняється у разі припинення навчання (частина 2) ; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (частина 3). Відповідно до\~ч.1\~ст.200\~СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд зазначає, що положеннями закону обов`язок батьків утримувати до відповідного віку дітей, які продовжують навчання, пов`язується з умовою, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні не встановлено обставин неможливості надання відповідачем [PERSON] матеріальної допомоги своєму сину [PERSON] , який продовжує навчання. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є працездатною особою, який працевлаштований та отримує заробітну плату. Відомості про незадовільний стан здоров`я відповідача чи наявність інших обставин, які унеможливлювали б стягнення з нього аліментів, судом не встановлено. На підставі викладеного, виходячи із засад розумності, справедливості, пропорційності та приймаючи до уваги законодавчо встановлений обов`язок обох батьків надавати допомогу на утримання дітей, які продовжують навчання, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача ј частини доходів відповідача в якості аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Правові підстави для стягнення аліментів в розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатної особи відсутні, оскільки вимогами діючого законодавства такого порядку нарахування та стягнення аліментів на повнолітню особу, яка продовжує навчання, не передбачено. В зв`язку з викладеним, в задоволенні позову в цій частині суд вважає необхідним відмовити. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: partial