Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Чернігівська міська рада звернулась з позовом до [PERSON] зобов»язання повернути нежитлове приміщення колишньої теплиці, згідно з інвентаризаційною справою № 444, що знаходиться за адресою м.Чернігів, вулиця Гагаріна, 50 загальною площею 89,9 кв.м. територіальній громаді м.Чернігова у особі Чернігівської міської ради шляхом примусового виселення. Заявлені вимоги обгрунтовують тим, що спірне нежитлове приміщення прибудова до колишньої теплиці належить до комунальної власності територіальної громади м.Чернігова на підставі рішення Чернігівської міської ради від 25.04.2014 року та згідно свідоцтва про право власності, яке розпорядженням Чернігівської міської ради № 300-р від 13.09.2005 року разом з теплицею площею 759,2 кв.м. було передано в оперативне управління фонду комунального майна Чернігівської міської ради. Комісією за участю відповідача було проведено перевірку приміщення і з»ясовано, що воно переобладнано під житлове, наявне електро- водопостачання, встановлено автономне опалення, в ньому постійно проживає відповідач з чоловіком. Вказують, що листом від 17.04.2014 року № 7-4/411 [PERSON] попередили про необхідність терміново звільнити приміщення, але відповіді не отримали, а перевіркою від 12.01.2015 року було встановлено, що вона продовжує незаконно займати приміщення. Посилаються на ст.ст.327,387 ЦК України. В процесі розгляду даної справи представником позивача було уточнено позовні вимоги (а.с.46-47) просили зобов»язати [PERSON] повернути нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою м.Чернігів, вулиця Гагаріна, 50 загальною площею 849,2 кв.м. територіальній громаді м.Чернігова у особі Чернігівської міської ради шляхом примусового виселення. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала в повному обсягу і до викладеного в позовній заяві доповнила, що направлені на адресу відповідача листи свідчать про заперечення з боку наймодавця про продовження договору оренди. Вказала, що договір оренди укладався з фізичною особою-підприємцем [PERSON], а позовні вимоги заявлені до відповідача, як фізичної особи. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала і надала суду письмові пояснення (а.с.225-226), до яких доповнила, що приблизно 3 роки тому м припинила підприємницьку діяльність і на даний час не є фізичною особою-підприємцем. Доповнила, що на праві власності житла не має, зареєстрована у свекрів. Заперечень до продовження договору оренди з боку позивача не надходило. Вказала, що територію під теплицею використовує під город. Вислухавши представника позивача і відповідача, дослідивши матеріали справи: Положення про фонд комунального майна Чернігівської міської ради, затверджене 31.03.2011 року (а.с.4-5), розпорядження № 300-р Чернігівської міської ради від 13.09.2005 року (а.с.6), рішення Чернігівської міської ради від 25.04.2014 року (а.с.7), витяг з інвентаризаційної справи по вулиці Гагаріна,50 (а.с.8-11), лист [PERSON] комунального майна Чернігівської міської ради на адресу [PERSON] від 17.04.2014 року № 7-4/411 і відомості про його направлення (а.с.12-13), акти обстеження нежитлового приміщення від 09.04.2014 року і від 12.01.2015 року (а.с.14,15), свідоцтво про право власності і витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.16,17), рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 17.06.2015 року і ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 21.07.2015 року (а.с.56-57, 59-60), листи [PERSON] комунального майна Чернігівської міської ради на адресу [PERSON] від 17.10.2008 року, від 30.10.2015 року, від 18.02.2016 року, від 18.07.2008 року (а.с.37,133,182,186,188,189), договір оренди від 01.07.1997 року (а.с.62-63), договір оренди № 64 від 01.02.2001 року (а.с.64-66), квитанції, рахунки та відомості про оплату комунальних послуг, договори про надання послуг (а.с.67-69,114-123), акт прийняття-передачі основних засобів (а.с.112-113), довідки про склад сім»ї або зареєстрованих осіб (а.с.124-126), акт обстеження житла (а.с.131), журнал внутрішніх обмірів (а.с.132), заяви [PERSON] від 04.11.2015 року і від 18.12.2015 року на адресу Чернігівського міського голови та відповідь на нього (а.с.134,135,181), листи від 21.01.2016 року, від 17.11.2015 року, від 15.09.2008 року Управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради на адресу [PERSON] (а.с.183,185,187), лист ПП [PERSON] від 10.12.2014 року на адресу управління [PERSON] комунального майна міської ради і відповідь на нього (а.с.223-224), додаткову угоду № 3 від 16.01.2004 року до договору оренди комунального майна № 64 від 01.02.2001 року (а.с.227), суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. При цьому суд виходить з наступного: 01.07.1997 року між Управлінням освіти м.Чернігова та [PERSON] було укладено договір оренди нежилих приміщень (під житло) загальною площею 31,9 кв.м на 1 поверсі одноповерхового цегляного будинку розташованого за адресою м.Чернігів, вул.Гагаріна, 50, зі строком дії договору з 01.07.1997 року по 31.12.1998 року (а.с.62-63). 01.02.2001 року між Управлінням освіти Чернігівської міської ради і приватним підприємцем [PERSON] було укладено договір оренди № 64 приміщення, розташованого по вулиці Гагаріна, 50, площею 811,23 кв.м за строком дії з 01.02.2001 року до 01.02.2004 року (а.с.64-66). Пунктом 9.6. договору визначено підстави його припинення: закінчення строку, на який його було укладено, в разі відсутності домовленості сторін про його продовження; банкрутство окрендаря; загибель об»єкта оренди. 16.01.2004 року між Управлінням освіти Чернігівської міської ради і суб»єктом підприємницької діяльності [PERSON] було укладено додаткову угоду № 3 до договору оренди комунального майна № 64 від 01.02.2001 року (а.с.227) про продовження дії договору оренди до 31.12.2004 року на умовах, передбачених договором. Розпорядженням Чернігівської міської ради № 300-р від 13.09.2005 року передано з оперативного управління Управління освіти міської ради в оперативне управління фонду комунального майна міської ради будівлі, розташовані по вулиці Гагаріна,50: нежитлову будівлю (теплицю) площею 759,2 кв.м, нежитлову будівлю площею 89,9 кв.м (а.с.6). 17.10.2008 року [PERSON] комунального майна Чернігівської міської ради СПД [PERSON] було надано відповідь на звернення стосовно прийняття рішення щодо надання згоди на переобладнання нежитлової будівлі по вулиці Гагаріна, 50 під житлову або відмови в її наданні після отримання відповідей на запити та розгляду наданих документів (а.с.37). 28.10.2014 року було зареєстровано право власності територіальної громади міста Чернігова в особі Чернігівської міської ради на будівлю загальною площею 849,2 кв.м в місті Чернігові по вулиці Гагаріна, 50 (а.с.16-17). Відповідно до ч.1 ст.770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов»язки наймодавця. Актами обстеження нежитлового приміщення від 09.04.2014 року і 12.01.2015 року встановлено, що нежитлове приміщення (теплиця) площею 759,3 кв.м та підсобне приміщення 89,9 кв.м розташовані на території школи-інтернату, підсобне приміщення переобладнане під житлове, встановлене автономне опалення, охороняється собаками і використовується [PERSON] та її чоловіком для проживання, звільнити приміщення і підписати акт від 12.02.2015 року відмовляється, в акті від 09.04.2014 року вказала, що просить передати приміщення по вулиці Гагаріна, 50/15, в якому проживає з 1987 року з дозволу керівництва Чернігівської мехколони № 2 до житлового фонду (а.с.14-15). 17.04.2014 року на адресу [PERSON] [PERSON] комунального майна Чернігівської міської ради було направлено лист про звільнення у строк до 05.05.2014 року займаного підсобного приміщення колишньої теплиці, попереджено про вжиття заходів щодо примусового звільнення приміщення (а.с.12). Стаття 387 ЦК України закріпює право власника на витребування майна від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави ним заволоділа. В той же час, між Управлінням освіти Чернігівської міської ради і СПД [PERSON] мали місце договірні стосунки щодо оренди нежитлових приміщень по вулиці Гагаріна, 50 в місті Чернігові і до цих відносин мають застосовуватись правила глави 58 Цивільного кодексу України про найм (оренду), наявна правова підстава використання відповідачем спірного майна найм (оренда). Відповідно до ст.764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватись майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. До цього часу [PERSON] продовжує користуватися нежитловим приміщенням, що знаходиться за адресою м.Чернігів, вулиця Гагаріна, 50 загальною площею 89,9 кв.м., що учасниками розгляду не оспорюється. Докази на підтвердження того, що решту нежитлових приміщень (теплицю), площею 759,3 кв.м відповідач не використовує, суду не надано. [PERSON] комунального майна від 17.04.2014 року (а.с.12) суд розцінює, як заперечення наймодавця щодо продовження використання [PERSON] підсобного приміщення площею 89,9 кв.м, а стосовно нежитлових приміщень (теплицю), площею 759,3 кв.м таких заперечень наймодавцю не висувалось. Частина 2 статті 16 ЦК України визначає способи захисту прав та інтересів. Частина 1 статті 785 ЦК України зобов»язує наймача у разі припинення договору найму негайно повернути наймадавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі, а частина 2 зазначеної статті регламентує права наймодавця в разі невиконання наймачем обов»язку щодо повернення речі вимагати сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Зазначена стаття не містить такого способу захисту прав наймодавця як виселення. При вирішенні даного спору суд враховує, що обраний позивачем шлях відновлення своїх прав, передбачених ст.ст.317, 321 ЦК України - зобов»язання відповідача повернути нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою м.Чернігів, вулиця Гагаріна, 50 загальною площею 849,2 кв.м. територіальній громаді м.Чернігова у особі Чернігівської міської ради шляхом примусового виселення - регламентується нормами Житлового кодексу України, яким визначено вичерпний перелік підстав для виселення з житлового приміщення, в той час як спірне приміщення не є житловим. Проаналізувавши і дослідивши всі надані сторонами докази в їх сукупності з наведеними правовими нормами, виходічи із засад розумності та справедливості, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог із заявлених підстав з урахуванням встановлених фактичних обставин даної справи, слід відмовити в повному обсягу.

Outcome: dismissed