Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача такий. 16 березня 2020 року Коцар Ольга Сергіївна (далі - представник) в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» (далі - також позивач, ТОВ «ВЕЛЛФІН») подала до суду позовну заяву до [PERSON] (далі - також відповідач) про стягнення заборгованості, посилаючись, що відповідач не виконує умови договору позики №134087 від 06 лютого 2017 року (далі - також договір), тому просить стягнути з неї заборгованість у загальному розмірі 64566 гривень та судові витрати у розмірі 2102 гривні 00 копійок (далі - також позовна заява). 24 вересня 2020 року відповідач подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що додана до позовної заяви копія договору не підтверджує факт підписання нею договору за допомогою одноразового ідентифікатора (електронного цифрового підпису), а також вважає умови договору несправедливими в частині сплати непропорційно великої суми відсотків та просила відмовити у задоволенні позову щодо нарахування відсотків (а.с. 92). Представник позивача відповідь на відзив до суду не подавала. 2. Суд, з приводу неявки в судове засідання сторін, зазначає таке. Позивач, представник позивача у судове засідання не з`явилися, представник позивача подала до суду заяву в якій зазначила, що позовну заяву підтримує в повному обсязі, та просить розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач подала до суду заяву в якій просила відмовити у задоволенні позову, та розглядати справу без її участі. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (стаття 223 Цивільного процесуального кодексу України, далі - ЦПК). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, та подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. 3. Процесуальні рішення та дії у справі такі. Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 01 вересня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а учасникам справи роз`яснено право подати до суду відзив, відповідь на відзив, заперечення та обов`язок подати до суду докази. Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 30 вересня 2020 року, постановленої без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи відкладено та надано час відповідачу для направлення відзиву. Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 19 жовтня 2020 року відкладено розгляд справи та витребувано докази (далі - також ухвала від 19 жовтня 2020 року). Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 04 листопада 2020 року, постановленої без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи відкладено, а відповідачу надано час для ознайомлення з матеріалами справи. Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 16 листопада 2020 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи відкладено та визнано явку представника позивача обов`язковою. 4. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин такі. 18 травня 2016 року між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю Фінансовою компанією «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» (далі - також ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ») укладено договір про організацію переказу грошових коштів №ВП-180516-3, відповідно до якого ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» надає позивачу технічну можливість для проведення операцій (а.с. 26-28). Сторони уклали договір в електронній формі, відповідно до якого, позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 1500 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язалася повернути позику та сплатити проценти за користування нею (а.с. 19). Порядок отримання та надання позики, регламентуються Правилами надання грошових коштів у вигляді позики Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», затверджених наказом директора ТОВ «ВЕЛЛФІН» №2-1 від 27 жовтня 2015 року (далі - також Правила, а.с. 8-14). Строк позики за договором складає 30 (тридцять) днів, позика має бути повернута згідно Графіку розрахунків до 08 березня 2017 року (пункт 1.3 договору). Строк та проценти за користування позикою за договором позики обчислюються за фактичну кількість календарних днів користування позикою на наступних умовах: протягом строку позики, розмір основних процентів складає 1 процент від суми позики, але не менше ніж 30 (тридцять) гривень за перший день користування позикою; 1 процент від суми позики щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку зазначеного в п.1.3 цього договору. При цьому, нарахування процентів проводиться в момент внесення позичальником коштів на погашення позики та належних на дату погашення платежів (пункт 1.5.1 договору). У разі якщо позичальник не повернув суму позики у строк, встановлений п. 1.3. договору, нарахування процентів, встановлених п. 1.5.1. договору проводиться за фактичну кількість календарних днів користування позикою та до дня повного погашення заборгованості позикою, включаючи день погашення. Крім того, додатково до основних процентів, на вимогу позикодавця, доведену до позичальника шляхом розміщення відповідного повідомлення у особистому кабінеті, позичальник зобов`язаний сплатити 2,8 (два цілих вісім десятих) від суми позики за кожен день прострочення (пункт 1.5.2 договору). Позика надається на споживчі цілі (пункт 1.7 договору). Невід`ємною частиною цього договору є Правила, які регламентують порядок надання грошових коштів у позику фізичним особам (пункт 7.1 договору). Заявник, що має намір отримати позику, проходить реєстрацію в Особистому кабінеті на Сайті Товариства. Заявник для оформлення позики здійснює оформлення Заявки на Сайті Товариства шляхом заповнення всіх полів Заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення (пункти 4.1, 4.2 Правил). У разі прийняття позитивного рішення Товариство інформує Заявника шляхом відправлення СМС-повідомлення на телефонний номер зазначений в Заявці, розміщенням інформації щодо прийнятого рішення в Особистому кабінеті та шляхом надсилання електронного повідомлення на електрону адресу зазначену в Заявці. Електронне повідомлення про прийняття позитивного рішення в наданні позики містить гіперактивне посилання. Здійснюючи перехід по гіперактивному посиланню Заявник отримує електронну копію договору позики (пункт 6.3 Правил). У разі отримання Договору позики засобами електронного зв`язку Заявник укладає Договір позики з товариством в Особистому кабінеті (пункт 6.4 Правил). Заявник погоджується на використання у всіх відносинах, що засновані на першому Договорі позики та на всіх наступних договорах позики, інших договірних угодах, що можуть бути укладені між Заявником та Товариством свого Логіну та Паролю Особистого кабінету в якості аналога власноручного підпису між Товариством та Заявником (пункт 6.8 Правил). Товариство надає позику в порядку одночасного перерахування суми, зазначеної в Договорі позики на рахунок банківської платіжної картки зазначеної в Заявці. Перерахування грошових коштів здійснюється в строк не пізніше 1 (одного) робочого дня з дати підписання Договору позики сторонами. Датою укладання Договору позики між товариством і позичальником є дата перерахування суми позики на банківський рахунок (пункти 6.10, 6.11, 6.12 Правил). Згідно наданого позивачем розрахунку, за договором, станом на 10 березня 2020 року утворилася заборгованість, на загальну суму 64566 гривень, що складається з заборгованості: за основною сумою позики - 1500 гривень; відсотками - 16950 гривень; простроченими відсотками - 46116 гривень (а.с. 24, далі - також розрахунок). 5. Норми права, які застосував суд такі. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 Цивільного кодексу України, далі - також ЦК). Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 ЦК). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (частина 1 статті 610 ЦК). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 статті 625 ЦК). У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (частина статті 627 ЦК). Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частина 2 статті 639 ЦК). За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (частина 1 статті 1046 ЦК). Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (частина 1 статті 1047 ЦК). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. (частина 1 статті 1048 ЦК). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 ЦК). Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. (частина 1 статті 1050 ЦК). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частини 1, 3, 7, 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (частина 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача (частина 1, 2 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», далі - також Закон). Несправедливими є, зокрема, умови договору про: встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором (пункт 5 частини 3 статті 18 Закону). Договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (пункт 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК). 6. Мотиви застосування норм права такі. Системний аналіз норм зазначених у пункті 5 мотивувальної частини цього рішення та встановлені обставини свідчать, що реєстрація відповідача на сайті позивача, подання відповідачем заповненої заявки на отримання позики із зазначенням номеру банківської картки для перерахування коштів, підтвердження заявки на отримання позики на споживчі цілі у передбачений Правилами спосіб, вчинення відповідних дій щодо отримання позики, свідчить про те, що позивач була ознайомлена з усіма істотними умовами отримання позики, а договір було укладено та підписано в електронній формі, що в силу приписів статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що прирівнюється до договору укладеного у письмовій формі. 6.1. Щодо задоволення позовних вимог. Суд відмічає, що одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Правові наслідки порушення грошового зобов`язання позичальником визначені статтями 1050, 625 ЦК, які передбачають відповідальність позичальника та зобов`язують його сплати суму боргу позикодавцю. Позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу позику у загальному розмірі 1500 гривень, з кінцевим терміном повернення 08 березня 2017 року. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала та у передбачений договором строк грошові кошти за позикою та нараховані проценти за користування позикою не повернула, унаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики у розмірі 1500 гривень, та процентів за користування позикою в межах строку кредитування за період з 06 лютого 2017 року по 08 березня 2017 року у загальному розмірі 465 гривень, яка складається з такого розрахунку: 30 гривень за перший день користування позикою; 15 гривень за 29 днів користування позикою в сумі 435 гривень. Отже, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики у розмірі 1500 гривень та процентів за користування позикою в межах строку кредитування за період з 06 лютого 2017 року по 08 березня 2017 року у загальному розмірі 465 гривень є доведеною та підлягає задоволенню. 6.2. Щодо відмови у задоволенні позовних вимог. Виходячи з положень статей 1046, 1048, 1049 ЦК, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Водночас виплата процентів до дня повернення позики може бути застосована лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Суд констатує, що сплив визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги, право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за позикою припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, позивач має право на стягнення заборгованості по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 08 березня 2017 року, Тому, після закінчення строку його дії у позивача відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Окрім цього, суд наголошує, що наявність у позивача можливості стягувати із відповідача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання відповідача виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для відповідача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків позивачем, а вимога про нарахування та сплату процентів є завищеною, та не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Таким чином, визначений позивачем у розрахунку розмір заборгованості обрахованої за період з 09 березня 2017 року по 10 березня 2020 року виходить за межі строку кредитування, тому заявлена позивачем вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками у загальному розмірі 62601 (64566-1965) гривня є безпідставною та задоволенню не підлягає. 8. Суд застосовує таку практику Верховного суду. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах: від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц, від 07 жовтня 2020 року №132/1006/19. 9. Висновок суду такий. З огляду на зазначене суд доходить висновку, що позовну заяву належить задовольнити частково. 10. Розподіл між сторонами судових витрат такий. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 ЦПК). Позовні вимоги задоволені частково, що складає розмір 3,0 відсотка (1965 гривень х 100 % : 64566). Отже, суд у порядку визначеному частиною 1 статті 141 ЦПК стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 63 гривні 97 копійок, обчисленої так - (2102 х 3,0 відсотка : 100).

Outcome: partial