Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

01.12.2016 року ПАТ КБ «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 27.03.2012 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б.н., відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 4200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, позивач просив стягнути з нього на користь банку заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 19484,78 грн., що складається з: 4200 грн. - заборгованість за кредитом; 11738,86 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2141,88 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 904.04 грн. - штраф (процентна складова), а також судові витрати по справі у розмірі 1378,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав до суду належним чином оформлене клопотання, в якому просив суд розглянути справу без його участі. Заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволені, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, пояснила, що дійсно уклала кредитний договір з позивачем 27.03.2012 року, отримала в кредит 4200 грн., але зобов'язання по поверненню кредиту та процентам не виконувала в зв'язку з низьким доходом. Не заперечує проти задоволення позову в частині стягнення з неї заборгованості за тілом кредиту, процентів, а також пені та штрафів, але не більше ніж за 1 рік. В зв'язку з чим просить застосувати позовну давність до вимоги про стягнення пені та штрафів, відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1\~ст. 509 ЦК України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч.1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 27.03.2012 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б.н., відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 4200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" визначено відсоткову ставку за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць, або 30% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом, строк внесення щомісячних платежів встановлено до 25 числа місяця, наступного за звітним. Своїм підписом позичальник підтвердив, що вказана заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між ним і банком договір про надання банківських послуг ( а.с.5 - 7) Згідно п. 1.1.2.5 Умов та правил надання банківських послуг, ( а.с.8-31) в обов'язки клієнта банку (відповідача в справі) входить погашення заборгованості за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що позивач виконав зобов'язання, передбачені кредитним договором та надав відповідачу грошові кошти в кредит. Відповідач свої зобов'язання по своєчасному поверненню кредиту та сплати процентів за його використання не виконав, порушив умови договору в цій частині, внаслідок чого, станом на 31.10.2016 року виникла заборгованість перед позивачем. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком, та складається з заборгованості за кредитом - 4200 грн., заборгованості за процентами 11738,86 грн. (а.с.3-4). Статтею 1048 ч. 1 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.1\~ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.\~\~ Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з кредитом та процентами підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог щодо стягнення пені та комісією в сумі 2141,88 грн., а також стягненню штрафів в сумі 500,00 грн. - (фіксована частина) та 904.04 грн. (процентна складова), суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню виходи з такого. Відповідно до вимог\~ст.611 ЦК України\~у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно\~ст.549 ЦК України\~різновидами неустойки є штраф та пеня, які обчисляються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, відповідно. Відповідно до умов договору (довідка про умови кредитування а.с.6-7) за несвоєчасне погашення заборгованості нараховується пеня, яка складається з пеня1 (базова процентна ставка по договору/30 та нараховується за кожен день прострочки кредита)+ пеня2 (1% від заборгованості). Крім того, умовами договору передбачено нарахування штрафу при порушенні строків платежів за будь-яким грошовим зобов'язанням. Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.\~\~\~\~\~ \~\~\~Відповідно до ч.3,4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові. \~\~Суд вважає, що заява відповідача щодо застосування спеціальної позовної давності щодо вимоги про стягнення пені обґрунтована та підлягає задоволенню. Так, відповідно до розрахунку заборгованості станом на 31.10.2016 року відповідач з моменту укладення кредитного договору, жодного разу не сплачувала грошові кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитом та процентами. У зв'язку з чим позивачем за період з 01.06.2012 по 31.10.2016 була нарахована пеня в сумі 2141,88 грн.. (а.с.3-4). Позивачем питання про продовження судом строку позовної давності із зазначенням причин поважності пропуску строку у позовній заяві або окремій заяві перед судом\~\~ не ставилося. Документів, які б свідчили про переривання або зупинення перебігу строку позовної давності до матеріалів цивільної справи не додавалося. Оскільки згідно зі ст.258 ЦК України до вимог про стягнення пені встановлено спеціальна позовна давність в один рік, то вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені за несвоєчасне повернення кредиту підлягають частковому задоволенню, в сумі 550 грн., тобто за період з 01.12.2015 (так як з позовом до суду позивач звернувся 01.12.2016) по день розрахунку заборгованості, тобто по 31.10.2016. Що стосується позовних вимог про стягнення на користь позивача штрафів за несвоєчасне виконання боржником своїх договірних зобов'язань, то суд вважає, що зазначені вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до довідки про умови кредитування (а.с.6-7) передбачено нарахування штрафу при порушенні строків платежів за будь-яким грошовим зобов'язанням, передбаченим договором більш ніж на 120 днів в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. В той ж час пунктом 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг 9а.с.27) передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500грн.+5% від суми заборгованості. Банком не надано суду розрахунку штрафу, що позбавляє суд можливості перевірити правильність такого розрахунку, період, за який нараховано штраф тощо. Крім того суд вважає, що за змістом укладеного договору вбачається,\~\~що\~\~боржник зобов'язаний сплатити неустойку у вигляді\~\~ і пені, і штрафу за одне і те саме порушення,\~\~а саме,\~\~порушення порядку та строків погашення кредиту, допущене боржником за один і той же період невиконання зобов'язання. Проте, така вимога суперечить\~\~положенням\~\~ч.1 ст. 61 Конституцій України та частини 3\~ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме\~\~ порушення, а\~\~зобов'язання має ґрунтуватись на засадах\~\~добросовісності, розумності і справедливості. Саме тому, суд приходить о висновку, що у\~\~задоволенні вимоги\~\~банку про стягнення штрафу слід відмовити. На підставі\~ст. 88 ЦПК України\~на користь ПАТ КБ «Приватбанк» також підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору у розмірі 1378 гривень 00 коп.

Outcome: partial