Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

03 лютого 2020 року позивач Моторно (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 18.11.2015 року о 12.20 год. в м. Миргород, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: "Тоуота" д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та ГАЗ д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Постановою від 13.05.2016 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області у справі № 541/2959/15-п відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність потерпілого [PERSON] була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № АІ/5929281). Потерпілий [PERSON] своєчасно звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро із Повідомленням про ДТП від 18.08.2016 року, та заявою про виплату страхового відшкодування від 16.11.2016 року. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого [PERSON] , пошкодженого внаслідок ДТП, склала 33851,62 грн. Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводився на основі: Звіту 52 від 26.01.2017 року , № 773ВІ Д 05.12.2016 року ; Наказу 1443 від 17.02.2017 року ; Довідки 1 від 09.02.2017 року. На момент настання страхового вкладку цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає: 34951,62 грн. Позивач відшкодував завдані Відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 33851,62 грн., що підтверджується платіжним, дорученням № 1443рв від 21.02.2017 року, а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 150,00грн., що підтверджується платіжним дорученням № 21рв від 27.02.2017 року (Рахунок-фактура № 21 від 26.01.2017 року, акт виконаних робіт від 17.02.2017 року). Завдані збитки [PERSON] відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України підлягають стягненню з [PERSON] . Відповідач вказаної суми не сплатив, тому Моторно (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду для захисту своїх прав та інтересів та просило суд стягнути з відповідача на користь позивача сплачене страхове відшкодування в 34951,62 гривень та судові витрати в розмірі 2102, 00 грн. Ухвалою судді від 06.02.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачем у передбачений законодавством термін відзив до суду не надано. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 91). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою останнього місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади, причини неявки суду не повідомив, із заявами до суду не звертався (а.с. 71,75,77,80). З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що о 12 годині 20 хвилин 18 листопада 2015 року [PERSON] керуючи автомобілем Тойота днз. [NUMBER] на перехресті вулиць Грекова-Тичини в місті Миргород виїжджаючи з другорядної дороги на головну не надав перевагу в русі транспортного засобу ГАЗ 330021-212 СПГ днз. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті чого сталося зіткнення автомобілів. Після цього некерований автомобіль допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 31043 днз. [NUMBER] . В наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Миргородського міськрайонного суду від 13 травня 2016 року, що набрала законної сили, [PERSON] було визнано винним у скоєнні вищезазначеного ДТП та провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито в зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 6). Цивільно-правова відповідальність потерпілого [PERSON] була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до Полісу № АІ/5929281 (а.с. 11). Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Згідно з ч. 2.1. ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Стаття 41.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказує, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ст. 1.6. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», власники транспортних засобів це юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Як було встановлено, відповідач на дату дорожньо-транспортної пригоди не виконав вимоги вищевказаного Закону України та не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Потерпілий [PERSON] своєчасно звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро із Повідомленням про ДТП від 18.08.2016 року, та заявою про виплату страхового відшкодування від 16.11.2016 року (а.с. 8,10). Потерпіла особа скористалась своїм правом передбаченим ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі», подала заяву, як того вимагає ст. 35 п. 35.1 вказаного Закону, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану відповідачем. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, що вказано у ст. 11 ЦК України. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідач відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив. Відповідно до наказу №143 від 17.02.2017 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих» та платіжного доручення № 1443рв від 21.02.2017 року, у зв`язку з настанням події, передбаченої ст. 41 п. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування [PERSON] у розмірі 33851,62 грн. Таким чином, Моторне (транспортне) страхове бюро України виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки. З вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України вбачається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Положення ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Після проведення виплати потерпілій особі у Моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право зворотної вимоги до відповідача. Претензією від 21.10.2019 року № 1010/МТСБУ Моторне (транспортне) страхове бюро України зверталося до відповідача з проханням добровільно компенсувати завдані збитки, але сума відшкодування сплачена не була. Крім того МТСБУ понесло витрати на послуги аварійного комісара та витрати на визначення утилізації вартості автомобіля в загальному розмірі 300,00грн., що підтверджується платіжним дорученням № 21рв від 27.02.2017 року, рахунком-фактурою № 21 від 26.01.2017 року, актом виконаних робіт від 17.02.2017 року (а.с. 59-61). Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягають задоволенню частково, в межах наданих доказів, в розмірі 34151 (тридцять чотири тисячі сто п`ятдесят одна) гривня 62 копійки. Всупереч вимог ст. 81 ЦПК України позивачем не надано будь - яких доказів про понесення витрат на страхове відшкодування в розмірі 800 грн., тому в цій частині позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2102,00 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на 34151,62 грн.*100% : 34951,62 грн. = 97,71%, тобто сума судового збору що підлягає стягненню становить 2053 грн.86 коп.

Outcome: partial