Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з\~\~ [PERSON] \~заборгованість за кредитним договором у розмірі 40747 грн. 19 коп. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 04.03.2009 року. Вказує, що при укладанні договору сторони керувалися ч.1\~ст.634 ЦК України\~та відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені\~\~на банківському сайті складає між ним та банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідач\~\~\~\~умови договору щодо належного виконання зобов`язань порушив, оскільки не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, які передбачені договором, в зв`язку з чим просить стягнути з [PERSON] вказану заборгованість по кредитному договору. Представник позивача подав заяву, згідно якої просить розглядати справу без його участі, підтримує розмір позовних вимог та просить суд позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до судового засідання не з`явився, з`явилась його представник адвокат Калімбет Т.А., яка позовні вимоги визнала частково, надала відзив, в якому просила застосувати строк позовної давності до основного боргу (тіла кредиту) та зменшити розмір неустойки у вигляді штрафу та пені. Суд\~\~вислухавши доводи представника відповідача, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно з вимогами\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог\~ЦПК України\~учасники справи мають передбачені процесуальним законом права і обов`язки. Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову. У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю.\~\~ Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи Частиною 1\~статті 77 ЦПК України\~визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н від 04.03.2009 року. Позивачем було надано відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач зобов`язався щомісячно повертати кредитні кошти згідно встановленого графіку погашення. Однак відповідачем не виконуються вищевказані умови кредитного договору та згідно наданого представником позивача розрахунком станом на 17.03.2020 року заборгованість відповідача за кредитним договором № б/н від 04.03.2009 року становить 40747,19 гривень, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 23900,85 гривень; заборгованості за простроченим тілом кредиту 23900,85 грн.; заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України 8919,91 грн.; заборгованість за пенею 5509,90 гривень; штраф (фіксована частина) - 500,00 гривень; штраф (процентна складова) 1916,53 гривень. При визначенні загальної суми заборгованості по кредитному договору, яка підлягає стягненню з відповідача, суд враховує наступне. Відповідно до п.6.5., п.6.6. Умов і правил надання банківських послуг - клієнт Банку зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором. В разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання по поверненню Кредиту, сплатити винагороду Банку. Відповідно до п.8.6. Умов і правил надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених Договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500,00 грн. плюс 5% від суми позову. У довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» визначено порядок нарахування відсотків, штрафів та пені, яка підписана відповідачем 04.03.2009 року (а.с. 31). Пунктом 3.12 Умов та Правил надання банківських послуг встановлено, що за користування Кредитом Банк нараховує проценти по вкладу з першого робочого дня, слідуючого за днем надходження грошових коштів на вклад та здійснюється за кожний календарний день, виходячи з фактичної кількості днів у році, за ставкою, яка діє на дату укладення договору з врахуванням п. 3.14 Умов. Як вбачається зі змісту укладеного між сторонами договору, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг та тарифів обслуговування кредитних карток, що є невід`ємною частиною договору, визначено порядок та строки погашення кредиту, шляхом сплати мінімального обов`язкового платежу до 25 числа місяця, наступного за звітним. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 14-10 цс 18 виклала правовий висновок, відповідно до якого припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Виходячи з вище зазначеного суд вважає правомірним нарахування заборгованості за тілом кредиту в сумі 23900,85 гривні та нарахування відсотків за користування кредитом в сумі 8919,91 гривень. Відповідач у відзиві на позов просила застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України ). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Згідно зі ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила ( ч.1 ст.261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки на картці вказано граничний строк дії (місяць і рік) і вона дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця, тому строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці. У разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Аналогічного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12. Відповідно до довідки Банку відповідачу за договором від 04.03.2009 року надано картки, які були перевипущені, термін дії останньої картки № [NUMBER] , яка видана 11.05.2018 року становить четрвертий місяць 2022 року (04/22) )а.п. 29). З огляду на вище викладене, строк дії кредитної картки не скінчився, тому позивач звернувся до суду не порушуючи строк звернення з позовом у три роки, тому у клопотання відповідача про застосування строків позовної давності у спірних правовідносинах слід відмовити. Відповідно до п. 1, 3 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи вище викладене, що стосується стягнення штрафів та пені, суд вважає за необхідне зменшити суму пені з 5509,90 грн., до 509,90 грн. Відповідно до положень статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно зі статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання імперативних положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Отже, чинним законодавством запроваджено заборону одночасного застосування подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. На підставі наведеного, зважаючи на умови укладеного між сторонами Договору та норми чинного законодавства; а також наданого Банком розрахунку заборгованості, який відповідачем не спростовано, з [PERSON] на користь Банку підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №б/н від 04.03.2009 року в загальному розмірі 33330,66 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 23900,85 грн., заборгованість по відсотках 8919,91 грн., заборгованість за пенею 509,90 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню також підлягають понесені Банком судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1719,44 грн.. Враховуючи вищенаведене суд, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial