Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

24 жовтня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що з 01.07.2011 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON] , на даний час шлюб між нею та [PERSON] розірвано, згідно рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 28.11.2019 року. Зазначає, що від цього шлюбу у них є спільний неповнолітній син - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею по місцю її реєстрації. Пояснює, що відповідач по справі фактично не бере участі в утриманні дитини, грошових коштів на утримання дитини ніяких не надає. Відповідач уникає спілкування з нею та з дитиною, не цікавиться її розвитком та здоров`ям, не бере участі у її вихованні та утриманні. Також пояснює, що вона на даний час тимчасово не працює, єдиним джерелом доходу є підтримка її батьків, підприємницькою діяльністю не займається, рухомого та нерухомого майна не має. Вказує, що відповідач є здоровою, працездатною особою, інших дітей та родичів на утриманні немає. Всі речі необхідні для дитини вона купує самостійно, тому змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини з відповідача. Просить суд стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень щомісячно в твердій грошовій сумі, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до його повноліття. Ухвалою суду від 20 листопада 2019 року по даній справі відкрито спрощене позовне провадження та відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України роз`яснено учасникам справи про її розгляд без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов. Вказану ухвалу та копію позовної заяви з додатками було направлено відповідачу, але на адресу суду повернувся конверт з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення», тому відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи на сайті судової влади України шляхом розміщення відповідного повідомлення, однак станом на 17.01.2020р. відзив на позов до суду не подав. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює вказані правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Статтями 141, 180 СК України, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" зазначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою, що кожен із батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Згідно довідки № 1360 від 09.09.2019 року виданої ПП «Санітарія» вбачається, що [PERSON] разом із сином проживає [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до ст. 12, ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що на даний час відповідач ухиляється від забезпечення сина. Судом враховується, що відповідач є молодою, працездатною особою, а тому має змогу працювати, отримувати дохід і надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Визначаючи розмір аліментів суд виходить з того, що неповнолітня дитина[PERSON] , [INFO] - проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, а відповідач є працездатною особою. При цьому судом враховується, що при визначенні розміру аліментів у сумі 5000,00 гривень, позивач не підтвердила змогу відповідача їх сплачувати. Враховуючи вищенаведене, твердження позивача про те, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі 5000,00 гривень щомісячно не ґрунтуються на наявних у справі матеріалах й нею не доведені. За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню судом, а саме на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1400,00 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В решті частині позову відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати в розмірі 768,40 грн. на користь держави.

Outcome: partial