Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

Чернігівська районна державна адміністрація Запорізької області звернулася до суду в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позивач свої вимоги мотивує тим, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Сім`я [PERSON] перебуває в полі зору служби у справах дітей з 2010 року, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах, у зв`язку із зловживанням матір`ю алкогольними напоями та ухилення від виконання батьківських обов`язків. На [PERSON] , як на матір новонародженої дитини, неодноразово надходили скарги від медпрацівників щодо невиконання матір`ю рекомендацій по лікуванню дитини. Спеціалісти служби у справах дітей, спільно з фахівцями центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, правоохоронними органами неодноразово відвідували дану сім`ю. Щоразу були незадовільні умови проживання, новонароджена дитина [PERSON] , [INFO] одягнений в брудний одяг, відкриті ділянки тіла дитини теж брудні. Державну допомогу на дитину витрачає не за призначенням. Протягом останніх трьох місяців [PERSON] зловживає алкогольними напоями, неодноразово залишала новонароджену дитину без нагляду. Представники служб рекомендували їй звернутися за консультацією до лікаря нарколога з приводу алкогольної залежності, але [PERSON] всі рекомендації ігнорувала. Позивач вважає, що наявні факти ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків, а тому є підстави для позбавлення її батьківських прав. Ухвалою суду від 11.08.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Представник позивача [PERSON] надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити (а.с. 29). Через канцелярію суду [PERSON] надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, з позовними вимогами згодна, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] (а.с.28). Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] є відповідач [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). З 2010 року сім`я [PERSON] перебуває на контролі служби у справах дітей Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах, у зв`язку із зловживанням матір`ю алкогольними напоями та ухиленням від виконання батьківських обов`язків. З копії листа КЗ «Центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді» Чернігівської селищної ради Чернігівського району від 05.08.2020р. № 01-04/270 вбачається, що сім`ю [PERSON] , в якій виховується п`ятеро дітей, з 18.10.2019 року взято під індивідуальний соціальний супровід КЗ «ЦСССДМ» з проблемами ухилення матері від виконання батьківських обов`язків (а.с. 18). З актів обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] від 27.05.2020, 10.06.2020, 08.07.2020, 21.07.2020, 29.07.2020, 31.07.2020, 03.08.2020 встановлено незадовільні санітарно-гігієнічні умови проживання сім`ї (а.с. 8-11,13,15-16). З інформації Чернігівського ВП Бердянського ВП ГУНП України в Запорізькій області від 05.08.2020 № 4411/54-2020 вбачається, що протягом 2019-2020 років [PERSON] чотири рази притягувалася до адміністративної відповідальності: 15.03.2019 року за ч.1 ст. 184 КУпАП - штраф 850,00 грн., 13.09.2019 року за ч.2 ст. 184 КУпАП - штраф 1700,00 грн., 28.04.2020 року за ч.2 ст. 184 КУпАП - попередження, 31.07.2020 року за ч.1 ст. 178 КУпАП - попередження. Також два протоколи про адміністративні правопорушення від 31.07.2020р. за ч.2 ст. 184 КУпАП та від 03.08.2020р. за ч.2 ст. 184 КУпАП відносно [PERSON] направлені до суду (а.с. 17). З копії пояснення [PERSON] від 04.08.2020 року вбачається, що остання просить позбавити її батьківських прав по відношенню до новонародженої дитини [PERSON] , посилаючись на те, що у неї немає змоги виховувати дитину, оскільки на вихованні перебувають ще четверо дітей, власного житла, коштів та роботи не має (а.с. 7). Відповідно до висновку Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області про доцільність позбавлення батьківських прав від 05.08.2020р. № 01-11/0310 [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] (а.с. 20-21). Відповідно до ст.ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками та на піклування батьків. Виховання в сім`ї є первоосновою розвитку особистості дитини. Згідно ст.14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. З підстав, передбачених ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав. Однією з таких підстав є ухилення батьками від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позивачем доведено, що відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання. Враховуючи викладене та те, що відповідачка повністю погодилася із позовними вимогами, не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав, що підтверджується її заявою, наданою в підготовче засідання, суд приходить до висновку про переконливість наданих позивачем доказів та необхідністю позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дитини [PERSON] . Окрім того, слід зауважити, що сам факт позбавлення відповідачки батьківських прав щодо її дитини не є остаточним, оскільки відповідно до ст.169 СК України, в разі зміни її поведінки, суд за її позовом може поновити батьківські права. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню в дохід Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 840,80 грн., оскільки позивача звільнено від його сплати при подачі позову на підставі п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved