Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

18.09.2014 року позивач звернулася з вказаним позовом до відповідача та просить суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 700 гривен щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року та аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 700 гривен щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року.Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 17 жовтня 1998 року. Сторони мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач записаний батьком дітей. Після припинення сімейних стосунків, між сторонами була досягнута домовленість про те, що відповідач буде у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, однак після нерегулярної допомоги, він повністю відмовився від утримання дітей. Відповідач працює за наймом на різних роботах та отримує дохід, а отже, може допомагати дітям матеріально, але не допомагає. Тому позивач змушена звернутися з позовом до суду. Позивач підтримала позовні вимоги частково, не заперечує проти стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця,просила враховати матеріальне становище її та відповідача, а також потреби дітей. Відповідач позов визнав частково, просив стягувати з нього аліменти на утримання двох дітей у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, мотивуючи тим, що він не має постійної роботи та сталого доходу, по можливості допомагає дітям добровільно, має на утриманні хвору матір - пенсіонерку, сам хворіє на гіпертонію та пербуває на "Д" обліку у лікаря терапевта, а хвороба матері та його особисто - потребує коштів на придбання ліків. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши всі докази по справі у їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог частково. Як встановлено в суді, сторони перебувають у шлюбі з 17 жовтня 1998 року. Від спільного життя мають двоє дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач надає допомогу дітям, але недостатню для їх утримання. Він працює по найму на різних роботах та отримує дохід, тобто має змогу утримувати дітей матеріально. Вимоги позивача про стягнення на її користь аліментів у розмірі, заявленому у позові, не суперечать вимогам закону, але дещо завищені. Суд вважає, що аліменти повинні стягуватися на користь позивача на утримання дітей у розмірі не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дітьми повноліття. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття. Домовленості про утримання дітей сторонами не досягнуто, тому кошти повинні стягуватися в примусовому порядку. Підстав для звернення рішення до негайного виконання суд не вбачає. На користь держави з відповідача суд стягує 243,60 гривен судового збору.

Outcome: partial