Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

25.01.2017 позивач [PERSON] звернулась до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON], у якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] щомісячно у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.05.2016 і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 05.07.2008 вона перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина постійно проживає разом з нею, відповідач з травня 2016 припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини, проживає окремо. При цьому дитина потребує батьківського піклування, матеріального забезпечення, відповідач умисно ухиляється від виконання свої батьківських обовязків, інших дітей на утриманні у нього немає. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити, просила слухати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Представника відповідача [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов визнала частково, не заперечувала, щоб з відповідача стягували аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. При цьому зазначила, що відповідач добровільно сплачує аліменти на утримання сина, щоб суд врахував матеріальне становище відповідача [PERSON], оскільки його дохід має тенденцію на зменшення, він оплачує комунальні та охоронні послуги, матір відповідача потребує матеріальної допомоги. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що сторони з 05.07.2008 перебувають у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 5,6) Відповідно до абзацу 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з копії свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 1594961 відповідач [PERSON] дійсно є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. (а.с. 6) Виходячи з цього, відповідач, як батько, зобовязаний брати участь у виховані та утримані своєї дитини наряду з позивачем. При цьому, відповідно до абзацу 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи стан здоров'я відповідача, його дохід, витрати, приймаючи до уваги, що прожитковий мінімум для дітей згідно Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" становить для дитини вікoм до 6 років з 01 січня 2017 пo 30 квітня - 1355 грн., з 01 травня пo 30 листопада 1426 грн., з 01 грудня - 1492 грн. для дітей вікoм від 6 до 18 років з 01 січня 2017 пo 30 квітня - 1689 грн., з 01 травня пo 30 листопада 1777 грн., з 01 грудня - 1860 грн., суд вважає, що аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дитини. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів починаючи з 01.05.2016, суд відмовляє в їх задоволенні, виходячи з наступного. Відповідно до ст.. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Позивач [PERSON] та її представник, не надали доказів того, що позивач вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. При цьому суд враховує і той факт, що відповідач певний час перераховував позивачці кошти на утримання дитини в добровільному порядку, що підтверджується відповідними квитанціями. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати у розмірі 640 грн. підлягають стягненню в дохід держави з відповідача, так як позивачка на користь якої ухвалено рішення, звільнена від сплати судового збору. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial