Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

24 листопада 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з вказаним позовом до [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що між банком та [PERSON] укладено договір, згідно якого йому надано кредит у розмірі 540 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач зобов'язався сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на умовах, передбачених договором. Однак, в порушення умов кредитного договору, [PERSON] погашення кредиту не здійснював і станом на 31 жовтня 2016 року має заборгованість по кредиту у розмірі 22434 грн. 78 коп. Посилаючись на викладені обставини, просив про задоволення позову. В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином повісткою. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, за зареєстрованим місцем проживання, до суду не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов наступного. 28 січня 2013 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, який складається із анкети-заяви разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами. Датою укладення договору є дата підписання позичальником заяви . На виконання умов договору, позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 540 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, в обмін на його зобовязання по поверненню кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць (30,00% на рік) на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Крім того, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов, при порушенні строків будь-яких платежів, передбачених договором більш як на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штрафи у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Згідно з розрахунком, станом на 31 жовтня 2016 року заборгованість за даним кредитним договором складає 22434 грн. 78 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом - 549 грн. 89 коп., заборгованість за процентами - 16490 грн. 38 коп., комісія 3850 грн. 00 коп., штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 1044 грн. 51 коп. (процентна складова). При цьому, з розрахунку вбачається, що розмір ставки для нарахування процентів збільшено з 01 вересня 2014 року - до 34,8% річних, з 01 квітня 2015 року до 43,2% річних. У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним\~ договором кредитор зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. За змістом ст.ст. 526, 527, 530, 612 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений сторонами строк, відповідно до вказівок договору та вимог Цивільного кодексу, одностороння відмова від виконання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав у строк, встановлений договором або законом. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що [PERSON] порушив умови кредитного договору, а тому вимоги про стягнення з нього заборгованості по кредиту є обґрунтованими. Разом з тим, суд вважає що ПАТ КБ «Приватбанк» збільшив двічі розмір процентів в односторонньому порядку з порушенням умов договору та вимог чинного законодавства, та при цьому виходить з наступного. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до п.28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641 - 642 ЦК або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК. Наприклад, не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить статті 1056-1 ЦК зміна розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику (неукладення договору страхування, припинення договору застави/іпотеки тощо), якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір. При підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. 28 січня 2013 року [PERSON] подав анкету-заяву про отримання кредиту на своє імя на платіжну картку «Універсальна», підписанням якої вона підтвердила, що ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Підписанням вказаної заяви [PERSON] також надав згоду на нарахування зазначених вище відсотків за користування кредитом та зобовязався сплатити штрафи. Відповідно до п. 1.1.3.2.3. Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256 банк має право проводить зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунку. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менше як за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку відповідно до п. 1.1.1.3.1.9. цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови (а.с. 13). Відповідно до п.1.1.3.1.9 вказаних Умов банк зобовязаний не частіше одного разу на місяць способом, зазначеним в заяві, надавати держателю виписку про стан картрахунку та про проведені за минулий місяць операції по картрахунку. Заява не містить умов про спосіб надання виписки про стан картрахунку. З січня 2013 року відповідач не здійснює операцій по картрахунку, не виконує кредитних зобовязань. Таким чином, позивач не надав доказів виконання ним п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг щодо своєчасно сповіщення відповідача у спосіб, передбачений договором, про зміну розміру фіксованої процентної ставки. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що процедура підвищення процентної ставки банком була порушена, а тому за період з вересня 2014 року по жовтень 2016 року слід розрахувати йому, виходячи з 30% річних, як передбачено умовами договору, а саме: на суму заборгованості 549 грн. 89 коп. за період з 01 вересня 2014 року по 31 жовтня 2016 року, тобто за 793 дні, що складає 356 грн. 85 коп. (549 грн. 89 коп. х 30,00% : 365 х 793). Крім того, підлягають стягненню проценти, нараховані до 01 вересня 2014 року згідно розрахунку у розмірі 708 грн. 30 коп., а всього 1065 грн. 15 коп. З розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що з червня 2013 року по жовтень 2016 року банк нараховував щомісячно суму пені та комісії в розмірі по 50 грн. Однак, згідно наданих позивачем письмових доказів, за укладеним між сторонами кредитним договором не передбачалась щомісячна комісія. Відповідно до довідки про умови кредитування, нараховується пеня у розмірі 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. на місяць. Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним стягнути пеню за період з червня 2013 року по жовтень 2016 року в розмірі 10 грн. щомісячно, а всього за 41 місяць в розмірі 410 грн. Відповідно, штраф (процентна складова) підлягає стягненню у розмірі 5% від суми заборгованості за кредитом та заборгованості за процентами (549 грн. 89 коп. + 1065 грн. 15 коп.+410), що становить 101 грн. 25 коп. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 2626 грн. 29 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 549 грн. 89 коп., заборгованість за відсотками 1065 грн. 15 коп., пеня 410 грн., штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 101 грн. 25 коп. - (процентна складова). Позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 1378 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до суми задоволених позовних вимог, а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 161 грн. 31 коп.

Outcome: partial