Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

1. Позиції позивача та відповідача. Як слідує із позову, сторони перебувають у договірних правовідносинах на підставі договору без номера від 04 лютого 2008 року. Відповідно до умов договору, позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 7 тисяч гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач своє зобов'язання по щомісячному платежу для погашення заборгованості по кредиту та процентів належним чином не виконує. Стверджуючи, що станом на 31 травня 2018 року [PERSON] має заборгованість перед Банком за тілом кредиту в сумі 3993,60 гривень, 11964 гривні 82 копійки - заборгованість по процентах за користування кредитом, а також нараховано неустойки: 3914 гривень - заборгованість за комісією, 250 гривень - фіксована частина штрафу та 658 гривень 66 копійок - процентна складова штрафу, Банк 23 липня 2018 року звернувся до суду з відповідним позовом. Позиція відповідача суду не відома. 2. Заяви (клопотання) учасників справи. Разом з позовом позивач подав до суду заяву про отримання процесуальних документів в електронному вигляді (а.с. 26) та клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 25). Від відповідача заяви та клопотання не надходили. 3. Процесуальні дії у справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею 10 серпня 2018 року визначено суддю Тучинську Н.В. (а.с. 32). На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 13 серпня 2018 року судом отримано інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача в смт Муровані Курилівці Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 34). Ухвалою від 16 серпня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецьким районним судом та відкрито провадження у справі (а.с. 35). Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача та прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, а відповідачу встановлено строк в 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов чи для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Поштове відправлення із ухвалою про відкриття провадження, копією позовної заяви та додатками до позову відповідачу було направлено 17.08.2018, та отримано нею 21 серпня 2018 року (а.с. 37). Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 275 ЦПК України). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. За приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У зв'язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч. 13 ст. 7 ЦПК України). За вказаних обставин, за приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. 4. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] перебувають у договірних правовідносинах на підставі договору без номера від 04 лютого 2008 року (а.с. 12). Предметом договору є кредит в сумі 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Щомісячний платіж в себе включає відсотки, нараховані за звітний період та частина заборгованості по кредиту. Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с. 7-11) та рішення Мурованокуриловецького районного суду від 15 серпня 2011 року, яке набрало чинності 26 серпня 2011 року (а.с. 6), відповідач своє зобов'язання по щомісячному платежу для погашення заборгованості по кредиту і процентів належним чином не виконує. Станом на 31 травня 2018 року у [PERSON] утворилася заборгованість перед Банком за тілом кредиту в сумі 3993,60 гривень і 11964 гривні 82 копійки - заборгованість по процентах за користування кредитом. В той же час згаданим вище рішенням суду із [PERSON] уже було стягнено тіло кредиту в сумі 3993,60 гривень і заборгованість по процентах за користування кредитом в сумі 1629 гривень 39 копійок. Таким чином, з огляду на обставину, що відповідач не спростувала наявність заборгованості належними доказами, він є безспірним, а тому до стягнення підлягає 10335 гривень 43 копійки заборгованості по процентах за користування кредитом. В той же час, у позовній заяві позивач вказує, що відповідач має заборгованість за комісією в сумі 3914 гривень та має сплатити 250 гривень - фіксована частина штрафу та 658 гривень 66 копійок - процентна складова штрафу, і просить стягнути такі розміри неустойки з відповідача. Суд не погоджується з такою вимогою позивача і вважає її спірною. 5. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 536 та частиною 1 статті 1054, статтею 1056-1 ЦК України, а також умовами Договору передбачено, що за користування чужими грошовими коштами позичальник має сплачувати відсотки. Розмір і порядок нарахування відсотків передбачено Умовами і Правилами надання банківських послуг (а.с. 13-18), які, відповідно до підпису відповідача (зворот а.с. 12), в сукупності із Заявою (а.с. 12) складають договір між сторонами без номера від 04 лютого 2008 року. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, в установлений строк і відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1ст. 611 ЦК України). Неустойкою є штраф або пеня (ст. 549 ЦК України). Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 551 ЦК України). За Умовами кредитного договору між сторонами передбачено неустойку у виді штрафу. Так, у п. 8.6. Умов передбачено, що у випадку порушення позичальником строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань більше ніж на 120 днів, він зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми позову. Позивач ставить вимогу про стягнення штрафу в розмірі 250 гривень + 5% від суми позову. Однак, з врахуванням природи штрафу, передбаченої у ч. 2 ст. 549 ЦК України, вимога позивача про стягнення з відповідача фіксованої частини штрафу задоволенню не підлягає як необґрунтована, але підлягає стягненню процентна складова штрафу в розмірі 5% від суми заборгованості (10335,43 гривні), або 516 гривень 77 копійок. Кредитним договором між сторонами не передбачено комісії, вимога про її стягнення в судовому порядку позивачем не обґрунтована, а тому, з врахуванням положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не підлягає до задоволення. 6. Висновки суду. Вимога про дострокове стягнення заборгованості відповідає умовам Договору між сторонами. Розрахунком заборгованості за договором без номера від 04 лютого 2008 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] доведено, що відповідач взятих на себе зобов'язань за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом не виконує, в результаті чого утворилась заборгованість по кредиту, яка станом на 31 травня 2018 року становить 10335 гривень 43 копійки у вигляді заборгованості по процентах за користування кредитом. За несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором відповідач має сплатити позивачу штраф в сумі 516 гривень 77 копійок. За таких обставин, суд вбачає підстави для судового захисту прав позивача та стягнення з відповідача на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованості за тілом кредиту, процентах та процентній складовій штрафу. Вимога про стягнення із відповідача неустойки у вигляді комісії та штрафу в сумі 250 гривень позивачем не доведена. 7. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з цим позовом позивачем було сплачено 1762 гривні судового збору (а.с. 1). Цей позов заявлений на суму 14081 гривня 88 копійок, а суд прийшов до висновку про задоволення позову на суму 10852 гривні 20 копійок, що складає 77,06%. Таким чином, судові витрати підлягають компенсації позивачу лише у розмірі 77,06% або 1357 гривень 80 копійок.

Outcome: partial