Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного Товариства «УКРАЇНСЬКА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ АСКА» ( надалі ПАТ «УАСК АСКА», про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування, моральної шкоди, пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування та судових витрат, в якому просить стягнути з ПАТ «УАСК АСКА» на свою користь невиплачену частину страхового відшкодування в розмірі 28 532,98 гривень, моральну шкоду у зв`язку з несвоєчасною виплатою страхового відшкодування, пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, а також стягнути з відповідала судові витрати. В обґрунтування позову посилаючись на наступне. 20.10.2018 року близько 15:05, за адресою місто Одеса, Західний Цвинтар, ділянка 59 відбулась ДТП за участю автомобіля NISSAN Tiida, державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля GEELY JL 7162, державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля GEELY JL 7162, державний номер [NUMBER] була застрахована ПАТ «УАСК АСКА», поліс [NUMBER] . Аналогічна інформація міститься в централізованій базі даних МТСБУ. Згідно постанови Малиновського районного суду міста Одеси по справі № 521/18493/18 від 15.10.2018 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 30.10.2018 року огляд пошкодженого автомобіля був проведений судовим експертом [PERSON] , за участю представника страхової компанії «УАСК АСКА», який жодних документів, що підтверджують його особу, не надав.05.03.2019 року, з порушенням строків наданих страховику для врегулювання страхової події, на рахунок [PERSON] було перераховано 52 008,50 гривень. Не погодившись з таким розміром страхового відшкодування, [PERSON] звернулась з відповідним позовом до суду. Ухвалою суду від 13 січня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. 03 березня 2020 від представника ПрАТ «УАСК АСКА» надійшов відзив на позовну заяву в якому було зазначено про те, після отримання повідомлення про ДТП від [PERSON] , ПрАТ «УАСК АСКА» 22.10.2018 року направило автомобіль «Ніссан» д/н [NUMBER] на огляд транспортного засобу для складання акту огляду т/з з фотофіксацією, що підтверджується направленням №626/18 від 22.10.2018 року, таким чином ПрАТ «УАСК АСКА» повністю виконало вимоги законодавства та направив експерта у зазначені законодавством строки. 27.02.2019 року, складено звіт про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу КТЗ №30203190 від 27.02.2019 року, відповідного до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Ніссан д/н [NUMBER] складає 57206,45 грн з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників та у урахуванням ПДВ на запасні частини, таким чином виплата страхового відшкодування зменшена на суму податку на додану вартість який складає 5197,95. ПрАТ «УАСК АСКА» визнало випадок страховим та на підставі страхового акту № 10262-1 від 22.03.2019 року здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 52008,50 грн. Щодо вимог відшкодування моральної шкоди, то оскільки Позивач не зазнала ушкодження здоров`я під час ДТП моральна шкода страховиком не відшкодовується. З урахуванням зазначеного ПрАТ «УАСК АСКА» вважає, що повністю виконала вимоги щодо відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, а тому у задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, в якому зазначено, що позовні вимоги вони підтримують та просять їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за відсутності представника ПрАТ «УАСК АСКА» Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 20.10.2018 року в м. Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ««Geely»» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Nissan Tiida» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Відповідно до Постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 15.10.2018 року, справа №521/18493/18, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративно правопорушення, передбаченого ст. 124КУпАП. Постанова суду набрала законної сили 26.11.2018 року. Частиною 6 ст. 82 ЦПК України регламентовано, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тобто, наявність вини в діях [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 15.10.2018 року, додатковому доказуванню не підлягає. 30 жовтня 2018 року судовим експертом [PERSON] проведено огляд пошкодженого автомобіля в присутності [PERSON] , [PERSON] , та представника СК «АСКА», про що складено акт огляду транспортного засобу №6337 . Відповідно до висновку експерту №6337 від 12.11.2018 року, виконаного судовим експертом [PERSON] , вартість відновлювального ремонту автомобіля автомобіля «Nissan Tiida» д.н.з. [NUMBER] власником якого є [PERSON] , складає 157848,39 грн., вартість матеріального збитку, складає 80541,48 грн. Відповідно до платіжного доручення № 993230 від 11.09.2018 року платник МТСБУ сплатило отримувачу [PERSON] суму страхового відшкодування згідно наказу № 8536 від 10.09.2018 року у розмірі 9524,69 грн., у якому зазначено призначення платежу: виплата по справі №50823, згідно наказу №8536 від 10.09.2018 року, [PERSON] , ІПН: [NUMBER] , КР 5168-7422-0609-9834, т.з. [NUMBER] . Відповідно до платіжного доручення № 7011 від 25.03.2019 року платник ПрАТ «УАСК АСКА» сплатило отримувачу [PERSON] суму страхового відшкодування по полісу АК 8525840 у розмірі 52008,50 грн., , та пеню по страховому відшкодуванню по полісу АК8525840, у розмірі 1570,33, відповідно до платіжного доручення №7112 від 05.03.2019 року. Відповідно до звіту №30203190 «Про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу КТЗ» від 27.02.2019 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу КТЗ «Nissan Tiida» д.н.з. [NUMBER] дорівнює 57206,45 грн. Також, з висновку вбачається, що заява, про проведення оцінки пошкодженого автомобіля, була подана 14 лютого 2019 року, коли фактично автомобіль був вже у відновленому стані. Дана обставина сторонами не оскаржується. Таким чином представник відповідача не мав фізично можливості оглянути пошкоджений автомобіль, що є порушенням «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», так як відповідно до п. 5.1 Методики, визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки. Оскільки на момент звернення з заявою про проведення оцінки автомобіль був вже у відновленому стані, оглянути його було фізично неможливо, тобто вихідні дані для дослідження були надані разом с заявою, а експерт оцінювач пошкоджений автомобіль не оглядав. Враховуючи наведене, звіт № 30203190 «Про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу КТЗ», складений 27 лютого 2019 року та , виготовлений на замовлення відповідача, не відповідає вимогам «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів». Крім того відповідачем було надано до суду звіт № 30203190, який не підписаний, в якому відсутні сторінки ( аркуш 3 починається з літери «г)» хоча сам відзив прошито та скріплено печаткою ПрАТ «УАСК АСКА» на 14 арк. тому суд позбавлений можливості оцінити такий звіт в якості доказу. Відповідач надав до суду письмовий відзив, в якому заперечує проти задоволення позову, та просить залишити позовну заяву без задоволення, посилаючись на законність визначення розміру страхового відшкодування на підставі звіту № 30203190. Згідно ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, визначеного законом. Відповідно до п.1, п.2 ч.2 ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з ч.1ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). За п. 22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, за змістом статей 9, 22-28, 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. При цьому в зазначеному законі визначено порядок розрахунку шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу. Так, відповідно до статті 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі Методика). Відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості. Тому вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку це та сума, яку за Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має сплатити страховик як страхове відшкодування. Отже, відповідач, страхова компанія, повинен був сплатити страхове відшкодування у розмірі відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля за вирахуванням зносу, а саме - у розмірі 80541 гривні 48 копійки . Проте позивачу було виплачене страхове відшкодування у розмірі 52008 гривень 50 копійки. Залишок суми страхового відшкодування складає: 80 541,48 - 52 008,50 = 28 532,98 гривень. З приводу позовних вимог щодо стягнення пені суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За приписами п. 2 ст. 36 Закону страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Згідно ст. 36.5 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Заява на виплату страхового відшкодування була подана 25 жовтня 2018 року, таким чином граничний термін на прийняття рішення та виплату страхового відшкодування складає 25 січня 2019 року. Обов`язок виплати страхового відшкодування виник 26.01.2019 року, стягненню підлягає пеня за строк, з моменту виникнення обов`язку, до дати ухвалення судового рішення, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, а отже, період прострочення починає обраховуватись з 26.01.2019 року за формулою: [Пеня] = [Сума боргу] ? 2 ? [Ставка пені (%)] / 100% / 365 днів ? [Кількість днів] Розрахунок пені Період розрахункуСтавка НБУ, %Кількість днів у періодіПеня, грн. 26.01.2019 - 31.01.2019186168.85 грн. 01.02.2019 - 14.03.201918421181.93 грн. 15.03.2019 - 25.04.201918421181.93 грн. 26.04.2019 - 06.06.201917.5421149.10 грн. 07.06.2019 - 18.07.201917.5421149.10 грн. 19.07.2019 - 05.09.201917491302.31 грн. 06.09.2019 - 24.10.201916.5491264.01 грн. 25.10.2019 - 12.12.201915.5491187.40 грн. 13.12.2019 - 30.01.202013.5491034.19 грн. 31.01.2020 - 12.03.20201142722.29 грн. 13.03.2020 - 23.04.20201042656.63 грн. 24.04.2020 - 11.06.2020848600.34 грн. Всього пені:11598.08 грн З урахуванням зазначеного загальний розмір пені за період з 26.01.2019 по 11.06.2020 дорівнює 11598,08грн. Також, позивачем заявлено вимог про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних збитків за порушення зобов`язання з виплати страхового відшкодування, вирішуючи як суд виходить із наступного. Статтею 625 ЦК України встановлюється відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 625 ЦК регулюються зобов`язальні правовідносини, які існували між сторонами до ухвалення рішення суду. Зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін, які виникли між сторонами, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини 2 ст. 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 у справі № 6-927цс16. Розрахунок 3% річних Період розрахункуСума боргу3% річних, грн. 26.01.2019 - 11.06.202028532.001177.00 грн. У зв`язку із зростанням споживчих цін на товари та послуги у зв`язку із порушенням строків виконання грошового зобов`язання відповідачем позивач має право на відшкодування знецінення грошових коштів. Згідно зі ст. 3 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" - індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики. Розраховується за формулою: [Індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період [Збитки від інфляції] = [Сума боргу] [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу] Розрахунок інфляційних збитків. Місяць року за період розрахункуІндекс інфляції, % лютий місяць 2019100.5 березень місяць 2019100.9 квітень місяць 2019101.0 травень місяць 2019100.7 червень місяць 201999.5 липень місяць 201999.4 серпень місяць 201999.7 вересень місяць 2019100.7 жовтень місяць 2019100.7 листопад місяць 2019100.1 грудень місяць 201999.8 січень місяць 2020100.2 лютий місяць 202099.7 березень місяць 2020100.8 квітень місяць 2020100.8 травень місяць 2020100.3 Період розрахункуСума боргу, грн.Сума боргу з інфляцією, грн.Інфляційне збільшення боргу, грн. лютий 2019 - травень 202028532.0029926.321394.32 Інфляційні збитки за вказані періоди складають 1394,32 грн. Що стосується вимог про стягнення моральної шкоди, то суд приходить до наступного висновку. Відповідно до норми ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому моральна шкода полягає у стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Згідно із п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У пункті 5 вищевказаної Постанови зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. За несвоєчасні страхові виплати клієнти можуть вимагати компенсацію моральної шкоди. Такий висновок зробила Велика палата Верховного суду в ході розгляду справи №465/4287/15 у постанові від 11.12.2019 року. Беручи до уваги той факт, що характер та обсяг емоційно-вольових переживань позивача, котрими мотивується моральна шкода є недостатнім, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, щоб задовольнити її в заявленому позивачем розмірі, тому суд дійшов переконання, що позовні вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП слід задовольнити частково, в розмірі 5000,00 грн. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд врахував характер правопорушення, глибину душевних страждань та переживань, їх тривалість, ступінь вини відповідача, який завдав моральної шкоди. Як вбачається з матеріалів справи, за заявою [PERSON] було проведено автотоварознавче дослідження судовим експертом [PERSON] та складено висновок експерта № 6337 від 12.11.2018 року. Враховуючи те, що дане дослідження проведене в позасудовому порядку, квитанції про оплату послуг до матеріалів справи не долучені, в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст. 133 ЦПК , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Також позивачем не доведено належними доказами понесені витрати на матеріально-технічне забезпечення доказів у зв`язку з чим слід відмовити в стягненні зазначеної суми. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Відповідно до постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом). У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 695,40 грн.

Outcome: partial