Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

22.10.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на одну дитину. Позовні вимоги мотивує тим,що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який був розірваний, згідно з копії рішення галицького районного суду від 14.09.2010 року. В шлюбі народилося двоє дітей: дочка, [PERSON], [INFO], яка на сьогоднішній день є повнолітньою та син, [PERSON], [INFO]. Син проживає з нею, відповідач зовсім не цікавиться життям сина, участі в його утриманні не бере, грошових коштів не надає, утримувати дитину самій важко. Відповідач, [PERSON] працездатний, зобов'язаний утримувати дитину, однак ніяких матеріальних коштів не надає, а відтак вона змушена звернутися з позовом до суду. Просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених позовній заяві. Не заперечила того факту що відповідач інколи забирає сина до себе, перед школою купив йому одяг та рюкзак. Однак син потребує окрім цього ще витрат, тобто харчування, шкільного приладдя, одягу та витрат на відпочинок та дозвілля. Відповідач має постійне місце праці за межами України і достатньо заробляє щоб допомогти їй утримувати дитину. Щодо надання відповідачем допомоги на утримання старшої дочки то такі доводи є безпідставними. Дочка працює і має можливість себе забезпечити а зрештою відповідач є її батьком і може надавати і їй допомогу. Просить задовольнити позов. Відповідач, [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить судовий виклик та поштове повідомлення про отримання виклику до суду (а.с.14), причину неявки суду не повідомив. Представник відповідача позовних вимог [PERSON] не визнав і суду пояснив, що батько дитини - [PERSON] достатньо приймає участь в утриманні сина, купляє як одяг так і продукти харчування. Час від часу він виїжджає за межі України на роботу однак не заробляє такі кошти, щоб міг сплачувати аліменти в такому розмірі як просить позивач. Окрім того на його утриманні є повнолітня дочка на яку він також витрачає кошти, так як вона навчається. Просить стягувати аліменти з відповідача на утримання сина у мінімальному розмірі, який передбачений законодавством. Суд, вислухавши доводи позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши докази по справі вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст.ст. 58,60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 14 вересня 2010 року, що вбачається з копії виписки з рішення Галицького районного суду (а.с.6), копією свідоцтва про народження дитини підтверджується, що відповідач, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.5). З довідки №930 від 18.11.2013 року виданої виконавчим комітетом Вікторівської сільської ради вбачається, що відповідач, [PERSON] за реєстрований в [ADDRESS] (а.с.15). Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Доводи представника відповідача про те, що відповідач не спроможний сплачувати аліменти через відсутність постійної роботи не заслуговують на увагу, оскільки такі обставини відповідно до сімейного законодавства не є поважною причиною для не надання дитині матеріальної допомоги, тобто відмова у позові суперечило б інтересам дитини і положенням чинного сімейного законодавства про обов'язок батьків утримувати неповнолітніх дітей, а відповідно [PERSON] повинен, і має можливість докладати зусиль для надання повноцінного утримання своїй дитині, яка в силу свого віку не може забезпечити себе усім необхідним. З копії закордонного паспорта відповідача вбачається, що він на тривалий час виїжджає за межі України і на думку суду міг би і має можливість надавати кошти на утримання свого сина (а.с.48-50). В зв'язку з цим суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення і з відповідача слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі по 900 грн. на утримання сина до досягнення ним повноліття. За змістом ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача державне мито. Позивач звільнений від сплати судового збору, згідно ст.5 ч.1 п.3, Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року за №3674-VІ. На підставі ст.ст. 180-181,184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial