Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

07.05.21 р. позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, просить стягнути з відповідача на її користь 20 480 грн неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.06.18 р. по 01.02.21 р.. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач прострочив сплату аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] .. Зазначає, що сторони перебували у шлюбі, що був розірваний за рішенням суду у 2013 р.. За час шлюбу у сторін народилась вказана вище спільна дитина. За рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області від 20.09.18 р. стягуються з відповідача на її користь аліменти на утримання вказаної вище неповнолітньої дитини. Ковельським В ДВС відкрито виконавче провадження № 57730786 (далі - ВП) по виконанню виконавчого листа № 159/2 679/18 від 15.11.18 р. про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання вказаної вище дитини у розмірі 2 000 грн щомісячно, починаючи з 01.06.18 р.. Крім того за рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області від 10.03.21 р. у справі № 159/465/21 стягуються з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, а саме: [PERSON] , у розмірі 1 600 грн щомісячно, починаючи з 27.01.21 р. і до припинення навчання, але не довше, як до досягнення сином 23 - х років. Виконавчий лист нею передано до Ковельського МРВ ДВС ЗМРУЮ МЮ (м. Львів), де відкрито виконавче провадження. Відповідач аліментів не сплатив жодного разу і за станом на 01.03.21 р. виникла заборгованість по сплаті аліментів в сумі 63 255 грн, 80 коп.. Покликаючись на ч. ч. 1, 2 ст. 196 СК України, ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», ч. 4 ст. 155 СК України, зазначає, що відповідачем не було сплачено аліменти з 01.06.18 р. по 01.02.21 р.. За 2018 р. неустойка складає 5 500 грн, за 2019 р. - 7 300 грн, за 2020 р. - 7 320 грн, за 18 днів січня 2021 р. - 360 грн, а всього 20 480 грн. Просить позов задовольнити. Ухвалою Ковельського міськрайсуду Волинської області 02.06.21 р. відкрито провадження у справі. Копію вказаної вище ухвали суду та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачеві судом було надіслано у встановленому законом порядку. За станом на 31.08.21 р. відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав. Суд, дослідивши письмові докази, що забрані у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до копій паспортів сторін, вони проживають за однією і тією ж адресою. Позивач не надала суду копій вказаних нею у позовній заяві судових рішень, на які вона покликається, однак, суд, враховуючи, що питання стосується коштів, що є коштами на утримання дитини, зокрема, приймає до уваги, що за доступними даними ЄДРСР: - за рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області від 20.09.18 р., що набрало законної сили 23.10.18 р., у цивільній справі № 159/2 679/18 провадження № 2/159/847/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дитину - [PERSON] , [INFO] , - у розмірі по 2 000 грн, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.06.18 р. і до досягнення дитиною повноліття; - за рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області від 10.03.21 р., що набрало законної сили 13.04.21 р., у цивільній справі № 159/465/21 провадження № 2/159/434/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1 600 грн щомісячно, починаючи з 27.01.21 р. і до припинення навчання, але не довше, як до досягнення останнім двадцяти трьох років. Враховуючи вказані вище судові рішення, суд приймає до уваги, що син сторін досяг повноліття [INFO] .. Однак відповідно до довідки Ковельського МР відділу ДВС ЗМУЮ (м. Львів), у ВП за станом на 01.03.21 р. у відповідача перед позивачем виникла заборгованість по сплаті аліментів, починаючи з 01.06.18 р., в сумі 63 225 грн, 80 коп.. Згідно з п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», рішення суду є обов`язковим до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом. У відповідності до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У ст. 196 СК України не встановлено будь - яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватись на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилось стягнення. Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватись за формулою: ?p = (A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Така правова позиція з приводу правил розрахунку пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів сформульована у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.18 р. у справі № 572/1762/15 - ц. Позивач же просить стягнути з відповідача за 2018 р.: 600 грн неустойки за червень 2018 р., 620 грн неустойки за липень 2018 р., 620 грн неустойки за серпень 2018 р., 600 грн неустойки за вересень 2018 р., 620 грн неустойки за жовтень 2018 р., 600 грн неустойки за листопад 2018 р., 620 грн неустойки за грудень 2018 р., що у сумі складає 4 280 грн. Позивач також просить стягнути з відповідача за 2019 р.: 620 грн неустойки за січень 2019 р., 560 грн неустойки за лютий 2019 р., 620 грн неустойки за березень 2019 р., 600 грн неустойки за квітень 2019 р., 620 грн неустойки за травень 2019 р., 600 грн неустойки за червень 2019 р., 620 грн неустойки за липень 2019 р., 620 грн неустойки за серпень 2019 р., 600 грн неустойки за вересень 2019 р., 620 грн неустойки за жовтень 2019 р., 600 грн неустойки за листопад 2019 р., 620 грн неустойки за грудень 2019 р., що у сумі складає 7 300 грн. Позивач також просить стягнути з відповідача за 2020 р.: 620 грн неустойки за січень 2020 р., 580 грн неустойки за лютий 2020 р., 620 грн неустойки за березень 2020 р., 600 грн неустойки за квітень 2020 р., 620 грн неустойки за травень 2020 р., 600 грн неустойки за червень 2020 р., 620 грн неустойки за липень 2020 р., 620 грн неустойки за серпень 2020 р., 600 грн неустойки за вересень 2020 р., 620 грн неустойки за жовтень 2020 р., 600 грн неустойки за листопад 2020 р., 620 грн неустойки за грудень 2020 р., що у сумі складає 7 320 грн. За 18 днів неустойки за січень 2021 р. позивач просить стягнути з відповідача пеню лише з врахуванням суми аліментів, стягнутої на утримання неповнолітньої дитини сторін - 2 000 грн, і вказує суму 360 грн. З врахуванням розміру позовних вимог позивача, не виходячи за межі позовних вимог позивача, підсумовуючи вказані вище суми неустойки за 2018, 2019, 2020 та частину січня 2021 р., суд вбачає підстави для стягнення загальної суми неустойки в розмірі 19 260 грн. Вказана позивачем сума пені не перевищує заборгованість відповідача по сплаті аліментів. Передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Однак за станом на 31.08.21 р. відповідач не надав суду доказів утворення вказаної вище заборгованості з незалежних від нього причин. Даних про застосування до відповідача державним виконавцем полождень ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" у розпорядженні суду немає. Підстав для зменшення суми неустойки суд, виходячи з матеріалів справи, не вбачає. У судовому засіданні встановлено, що за заявлений позивачем спірний період відповідач повинен був сплачувати за відповідними судовими рішеннями аліменти на утримання: неповнолітньої дитини - за рішенням суду від 15.11.18 р., повнолітнього сина - за рішенням суду від 10.03.21 р.. Об`єктивних причин, що унеможливлювали б належне виконання зобов`язання по сплаті аліментів відповідачеві, судом не встановлено. За таких обставин позов в частині стягнення неустойки (пені) по аліментах підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка (пеня) за несплату аліментів за період з 01.06.18 р. до 18.01.21 р щодо стягнення аліментів за рішенням суду від 15.11.18 р. про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У задоволенні решти вимог - відмовити за безпідставністю. Оскільки позивач за розглядуваною категорією справ звільнена від сплати судового збору - з відповідача на доход держави підлягає стягненню 908 грн судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial