Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

У червні 2020 року позивачка [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] /н від 02.06.2011 року, виданого відділом приватизації управління міського майна Маріупольської міської ради, їй та її братові [PERSON] належить кожному по 1/2 частині трикімнатної квартири [ADDRESS] . Вказана квартира складається з 3-х житлових кімнат: ізольованої кімнати (площею 12,4 кв.м), ізольованої кімнати (площею 12,7 кв.м), суміжної кімнати (площею 16,6 кв.м), кухні (площею 7,6 кв.м), вбиральні (площею 0,8 кв.м та 2,1 кв.м), коридору (площею 5,9 кв.м) з вбудованою шафою. Квартира обладнана балконом (площею 0,8 кв.м) та лоджією (площею 1,8 кв.м). На даний час у зазначеній квартирі зареєстровані позивачка та відповідач. Належна позивачці частина спірної квартири є її єдиним об`єктом нерухомого майна, іншого майна у власності не має. Починаючи з 2014 року вона мешкає разом із своїм чоловіком у належному йому житлі, проте за спірну квартиру вона сплачує комунальні платежі, у тому числі і частину брата, з яким постійно відбуваються суперечки щодо оплати платежів, підвищення комфортності для проживання, тощо.\~ На підставі викладеного, просить встановити наступний порядок користування вищевказаною квартирою, а саме виділити: у користування позивачці одну ізольовану житлову кімнату (площею 12,7 кв.м); у користування відповідача одну ізольовану житлову кімнату (площею 12,4 кв.м) з лоджією (розміром 3,6м х 0,5м, площею 1,8 кв.м), що виходить з даної кімнати; встановити спільне користування позивачкою та відповідачем суміжною житловою кімнатою (площею 16,6 кв.м) та балконом (розміром 2,7м х 0,3м, площею 0,8 кв.м), що виходить з даної кімнати; залишити у загальному користування позивачки та відповідача кухню (площею 7,6 кв.м), вбиральні (площею 0,8 кв.м та 2,1 кв.м), коридор (площею 5,9 кв.м) з вбудованою шафою. Також просила стягнути на її користь з відповідача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. та витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 8000 грн. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] , яка діє на підставі договору про надання професійної правничої допомоги від 01.06.2020 року та ордеру серії АН №1014391 від 19.06.2020 року, в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Представник третьої особи - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Прожекторна - 9» в судове засідання не прибув з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Ухвалою суду від 20.10.2020 року ухвалено провести заочний розгляд вказаної справи, оскільки відповідач, будучи неодноразово належним чином повідомленим про час\~ та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, в той же час позивачка не заперечувала проти заочного вирішення справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 02.06.2011 року, виданого Управлінням міського майна міської ради на підставі розпорядження (наказу) №47047/н від 02.06.2011 року, [PERSON] та [PERSON] належить на праві приватної, спільної (часткової) власності по 1/2 частині квартири [ADDRESS] , що також підтверджується витягом про державну реєстрацію прав №30624233 від 14.07.2011 року, виданим Міським комунальним підприємством «Маріупольське бюро технічної інвентаризації». Згідно інвентаризаційної справи квартира [ADDRESS] , складається з 3-х житлових кімнат: ізольованої кімнати №9 (площею 12,4 кв.м), ізольованої кімнати №6 (площею 12,7 кв.м), суміжної кімнати №7 (площею 16,6 кв.м), кухні №4 (площею 7,6 кв.м), вбиральні №2,3 (площею 0,8 кв.м та 2,1 кв.м), коридору №1 (площею 5,9 кв.м) з вбудованою шафою. Квартира обладнана балконом (розміром 2,7м х 0,3м, площею 0,8 кв.м) та лоджією (розміром 3,6м х 0,5м, площею 1,8 кв.м), всього загальною площею - 61,9 кв.м., у тому числі і житловою 41,7 кв.м. Згідно інформації Управління з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради №11-13.07-0414 від 01.06.2020 року та Відділу аналітичного забезпечення Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради №099-99.02-03640 від 20.07.2020 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.356 ЦК України, власність двох і більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками у відповідності до їх часток, за їхньою згодою. Згідно ст.361 ЦК України встановлено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені, суд приходить до висновку про можливість визначення наступного порядку користування квартирою [ADDRESS] , а саме визнати за позивачкою [PERSON] право користування одною ізольованою житловою кімнатою (площею 12,7 кв.м), а за відповідачем [PERSON] право користування одною ізольованою житловою кімнатою (площею 12,4 кв.м) з лоджією (розміром 3,6м х 0,5м, площею 1,8 кв.м), що виходить з даної кімнати, залишивши при цьому в загальному користуванні співвласників [PERSON] та [PERSON] суміжну житлову кімнату (площею 16,6 кв.м) та балкон (розміром 2,7м х 0,3м, площею 0,8 кв.м), що виходить з даної кімнати, кухню (площею 7,6 кв.м), вбиральні (площею 0,8 кв.м та 2,1 кв.м), коридор (площею 5,9 кв.м) з вбудованою шафою. Вирішуючи позов [PERSON] в частині стягнення з відповідача, понесених нею судових витрат на сплату професійної правничої допомоги, суд виходить з наступного. Право на правову допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України. За приписами статей 133, 137 ЦПК України, витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Пунктом 2 ч.2 ст.137 ЦПК України, передбачено, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Аналогічна позиція викладена постановою Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 03.05.2018 року у справі №372/1010/16-ц . Так, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. В матеріалах справи міститься остаточний (повний) розрахунок сум судових витрат, договір про надання професійного правничої допомоги від 01.06.2020 року, укладений між адвокатом Войновою Н.В. та [PERSON] , згідно якого остання, як замовник, зобов`язується оплатити за надання професійного правничої допомоги (надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, виготовлення позовної заяви з додатками, ведення справи у суді) 8000 грн., на підтвердження проведення такої оплати, тобто здійснення відповідних витрат, позивачкою надано суду квитанції №30 від 01.06.2020 року та №35 від 20.10.2020 року. А тому вказані вимоги позивачки підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню понесені позивачкою витрати на судовий збір у\~ сумі у\~ сумі 840,80 грн.

Outcome: approved