Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], мотивуючи його тим, що з квітня 2001 року вона проживає [ADDRESS], в будинку, який належить їй на праві приватної власності, що підтверджується договором дарування від 28.08.2001 року, серія [NUMBER]. Спільно з нею в будинку також проживає і відповідач - [PERSON], з яким вони проживають без реєстрації шлюбу. За час їх сумісного проживання вони мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Відповідач був зареєстрований в належному їй будинку з її згоди, так як вони тривалий час проживали разом, вели спільне господарство та будували спільні відносини. Нажаль, все вище вказане більше стосується перших років спільного життя. Останнім часом між ними постійно виникають сварки та скандали. [PERSON] постійно висловлюється образами та погрозами, принижуючи її людську гідність і все це відбувається в присутності їх дитини. Були випадки коли відповідач до неї застосовував фізичне насильство, спричиняв побої та вона вимушена була неодноразово звертатися до поліції, працівники якої вживали відповідні заходи реагування. З огляду на викладене, відповідач не дає їй можливості вільно користуватися належним їй житлом. Протягом останнього року вона з відповідачем спільно як подружжя не проживають, спільного господарства не ведуть. В утриманні будинку, сплаті комунальних послуг [PERSON] також участі не приймає. Враховуючи вищевикладене, просить суд визнати [PERSON], [INFO], особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме - житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS]. 02 жовтня 2018 року позивач [PERSON] надала суду заяву про зміну предмета спору, в якій просить виселити [PERSON], [INFO] з будинку [ADDRESS], без надання іншого жилого приміщення. В судовому засіданні позивач змінені позовні вимоги підтримала з вищезазначених підстав та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував щодо його задоволення. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як передбачено ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст. 15 та ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). При вирішенні спорів, пов'язаних з користуванням жилими приміщеннями в будинках і квартирах, належних громадянам на праві приватної власності (про виселення, право користування тощо), слід виходити з норм глави 6 розділу III Житлового кодексу України про користування жилими приміщеннями в будинках (квартирах) приватного житлового фонду (п. 53 Листа судової колегії в цивільних справах Верховного Суду України Правові позиції, висловлені судовою колегією в цивільних справах Верховного Суду України в зв'язку з аналізом причин перегляду судових рішень у цивільних справах у 1996 році від 1 грудня 1997 року). Згідно ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном З положень ст.109 ЖК України вбачається, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до ст.116 ЖК Української РСР, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Як роз'яснив пленум Верховного Суду України у п. 17 Постанови №2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», при розгляді справ про виселення на підставі ст.116ЖК УРСР осіб, що систематично порушують правила суспільного співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або житловому будинку, варто виходити з того, що при антигромадському поводженні, що продовжується, виселення винного може бути й у випадку повторного порушення, якщо раніше вжиті заходи попередження або суспільного впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення). Під систематичністю необхідно розуміти скоєння двох і більше таких правопорушень. При цьому необхідно, щоб до винної особи попередньо були застосовані міри попередження суспільного впливу. Протиправна винна поведінка - це навмисні дії особи, безпосередньо пов'язані не тільки з явною неповагою до звичайних правил спільного проживання (скандали, дебоші, образи, заподіяння тілесних ушкоджень), але також навмисне ігнорування встановлених правил користування житловими і підсобними приміщеннями, невиконання вимог про дотримання тиші в квартирах і на подвір'ї а також інші навмисні дії, що перешкоджають нормальному проживанню в квартирі або житловому будинку. Тобто, для застосування норм цієї статті необхідна наявність двох умов: систематичне порушення правил співжиття, а також вжиття заходів попередження або громадського впливу, які не дали позитивних результатів. Судом встановлено та вбачається з договору дарування від 28.08.2001 року, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 135304956 від 22.08.2018 року, житловий будинок, який знаходиться по [ADDRESS], на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с.7, 8). З довідок №№ 1918, 1919 від 01.08.2018 року, виданих виконавчим комітетом Курненської сільської ради Пулинського району Житомирської області вбачається, що згідно погосподарської книги №21 за 2016-2018 роки по Курненській сільській раді, житловий будинок та господарські будівлі в [ADDRESS], рахуються за [PERSON] та до складу її сім"ї входять: співмешканець - [PERSON], [INFO], сини - [PERSON], [INFO], прописаний, але не проживає, [PERSON], [INFO] (а.с.6, 10). Згідно повідомлення Пулинського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області № 4-73/224/01-18 від 26.09.2018 року, в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події Пулинського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області, протягом 2018 року зареєстровано три звернення [PERSON], а саме: - №65 від 08.01.2018 року про те, що співмешканець [PERSON] вчиняє сварку в сім"ї. За даним фактом прийнято рішення відповідно до вимог ЗУ "Про звернення громадян"; - №111 від 14.01.2018 року, що співмешканець [PERSON] у нетверезому стані бешкетує. За даним фактом прийнято рішення у відповідності до вимог ЗУ "Про звернення громадян"; - №2012 від 05.09.2018 року про те, що співмешканець [PERSON] бешкетує, погрожує, намагається вчинити бійку. За даним фактом складено адміністративний протокол на [PERSON] за ст.173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статті, невиконання термінового заборонного припису або тимчасового перебування), ст. 178 КУпАП (розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або поява у громадських місцях у п"яному вигляді). Також протягом 2018 року на [PERSON], [INFO], складалися адміністративні протоколи за статтями: 1) 08.01.2018 року за ст. 178 ч.1 КУпАП (розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або поява у громадських місцях у п"яному вигляді), накладено стягнення у вигляді попередження; 2) 12.01.2018 року за ст. 178 ч.2 КУпАП (розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або поява у громадських місцях у п"яному вигляді, вчинені повторно протягом року після застосування заходів адміністративного стягнення), накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн.; 3) 12.01.2018 року за ст. 176 КУпАП (виготовлення, зберігання самогону та апаратів для його виготовлення), накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн.; 4) 05.05.2018 року за ст. 178 ч.1 КУпАП (розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або поява у громадських місцях у п"яному вигляді), накладено стягнення у вигляді попередження; 5) 08.01.2018 року за ст. 173-2 ч.1 КУпАП (вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статті, невиконання термінового заборонного припису або тимчасового перебування) складено 6 протоколів про адміністративне правопорушення та направлено на розгляд до суду, яким накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.; 6) 05.09.2018 року за ст. 173-2 ч.2 КУпАП (вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статті, невиконання термінового заборонного припису або тимчасового перебування, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з вказаних порушень), накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.; 7) 05.09.2018 року за ст. 178 ч.2 КУпАП ( розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або поява у громадських місцях у п"яному вигляді, вчинені повторно протягом року після застосування заходів адміністративного стягнення), накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 102 грн. (а.с.9). З огляду на викладене, суд приходить до переконання про те, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та враховуючи, що заходи, які застосовувались до відповідача згідно постанов суду не дали позитивного результату, відповідач і надалі порушує правила співжиття, вчиняє насильство в сім"ї, що робить неможливим проживання з ним в одному будинку позивача, суд вважає, що права власника мають бути захищені судом, а тому, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved