Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» (далі АТ «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз») про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 24.07.2019 року представниками Сватівського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства філії АТ «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз», в ході проведення періодичної повірки ЗВТ по об`єктах побутових споживачів її власний газовий лічильник, який знаходився за адресою: [ADDRESS] , був знятий для проведення експертизи. 30.09.2019 року їй повідомили, що газовий лічильник непридатний до ремонту та їй необхідно купити новий. Того ж дня їй було видано довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірюваної техніки №725 від 29.08.2019 року та попередження від 30.09.2019 року. Про необхідність купити новий газовий лічильник їй було повідомлено в усній формі, а також у виданому попередженні від 30.09.2019 року без посилання на будь-які норми законодавства, згідно яких це є її обов`язком. Вона на постійній основі справно сплачувала за постачання природного газу за відповідним тарифом, до структури якого було включено вартість витрат на встановлення лічильників газу населенню, а тому вважає, що лічильник повинен бути встановлений їй безкоштовно за рахунок оператора ГРМ. Просила суд визнати бездіяльність АТ «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» щодо невстановлення приладу обліку газу протиправною та зобов`язати встановити його за кошти АТ «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз». Представник відповідача АТ «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» Гупалюк О.Л. надала до суду відзив, в якому заперечувала проти задоволення позовних вимог. Свою позицію обґрунтувала тим, що відповідно до вимог глави X розділу 8 пункту 1 Кодексу газорозподільних систем (надалі - Кодекс) періодична повірка (у тому числі демонтаж, транспортування монтаж, технічне обслуговування та пов`язаний з такою повіркою ремонт) лічильників газу, які встановлені для розрахунків за спожитий природний газ побутовими споживачами (населенням) для їх побутових потреб, здійснюється за рахунок Оператора ГРМ незалежно від того, чи є він власником ЗВТ. Оператором ГРМ було проведено повірку ЗВТ (лічильника газу GALLUS 2000 G4 зав. №04010059, 2008 р.), який знаходився в експлуатації в якості комерційного вузла обліку газу (далі - ВОГ) на об`єкті побутового споживача за адресою: [ADDRESS] . [ADDRESS] , Луганської [ADDRESS] . За результатами проведеної повірки представниками ДП «Луганськстандартметрологія» вказаний засіб вимірювальної техніки визнано таким, що не відповідає вимогам Технічного регламенту та ДСТУ 3336-96 «Лічильники газу побутові Загальні технічні вимоги». Дотримуючись вимог глави X розділу 8 пункту 4 підпункту 3 Кодексу, якщо лічильник газу, що перебуває у власності побутового споживача, визнаний відповідним органом у сфері метрології та метрологічної діяльності непридатним до подальшої експлуатації, рішення про доцільність його ремонту приймає Оператор ГРМ, ураховуючи технічні та економічні чинники. У разі прийняття Оператором ГРМ рішення про доцільність ремонту Оператор ГРМ зобов`язаний встановити відремонтований лічильник газу побутового споживача замість тимчасово встановленого лічильника газу з обмінного фонду протягом двох місяців з дати його зняття. У разі прийняття Оператором ГРМ рішення про недоцільність проведення ремонту лічильника газу Оператор ГРМ, за умови наявності відповідних витрат у структурі тарифу на послуги розподілу природного газу та/або плані розвитку газорозподільної системи на наступні 10 років, зобов`язаний протягом п`ятнадцяти робочих днів після результатів проведення періодичної повірки (але не пізніше двомісячного строку після зняття лічильника газу на періодичну повірку) безкоштовно встановити власний розрахунковий лічильник газу (типорозміром не більше лічильника газу побутового споживача)...» Беручі до уваги те, що зазначену модель лічильника газу (GALLUS 2000 модель 2008 року) знято з виробництва, було прийнято рішення про недоцільність проведення ремонту лічильника. Згідно вимог глави X розділу 8 пункту 3 Кодексу на період зняття лічильника газу для проведення періодичної повірки Оператор ГРМ встановлює лічильники газу з обмінного фонду. На теперішній час за даною адресою встановлено лічильник газу з обмінного фонду GALLUS 2000 G4 модель 2016 року. На виконання статті 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» у структурі чинного тарифу на розподіл природного газу (постанова НКРЕКП від 15.12.2016 року №2296) передбачено елемент витрат на «встановлення індивідуальних лічильників газу населенню», а саме цільові кошти на забезпечення всіх категорій споживачів вузлами обліку природного газу для здійснення комерційного обліку природного газу. У главі X розділу 6 пункту 1 Кодексу, власник комерційного ВОГ або суб`єкт господарювання, що здійснює його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ). Технічне обслуговування елементів комерційного вузла обліку газу, зокрема, здійснення ревізії запірних пристроїв та фільтрів, повірки та ремонту засобів вимірювальної техніки, проводить власник цього комерційного вузла обліку газу, або суб`єкти господарювання, що здійснюють його експлуатацію, на підставі відповідного договору з власником. Вищезазначеною постановою здійснення заміни лічильників природного газу на виконання вимог глави 8 розділу X пункту 4 підпункту 3 Кодексу: «У випадку технічної або економічної недоцільності проведення ремонту лічильника, що перебуває у власності споживача, Оператором ГРМ здійснюється заміна лічильника природного газу за власний рахунок, за умови наявності відповідних витрат у структурі тарифу на послуги розподілу природного газу», для AT «Луганськгаз» відповідних витрат не передбачено. Позивач [PERSON] надала відповідь на відзив, в якій зазначила, що згідно з підпунктом 1 пункту 6 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого Указом Президента України від 10.09.2014 року № 715/2014, НКРЕКП для забезпечення виконання покладених на неї завдань і функцій має право приймати у межах своєї компетенції рішення, що є обов`язковими до виконання суб`єктами природних монополій. Згідно ст.1 Закону України «Про природні монополії» природна монополія - стан товарного ринку, при якому задоволення попиту на цьому ринку є більш ефективним за умови відсутності конкуренції внаслідок технологічних особливостей виробництва (у зв`язку з істотним зменшенням витрат виробництва на одиницю товару в міру збільшення обсягів виробництва), а товари (послуги), що виробляються суб`єктами природних монополій, не можуть бути замінені у споживанні іншими товарами (послугами), у зв`язку з чим попит на цьому товарному ринку менше залежить від зміни цін на ці товари (послуги), ніж попит на інші товари (послуги) (далі - товари). Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про захист економічної конкуренції» АТ «Луганськгаз» є суб`єктом господарювання, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку розподілу природного газу в межах території Луганської області, на якій розташована газорозподільна система, що використовується АТ «Луганськгаз» для надання послуг. Таким чином, згідно з абзац. 9 п.3.7 розділу 3 Тимчасової методики визначення та розрахунку тарифу на послуги розподілу природного газу, затвердженою постановою НКРЕКП від 14.06.2018 року №389, до складу інших планованих прямих витрат включаються витрати, пов`язані зі створенням обмінного фонду приладів обліку газу, у межах 3 відсотків від установленої кількості приладів обліку у населення, витрати на заміну лічильників. Ця норма є обов`язковою для виконання АТ «Луганськгаз», відповідно до якої саме на газорозподільне підприємство (АТ «Луганськгаз») покладено обов`язок заміни за власний рахунок приладів обліку газу, при цьому його виконання не обумовлено наявністю будь-яких звернень споживачів щодо проведення такої заміни. Висновок АТ «Луганськгаз» про те, що для них не передбачено витрат на створення обмінного фонду для заміни газових лічильників є припущенням відповідача, так як на законодавчому рівні дані витрати повинні бути включені до структури тарифу, а те що до структури тарифу, за послуги які надає АТ «Луганськгаз», не включено відповідних витрат є невиконанням ними вимог діючого законодавства, а тому не повинно ставити її, як споживача в скрутне становище, що порушує права позивача. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, до початку розгляду справи до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» Гупалюк О.Л. в судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта позивача [NUMBER] . 24.07.2019 року представниками Новопсковського МУЕГГ ВАТ «Луганськгаз» за адресою проживання споживача: [ADDRESS] ( [ADDRESS] ) [ADDRESS] б. [ADDRESS] , був знятий лічильник газу «Gallus», рік випуску 2009, заводський номер №04010059, на періодичну повірку з показами 23297 та знята пломба № [NUMBER] , про що складено Акт зняття лічильника газу на періодичну повірку від 24.07.2019 року. З копії довідки ДП «Луганський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» ДП «Луганськстандартметрологія» про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №725 від 29.08.2019 року\~ вбачається, що лічильник газу: Галлус 2000 G-4, виробник: Actaris, зав. №04010059 2009 р. на підставі результатів повірки засіб вимірювальної техніки визнано не придатним до застосування. Підстава: не відповідає вимогам Технічного регламенту та ДСТУ 3336-96 Лічильники газу побутові. Загальні технічні вимоги. Зі змінами.\~\~\~ Згідно копії попередження від 30.09.2019 року, винесеного Новопсковським МУЕГГ ВАТ «Луганськгаз», абонента [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , повідомлено, про те, що необхідно у 60-ти денний строк придбати новий лічильник, установка якого виконується за рахунок міжрайуправління, якщо типорозмір нового лічильника відповідає типорозміру лічильника знятого на повірку і при цьому не потребується виробництво додаткових газозварювальних монтажних робіт.\~ 06.10.2019 року [PERSON] звернулась до АТ «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» з заявою надати роз`яснення щодо того, за чий кошт повинен бути встановлений газовий лічильник. АТ «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» листом №01-02-41/Ф-535 від 29.10.2019 року повідомило [PERSON] , що оператором ГРМ здійснюється заміна лічильника природного газу за власний рахунок, за умови наявності відповідних витрат у структурі тарифу на послуги розподілу природного газу, для АТ «Луганськгаз» відповідних витрат не передбачено.\~\~\~ Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі Закон № 1023-XII) держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності. За змістом статті 21 цього Закону права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення. Відповідно до пунктів 3, 4, 7 ч. 1 ст. 21 Закону № 1023-XII крім інших випадків порушень прав споживачів,\~ права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо виконавець послуги нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, порушується принцип рівності сторін договору, ціну продукції визначено неналежним чином. Як зазначено в преамбулі Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон №2189-VIII), цей Закон регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг. Згідно зі ст. 2 Закону № 2189-VIII\~ державна політика у сфері житлово-комунальних послуг базується на таких принципах: забезпечення раціонального використання наявних ресурсів та сталого розвитку населених пунктів; створення та підтримання конкурентного середовища при виробленні та наданні житлово-комунальних послуг, забезпечення контролю у сфері діяльності природних монополій; забезпечення функціонування підприємств, установ та організацій, що виробляють, виконують та/або надають житлово-комунальні послуги, на умовах самофінансування, досягнення рівня економічно обґрунтованих витрат на виробництво таких послуг; регулювання цін/тарифів на житлово-комунальні послуги у випадках, визначених законом, з урахуванням досягнутого рівня соціально-економічного розвитку, природних особливостей відповідного регіону та технічних можливостей; забезпечення рівних можливостей доступу до отримання мінімальних норм житлово-комунальних послуг для споживачів незалежно від соціального, майнового стану, віку споживача, місцезнаходження та форми власності юридичних осіб тощо; дотримання встановлених стандартів, нормативів, норм, порядків і правил щодо кількості та якості житлово-комунальних послуг. Як наведено у\~ ст. 2 Закону № 2189-VIII, предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Згідно п. 8 ч. 2 ст. 7 Закону №2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства під час проведення ремонту чи реконструкції житла (іншого об`єкта нерухомого майна), не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 17 Закону №2189-VIII комерційний облік комунальних послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії у багатоквартирному будинку здійснюється встановленими в житлових і нежитлових приміщеннях споживачів вузлами обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в квартирах (приміщеннях) багатоквартирного будинку. У разі відсутності або несправності вузлів обліку, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, комерційний облік здійснюється в установленому законодавством порядку в місці вводу відповідних зовнішніх інженерних мереж у будівлю (її частину), а для послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії - в місці вводу відповідних внутрішньобудинкових систем у житлове або нежитлове приміщення споживача. Правові, економічні та організаційні засади забезпечення всіх категорій споживачів вузлами обліку природного газу з метою запровадження повного комерційного (приладового) обліку природного газу та здійснення контролю за використанням ресурсів імпортованого природного газу і природного газу власного видобутку визначені Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» (далі Закон № 3533-VI). Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону №3533-VI з метою забезпечення комерційного обліку природного газу для населення суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, оснащують споживачів природного газу - фізичних осіб (населення) індивідуальними лічильниками газу. Загальнобудинковий лічильник газу може бути встановлений лише за згодою співвласників багатоквартирного будинку в порядку, визначеному статтею 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Згідно ч. 1 ст. 3 Закону № 3533-VI фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету, крім коштів місцевих бюджетів; інших джерел, не заборонених законодавством. Відповідно до глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем (далі - ГРС) Оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. АТ «Оператор Газорозподільної системи «Луганськгаз» є Оператором ГРМ. Згідно з положеннями ст. 6 Закону № 3533-VI та графіками оснащення квартир і приватних будинків лічильниками газу, розробленими відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2012 року № 259-р «Деякі питання забезпечення комерційного (приладового) обліку природного газу», газорозподільні підприємства зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується для підігріву води та приготування їжі (плита газова + газова колонка) - до 01 січня 2016 року, тільки для приготування їжі - до 01 січня 2018 року (відповідно до абзацу четвертого підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 6 зі змінами, внесеними згідно із Законом від 21 грудня 2017 року № 2260-VIII, - тільки для приготування їжі - з 01 січня 2021 року.) Установлено, що позивач є споживачем природного газу, а відповідач - Оператором ГРМ, виконавцем комунальної послуги, спрямованої на задоволення потреби фізичної особи у забезпеченні газопостачанням. Стаття 6 Закону № 3533-VI визначає обов`язок газорозподільної організації встановити прилади обліку газу в приватному будинку. Згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 28.03.2017 року №366 «Про встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу для ПАТ "Луганськгаз" до структури тарифу на послуги розподілу природного газу ПАТ «Луганськгаз» було включено вартість витрат на встановлення індивідуальних лічильників газу населенню за кожні поставлені (розподілені) 1000 куб. м природного газу.(п.3.1.7. додатку до постанови «Структура тарифів»). Вищезазначена постанова втратила чинність 01.01.2020 року на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 24.12.2019 року №3031 «Про встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу для АТ «Луганськгаз». Таким чином, саме на відповідача покладений обов`язок встановлення лічильників газу, а тому покладання такого обов`язку на споживача є неправомірним. Частинами 1-2 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Позивачем заявлено вимогу визнати бездіяльність АТ «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» щодо невстановлення приладу обліку газу протиправною та зобов`язати встановити його за кошти АТ «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз». Суд вважає, що позивач мала звернутись до суду з вимогою про визнання за нею права на забезпечення безкоштовним\~ приладом обліку газу за рахунок коштів АТ «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз». Отже, обраний позивачем спосіб захисту суд в частині визнання бездіяльності АТ «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» щодо невстановлення приладу обліку газу протиправною вважає таким, що не відповідає вимогам статті 16 ЦК України, що має наслідком відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині. Оскільки позивач сплачувала за газопостачання за встановленими тарифами, в яких були передбачені витрати на встановлення лічильників газу, у тому числі безпосередньо індивідуальних, то відповідач зобов`язаний надавати послуги, які оплачені позивачем, та зобов`язаний забезпечити безоплатне встановлення лічильнику газу, що має наслідком задоволення позовних вимог в частині зобов`язання встановити прилад обліку газу позивачу за кошти АТ «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз». Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з огляду на часткове задоволення позовних вимог,

Outcome: partial