Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

У червні 2020 року до суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.06.2017 по Наддніпрянському шосе в м. Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Toyota» RAV 4, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Kia» Carens, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль «Toyota» RAV 4, д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] 24.07.2017 постановою Печерського районного суду м. Києва [PERSON] визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. 10.01.2018 постановою Печерського районного суду м. Києва [PERSON] було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення та звільнено від адміністративної відповідальності у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. 12.10.2016 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №69513а6кг, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Toyota» RAV 4, д.н.з. [NUMBER] . Згідно розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №АХА2215113 від 27.06.2017, страхового акту №АХА2215916 від 03.07.2017 та умов Договору страхування №69513а6кг від 12.10.2016, розмір страхового відшкодування склав 34 591,33 грн. Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» було сплачено суму відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, згідно платіжних доручень №346646 від 29.06.2017 та №348462 від 04.07.2017. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів [PERSON] була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «СК «Альфа-Гарант». ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь ПАТ «Страхова компанія «АРКС» було сплачено 10 623,90 грн. страхового відшкодування. У зв`язку з тим, що виплата суми матеріальних збитків здійснена не в повному обсязі, позивач просить стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром завданої шкоди і страховою виплатою, що в сумі складає 6 671,77 грн. Ухвалою Дарницького районного суд м. Києва від 15 червня 2020 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. У судове засідання позивач не з`явився, просив проводити судове засідання за його відсутності та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістки з викликом у судове засідання, відповідачу роз`яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Також відповідач повідомлявся про дату та час судового засідання шляхом розміщення судової повістки на сайті суду. Відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження з викликом у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 04.06.2017 по Наддніпрянському шосе в м. Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Toyota» RAV 4, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Kia» Carens, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] 24.07.2017 постановою Печерського районного суду м. Києва [PERSON] визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу (а.с. 9). 10.01.2018 постановою Печерського районного суду м. Києва [PERSON] було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення та звільнено від адміністративної відповідальності у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 8). Відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З матеріалів позовної заяви вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Toyota» RAV 4, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] на час скоєння ДТП була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «АРКС» відповідно до Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №69513а6кг (а.с. 24-28). Згідно розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №АХА2215113 від 27.06.2017, страхового акту №АХА2215916 від 03.07.2017 та умов Договору страхування №69513а6кг від 12.10.2016, розмір страхового відшкодування склав 34 591,33 грн. (а.с. 11, 13-15). На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди, водія [PERSON] , за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Kia» Carens, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована відповідно до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в Товаристві з додатковою відповідальністю «СК «Альфа-Гарант», згідно полісу № АК/1949808 . Відповідно до довідки № 3017159616935870 про ДТП та роздруківки з бази МТСБУ щодо полісу АК/1949808 встановлений ліміт відповідальності ТДВ СК «Альфа-Гарант» в розмірі 100 000,00 грн., франшиза - 1 000,00 грн. (а.с. 10, 30). ПАТ «Страхова компанія «АРКС» було сплачено страхове відшкодування в розмірі 34 591,33 грн., за полісом АК/1949808 ТДВ СК «Альфа-Гарант», згідно платіжних доручень №346646 від 29.06.2017 та №348462 від 04.07.2017 (а.с. 7). Відповідно до ст. 36.3 ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та відповідно до постанов Печерського районного суду м. Києва, частка вини відповідача складає 50% від виплаченого страхового відшкодування, оскільки в даному ДТП винними є обидва водія. 27.09.2018 в досудовому порядку ТДВ СК «Альфа-Гарант» було сплачено 10 031,79 грн. страхового відшкодування. Позивач вказує, що відповідно до рішення Господарського суду м. Києва від 27.04.2020 по справі №910/2952/20 з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь ПАТ «СК «АРКС» було стягнуто 592,11 грн. страхового відшкодування, у зв`язку з чим загальний розмір страхового відшкодування, який сплачено ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь ПАТ «СК «АРКС» становить 10 623,90 грн. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор і т. ін.). Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, що передбачено ч.1 ст. 1191 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Загальний розмір страхового відшкодування складає 34 591,33 грн. Розмір частки вини відповідача складає 17 295,67 грн., а розмір страхового відшкодування сплаченого ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ПАТ «СК «АРКС» становить 10 623,90 грн., отже сума шкоди заподіяної внаслідок ДТП, що підлягає стягненню з відповідача становить - 6 671,77 грн. (17 295,67 грн. - 10 623,90 грн. = 6 671,77 грн.). Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними доказами, а тому позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved