Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 32747 грн. 83 коп. та судових витрат. Обґрунтовано позов тим, що 22 лютого 2021 року автомобілю Toyota-Corola, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить позивачу, завдано механічних пошкоджень внаслідок падіння брили льоду з даху будинку по [ADDRESS] , управителем якого є КП «Деснянське» ЧМР. Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження транспортного засобу № 32 від 03 березня 2021 року, який замовив позивач, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, необхідного для усунення пошкоджень, отриманих від падіння снігу та льоду 22.02.2021, з урахуванням суми ПДВ у вартості робіт, складників та ремонтних матеріалів складає 32747 грн. 83 коп. [PERSON] звертався із заявою до КП «Деснянське» ЧМР про відшкодування йому матеріальної шкоди, проте, його прохання в добровільному порядку задоволено не було, у зв`язку із чим він звернувся до суду із даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 липня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Представник відповідача надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що падіння снігу чи льоду безпосередньо з покрівлі будинку [ADDRESS] є неможливим в силу її конструктивних особливостей, а саме плоского типу покрівлі та наявності захисних парапетів по всьому периметру покрівлі будинку. Підприємство вважає, що єдиним можливим місцем де могла зібратися певна кількість снігу та льоду з подальшим падінням є дах балкону квартири [ADDRESS] , що розташований на 10-му (останньому) поверсі будинку, оскільки зазначений дах балкону переобладнаний власниками квартири самостійно та має значний ухил до низу і відрізняється від проектних дахів інших балконів 10-го поверху. Крім того, у відзиві зазначено, що згідно Обов`язкового переліку робіт (послуг), витрати на які включаються до складу витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 190 від 27.07.2018, послуга з прибирання покрівлі від снігу не входить до складу вказаного переліку. Підпункт 4.5.17 пункту 4.5 розділу 4 «Технічне обслуговування і ремонт конструкцій» Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, на який посилається позивач, регламентує порядок очищення дахів від снігу виключно із зовнішнім водовідводом та на покрівлях з ухилом більше 45 градусів (черепичних, гонтових, дранкових). Натомість покрівля будинку [ADDRESS] не має зовнішнього водовідведення та ухилу, а є плоскою, без схильного типу, виконана із залізо-бетонних плит з рулонним (рубероїд) ізолюючим покриттям, обладнана захисними парапетами та внутрішньою зливною системою. Також у відзиві вказано, що на прибудинковій території будинку [ADDRESS] відсутні спеціально відведені місця для паркування транспортних засобів і позивач на власний ризик залишив належний йому транспортний засіб не у спеціально відведеному для цього місці, що і призвело до його подальшого пошкодження. КП «Деснянське» ЧМР належним чином виконує свої обов`язки щодо надання послуг з управління вказаним багатоквартирним будинком, за період з 01.02.2021 по 01.03.2021 заяв чи скарг щодо неналежної якості послуг з управління багатоквартирним будинком від власників квартир до підприємства не надходило. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила суд його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, допитавши свідка [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 22 лютого 2021 року автомобіль Toyota-Corola, реєстраційний номер [NUMBER] , власником якого є позивач, отримав механічні пошкодження внаслідок падіння снігу та льоду. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу № 32 від 03 березня 2021 року, який замовив позивач, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Toyota-Corola, реєстраційний номер [NUMBER] , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих від падіння снігу та льоду 22.02.2021, з урахуванням суми ПДВ у вартості робіт, складників та ремонтних матеріалів складає 32747 грн. 83 коп. Вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складників, з урахуванням суми ПДВ у вартості робіт, складників та ремонтних матеріалів станом на дату оцінки 22.02.2021 складає 18049 грн. 20 коп. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Toyota-Corola, реєстраційний номер [NUMBER] , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих від падіння снігу та льоду 22.02.2021, у тому числі з урахуванням розміру втрати товарної вартості у сумі -0,0 грн., станом на дату оцінки - 22.02.2021, складає 18049 грн. 20 коп. (а.с. 9-20). За фактом пошкодження транспортного засобу [PERSON] звертався до органів поліції. В результаті перевірки було встановлено, що у даному випадку вбачаються цивільно-правові відносини і запропоновано заявнику звернутися до суду в порядку, передбаченому чинним законодавством (а.с. 7, 8). Вказана подія сталася у дворі будинку [ADDRESS] . Управителем вказаного будинку є Комунальне підприємство «Деснянське» Чернігівської міської ради, згідно договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 20.02.2019 № 2/334, укладеним між КП «Деснянське» та співвласниками багатоквартирного будинку в особі начальника управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради Куца Я.В. (а.с. 24-27). Згідно ч. 8 вказаного договору управитель зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і цього договору, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг; розглядати в порядку та строки, визначені законом та цим договором, претензії та скарги співвласників. У свою чергу згідно з ч. 5 договору, співвласник має право, зокрема одержувати від управителя своєчасно та належної якості з управління згідно із законодавством та умовами цього договору; на усунення управителем протягом строку, встановленого договором або законодавством, виявлених недоліків у наданні послуг з управління; складати та підписувати акти-претензії у зв`язку з порушенням надання послуги з управління, зміною її споживчих властивостей та перевищенням строків проведення аварійно-відновних робіт. Як зазначено у відзиві на позовну заяву, у період з 01.02.2021 по 01.03.2021 заяв, скарг чи актів-претензій щодо неналежної якості послуг з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] від співвласників будинку до підприємства не надходило, що підтверджується довідкою КП «Деснянське» ЧМР № 02-332 від 23.07.2021 (а.с. 76) та витягом з реєстру звернень до «Колл-центру» (а.с. 75). Згідно копії відповіді КП «Деснянське» ЧМР № 3-01/С-51,58 від 12.03.2021 [PERSON] було повідомлено, що за його заявами від 22.02.2021 та 23.02.2021 було проведено перевірку та встановлено, що падіння снігу та льодових бурульок з даху будинку [ADDRESS] є неможливим, оскільки дах будинку є плоским із захисними парапетами, що унеможливлює сходження снігу та утворення льодяних буруль на краях даху. Відповідно до довідки КП «Деснянське» ЧМР № 02-334 від 23.07.2021 покрівля будинку [ADDRESS] є плоского без схильного типу, з рулонним ізолюючим покриттям (рубероїд), обладнана захисними парапетами (висота - 40 см, ширина - 50 см) та внутрішньою зливною системою водовідведення (а.с. 74). Як пояснив у судовому засіданні представник відповідача, місцем де могло зібратися певна кількість снігу та льоду з подальшим його падінням ймовірно є дах балкону квартири [ADDRESS] в даному будинку, що розташований на 10-му (останньому) поверсі, оскільки зазначений дах балкону переобладнаний власниками квартири самостійно, має значний ухил до низу та відрізняється від проектних дахів інших балконів 10-го поверху, які виконані із залізо-бетонних плит горизонтального розташування без будь-яких ухилів, що підтверджується наданими до відзиву фото (а.с. 82, 83, 84, 85, 88, 89). Крім того, під час падіння снігу автомобіль позивача був розташований безпосередньо під балконами квартир 1-го під`їзду, де балкон квартири [ADDRESS] є останнім. Також, відповідно до додатку № 2 до Договору № 2/334 від 20.02.2019 «Загальні відомості про будинок» у розділі «Благоустрій прибудинкової території» відсутні відомості про наявність місць для паркування авто (а.с. 26-27). Допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що напередодні події позивач дав йому ключі від машини та просив перегнати автомобіль у інше місце. Вранці 22.02.2021 свідок вийшов на вулиці з метою перегнати автомобіль та побачив, що він пошкоджений внаслідок падіння брили снігу, яка лежала біля автомобіля. Також в присутності свідка зверху продовжували падати купи снігу. Свідок по фотографував автомобіль та фото скинув позивачу. Огородження про небезпеку виставлено не було, хоча в минулі роки біля цього місця КП «Деснянське» виставляло загородження з повідомленням про небезпеку. Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько побутових потреб. Згідно із п. 12. ч. 1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі-Закону) визначено, що послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання із задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Також у частині 5 статті 5 цього Закону встановлено, що житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Статтею 5 Закону встановлюється перелік житлово-комунальних послуг, та зазначається, щодо житлово-комунальних послуг належать житлова послуга послуга з управління багатоквартирним будинком. Вказана вище послуга з управління багатоквартирним будинком включає утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку. Пунктом 1 частини 4 статті 8 Закону визначено прямий обов`язок управителя багатоквартирного будинку забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг. Крім цього, статтею 16 Закону встановлено, що надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно. Згідно п. 1.5. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня у № 76, утримання житлового фонду передбачає виконання робіт, передбачених наказом Держжитлокомунгоспу України від 10.08.2004 N 150 (z1046-04) "Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд", зареєстрованим у Мін`юсті України 21.08.2004 за N 1046/9645 (із змінами). Відповідно до п. 1.1.8.6 Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України від 10.08.2004 № 150 до переліку утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відноситься скидання з дахів та покрівель снігу та льоду. Падіння снігу на автомобіль відбулося з покрівлі будинку, жодних попереджувальних знаків про можливість падіння снігу і льоду управитель будинку не виставив та не попередив про небезпеку. Щодо посилань відповідача на порушення правил паркування позивачем суд зазначає, що вказане не знайшло свого підтвердження у ході розгляду справи, оскільки постанов патрульної поліції щодо порушення позивачем правил стоянки матеріали справи не містять, як і не містять даних про наявність відповідних заборонних дорожніх знаків в місці паркування автомобіля позивача в момент пошкодження, щодо здійснення паркування автомобіля. Стаття 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вказує, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Відповідно до ст.24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», балансоутримувач зобов`язаний: 1) утримувати на балансі майно, визначене договором з власником (співвласниками); 2) забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном; 3) забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. Стаття 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» закріплює, що виробник зобов`язаний виробити житлово-комунальні послуги відповідно до умов договору, стандартів, нормативів, норм і правил. Згідно з ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний: 1) забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; 2) своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; 3) утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством. Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 затверджено Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій (далі Правила). Пунктом 1.5 розділу 1 «Основні положення» Правил закріплено, що утримання житлового фонду передбачає виконання робіт, передбачених наказом Держжитлокомунгоспу України від 10 серпня 2004 року № 150 «Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд». Серед інших, в даному Примірному переліку, в п. 1 «Утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» зазначено п.п. 1.1. «Санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, освітлення, утримання ліфтів»: п.п. 1.1.8 «Дахи та покрівлі» під п.п. 1.1.8.6 наявна така послуга, як «Скидання з дахів та покрівель снігу та льоду». Також, в п.п. 3.5.12 п. 3.5 «Прибирання прибудинкової території» розділу 3 «Утримання приміщень» Правил вказано, що сніг, що накопичується на дахах, повинен скидатися на землю і переміщатися в прилоткову смугу, а на широких тротуарах формуватися у вали. Окрім цього, відповідно до Типових правил благоустрою території населеного пункту, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 27.11.2017 № 310, зокрема п. 6 Розділу VI передбачено, що власники, балансоутримувачі або особи, які утримують території населених пунктів, зобов`язані: мати власний необхідний для прибирання снігу і льоду ручний інвентар (лопати металеві або дерев`яні, мітли, кригоруби), достатній запас матеріалу для посипання з метою своєчасного проведення протиожеледних заходів; прибирати сніг негайно (від початку снігопаду) для запобігання утворенню накату; негайно очищати дахи, карнизи та інші елементи будинків, споруд, будівель від снігу та бурульок із дотриманням застережних заходів щодо безпеки руху пішоходів, не допускаючи пошкодження покрівель будинків і споруд, зелених насаджень, електромереж, рекламних конструкцій тощо; огороджувати небезпечні місця на тротуарах, переходах; вивозити сніг та бурульки, що зняті з дахів, карнизів та інших елементів будинків, споруд, будівель протягом доби; повністю розчищати снігові вали над зливостічними колодязями, розміщеними на вулицях і дорогах, з яких сніг не передбачається вивозити на снігозвалище; очищати від снігу, льоду та бруду оголовки зливостічних колодязів та дощоприймачів у разі сніготанення та на початку весняного періоду; очищати від снігу, льоду, бруду оголовки колодязів для розташування пожежних гідрантів, розміщених на вулицях і дорогах. Таким чином, на відповідача чинним законодавством покладено обов`язок щодо виконання робіт із скидання снігу та льоду із даху та покрівлі будинку [ADDRESS] . Крім того, відповідно до розділу 2 «Правил технічного обслуговування жилих будинків», технічне обслуговування жилих будинків - комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання. Система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків. В розділі 4 «Технічне обслуговування і ремонт будівельних конструкцій», пункті 4.5. «Водовідвід і очищення дахів від снігу» Правил, в підпункті 4.5.17 вказано, що дах з зовнішнім водовідводом необхідно періодично очищати від снігу, не допускаючи нагромадження його до товщини 30 см. При заледенінні звисаючих і водовідвідних пристроїв у відлигу сніг скидають і при меншій товщині. На покрівлях з ухилом більше 45 град. (черепичних, ґонтових, дранкових), а також на шиферних сніг очищають тільки в тих місцях, де він затримується (у розжолобках над карнизами та ін.). Згідно з п.п. 4.5.15. пункту 4.5. розділу 4 Правил при скиданні снігу з даху необхідно стежити за тим, щоб не ушкоджувалися електричні і телефонні проводи, а також зелені насадження. Прилеглу до будинку територію необхідно обгороджувати, а на ділянках з інтенсивним пішохідним рухом ставити чергового. Підпунктом 4.5.19 пункту 4.5 розділу 4 Правил закріплено, що при очищенні снігу з даху необхідно особливу увагу приділяти прибиранню снігу в період відлиги. Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 21 січня 2018 року в справі №712/877/16-ц, від 16 квітня 2018 року в справі №369/3076/17-ц та від 05 вересня 2018 року в справі №761/6010/15-ц. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, ч. 2 вказаної статті передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. З аналізу вказаних норм закону вбачається, що обов`язковою умовою виникнення зобов`язання відшкодування як матеріальної, так і моральної шкоди є вина особи, яка її завдала. Отже підставами відповідальності є протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та настанням шкоди, а також вина завдавача шкоди. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Верховний Суд у постанові від 11 грудня 2018 року у справі справа № 759/4781/16-ц, провадження № 61-9338св18, дотримуючись зазначеної правової позиції, дійшов висновку, що з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Згідно із ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст.ст. 77-79 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 89 ЦПК України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи наведене, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача матеріального збитку, завданого власнику автомобіля внаслідок його пошкодження від падіння снігу, льоду 22.02.2021, розмір якого з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників транспортного засобу, становить 18049 грн. 20 коп., як це визначено висновком експерта - автотоварознавця №32 від 03.03.2021. Крім того, підлягають відшкодуванню збитки, які позивач вимушений був понести для відновлення свого порушеного права, зокрема, витрати на автотоварознавче дослідження транспортного засобу в сумі 1400 грн. У зв`язку із наявністю підстав для часткового задоволення позову, позивачу мають бути відшкодовані понесені у справі витрати на правничу допомогу пропорційно до задоволених вимог. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України. За приписами статей 133, 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивачу правничу допомогу надавала адвокат Яременко Ю.В. на підставі договору про надання правової допомои від 23.02.2021 та ордеру серії СВ № 1019138 від 14.09.2021 (а.с. 91). Відповідно до розрахунку (акту виконаних робіт) оплати роботи (послуг) адвоката за надання правової допомоги від 14 вересня 2021 року, вартість послуг становить 2100 грн., до яких входить: 1500 грн. - складання позовної заяви про стягнення матеріальної шкоди; 600 грн. - участь у судовому засіданні 14.09.2021. Згідно розрахунку (акту виконаних робіт) оплати роботи (послуг) адвоката за надання правової допомоги від 27 вересня 2021 року, вартість послуг становить 600 грн., до яких входить: 600 грн. - участь у судовому засіданні 27.10.2021. Згідно квитанції № б/н від 16.07.2021 позивач сплатив згідно договору про надання правової допомоги № б/н від 23.02.2021 адвокату 1500 грн. Відповідно до меморіального ордеру № @2PL308033 від 13 вересня 2021 року позивач сплатив згідно договору про надання правової допомоги № б/н від 23.02.2021 адвокату 600 грн. Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому суд зазначає, що за змістом ст. 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Вказаний правовий висновок міститься у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19. Враховуючи викладене, а також відсутність клопотання представника відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового. На підставі викладеного,

Outcome: partial