Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

18.08.2015р. прокурор звернувся до суду із даним позовом, покликаючись на те, що рішенням Бартатівської сільської ради № 767 від 21.05.2010р. "Про затвердження проекту щодо відведення земельної ділянки площею 12.1 га для розміщення кварталу індивідуальної житлової забудови в с. Воля Бартатівська та передачі безкоштовно у приватну власність земельних ділянок громадянам для будівництва індивідуальних житлових будинків" та Додатку до вказаного рішення [PERSON] відведено земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку в с. Воля Бартатівська площею 0.0963 га.. 18.04.2011р. Управлінням Держкомзему у Городоцькому районі видано [PERSON] державний акт про право власності на землю серії [NUMBER]. Зазначав, що 18.04.2012р. прокуратура Городоцького району звернулася із адміністративним позовом в інтересах Городоцької РДА та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області до Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області про визнання протиправним та скасування рішень Бартатівської сільської ради № 444 від 17.04.2008р., № 656 від 06.11.2009р., № 657 від 06.11.2009р., № 606 від 15.06.2009р. та № 767 від 21.05.2010р.. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15.07.2013р. адміністративний позов прокурора Городоцького району задоволено частково, скасовано рішення Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області № 606 від 15.06.2009р. "Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земель з передачі їх у власність громадянам для БОЖБ", № 656 від 06.11.2009р. "Про погодження і затвердження містобудівного обґрунтування розміщення кварталу індивідуальної житлової забудови", № 657 від 06.11.2009р. "Про затвердження матеріалів погодження місця розташування земельної ділянки під квартал індивідуальної житлової забудови", № 767 від 21.05.2010р. "Про затвердження проекту щодо відведення земельної ділянки площею 12.1 га для розміщення кварталу індивідуальної житлової забудови в с. Воля Бартатівська та передачі безкоштовно у приватну власність земельних ділянок громадянам для будівництва індивідуальних житлових будинків". Причиною скасування вищевказаних рішень зазначено непредставлення доказів розгляду на сесії ради відповідних заяв громадян про надання їм земельних ділянок у власність, проектів рішень з даними про голосування по кожному громадянину, відсутність даних про точну кількість таких звернень до Бартатівської сільської ради та кількість задоволених заяв, невідповідність викладу рішень сільської ради в частині не зазначення площ земельних ділянок та місць їх розташування, оформлення громадянами одного загального проекту землеустрою без створення об'єднання громадян для відведення земельних ділянок під спільне будівництво кварталу житлової забудови. Крім того, містобудівне обґрунтування під розміщення кварталу індивідуальної житлової забудови, розроблене ФОП [PERSON], не могло бути затверджене відповідачем, оскільки не було погоджено органами охорони культурної спадщини, земельних ресурсів та не пройшло державної експертизи містобудівної документації. В продовження, відповідачем без прийняття рішення про зміну цільового призначення земельних ділянок відведено землі під будівництво за рахунок земель, які згідно даних державного земельного кадастру відносяться до земель с/г призначення (пасовища). Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2014р. постанову Львівського окружного адміністративного суду від 15.07.2013р. у справі № 813/2242/13-а залишено без змін, відтак така згідно вимог ч.5 ст.254 КАС України набрала законної сили. Норми чинного законодавства України, зокрема ст.12, 116, 122 ЗК України, встановлюють нерозривний зв'язок між виникненням права власності на земельну ділянку та одержанням її власником державного акта на право власності. Проте згідно ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Оскільки належний [PERSON] Державний акт серії [NUMBER] виданий на підставі незаконного рішення Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області, просив такий визнати недійсним, зобов'язати [PERSON] звільнити земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] та привести її у придатний до використання стан. В судовому засіданні прокурор прокуратури Городоцького району Майнич Ю.О. позов підтримала в повному обсязі. Не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення у справі на підставі ст.224 ЦПК України. Відповідач [PERSON], його представник [PERSON] та представник відповідача - Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області, в судове засідання не з'явилися та не повідомили суд про причини своєї неявки, хоча були своєчасно і належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання, а також від них не надходило клопотання про відкладення розгляду справи. Представник третьої особи - Відділу Держгеокадастру у Городоцькому районі Львівської області, в судове засідання не з'явився, проте подав письмову заяву про розгляд справи на підставі наявних матеріалів у його відсутності. Треті особи у справі - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та представник третьої особи - [PERSON], в судове засідання не з'явилися та не повідомили суд про причини своєї неявки, хоча були своєчасно і належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання, а також від них не надходило клопотання про відкладення розгляду справи. Заслухавши пояснення прокурора, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідачів і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що на підставі рішення Бартатівської сільської ради №767 від 21.05.2010р. (а.с.9) та додатку до нього щодо списку людей, які отримали земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків в кварталі під забудову в с. Воля-Бартатівська, (а.с.10-11) [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], відповідно до якого останній є власником земельної ділянки площею 0.0963 га, що знаходиться в [ADDRESS] цільове призначення - будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер вказаної земельної ділянки [NUMBER] (а.с.12). Рішення Бартатівської сільської ради №767 від 21.05.2010р. постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15.07.2013 р. у справі №813/2242/13-а скасовано (а.с.15-20). Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2014р. вказане судове рішення залишено без змін (а.с.21-24), а, відтак, в силу ч.2 ст.254 КАС України, воно набрало законної сили. Відповідно до ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ст.121 Конституції України на органи прокуратури покладено функції представництва інтересів громадян і держави в судах у випадках, визначених законом. Частиною З статті 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Частиною 3 ст.61 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Частина 1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлює, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. За положенням ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить в т.ч. розпорядження землями територіальної громади, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності, викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних громад. Відповідно до ч.2 ст.328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Згідно ч.10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Частиною 1 ст.126 ЗК України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об'єднання земельних ділянок" від 05.03.2009р., яка діяла на момент видачі [PERSON] Державного акта на право власності на земельну ділянку, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Таким чином, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видавалися на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Згідно з ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, відшкодування заподіяних збитків, застосування інших, передбачених законом, способів. Статею 140 ЗК України встановлено перелік підстав припинення права власності на земельну ділянку для випадків, коли право власності набуто в установленому законом порядку. Проте судом встановлено, що відповідач [PERSON] набув право власності на земельну ділянку кадастровий [NUMBER] на підставі рішення Бартатівської сільської ради №767 від 21.05.2010 р., яке визнано незаконним, відтак державний акт, який посвідчує право власності на земельну ділянку, є недійсним. При цьому не підлягає задоволенню вимога прокурора про зобов'язання [PERSON] привести у придатний до використання стан спірну земельну ділянку, оскільки жодними доказами у справі не підтверджено факт приведення її у непридатний до використання стан, жодні обстеження цієї земельної ділянки відповідними службами не проводилися і в судовому засіданні прокурором не ініціювалися. Оскільки відповідно до Закону України "Про судовий збір" в редакції, яка діяла станом на момент звернення до суду (18.08.2015р.), прокурор був звільнений від сплати судового збору, враховуючи, що державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий [PERSON], визнається недійсним з огляду на незаконність рішення Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області, суд вважає за справедливе у відповідності з вимогами ч.2 ст.88 ЦПК України стягнути судовий збір на користь держави з Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області за розміром ставок, що діяли станом на момент звернення до суду із даним позовом.

Outcome: approved