Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

21.07.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення коштів за розпискою з [PERSON], посилаючись на те, що 01 листопада 2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, у відповідності до якого позивач передав відповідачу грошову позику в розмірі 935 200 (дев"ятсот тридцять п"ять тисяч двісті) гривень 00 копійок зі строком повернення 01 квітня 2014 року. Позика була надана для особистих потреб. Укладення договору позики підтверджується розпискою від 01 листопада 2013 року. Таким чином позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь суму позики в розмірі 80000 доларів США, що згідно довідки наданої ПАТ Райффайзен Банк Аваль складає 935 200 гривень станом на 21 липня 2014 року. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з"явилася, до суду подала заяву, згідно якої просила справу слухати у її відсутності. Позов підтримала повністю та просила задоволити. Відповідач в судове засідання не з"явився. про день розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується оголошенням в газеті "Час Київщини" №35(128) 6-12 вересня 2014 року, причини неявки суду не відомі, а тому суд вважає за можливе згідно ст. ст. 224 - 226 ЦПК України провести заочний розгляд даної справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно розписки від 01 листопада 2013 року (а.с.9) відповідач [PERSON] отримав у позивача [PERSON] в борг 80 000 доларів США та зобов'язався повернути до 01 квітня 2014 року. Відповідно до довідки наданої ПАТ Райффайзен Банк Аваль (а.с.8) про те, що Національний Банк України встановив наступний офіційний курс гривні до долара США: на 15 липня 2014 року 11,696248 грн. за 100 доларів США і відповідно до цієї довідки 80 000 доларів США становить 935 200 (дев"ятсот тридцять п"ять тисяч двісті) гривень 00 копійок. На підставі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позивачем обґрунтовані позовні вимоги в повному обсязі, а відповідачем не надано до суду жодних доказів на підтвердження своїх заперечень. Оскільки відповідачем в добровільному порядку не були виконані вимоги договору позики, суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивача суму боргу у повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати в розмірі 900 гривень за сплату судового збору. На підставі викладеного, керуючи ст. ст.1046, 1048, 1049, 1052 Цивільного кодексу України , ст. ст. 10, 58, 60, 88, 208,209,212,213,214,215,218 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved