Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

25.12.2013 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що постановою Комсомольського районного суду м. Херсона від 12.07.2013 року у кримінальній справі за скаргою приватного обвинувачення [PERSON] провадження відносно [PERSON], у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, було закрито зі звільненням останньої від кримінальної відповідальності у зв'язку з примиренням, із затвердженням мирової угоди, згідно якої на відшкодування заявлених [PERSON] позовних вимог [PERSON] сплачує 7000 грн.: до 12.08.2013 року - 2300 грн., до 12.09.2013 року - 2300 грн., до 12.10.2013 року - 2400 грн. Позивач зазначила, що відповідачем в супереч зазначених домовленостей та постанови суду було сплачено лише 2300 грн., вважає, що відповідачка прострочила виконання свого грошового забов»язання перед нею та просила стягнути з [PERSON] на її користь матеріальну шкоду у розмірі 4700 грн. та понесені судові витрати. 11.02.2014 року позивач збільшила позовні вимоги, просила з зазначених в позовній заяві підстав, стягнути неустойку (пеню) у розмірі 152,25 грн. за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань та понесені судові витрати у розмірі 229,41 грн. 21.10.2014 року позивачка збільшила позовні вимоги, просила стягнути с [PERSON] на її користь 4700,00 грн. основного боргу; 822,50 грн. інфляційні витрати; 143,70 грн. річних, а всього 5666,20 грн. та 1000, 00 грн. витрати на правову допомогу, в частині стягнення неустойки (пені) у розмірі 152,25 грн. від позову відмовилась. В судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з вище викладених підстав, в частині стягнення неустойки (пені) у розмірі 152,25 грн. від позову відмовилась. Відмова від позову в частині стягнення з відповідача неустойки (пені) у розмірі 152,25 грн. прийнята судом. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, просила суд відмовити в його задоволенні за необґрунтованістю. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, і вказані обставини сторонами не оспорюють ся, що 14.03.2012 року за скаргою приватного обвинувачення [PERSON] за фактом завдання їй легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я, була порушена кримінальна справа відносно [PERSON] у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. У зазначеній справі [PERSON] було визнано потерпілою, останньою заявлено цивільний позов про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди. Постановою Комсомольського районного суду м. Херсона від 12.07.2013 року провадження по кримінальній справі № 667/3971/13-к відносно [PERSON] у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, було закрито зі звільненням [PERSON] від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України, у зв'язку з примиренням винної з потерпілою згідно вимог ст. 46 КК України, із затвердженням мирової угоди, згідно якої на відшкодування заявлених [PERSON] позовних вимог [PERSON] сплачує 7000 грн.: до 12.08.2013 року - 2300 грн., до 12.09.2013 року - 2300 грн., до 12.10.2013 року - 2400 грн. Вказана постанова є чинною. У даному випадку між сторонами з метою врегулювання та припинення спору, на взаємовигідних для обох сторін умовах, була укладена мирова угода, яка ґрунтується на добровільному її виконанні та не приводить до вирішення спору по суті. Вирок, ухвала, постанова суду, що набрали законної сили, є обов'язковими для всіх державних та громадських підприємств, установ і організацій, посадових осіб і підлягають виконанню на всій території України ( ст.403 ч.1 КПК України). Згідно ст.404 КПК України 1960 року у разі якщо вирок або його частина підлягає виконанню органами виконавчої служби, суд видає виконавчий лист, який надсилається на виконання органам ДВС відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Відповідачем у добровільному порядку умови затвердженої мирової угоди не були виконані належним чином, на виконання постанови було сплачено лише 2300 грн. 13.11.2013 року по кримінальній справі № 667/3971/13-к Комсомольським районним судом м. Херсона потерпілій [PERSON] видано виконавчий лист. Постановою від 19.11.2013 року державного виконавця ВДВС Комсомольського РУЮ м. Херсона Луковської Л.Л. на підставі п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження, оскільки виконавчий лист не відповідає вимогам ст.17 Закону України «Про виконавче провадження», а саме не містить примусового характеру виконання рішення суду.. Питання про відшкодування шкоди, завданої потерпілому внаслідок протиправних дій винної особи, регулюються нормами кримінально - процесуального законодавства та нормами цивільного-процесуального законодавства України, проте норми кримінального процесуального закону не передбачають можливості зміну порядку і способу виконання мирової угоди. Відповідно до ст.ст.3,4 ЦПК України кожній особі надається право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, які підлягають захисту судом при здійсненні правосуддя. Пунктами 8 та 9 ст.16 ЦК України визначається спосіб захисту цивільних прав та інтересів щодо відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч.1 ст.28 КПК України (1960 року) особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину, вправі при провадженні в кримінальній справі пред'явити до обвинуваченого цивільний позов, який розглядається судом разом з кримінальною справою. Особа, яка не пред'явила цивільного позову у кримінальній справі, а також особа, цивільний позов якої залишився без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства (ч.4 ст. ст.28 КПК України (1960 року). Таким чином, оскільки між сторонами виникли правовідносини, внаслідок вчинення відповідачем неправомірних дій по відношенню до позивача, що призвели до спричинення матеріальної шкоди, позовні вимоги в частині стягнення 4700,00 грн. в рахунок відшкодування шкоди підлягають задоволенню. Також позивачем була заявлена вимога про стягнення з відповідача в зв»язку з простроченням виконання нею грошових зобов'язань, 822,50 грн. інфляційні витрати; 143,70 грн. річних проте, за правовідносинами які виникли між сторонами нарахування пені, інфляційних витрат та річних законом не передбачено та відсутні підстави, передбачені ст. 625 ЦК України для їх стягнення, в зв»язку з чим, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити за необґрунтованістю. Відповідно до ст. 79 ЦПК України до витрат пов»язаних з розглядом судової справи зокрема відносяться витрати на правову допомогу. На підставі ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року N 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" який не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі зокрема складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Позивачем на підтвердження витрат пов»язаних з наданням правової допомоги на підставі укладеного договору від 17.04.2014 року, в якому зазначено зокрема, що правова допомога надається в обсязі підготовки процесуальних документів та супроводі судового процесу, надана квитанція на суму 1 000,00 грн. від 20.10.2014 року. Проте позивачем не доведено з чого саме складаються ці витрати, не наданий їх відповідний розрахунок, що є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229,41 грн. на користь позивача.

Outcome: partial