Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

[PERSON], інтереси якого представляє адвокат [PERSON], звернувся в суд із позовом до Виноградівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Свої уточнені позовні вимоги мотивує тим, що\~ йому на праві власності належить житловий будинок в м.Виноградів по вул.Ардовецька, 79, право власності на яке набуто у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,05 га із цільовим призначенням обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка на підставі державного акту на право власності на землю від 26.01.1998 року належала спадкодавцю [PERSON] та земельній ділянці площею 0,05 га із цільовим призначенням обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка на підставі державного акту на право власності на землю від 26.01.1998 року належала дружині\~ спадкодавця [PERSON] Позивач користується земельними ділянками і бажає визнати право власності на земельні ділянки, як власник успадкованого\~ житлового будинку. Сторони в судове засідання не з'явилися. Представник позивача подала до суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі. Вимоги заяви підтримують повністю та просять суд такі задоволити. Відповідачем подано до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує відносно заявлених позовних вимог. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне. 06.05.2003 р. помер [PERSON]. За життя останній склав заповіт, який посвідчений 20.03.2003 року державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори за реєстровим №739 і яким [PERSON] все своє майно заповідав [PERSON]. Позивачу [PERSON] 09.12.2003 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, за яким він успадкував після смерті [PERSON] жилий будинок в м.Виноградів по вул.Ардовецька, 79. З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №2322585 від 17.12.2003 року серії ВВА №235849 слідує, що [PERSON] є власником будинку з надвірними спорудами в м.Виноградів по вул.Ардовецька, 79. Крім того, спадкодавцю\~ [PERSON] за життя належала земельна ділянка площею 0,05 га в м.Виноградів по вул.Ардовецька, 79 для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК №004398, який виданий спадкодавцю 26.01.1998 року головою Виноградівської міської ради на підставі рішення міськвиконкому Виноградівської міської ради №363 від 30.09.1997 року. З листа відділу у Виноградівському районі ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області №29-7-0.19-1132/105-18 від 10.12.2018 року слідує, що за [PERSON] зареєстрована земельна ділянка площею 0,05 га для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства на підставі рішення міськвиконкому Виноградівської міської ради №363 від 30.09.1997 року, відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЗК №004398 від 26.01.1998 року. Крім того, позивач у своїй позовній заяві вказує про належність іншої частини земельної ділянки 0,05 га, яка відведена для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства в с.Виноградів по вул.Ардовецька, 79 [PERSON]. Вказане підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЗК №004399, який виданий\~ 26.01.1998 року головою Виноградівської міської ради на підставі рішення міськвиконкому Виноградівської міської ради №363 від 30.09.1997 року. Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані Цивільним кодексом України (2003 р.) та Земельним кодексом України (2001 р.). Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно приписів ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 і та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку та право постійного користування нею виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно із ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують уточнені позовні вимоги в частині визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 0,05 га в м.Виноградів по вул.Ардовецька, 79 після смерті [PERSON], а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач [PERSON] як спадкоємець після смерті спадкодавця [PERSON] має законне право на визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, яка належала за життя [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК №004398, який виданий спадкодавцю 26.01.1998 року головою Виноградівської міської ради на підставі рішення міськвиконкому Виноградівської міської ради №363 від 30.09.1997 року. Що стосується уточнених позовних вимог [PERSON] про визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 0,05 га в м.Виноградів по вул.Ардовецька, 79, яка належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК №004399, який виданий спадкодавцю 26.01.1998 року головою Виноградівської міської ради на підставі рішення міськвиконкому Виноградівської міської ради №363 від 30.09.1997 року, то суд не вбачає підстав для їх задоволення. Спадкування на нерухоме майно у даному випадку відбувається за заповітом після смерті саме [PERSON], який помер 06.05.2003 року та склав заповіт в користь [PERSON], заповідаючи йому все своє майно. Відомості про смерть власника земельної ділянки площею 0,05 га в м.Виноградів по вул.Ардовецька, 79, яка належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК №004399 та про можливість успадкування цієї частини земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом або за законом, у матеріалах справи відсутні, у зв'язку з чим уточнені позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення.

Outcome: partial