Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

22.12.2017 позивачі звернулися до суду з даним позовом та з урахуванням уточнених позовних вимог просять суд: 1) визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на наступне нерухоме майно: - 1/6 частину квартири [ADDRESS]; - 1/6 частину гаражного боксу [ADDRESS] - 1/3 частини земельної ділянки площею 0,0471 га (кадастровий номер [NUMBER]), що розташована в Київській області Вишгородський район, Хотянівська сільська рада, с/т «Ветеран». 2) визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на наступне нерухоме майно: - 1/6 частини квартири [ADDRESS]; - 1/6 частину гаражного боксу [ADDRESS] - 1/3 частини земельної ділянки площею 0,0471 га (кадастровий номер [NUMBER]), що розташована в Київській області Вишгородський район, Хотянівська сільська рада, с/т «Ветеран». 3) стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] безпідставно одержані 1202,59 грн.; 4) стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] безпідставно одержані 1202,59 грн.; 5) стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] проценти за користування безпідставно одержаними коштами у сумі 1338,08 грн.; 6) стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] проценти за користування безпідставно одержаними коштами у сумі 1338,08 грн. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер батько позивачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON]. Спадкоємцями першої черги за законом померлого [PERSON] є його діти [PERSON] та [PERSON] та дружина [PERSON] - відповідач у справі. Спадщина складається з : - грошового вкладу, що знаходяться в ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК»; - 1/2 частини квартири [ADDRESS]; - гаражного боксу [ADDRESS] - земельної ділянки площею 0,0471 га (кадастровий номер [NUMBER]), що розташована в Київській області Вишгородський район, Хотянівська сільська рада, с/т «Ветеран». Крім того, вказують, що наявність спадкового майна підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] на ім'я [PERSON], та планом зовнішніх меж земельної ділянки; копією свідоцтва про право власності на гараж багатобоксовий в ГБК «Більшовик-91» [ADDRESS], виданим 24.02.2000 року на ім'я спадкодавця. Зазначають, що після смерті батька позивачі у встановленому законом порядку звернулися до П"ятої Київської державної нотаріальної контори через свого представника [PERSON] про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину. Вказують, що П'ятою Київською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 14/2015 після смерті [PERSON], який на день смерті був зареєстрований та проживав у [ADDRESS]. 23.06.2015 державним нотаріусом П'ятої Київської державної нотаріальної контори Коробановою О.В. позивачам видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого кожному з них належить на праві спадщини за законом 1/3 частина грошових вкладів з відповідними відсотками та компенсаціями, що знаходились в ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК». Посилаються, що відповідно до виписки з особового рахунку [NUMBER], який належав спадкодавцю [PERSON] згідно договору №008/04/13/004 від 02.04.2013 ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» померлому нараховувалися відсотки по депозитам за наступні періоди: - 01.12.2014 перераховано на картковий рахунок [NUMBER] - 2221,64грн.; - 06.01.2015 перераховано на картковий рахунок [NUMBER] - 2295,70 грн.; - 02.02.2015 перераховано на картковий рахунок [NUMBER] - 2120,15 грн.; - 23.02.2015 перераховано на картковий рахунок [NUMBER] - 784,11 грн. Всього за даний період після відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця на його картку було перераховано банком 7421,60 грн. Вказані кошти були безпідставно отримано відповідачем, а тому позивачі просили стягнути з відповідача по 1202,59 грн. кожному. Разом з тим, 22.11.2017 завідувачем П'ятої київської державної нотаріальної контори нотаріусом Коробановою О.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в іншій частині спадкового майна, у зв'язку з відсутністю у спадкоємців правовстановлюючих документів щодо належності нерухомого майна спадкодавцеві. Позивачі зазначають, що вказані документи знаходяться у відповідача та враховуючи порушення своїх прав з боку відповідача, вимушені звернутися до суду з даним позовом. Враховуючи вищевикладене, просять позов задовольнити. 22.12.2017 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою суду від 22.12.2017 повернуто заяву позивачів про забезпечення позову. Ухвалою суду від 25.12.2017 позовну заяву було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків. 03.04.2018 позивачами усунуто недоліки позовної заяви шляхом сплати судового збору. Ухвалою суду від 04.04.2018 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження. 11.05.2018 позивача до суду подано заяву про забезпечення позову. Ухвалою суду від 17.05.2018 відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову. 04.07.2018 судом здійснено запит до П'ятої Київської державної нотаріальної контори про надання спадкової справи. 17.07.2018 представником позивача було долучено матеріали спадкової справи. Ухвалою суду від 24.07.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 26.11.2018 позивача було подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просять суд: - стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] проценти за користування безпідставно одержаними коштами у сумі 1723, 87 грн.; - стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] проценти за користування безпідставно одержаними коштами у сумі 1723,87 грн. Ухвалою суду від 29.11.2018 у прийнятті заяви позивачів про збільшення позовних вимог від 26.11.2018 було відмовлено. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явився проте позов підтримав та просить слухати справу у його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставила. Судові повістки, що направлялись на її адресу за зареєстрованим місцем проживання, не були отримані останнім та повернулася до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд до відома не поставив. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку позивачів, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вислухавши пояснення позивача [PERSON] та представника позивача [PERSON], дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження [PERSON] та [PERSON] (а.с.13, 16). Встановлено, що 06.02.1988 між [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.102). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього (а.с.98). Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його діти, тобто позивачі по справі та його дружина-відповідач по справі. Як вбачається з довідки П'ятої київської державної нотаріальної контори №6040/01-16 від 06.10.2017 після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 14/2015 та спадщина складається з: - грошових вкладів, що знаходяться в ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК»; - частини квартири [ADDRESS]; - гаражного боксу [ADDRESS] - земельної ділянки площею 0,0471 га (кадастровий номер [NUMBER]), що розташована в Київській області Вишгородський район, Хотянівська сільська рада, с/т «Ветеран». Як вбачається зі свідоцтва про право власності на житло, виданим 20.03.1995 органом приватизації Жовтневої районної ради народних депутатів м. Києва, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] в рівних долях (а.с.139-140). Крім того, згідно інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації № 635 від 12.02.2015, Ѕ частина квартири [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] (а.с.141). Відповідно до свідоцтва про право власності на гараж багатобоксовий, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, гаражний бокс [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с.146146). Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення Хотянівської сільської ради народних депутатів № 15 від 25.02.1999, земельна ділянка площею 0,0471 га (кадастровий номер [NUMBER]), що розташована в Київській області Вишгородський район, Хотянівська сільська рада, с/т «Ветеран» належить у приватній власності [PERSON] (а.с.168-169). Як вбачається з спадкової справи, [PERSON] та [PERSON] звернулися до П'ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, а саме Ѕ частини грошових вкладів, які знаходяться в ПАТ АБ «Укргазбанк» (а.с.130.) Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.06.2015, виданого державним нотаріусом П'ятої київської державної нотаріальної контори Коробановою О.В., [PERSON] належить 1/6 частина грошових вкладів ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», що також підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі. (а.с.131, 135-136). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.06.2015, виданого державним нотаріусом П'ятої київської державної нотаріальної контори Коробановою О.В., [PERSON] належить 1/6 частина грошових вкладів ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», що також підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с.132, 133-134) . Також, [PERSON] звернулася до П'ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, а саме Ѕ частини грошових вкладів, які знаходяться в ПАТ АБ «Укргазбанк»(а.с.128). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.06.2016, виданого державним нотаріусом П'ятої київської державної нотаріальної контори Коробановою О.В., [PERSON] належить 1/6 частина грошових вкладів ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», що також підтверджується витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі (а.с.127, 154-155). Крім того, як вбачається з матеріалів спадкової справи, листами П'ятої Київської нотаріальної контори від 23.06.2015 та 13.10.2017, [PERSON] викликали для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] (а.с.138, 172). 22.11.2017 завідувачем П'ятої київської державної нотаріальної контори нотаріусом Коробановою О.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до постанови позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спадщину, а саме:Ѕ частину квартири [ADDRESS]; гаражного боксу [ADDRESS];земельної ділянки площею 0,0471 га (кадастровий номер [NUMBER]), що розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Хотянівська сільська рада, с/т «Ветеран», у зв'язку з відсутністю у спадкоємців правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві(а.с.183-184). У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відносяться до осіб, які мають право на спадкування за законом першої черги після смерті [PERSON] Як вбачається з пояснень позивача [PERSON] у суді правоустановлюючі документи на спадкове нерухоме майно у позивачів відсутнє та знаходяться у відповідача. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видасться кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на викладене вище та право позивачів на отримання спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог останніх, а тому вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частини квартири [ADDRESS], 1/6 частини гаражного боксу [ADDRESS], 1/3 частини земельної ділянки загальною площею 0,0471 га (кадастровий номер [NUMBER]), що знаходиться за адресою: Київська область Вишгородський район, Хотянівська сільська рада, с/т «Ветеран» в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] та визнати за [PERSON] ( [ADDRESS], ІПН: [NUMBER]) право власності на 1/6 частини квартири [ADDRESS], 1/6 частини гаражного боксу [ADDRESS], 1/3 частини земельної ділянки загальною площею 0,0471 га (кадастровий номер [NUMBER]), що знаходиться за адресою: Київська область Вишгородський район, Хотянівська сільська рада, с/т «Ветеран» в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивачів безпідставно одержаних коштів та процентів за користування безпідставно одержаними коштами, то суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складалась, зокрема, з грошових вкладів, що знаходяться в ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК». Відповідно до виписки з особового рахунку [NUMBER], який належав спадкодавцю [PERSON] згідно договору №008/04/13/004 від 02.04.2013 ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» померлому нараховувалися відсотки по депозитам за наступні періоди: - 01.12.2014 перераховано на картковий рахунок [NUMBER] - 2221,64грн.; - 06.01.2015 перераховано на картковий рахунок [NUMBER] - 2295,70 грн.; - 02.02.2015 перераховано на картковий рахунок [NUMBER] - 2120,15 грн.; - 23.02.2015 перераховано на картковий рахунок [NUMBER] - 784,11 грн. Всього за даний період після відкриття спадщини, тобто дня смерті спадкодавця на його картку було перераховано банком 7421,60 грн. (а.с.19-20). Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивача та представника позивача в суді, вказані вище кошти були отримані відповідачем, при цьому остання не повернула позивачам частину грошових коштів, які їм належить в порядку спадкування за законом та підтверджується відповідним свідоцтвом про право на спадщину за законом від 03.06.2016 , тобто в розмірі 1202, 59 грн. кожному та в межах заявлених вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. З урахуванням викладеного, позовні вимоги позивачів щодо стягнення безпідставно одержаних відповідачем коштів у розмірі 1202,59 грн. кожному, підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог щодо стягнення процентів за користування безпідставно одержаними коштами на користь позивачів, то приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що між сторонами наявності грошові договірні правовідносини, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині. З огляду на викладене, позов [PERSON] та [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивачів сума судового збору в розмірі 8000,00 кожному.

Outcome: partial