Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом в якому вказує, що 03.09.2007 року між Приватбанком та [PERSON] укладено кредитний договір № VIWWGA 00001618 (надалі Кредитний договір), згідно з яким Позивач надав Відповідачу кредит в розмірі 19450.00 [Долар США]. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПриватБанк, Відповідач 1 і Відповідач2, 03.09.2007 уклали договір іпотеки від 03.09.2007 року (надалі -договір іпотеки). Згідно п. 33.3 (умов) договору іпотеки Відповідач 1 та Відповідач2 надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 77.70 кв. м., що розташований за адресою: [ADDRESS]. Майно належить Відповідачу 1 та Відповідачу 2 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу(з розтроченням платежу), посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Тиврівського районного нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі під № 1862. 02.04.2012 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Тиврівського районного управління юстиції Топольницьким А.Й. при примусовому виконанні виконавчого провадження ВП №31271928 від 02.04.2012 року на користь юридичної особи про стягнення заборгованості з [PERSON] накладено арешт на вищевказане майно, що є предметом іпотеки. 11.04.2012 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Тиврівського районного управління юстиції Топольницьким А.Й. при примусовому виконанні виконавчого провадження ВП №31272343 від 11.04.2012 року на користь юридичної особи про стягнення заборгованості з [PERSON] накладено арешт на вищевказане майно, що є предметом іпотеки. В даному випадку договір іпотеки був укладений, як зазначено вище, - 03.09.2007, а постанови про накладення арешту ВП №31271928 від 02.04.2012 року та ВП №31272343 від 11.04.2012 року, тобто пізніше ніж було укладено договір іпотеки. Отже, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки на користь стягувачів, які не є іпотекодержателями. Просить звільнити з-під арешту нерухоме майно, накладеного постановами ВП №31271928 від 02.04.2012 року та ВП №31272343 від 11.04.2012 старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Тивріського районного управління юстиції Топольницького А.Й., належне на праві власності [PERSON] та [PERSON], а саме: житловий будинок, загальною площею 77.70 кв.м, що розташований за адресою: [ADDRESS]. та стягнути судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву. в якій просить справу розглянути у його відсутності позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, хоч про розгляд справи повідомленні у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.2 ст.74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених ЦПК, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців,- за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до повідомлень Гніванського МС УДМС України у Вінницькій області № 856 від 25.11.2014 р. та 868 від 27.11.2014 р. [PERSON] та [PERSON] значаться зареєстрованими за адресою : [ADDRESS]. Представник ВДВС Тиврівського РУЮ Топольницький А.Й. надав суду письмові пояснення, де вказано, що 16.08.2012 року державним виконавцем винесено постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві (ЄДРВП № 31271928 та ЄДРВП № 31272343), оскільки стягувач не проавансував витрати на проведення виконавчих дій, просить прийняти рішення на розсуд суду. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вдослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. 03.09.2007 року між Приватбанком та [PERSON] укладено кредитний договір № VIWWGA 00001618 згідно з яким Позивач надав Відповідачу кредит в розмірі 19450.00 [Долар США] (а.с. 5-11). Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна (виключна підсудність). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПриватБанк, [PERSON] та [PERSON] 03.09.2007 уклали договір іпотеки від 03.09.2007 року. (а.с. 12-17). Згідно п. 33.3 (умов) договору іпотеки [PERSON] та [PERSON] надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 77.70 кв. м., що розташований за адресою: [ADDRESS]. Майно належить [PERSON] та [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу(з розтроченням платежу), посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Тиврівського районного нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі під № 1862. 02.04.2012 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Тиврівського районного управління юстиції Топольницьким А.Й. при примусовому виконанні виконавчого провадження ВП №31271928 від 02.04.2012 року на користь юридичної особи про стягнення заборгованості з [PERSON] накладено арешт на вищевказане майно, що є предметом іпотеки (а.с.19). Вищезазначене обтяження старшого державного виконавця Топольницького А.Й. зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, що підтверджується відомостями з державного реєстру прав на нерухоме майно за №73110883 від " 15" жовтня 2014 року.(а.с. 21-25). 11.04.2012 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Тиврівського районного управління юстиції (Топольницьким А.Й.) при примусовому виконанні виконавчого провадження ВП №31272343 від 11.04.2012 року на користь юридичної особи про стягнення заборгованості з [PERSON] накладено арешт на вищевказане майно, що є предметом іпотеки (а.с.20). Згідно Інструкції "Про проведення виконавчих дій" №74/5 від 15.12.1999р., на майно, щодо якого встановлено іпотеку чи накладено заборону на відчуження, не може бути звернено стягнення для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями згідно із Законом України "Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати". Відповідно до ст. 3 ЗУ "Про іпотеку" у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. В даному випадку договір іпотеки був укладений, як зазначено вище, - 03.09.2007, а постанови про накладення арешту ВП №31271928 від 02.04.2012 року та ВП №31272343 від 11.04.2012 року, тобто пізніше ніж було укладено договір іпотеки. Отже, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки на користь стягувачів, які не є іпотекодержателями. Згідно ст. 60 ЗУ "Про виконавче провадження", особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту. Статтею 54 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено право заставодержател звернутися до суду про звільнення заставленого майна з - під арешту. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved