Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно, в розмірі по 1000 гривень, до досягнення сином повноліття, стягнення аліментів розпочати з дня подачі до суду позовної заяви про стягнення аліментів. В позовній заяві зазначила, що 09.10.2014 року зареєструвала шлюб з [PERSON]. [INFO] року в сторін народився син [PERSON]. В даний час сторони спільно не проживають. Відповідач проживає в своїх батьків в с. Ясенів-Пільний. [PERSON] не працює і ніякої допомоги на утримання сина не надає. Він по стану здоров'я є здоровим, може працювати і утримувати сина. Витрат на утримання інших осіб він не має. Син сторін утримується за рахунок державної допомоги по утриманню дитини та допомоги батьків позивача. Сторони в судове засідання не з'явилися. Подали до суду заяви про розгляд справи в їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнає частково, згідний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 650 грн. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Згідно представленої копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 09 жовтня 2014 р. виконавчим комітетом Городницької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище Підзамецькою) [PERSON], [INFO], зареєстровано 09.10.2014 року у виконкомі Городницької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що стверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 09.09.2015 р. Судом встановлено, що малолітній син проживає разом з позивачем. Відповідач, який проживає окремо від сім'ї, в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає. Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема ч.2 ст.51 Основного Закону визначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України " Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення останніми повноліття визначено статтею 180 СК України. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач не довела, що за своїм матеріальним становищем відповідач здатний сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі, а тому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача аліментів у розмірі по 1000 гривень щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO] та приходить до висновку, що з нього слід стягнути аліменти у меншому розмірі. Враховуючи вищенаведене, величину прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавством, а також те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, то позов слід задовольнити частково, стягувати з відповідача в користь позивача аліменти в розмірі 650 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO]. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивач звернулася до суду з позовом 11.05.2016 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дитиною повноліття. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial