Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

02 вересня 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання за ним права власності на будівельні матеріали в сумі 174286 гривень 30 копійок та про визнання за [PERSON] права власності на будівельні матеріали в сумі 174286 гривень 30 копійок , які були використані при будівництві об'єкта нерухомості по [ADDRESS]. В обгрунтування позову зазначив, що він перебував зі [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який 03.06.2011 року рішенням суду було розірвано. В 2007 році на земельній ділянці площею 0,15га, яка була передана у власність відповідачки для будівництва та обслуговування житлового будинку, сторонами придбавались будівельні матеріали та проводились будівельні роботи по будівництву будинку [ADDRESS] загальною площею 261,8 кв.м. Позивач зазначає, що крім спільних коштів подружжя у будівництво будинку були вкладені його особисті кошти в розмірі 292900 гривень, які він отримав від продажу житлового будинку [ADDRESS], який належав йому на підставі договору дарування, та земельної ділянки площею 0,1504га, на якій будинок розташований. В позовній заяві позивач навів перелік використаних під час будівництва будівельних матеріалів та виконаних будівельних робіт і стверджує, що під час перебування у шлюбі сторонами придбано будівельних матеріалів та здійснено оплату за будівництво спірного будинку в сумі 348572 гривень 60 копійок. Посилаючись на ст.ст.316 ч.1, 317, 328, 331, 392 ЦК України, ч.1 ст.70 СК України, позивач вважав, що він має право на будівельні матеріали в розмірі 174286 гривень 30 копійок. Після проведення судової будівельно-технічної експертизи та отримання висновків вказаної експертизи позивачем була подана до суду заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить визнати за ним право власності на будівельні матеріали в сумі 403217 гривень 50 копійок та визнати за [PERSON] право власності на будівельні матеріали в сумі 403217 гривень 50 копійок, які були використані при будівництві об'єкта нерухомості по [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач, його представники позов підтримали повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] позов не визнала повністю, посилаючись на те, що на даний час будинок є тільки її власністю. Не заперечила, що будівництво будинку проводилося в той час, коли вона перебувала з позивачем у шлюбі. Представник відповідача вважав, що в задоволенні позову слід відмовити, посилаючись на те, що позовні вимоги є некоректними, з висновку експеротизи незрозуміло як проведений розрахунок вартості будівельних матеріалів. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами у межах позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2002 року по 03 червня 2011 року. В період перебування сторін в зареєстрованому шлюбі ними в 2007 році було розпочате будівництво житлового будинку по [ADDRESS] на земельній ділянці площею 0,15га, яка була надана [PERSON] в оренду для будівництва житлового будинку рішенням Брусилівської селищної ради Житомирської області від 27 липня 2007 року. На будівництво будинку було надано дозвіл рішенням виконкому Брусилівської селищної ради, виготовлено будівельний паспорт на забудову земельної ділянки. 05 листопада 2010 року сторони спільно подали заяву до виконкому Брусилівської селищної ради про надання дозволу на виготовлення свідоцтва на право власності на новозбудований будинок по [ADDRESS], але рішенням виконкому Брусилівської селищної ради від 26 листопада 2010 року їм було відмовлено в оформленні права власності на вказаний будинок у зв'язку з відсутністю сертифіката відповідності, який засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкта. Вказані фактичні обставини підтверджуються як поясненнями сторін, так і показаннями допитаних у судовому засіданні свідків, дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами: копією рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 03.06.2011 року про розірвання шлюбу між сторонами, копією будівельного паспорта, копіями товарних чеків, квитанцій, накладних про придбання будівельних матеріалів та обладнання, копіями рішень сесії та виконкому Брусилівської селищної ради Житомирської області. За висновком судової будівельно-технічної експертизи №25/08-14 від 25 серпня 2014 року вартість будівництва житлового будинку, що розташований за аресою: [ADDRESS], визначена за укрупненими показниками відновної вартості, станом на момент проведення дослідження, становить 806435 гривень з урахуванням ПДВ, в тому числі: вартість будівельних матеріалів та обладнання - 494850 гривень; вартість будівельно-монтажних робіт - 311585 гривень. В таблиці № 2 розрахункової частини вказаного висновку експертизи наведений кофіцієнт готовності житлового будинку - 0,657. У відповідності до ст. ст. 60, 61, 63, 69, 70, 71 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У відповідності до частин 2, 3 ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 9 постанови № 7 від 04.10.1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" суди мають враховувати, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої Ради. За позовом дружини, членів сім'ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців суд вправі провести поділ незакінченого будівництвом будинку, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами. При неможливості поділу незакінченого будівництвом будинку суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з врахуванням конкретних обставин залишити його одній із сторін, а іншій присудити грошову компенсацію. Пленум Верховного Суду України у п.25 Постанови від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснив, що вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст.71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст.365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст.11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Сторони не подали суду доказів можливості реального поділу між ними об'єкта незавершеного будівництва і технічної можливості довести до кінця будівництво окремо виділених частин. Сторони також не зверталися до суду з позовом про залишення незакінченого будівництвом будинку одній із сторін з отримання компенсації вартості своєї частки незавершеного будівництвом будинку другою стороною. За таких обставин вирішення даного позову можливе лише визначенням в незакінченому будівництвом будинку, загальна вартість якого становить 806435 гривень, ідеальних часток сторін на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку, які є рівними, без зазначення вартості таких часток. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 3664,00 гривень на відшкодування оплати судового збору, 3000,00 гривень на відшкодування судових витрат по оплаті судової будівельно-технічної експертизи.

Outcome: partial