Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

07.10.2014 р. позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, мотивуючи тим, що з 15.01.1973р. по 12.05.1999р. працював на шахтах №2 «Червоноградська», №2 «Великомостівська», «Ім.Ленінського комсомолу», «Ім. Героя Радянського Союзу А.В. Лопатіна», в/о «Укрзахідвугілля», №7 «Великомостівська», що на даний час входять до складу ДП «Львіввугілля». За час його роботи з ним сталось чотири нещасних випадки, а саме: 09.08.1976р. - пошкоджено колінний суглоб, 10.06.1977р. - переломано ліву кість, 29.10.1979р. пошкоджено поясничі хребці, 18.04.1994р. пошкоджено праву стопу, про що складено відповідні акти. У зв'язку з тривалою роботою в особливо шкідливих та тяжких умовах праці в нього значно погіршився стан здоров'я, внаслідок чого він неодноразово був змушений звертатися за медичною допомогою. 06.12.2000 р. висновком МСЕК №3 йому вперше встановлено 55% ступеня втрати професійної працездатності та IIІ групу інвалідності на підставі акту №1780/7. Повторним переоглядом Сокальською районною МСЕК від 29.11.2001р. йому встановлено 55% ступеня втрати професійної працездатності з них: 30% - вібраційна хвороба, 25% - антракосилікоз. Згідно довідки виданої міжрайонною спеціалізованою профпатологічною МСЕК серії ЛВА-1 №160989 від 18.11.2003 року йому встановлено ІІІ групу інвалідності безтерміново. Відповідно до довідки міжрайонною спеціалізованою профпатологічною МСЕК серії ЛВА-2 від 18.11.2003 року йому встановлено 55 % ступеня втрати працездатності безтерміново. У зв'язку з втратою працездатності ним було подано позов про стягнення моральної шкоди. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 24.10.2013 року частково задоволено його позов до ДП «Львіввугілля» та стягнено 2 550 грн. відшкодування моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоров'я при виконанні трудових обов'язків, внаслідок трудового каліцтва. Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 09.12.2013 року рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 24.10.2013 року залишено без змін. З часом здоров'я погіршилося, і позивач з 28.04.2014 року по 07.05.2014 року та з 02.07.2014 року по 08.07.2014 року перебував на стаціонарному лікуванні із діагнозом: рак правої легені, центральна форма, В стадія, ІІ, стан після ТГТ, антракосилікоз, вузликово-інтерстиціальна форма, вібраційна хвороба, стадія ІІ у вигляді вегетосенсорної полі невропатії рук зі стійким вегетотрофічними змінами, артроз ліктьових суглобів, артроз суглобів кистей з больовим синдромом, функція помірно порушена. Відповідно до виписки виданої міжрайонною спеціалізованою профпатологічною МСЕК серії 10ААА №256664 від 04.08.2014 року йому встановлено 85 % ступеня втрати працездатності та ІІ групу інвалідності безтерміново, із яких 30% встановлено вперше по професійному захворюванню - рак правої легені. Вважає, що йому було заподіяно моральну шкоду, оскільки, безстроково на 85% втратив працездатність, отримав інвалідність внаслідок трудового каліцтва, що значно посилює його фізичні і моральні страждання, відчуває постійні незручності у повсякденному житті, змушений терпіти фізичні болі, що призвело до зміни ритму та порядку життя. Розмір моральної шкоди оцінює у 30000 грн. та просить такий стягнути з відповідача. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, додатково пояснив, що працював на підприємствах по видобутку вугілля, які входять до складу ДП «Львіввугілля». Під час виконання трудових обов'язків, із ним сталося чотири нещасних випадки. 06.12.2000 р. йому вперше встановлено 55% ступеня втрати професійної працездатності та IIІ групу інвалідності. 04.08.2014 року міжрайонною спеціалізованою профпатологічною МСЕК йому встановлено 85 % ступеня втрати працездатності та ІІ групу інвалідності безтерміново, із яких 30% встановлено вперше по професійному захворюванню - рак правої легені. Через значну втрату працездатності, відчуває незручності при веденні домашнього господарства, що супроводжуються вираженою загальною слабкістю, задишкою в стані спокою, кашлем, підвищеною пітливістю, постійною ниючою біллю в кистях рук. Вимушений постійно проходити медичне лікування. Вважає що йому заподіяно моральної шкоди, у зв'язку із чим просить позов задовольнити. Представник позивача [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій просить справу слухати у його відсутності. Подав суду заперечення, в якому вказав, що відповідно до наказу МОЗ № 212 від 22.11.1995 року на органи МСЕК покладено обов'язок встановлення факту спричинення моральної шкоди. Звертає увагу на те, що позивачем не подано висновку МСЕК, лікаря психіатра чи висновку ЛКК про встановлення факту спричинення йому моральної шкоди внаслідок трудового каліцтва. Також зазначив, що позивачем не доведено факту завдання моральної шкоди та розміру шкоди.Просив в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 15.01.1973 року по 12.05.1999 рік працював на шахтах №2 «Червоноградська», №2 « Великомостівська», «Ім.Ленінського комсомолу», «Ім. Героя Радянського Союзу А.В. Лопатіна», в/о «Укрзахідвугілля», №7 «Великомостівська», що на даний час входять до складу ДП «Львіввугілля». За час роботи на шахтах з позивачем сталось чотири нещасних випадки, а саме 09.08.1976р. він пошкодив колінний суглоб, 10.06.1977р. - отримав перелом лівої кисті, 29.10.1979р. - отримав ушкодження пояснимих хребців, 18.04.1994р. - отримав травму правої стопи, що підтверджується актами про нещасні випадки на виробництві №50 від 10.08.1976р., №30 від 10.06.1977р., №52 від 29.10.1979 р. та №5 від 18.04.1994 р. За час виконання своїх посадових обов'язків позивач, внаслідок погіршення стану здоров'я, неодноразово звертався за отриманням медичної допомоги до медичних закладів, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями витягів з історії хвороб та амбулаторних карток [PERSON]. Згідно акту розслідування професійного захворювання форми П-4 від 21.11.2000р. було проведено розслідування випадку хронічного професійного захворювання та зроблено висновок про шкідливі умови праці і вони характеризуються умовами в основному пов'язаними контактом з вугільно - породним пилом в концентрації вище ГДК, несприятливим мікрокліматом. Названі захворювання виникли на протязі стану роботи у шкідливих умовах праці на шахтах №2 «Червоноградська», №2 « Великомостівська», «Ім.Ленінського комсомолу», «Ім. Героя Радянського Союзу А.В. Лопатіна», в/о «Укрзахідвугілля», №7 «Великомостівська», що на даний час входять до складу ДП «Львіввугілля». 06.12.2000 р. висновком МСЕК №3 йому вперше встановлено 55% ступеня втрати професійної працездатності та IIІ групу інвалідності. Повторним переоглядом Сокальською районною МСЕК [PERSON] встановлено 55% ступеня втрати професійної працездатності з них: 30% - вібраційна хвороба, 25% - антракосилікоз. Встановлена потреба в санаторно-курортному лікуванні, що підтверджується довідкою серії ЛВА-2 №016815 від 29.11.2001р.. Висновком міжрайонної спеціалізованої профпаталогічної МСЕК від 18.11.2003р. позивачу безтерміново встановлено ІІІ групу інвалідності та 55% втрати професійної працездатності з яких: 30% - вібраційна хвороба, 25% - антракосилікоз. Встановлена потреба в санаторно-курортному лікуванні (Довідка серії ЛВА-1 № 005658). Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 24.10.2013 року частково задоволено позов [PERSON] до ДП «Львіввугілля» та стягнено 2 550 грн. відшкодування моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоров'я при виконанні трудових обов'язків, внаслідок трудового каліцтва. Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 09.12.2013 року рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 24.10.2013 року залишено без змін. Як вбачається із витягів з медичних документів, позивач з 28.04.2014 року по 07.05.2014 року та з 02.07.2014 року по 08.07.2014 року перебував на стаціонарному лікуванні із діагнозом: рак правої легені, центральна форма, В стадія, ІІ, стан після ТГТ, антракосилікоз, вузликово-інтерстиціальна форма, вібраційна хвороба, стадія ІІ у вигляді вегетосенсорної полі невропатії рук зі стійким вегетотрофічними змінами, артроз ліктьових суглобів, артроз суглобів кистей з больовим синдромом, функція помірно порушена. Згідно акту розслідування професійного захворювання форми П-4 від 25.07.2014 р. було проведено розслідування випадку хронічного професійного захворювання та зроблено висновок про шкідливі умови праці і вони характеризуються умовами в основному пов'язаними контактом з запиленістю повітря робочої зони, внаслідок неефективності засобів пилеподавлення на протязі шкідливого стажу роботи. Також, факт важких та шкідливих умов праці підтверджується актом санітарно - епідеміологічного обстеження об'єкта від 20.05.2014 року та інформаційною довідкою про умови праці від 27.05.2014 року. Відповідно до виписки виданої міжрайонною спеціалізованою профпатологічною МСЕК серії 10ААА №256664 від 04.08.2014 року йому встановлено 85 % ступеня втрати працездатності та ІІ групу інвалідності безтерміново, із яких 30% встановлено вперше по професійному захворюванню - рак правої легені. У відповідності до ст. 12 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992 року, діючого на час виниклих спірних правовідносин, відшкодування моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Під моральною втратою потерпілого вважається страждання, заподіяні працівникові внаслідок фізичного або психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Відшкодування моральної шкоди можливе без втрати потерпілим працездатності. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Згідно вимог п. 4 «Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров»я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків» затверджених Постановою КМУ від 23.06.1993 року №472 відшкодування шкоди, заподіяної працівнику ушкодженням здоров»я (потерпілому) складається з: виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності; виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам сім»ї та утриманцям померлого); компенсації витрат на медичну та соціальну допомогу (посилене харчування, протезування, сторонній догляд тощо). За наявності факту моральної шкоди потерпілому відшкодовується моральна шкода. Пунктом 11 Постанови пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1997 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що право на отримання потерпілим страхових виплат настає з дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати працездатності. Під моральною шкодою, згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного суду № 4 від 21.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", слід розуміти: втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Також, на підставі ч.1 п.9 вищезазначеної Постанови Пленуму ВСУ, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно ч.2 п. 4.1 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України № 1-рп/2004 від 27.01.2004 p., ушкодження здоров'я заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. З досліджених матеріалів справи вбачається, що знайшли підтвердження обставини заподіяння позивачеві моральної шкоди, яка обумовлена моральним та фізичним стражданням з приводу ушкодження здоров'я, внаслідок професійних захворювань при виконанні своїх трудових обов'язків, в зв'язку з якими [PERSON] було 06.12.2000 року вперше встановлено ІІІ групу інвалідності та 55% втрати професійної працездатності у зв'язку з профзахворюванням. 04.08.2014 року висновком міжрайонної спеціалізованої профпатологічної МСЕК йому безтерміново встановлено ІІ групу інвалідності та 85% втрати професійної працездатності. Це призвело до того, що позивач втратив працездатність, він відчуває постійні болі кистях рук, задишку та кашель. У зв'язку із цим не може повноцінно виконувати роботу при веденні домашнього господарства, став інвалідом. Змушений проходити медичне лікування, витрачати кошти на медикаменти. Всі ці обставини суттєво погіршили уклад його життя, вимагають додаткових зусиль для його належної організації. З огляду на це суд прийшов до висновку, що позивачу завдано моральної шкоди. Оцінюючи розмір моральної шкоди суд враховує загальний стаж роботи позивача на підземних роботах зі шкідливими умовами праці, що складає більше 22 років. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Суд враховує і ту обставину, що [PERSON] у 2000 році вперше встановлено 55% втрати працездатності у зв'язку із професійним захворюванням та ІІІ групу інвалідності, а 04.08.2014 року 85 % втрати працездатності та ІІ групу інвалідності без терміново, із яких 30 % встановлено вперше по професійному захворюванню - рак правої легені. Беручи до уваги наведене, з врахуванням глибини моральних страждань, ступеня вини, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до переконання, що з відповідача в користь позивача слід стягнути 20 000 грн. моральної шкоди, так як вимоги про стягнення 30000 грн. моральної шкоди є завищені та належним чином не обґрунтовані. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача ДП «Львіввугілля».

Outcome: partial