Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди, мотивуючи позовні вимоги тим, що вони проживають однією сім'єю в домоволодінні, яке складається із житлового будин ку, літньої кухні, сараю, гаражу, погребу та присадибної земельної ділянки, загальною площею 0,12 га, що знаходиться у їхньому постійному користуванні, та знаходяться по [ADDRESS], [NUMBER], в смт. Сосниця Чернігівської області. При цьому, на першій частині земельної ділянки, площею 0,05 га, знаходиться житловий будинок із погосподарськими спорудами, а друга земельна ділянка, площею 0,07 га, знаходиться за 10 метрів від першої земельної ділянки, до якої є окремий вихід, довжиною близько 3-5 метрів та шириною близько 1 метра, через приватизовану земельну ділянку відповідача [PERSON], яка проживає у будинку [NUMBER] по [ADDRESS] в смт. Сосниця. В 2010 році відповідач [PERSON] при вирішенні питання щодо приватизації своєї присадибної земельної дідянки запевнила позивачів, що приватизує земельну ділянку лише до місця виходу із їх двору до їхньої земельної ділянки, а тому ніяких перешкод для користування земельною ділянкою не буде, оскільки прохід нею не буде приватизований. З 2010 року до 2013 року, тобто на протязі трьох років, коли відповідач [PERSON] приватизувала земельну ділянку по [ADDRESS]. [NUMBER], між ними були добросусідські відносини, ніяких спірних питань щодо користування земельними ділянклми не виникало. На початку листопада 2013 року вона перегородила сіткою прохід, дов жиною 3-5 метрів та шириною 1 метр, який давав можливість їм проходить до земельної ділянки, та заявила, що все зроблено відповідно до Державного акту на право приватної власності на земльну ділянку. Такі дії відповідача позбавили позивачів можливості вільного користування присадибною ділянкою. Своїми діями відповідач також завдала моральної шкоди, яка полягає в тому, що своїми діями умисно створила перешкоду шляхом відгородження їх від присадибної земельної ділянки, таким шляхом позбавляючи їх можливості нею користуватись, вирощувати сільськогосподарські культури для харчування та забезпечення продуктами на весь рік. Моральну шкоду оцінюють в 5000 грн. Просять усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, площею 0,07 га, по [ADDRESS], [NUMBER], в смт. Сосниця Чернігівської області шляхом знесення відповідачем металевої сітки в ділянці виходу з двору до земельної ділянки, стягнути моральну шкоду в сумі 5000 грн., та судові витрати. Під час розгляду справи позивачі [PERSON], [PERSON] позовні вимоги змінили та просили усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, площею 0,15 га, по [ADDRESS], [NUMBER], в смт, Сосниця Чернігівської області шляхом зобов'язання відповідача [PERSON] знести металічну сітку шириною в 1 (один) метр в ділянці виходу із двору через хвіртку та проходу до земельної ділянки, що межують із земельною ділянкою відповідача [PERSON] по [ADDRESS], [NUMBER], в смт. Сосниця, та повернути відповідачем [PERSON] незаконно захоплену земельну ділянку, шириною 1 метр та довжиною 13 метрів, загальною площею 13 кв. метрів, згідно з висновками судової земельно-технічної експертизи №816-818/14-24 від 27 травня 2014 року, та не чинити перешкод у майбутньому у вільному доступу до своєї земельної ділянки, яка знаходиться в їх користуванні. Визнати недійсним Державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯК №994661 від 23.04.2010 року, виданий на підставі рішення 36 сесії 5 скликання Сосницької селищної ради землевласнику [PERSON]. Стягнути на користь позивачів [PERSON] та [PERSON] з відповідача [PERSON], в рахунок повного відшкодування моральної шкоди - 5000 (п'ять тисяч) гривень, тобто по 2500 (дві тисячі п'ятсот) гривень кожному позивачу; в рахунок вішкодування судових витрат в сумі 458 грн. 80 коп., понесених нами при сплаті судового збору; 2361,60 грн. (дві тисячі триста шістдесят одну гривну 60 копійок) витрат за судову земельно-технічну експертизу, та 1600 грн. (одну тисячу шістьсот гривень) за надання адвокатом [PERSON] правової допомоги, а всього: 9420 грн. 40 коп. (девять тисяч чотириста двадцять гривень 40 копійок). В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовних заявах. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позицію позивачів [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, посилаючись на обставини, викладені в запереченнях проти позову, з яких вбачається, що відповідач просить застосувати позовну давність, відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] підтримав позицію відповідача [PERSON] Представник відповідача відділу Держземагенства у Сосницькому районі [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги в частині визнання державного акту про право власності на земельну ділянку недійсним не визнав. Представник відповідача Сосницької селищної ради в судове засідання надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником домоволодіння [NUMBER] по [ADDRESS] в смт. Сосниця та має в користуванні земельну ділянку 1200 кв. м. на підставі договору міни від 17.07.1996 року, відповідно до свідоцтва про право власності серії САА №110561, а відповідач [PERSON] є власником домоволодіння за [NUMBER]- А по [ADDRESS] в смт. Сосниця, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії ААЕ №953862, та є власником 1/3 земельної ділянки, площею 0,1500 га, розташованої по [ADDRESS], [NUMBER], в смт. Сосниця, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №994661. (а.с. 19, 30, 109-110, 116) З комісійного акту від 13.11.2013 року вбачається, що при обстеженні земельних ділянок в [ADDRESS], [NUMBER] та [NUMBER], де проживають [PERSON] та [PERSON], був проведений обмір земельних ділянок, згідно з інвентарною справою та державнтм актом на землю, комісією запропоновано дотримання добросусідства, згідно з чинним законодавством, в разі незгоди рекомендовано звернутися в суд. (а.с. 33) Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», спори щодо додержання правил добросусідства - обов'язку власників і землекористувачів обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо), - розглядаються судами відповідно до статей 103- 109 ЗК і в тому разі, коли вони попередньо не розглядалися відповідним органом місцевого самоврядування чи органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Відповідно до ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням. Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих ділянок провадиться за рішенням суду. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З показань допитаних в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] вбачається, що на земельній ділянці позивачів спочатку був прохід повз земельну ділянку відповідача, але потім він був перегороджений. Відповідно до ст. 143 ЦПК України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Ухвалою суду від 12.02.2014 року була призначена судова земельно - технічна експертиза. (а.с. 143-144) Так, з висновку експерта №816-818/14-24 від 27.05.2014 року вбачається, що на час проведення огляду земельні ділянки мають спільні межові лінії. (додаток - 4 та 5). Межова лінія між земельними ділянками [NUMBER] [PERSON] та [NUMBER] [PERSON] Фактично становить: 19,57+23,09+1,0+10,04+35,96 = 89,66м.п. Межова лінія між земельними ділянками [NUMBER] [PERSON] та по [ADDRESS], [PERSON] Фактично становить: 3,00 + 10,04 +15,00 = 28,04 м.п. Межова лінія між земельними ділянками [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] Фактично становить: 2,96 м. Згідно з державним актом серії ЯК №994661 від 23.04.2010 року [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 0,1500 га, або 1500 кв.м. (додаток - 2). Згідно з державною системою координат та опису зовнішніх меж земельної ділянки вона межує з: земельною ділянкою [PERSON]; Межова лінія між земельними ділянками [NUMBER] [PERSON] та [NUMBER] [PERSON] повинна бути 23,21+23,09+13,00+36.96 = 96,26м.п. Фактично становить 19,5 7+23, 09+1,0+10,04+36,96 = 89,66м.п. Зменшилась на 96,26 - 89,66 = 6,6 м.п. Зменшення відбулося частково за рахунок створення нової межової лінії між земельними ділянками [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] довжиною 2,96м. Що привело до збільшення площі земельної ділянки [NUMBER] [PERSON] на 1,0x13,00= 13,00м. кв. Згідно з описом меж: - Державним актом серії ЯК №994661, виданого [PERSON], та - Державним актом ІІ-ЧН № 042201 [PERSON] спільної межової лінії між земельними ділянками [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] не повинно бути. Межова лінія між земельними ділянками [NUMBER] [PERSON], та [NUMBER] [PERSON], зменшена на 6,6-2,96 = 3,64м.п. Земельна ділянка [NUMBER] виходить частково на землі загального користування (в бік [ADDRESS]) на 3,64м.п. Що привело до зменшення площі земельної ділянки [NUMBER] [PERSON] на 45,7 м.кв. 3,64 х 25,14: 2 = 45,7м.кв. Що також підтверджується зведеним планом фактичного землекористування (додаток -4). Відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку ІІ-ЧН №042201 від 28 листопада 2000 р. [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 0,08га, або 800 кв.м., розташованої по [ADDRESS]. (додаток -3) Згідно 3 описом зовнішніх меж земельної ділянки вона межує з: - земельною ділянкою [PERSON]; Межова лінія між земельними ділянками [NUMBER] [PERSON] [PERSON] повинна становить 3.00+ 13,00 + 15,00 = 31,00м.п. Фактично становить 3,00 +10,04 + 15,00 = 28,04 м.п Що менше на 31,00 - 28,04 = 2.96 м.п. Зменшення відбулося за рахунок створення нової межової лінії між земельними ділянками [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS], довжиною 2,96м.п. (додаток - 4 та 5). Межова лінія між земельними ділянками [NUMBER] [PERSON] та [NUMBER] [PERSON] зменшилась за рахунок перенесення огорожі на 1,0 м.п [PERSON] в бік земельної ділянки [PERSON], за рахунок чого утворилася нова межова лінія між земельними ділянками [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS], довжиною 2,96м.п. (додаток - 4 та 5). Що привело до невідповідності правовстановлюючих документів а саме: - державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯК №994661 [PERSON] - державного акту на право приватної власності на земельну ділянку ІІ-ЧН № 042201 [PERSON] Під час складання технічної документації із землеустрою гр. [PERSON] на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS], [NUMBER], в смт. Сосниця; була допущена невідповідність а саме : відповідно з Актом погодження зовнішніх меж земельної ділянки [PERSON] були погоджені землекористувачами сусідніх земельних ділянок (додаток - 6). При цьому була невиконана одна вимога: не були винесені в натурі (на місцевість) розміри земельної ділянки, передбачені проектом відведення, із встановленням землевпорядною організацією межових знаків, які передаються власнику на зберігання. Відновлення зовнішніх меж земельної ділянки гр. [PERSON], яка розташована за адресою [ADDRESS], [NUMBER], в смт. Сосниця, відповідно до правовстановлюючих документів (додаток 7). (а.с.165-179). Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, надати суду докази, якими вона обґрунтовує свої вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи : роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених кодексом. Відповідно до ст.ст. 256-257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Враховуючи наведене та те, що позивачі про своє порушене право дізналися лише в листопаді 2013 року, коли відповідач [PERSON] перегородила прохід на земельну ділянку, суд вважає, що позивачі звернулися до суду в межах позовної давності. Відповідно до ст. 125, ч. 1 ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Відповідно до вимог ст. 378 ЦК України право власності на земельну ділянку може бути припинено за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Частиною 1 ст. 21 Цивільного кодексу України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, суд вважає вимоги позивачів про визнання недійсним Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯК №994661 такими, що не відповідають вимогам законодавства і не підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Таким чино, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень діючого законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині зобов'язання відповідача усунути перешкоди в користуванні позивачами земельною ділянкою, відповідно до висновку судової земельно - технічної експертизи №816-818/14-24 від 27.05.2014 року (додаток № 7). Окрім того, суд вважає, що позивачам [PERSON] та [PERSON] заподіяно моральну (немайнову) шкоду, яка полягає у моральних стражданнях внаслідок порушення їх права на землю відповідачем [PERSON], а тому, дотримуючись принципів розумності та справедливості при визначенні розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд вважає, що [PERSON] необхідно відшкодувати на користь позивачів [PERSON] та [PERSON] грошові кошти у розмірі 1000 гривень моральної шкоди. Також необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачів понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 458 грн. 80 коп., а також витрати, пов'язані з проведенням земельно - технічної експертизи, в сумі 2361,60 грн. Відповідно до постанови КМ України №590 від 27.04.2006 року "Про граничні розміри компенсацій витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави", що при розгляді цивільних справ, якщо компенсація сплачується іншою стороною, граничний розмір компенсації не перевищує суму, що обчисляється з того, що зазначеній особі виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Враховуючи час судових засідань, в яких адвокат [PERSON] приймав участь, необхідно стягнути з [PERSON] судові витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката, на користь [PERSON] та [PERSON], в сумі 1600 грн.

Outcome: partial