Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

У червні 2020 року позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Поддубна Юлія Вікторівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , [INFO] . Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Спадкодавець залишив заповіт від 27.12.2006 року, про існування, якого позивачу стало відомо лише 24.05.2020 року. Позивач 25.05.2020 року звернувся до приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Поддубної Ю.В. із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, 26.05.2020 року приватний нотаріус своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини. У встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини позивач не звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою з причини, того, що не знала про існування заповіту, який залишив її померлий батько. Крім того, щодо поважності причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини позивач вважала за необхідне зазначити поширення коронавірусної хвороби (COVID-19) на території України. Враховуючи наведене, позивач просить суд визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] поважною та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою суду від 02 червня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 25-26). Представник позивача - адвокат Кучінська І.С. надала заяву, в якій просила задовольнити позов у повному обсязі та розглядати справу за її відсутності та відсутності позивача (а.с. 37). Відповідачі по справі подали заяви, що не заперечують проти задоволення позовних вимог позивача та просять розглядати справу за їх відсутності (а.с. 30, 31). Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Поддубна Юлія Вікторівна надала суду копію витягу зі спадкового реєстру, копію витягу з реєстру заповітів та письмові пояснення, в яких зазначила, що [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини після смерті померлого батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, в зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини. На випадок своєї смерті [PERSON] , залишив заповіт, відповідно до якого, квартиру [ADDRESS] він заповів - [PERSON] . З заявами про відмову у прийнятті спадщини [PERSON] , померлого [INFO] ніхто не звертався. Свідоцтва про право на спадщину на майно [PERSON] , померлого [INFO] не видавались. Просила розглядати справу та винести рішення за її відсутністю (а.с. 62-64). Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , [INFO] . Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Спадкодавець залишив заповіт від 27.12.2006 року, про існування, якого позивачу стало відомо лише 24.05.2020 року. Позивач 25.05.2020 року звернувся до приватного нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Поддубної Юлії Вікторівни із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 10, 11) 26.05.2020 року приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Поддубна Юлія Вікторівна своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини (а.с. 16). У встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини позивач не звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою з причини, того, що не знала про існування заповіту, який залишив її померлий батько. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.ст. 1223, 1233 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України, про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. Відповідно до правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Не обізнаність позивача про наявність заповіту на його ім`я суд вважає поважною причиною пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, адже така причина є об`єктивною та не залежить від волі особи. Виходячи із вищевказаного, з урахуванням справедливого розгляду справи з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає, що позивач пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин, що дає суду підстави для визначення додаткового строку достатнього для подання позивачем заяви про прийняття спадщини - три місяці з дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного і

Outcome: approved