Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

30.07.2014 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, в якому зазначила, що з 04.04.2004 року по 03.06.2009 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], в період шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її повному утриманні, вона належним чином піклується про задовільний стан його здоров'я, фізичний та духовний розвиток. Батько дитини проживає окремо, належної участі у вихованні, розвитку та утриманні дитини не приймає. Позивачка бажає вивести дитину за кордон для відпочинку та оздоровлення, однак відповідач безпідставно чинить перешкоди у здійсненні заходів, спрямованих на покращення здоров`я сина, його фізичний, духовний та моральний розвиток, та відмовляється надати дозвіл на виїзд малолітньої дитини за кордон для відпочинку та оздоровлення без жодних вагомих аргументів. В зв`язку з цим, позивачка просила надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до країн ближнього чи дальнього зарубіжжя дитини та на оформлення і видачу проїзних документів без згоди та супроводу батька. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позоні вимоги визнав, не заперечував проти виїзду дитини за межі України. Представник третьої особи - органу опіки і піклування Тростянецької РДА Вінницької області Лук`янова Т.В., в судовому позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти задоволення позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03.06.2009 року шлюб між сторонами розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 39 (а.с.5); від даного шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON], про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 2, де батьками записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON], яка після розірвання шлюбу змінила прізвище на [PERSON](а.с.7). Згідно довідки №327 від 30.07.2014 року виданої виконкомом Глибочанської сільської ради Тростянецького району Вінницької області дитина [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] та знаходиться на її повному утриманні(а.с.8). Крім того, судом встановлено, що батько [PERSON] за останні роки не піклувався про сина, не надавав матеріальної допомоги, що підтверджено розрахунком заборгованості по сплаті аліментів станом на 15.07.2014 року(а.с.10), та довідкою виданою Великостратіївською середньою загальноосвітньою школою І-ІІст. (а.с.11). Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або у супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» № 3857-XII від 21 січня 1994 року: «За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Проїзний документ дитини видається органами внутрішніх справ за місцем проживання. Проїзний документ на дитину оформляється терміном на три роки або до досягнення нею 18-річного віку.» В силу п.п. 17, 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями: Відомості про дітей, які їдуть за кордон разом з батьками (законними представниками), вписуються в паспорти батьків чи одного з батьків (законних представників) на підставі заяви громадянина, у чий паспорт вписуються діти. У разі потреби самостійного виїзду дитини, яка постійно проживає в Україні, за кордон оформляється проїзний документ, а у випадках, передбачених пунктом 4 цих Правил, - паспорт. Оформлення паспорта / проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2010 року № 724 (пункти 3,4), передбачають, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. Згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р. N 789-XII, частин 7, 8 ст. 7 СК, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. На підставі ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. При цьому, всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про охорону дитинства», батьки, інші члени сім'ї та родичі, зокрема ті, які проживають у різних державах, не повинні перешкоджати одне одному реалізувати право дитини на контакт з ними. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Враховуючи те, що [PERSON] не займається вихованням дитини, не забезпечує її матеріально, а у позивачки є умови для її належного розвитку та виховання, враховуючи інтереси малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. 16 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 4 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст. ст. 150 -153 СК України,

Outcome: partial