Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

25.09.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності, після уточнення кого просить встановити факт проживання однією сім'єю [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] з 1989 року до [INFO], визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] який в цілому складається з однієї кам'яної житлової будівлі загальною житловою площею 82,6 кв.м, яка складається з кухні площею 9,3 кв.м, вітальні площею 14,6 кв.м, житлової кімнати площею 7,8 кв.м, житлової кімнати площею 8,8 кв.м, коридору площею 8 кв.м, холу площею 48,7 кв.м, житлової кімнати площею 14,8 кв.м, житлової кімнати площею 135 кв.м, житлової кімнати площею 10,5 кв.м, санітарного вузлу площею 7,3 кв.м та надвірних споруд «Б» літньої кухні, «В» сараю, «Г» вбиральні, «Д» душу, «И», «Ж» гаражів, «З» бані, №2,5-9 огороджень, І-мостіння, ІІ-шахти, розташованих на земельній ділянці розміром 1322 кв.м;1/2 частин земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,0999 гектарів, розташованої на території Одеської міської ради [ADDRESS];1/2 частин однокімнатної квартири [ADDRESS] загальною площею 41,4 кв.м, яка складається з кімнати площею 18,4 кв.м, кухні площею 7,4 кв.м, ванної кімнати площею 2,6 кв.м, вбиральні площею 1,0 кв.м, коридору площею 5,6 кв.м, вбудованих шаф площею 0,8 га та 0,2 кв.м, лоджій площею 4 кв.м та 1,4 кв.м, яка знаходиться в іпотеці ПАТ « ОТП Банк» згідно з договором іпотеки від 23.04.2008 року. В судовому засіданні позивачка, та її представник. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Необхідність встановлення факту проживання однією сім'єю з покійним [PERSON] обґрунтовували необхідністю для оформлення майнових прав на спільне майно. Відповідач [PERSON] надав до судового засідання заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі не заперечував проти їх задоволення та просив справу розглядати за його відсутністю. Представник Київської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування, як представник неповнолітньої [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, 25.02.15 року надали до суду заперечення на уточнені позовні вимоги в яких просять відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON]. Представник Третьої Одеської державної нотаріальної контори надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутністю представника Третьої Одеської нотаріальної контори, розгляд справи залишили на розсуд суду. Представник ПАТ «ОТП Банк» в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Вислухавши пояснення позивача та її представника, взявши до уваги пояснення свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, з 1989 року [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], який [INFO] помер, не залишивши заповіту на випадок смерті. Від даних відносин у [PERSON] та [PERSON] народились діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у свідоцтвах про народження яких батьком зазначений [PERSON] ( а.с 9, 10). [PERSON] та [PERSON] на протязі багатьох років, а саме з 1989 року по [INFO], проживали разом за адресою: [ADDRESS], вели спільне господарство, мали єдиний родинний бюджет. Вищевказані обставини доведені у судовому засіданні належними доказами: оглянутими у судовому засіданні свідоцтвами про народження сумісних дітей, фотокартками та відібраними в судовому засіданні показаннями свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [PERSON]. Відповідно до Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки (ст. 3 СК). Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. З огляду на зазначене, суд вважає можливим встановити факт проживання однією сім'єю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в період з 1989 року до [INFO]. За період проживання однією сім'єю, не перебуваючи у шлюбі між собою, [PERSON] та [PERSON] було набуте наступне майно: житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який належить [PERSON] на підставі договору дарування від 01.08.2000 року, та в цілому складається з однієї кам'яної житлової будівлі загальною житловою площею 82,6 кв.м, яка складається з кухні площею 9,3 кв.м, вітальні площею 14,6 кв.м, житлової кімнати площею 7,8 кв.м, житлової кімнати площею 14,8 кв.м, житлової кімнати площею 13,5 кв.м, житлової кімнати площею 10,5 кв.м, санітарного вузлу площею 7,3 кв.м та надвірних споруд «Б»- літньої кухні, «В» сараю, «Г» вбиральні, «Д» душ, «И», «Ж» гаражів, «З» бані, №2,5-9 огороджень, І мостінь, ІІ шахти, розташованих на земельній ділянці розміром 1322 кв.м, земельна ділянка площею 0,0999 гектарів, що розташована на території Одеської міської ради [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю для будівництва та обслуговування від 06.06.2002 року виданого на підставі рішення Одеської міської ради від 04.07.2001 року ( а.с. 36). Також [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.08.1996 року, виданого на підставі розпорядження Управління житлово-комунального господарства виконкому одеської міської ради народних депутатів від 16.08.1996 року № 81123, належить квартира [ADDRESS], загальною площею 41,4 кв.м ( а.с. 24, 25). На період укладання договору дарування від 01.08.2000 року на підставі якого [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв у дар житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], сторонами був оцінний дар у 53812,00 гривень ( а.с. 31). Однак [PERSON] був визнаний інвалідом 2 -ї групи за загальним захворюванням, а [PERSON] з 2008 року є фізичною особою підприємцем, у зв'язку з чим все нерухоме майно утримувалось за кошти [PERSON], а саме здійснювався поточний ремонт, оплачувались відповідні комунальні послуги та інші платежі з утримання майна. За період перебування у фактичних шлюбних відносинах будинок [ADDRESS] було реконструйовано, відремонтовано, збільшена його загальна площа, а також суттєво збільшена і вартість земельної ділянки, розміром 1322 кв.м., на якої знаходиться будинок, і земельна ділянка площею 0,0999 гектара, розташованої на території Одеської міської ради [ADDRESS] та внаслідок спільних трудових затрат та грошових внесків за кошти отримані від підприємницької діяльності [PERSON] Вказані факти також підтверджено показаннями свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до положення ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 СК України, яка закріплює права спільної сумісної власності подружжя. Так відповідно до вимог ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них н мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) та вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Також як передбачено положенням ст. 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною першою статті 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, суд вважає, що у судовому засіданні доведене, що житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], які розташовані на земельній ділянці розміром 1322 кв.м., а також земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,0999 гектара, яка розташована на території Одеської міської ради [ADDRESS] є спільною сумісною власністю [PERSON], та [PERSON] визнати за [PERSON], і є правові підстави для визнання право власності за [PERSON] на сумісне майно, у вигляді ? частини житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], якій в цілому складається з однієї кам'яної житлової будівлі загальною житловою площею 82,6 кв.м, та надвірних споруд, розташованих на земельній ділянці розміром 1322 кв.м; визнати за [PERSON] право власності на сумісне майно, у вигляді ? частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,0999 гектара, розташованої на території Одеської міської ради [ADDRESS]. В іншій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки в судовому засіданні не доведено, що квартира [ADDRESS], загальною площею 41,4 кв.м, яка належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.08.1996 року, виданого на підставі розпорядження Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 16.08.1996 року № 81123, є спільною сумісною власністю [PERSON], та [PERSON]. Згідно зі ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", передача займаних квартир (будинків) у спільну сумісну або часткову власність здійснюється за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у даній квартирі (будинку), а в даному випадку у судовому засіданні не доведено, що [PERSON] мешкала разом з [PERSON] у даній квартирі на момент її отримання та приватизації, оскільки навіть з витягу з будинкової книги, що міститься на аркуші справи 17-19, вбачається, що сторони були зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Також з боку позивача не доведене наявність підстав, для визнання квартири спільною сумісною власністю відповідно до вимог ч.1 ст. 62 СК України. На підставі викладеного й

Outcome: partial