Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

08 вересня 2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Нововолинського міського суду від 04 грудня 2013 року було розірвано шлюб між нею та відповідачем. Від спільного проживання в подружжя є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 15 серпня 2016 року з відповідача присуджені до стягнення аліменти в її користь на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/4 частки його щомісячного заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 червня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. Вона перебуває у відпустці по догляду до трьох років за дитиною від іншого шлюбу, отримує соціальну допомогу в розмірі 860 грн. На даний час значно зросли витрати на утримання дитини, а саме на лікування, підручники, одяг, шкільні приладдя. Відповідач офіційно не працює, проте має постійний підробіток за надання послуг охорони ТОВ «Нововолинський олійно-жировий комбінат». Просить збільшити розмір стягуваних з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки його щомісячного заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначивши з дня набрання цим рішенням законної сили їх розмір в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. щомісячно на дитину до досягнення нею повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду письмову заяву, просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився без поважних причин, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково у зв'язку з наступним. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження дитини (а.с.3). Рішенням Нововолинського міського суду від 04 грудня 2013 року присуджено до стягнення з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки його щомісячного заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 червня 2016 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.6-7). Як вбачається із довідки ОСББ «Затишок №НВ» від 23.08.2017, неповнолітня [PERSON] проживає із матірю [PERSON] (а.с.4). Згідно із довідкою №871 від 03.08.2017, виданою управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області, позивач отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн. (а.с.8). Згідно із ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 цієї статті передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] проживає з неповнолітньою дитиною, яка на даний час перебуває на її утриманні та вихованні. Позивачу не вистачає отримуваних від відповідача аліментів на утримання дитини, яка потребує все більших витрат для забезпечення нормального розвитку, а позивач сама не може самостійно утримувати її належним чином. Відповідач є працездатним і має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі ніж ті, які присуджені рішенням Нововолинського міського суду від 15 серпня 2016 року. Таким чином, оскільки батьки несуть однакову відповідальність за матеріальне забезпечення своїх дітей, суд вбачає підстави для збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] із 1/4 частки щомісячного заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно на дитину до досягнення нею повноліття, з урахуванням того, що зміна розміру аліментів відбувається з моменту набрання рішенням суду законної сили. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє.

Outcome: partial