Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

Черкаська районна\~лікарня с.\~Мошни Черкаського\~районузвернулася до суду з позовом до [PERSON],\~[PERSON]про відшкодування збитків, стягнення заборгованості по орендній платі та пені, мотивуючи тим, що 01.09.2012 року з відповідачем [PERSON] був укладений договір оренди нежитлового приміщення загальною площею 69,75 кв.м., що знаходиться за адресою Черкаська область Черкаського району с. Мошни, вул. Леніна,199б. В звязку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] своїх зобовязань по сплаті орендної плати, виникла заборгованість на загальну суму 2875,84 грн. та пеня за несвоєчасну сплату в розмірі 120,43 грн. Крім того, відповідачем [PERSON] нанесені матеріальні збитки в сумі 30090,00 грн. в результаті погіршення стану орендованого майна шляхом неправомірного відокремлення поліпшень, проведених в орендованому приміщенні. Відповідач [PERSON] надіслав до суду відзив в якому визнає позов частково, а саме: заборгованість з орендної плати за квітень, травень 2015 року в сумі 1222,22 грн., в решті вимог проти позову заперечує та зазначає, що орендованим майном не користується з часу припинення дії договору оренди, тобто з 31.07.2015 року, тому не згідний з нарахованою орендною платою за серпень та вересень 2015 року. Крім того, [PERSON] не визнає позовні вимоги щодо нанесення ним збитків та їх розміру, обґрунтовуючи тим, що позивач не довів факт вчинення відповідачем дій, повязаних з погіршенням стану орендованого майна, а також у нього є сумніви щодо достатності спеціальних знань у комісії, яка проводила визначення розміру збитків. В судовому засіданні представники позивача підтримали позов з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Судом встановлено, що 01.09.2012 року між Черкаською районною\~лікарнею с.\~Мошни Черкаського\~районута фізичною особою-підприємцем [PERSON] був укладений договір оренди нерухомого майна №4, а саме: приміщення площею 69,75 кв.м., яке знаходиться за адресою Черкаська область Черкаського району с. Мошни, вул. Леніна,199б. Вартість орендованого приміщення станом на 01.09.2012 року становить 28100,00 грн. Розмір орендної був визначений сторонами в сумі 351,25 грн. на місяць. Ці обставини не оспорюються сторонами та підтверджуються наданим суду договором оренди нерухомого майна №4 від 01.09.2012 року (а.с. 1114). Строк дії договору з 1 вересня 2012 по 31 липня 2015 року включно. Як вбачається з довідки про нарахування орендної плати, наданої позивачем, відповідач [PERSON] не виконав договірне зобовязання по сплаті сум орендної плати у квітні-травні 2015 року. Факт не сплати орендної плати за період квітень-травень 2015 року в сумі 1222,22 грн. на думку суду є доведеним та не заперечується відповідачем [PERSON] і позов в цій частині підлягає до задоволення. Що стосується заявленої вимоги про стягнення орендної плати за період серпень вересень 2015 року, суд вважає, що дана вимога є не обґрунтованою, оскільки строк дії договору оренди закінчився 31.07.2015 року. Посилання позивача на відсутність акту приймання-передавання орендованого майна після закінчення договору оренди, як на доказ продовження договору оренди після 31.07.2015 року суд до уваги не приймає, оскільки відповідно до п.2.3 договору у разі припинення його дії майно повертається орендарем орендодавцю. Орендар повертає майно орендодавцю аналогічно порядку, встановленому при передачі майна орендарю цим договором. Разом з тим яким чином (порядком) передавалося майно позивачем орендаторові під час укладення договору 01.09.2012 року позивач належними доказами не пояснює, акт приймання-передачі належним чином між сторонами не укладався. Тому на думку суду, не відомо яким саме чином відповідач [PERSON] прийняв орендоване майно і яким чином мав повертати, позивач належними доказами суду не обґрунтував. Крім того, відповідно до п. 10.5. договору, його чинність припиняється в односторонньому порядку із закінченням строку, на який його було укладено. Беручи до уваги викладене вище, суд вважає, що доказів того, що строк дії договору був продовжений до вересня 2015 року і відповідач [PERSON] продовжував користуватися орендованим майном після закінчення строку дії оренди визначеної в договорі (31.07.2015 року) позивачем не надано. Тому позовна вимога в частин стягнення орендної плати з [PERSON] за серпень-вересень 2015 року задоволенню не підлягає. Заперечення відповідача [PERSON] про те, що він не вчиняв протиправних дій по відокремленню поліпшень, які стали наслідком погіршення стану орендованого майна, суд оцінює критично з огляду на наступне. Відповідно до пунктів 4.1, 4.2, 4.3, 4.4, 4.5, 4.7 вищевказаного договору орендар [PERSON] зобов'язався використовувати орендований об'єкт у відповідності з його цільовим призначенням та умовами даного договору протягом всього строку договору оренди; своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату; забезпечувати збереження орендованого майна, запобігати його пошкодженню і псуванню, здійснювати заходи протипожежної безпеки; у разі припинення або розірвання договору повернути орендодавцеві орендоване майно у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати орендованого майна з вини орендаря. З пояснень відповідача [PERSON], які задокументовані у висновку старшого інспектора Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області від 21.12.2015 року (а.с. 27), вбачається, що відповідачем [PERSON] не заперечується факт, що на час укладення договору оренди ремонт в приміщенні був проведений з дозволу орендодавця попереднім орендарем, братом відповідача [PERSON] в період з 2007 по 2012 рік. Крім того, в своїх поясненнях відповідач [PERSON] підтверджує факт проведення відокремлення поліпшень в орендованому приміщенні., зазначивши, що після закінчення терміну дії договору оренди він, разом із знайомим, демонтував підвісну стелю, вагонку зі стін та інше майно (а.с. 27). Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] допитані в судовому засіданні, кожен окремо пояснили суду, що вони працюють в Черкаській районній лікарні с.Мошни, і були свідками того, що відповідач [PERSON] в 2012 році брав в оренду приміщення лікарні, яке було в стані придатному до використання і в ньому були наявні поліпшення виконані братом відповідача, проте повернув відповідач [PERSON] приміщення із відокремленням поліпшень при цьому зруйнував стелею, стіни, підлогу і в такому вигляді його використовувати на даний час не можливо. За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина 1 статті 22, стаття 611, частина 1 статті 623 Цивільного кодексу України). Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду №6 від 27.03.1992 року про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Стаття 778 ЦК України визначає, що наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач має право на їх вилучення. Якщо поліпшення зроблено з дозволу наймодавця наймач має право на відшкодування витрат на поліпшення речі, а при відсутності дозволу наймач не має права вимагати відшкодування їх вартості. Оцінюючи вище наведені обставини суд вважає доведеним факт спричинення відповідачем [PERSON] шкоди майну, яке було ним орендоване у позивача. Проте, докази на які посилається позивач при визначенні розміру нанесених збитків, а саме: кошторис розрахунку нанесених збитків від 14.12.2015 року на суму 20070,00 грн. (а.с. 22) та кошторис відновлюваних робіт, які необхідно провести для відновлення попереднього стану будівлі, на загальну суму 10020,00 грн. (а.с. 23) суд вважає не належними з наступних підстав. Кошториси на які посилається позивач складені комісією Черкаської районної лікарні с.Мошни Черкаського району Черкаської області без дотримання вимог «Правил визначення вартості будівництва ДСТУ БД.1.1.-1.2013», а саме: не зрозуміла система ціноутворення вартості як нанесених збитків так і вартості відновлювальних робіт. Суд вважає, що позивач не обґрунтував розмір нанесених матеріальних збитків належними доказами, клопотання про проведення відповідної експертизи позивачем не заявлялось, тому суд вважає, що вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Що стосується вимог заявлених позивачем до [PERSON], суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду достатніх та належних доказів в обґрунтування своїх позовних вимог. Позивач в своїй позовній заяві як і його представники в судовому засіданні взагалі жодним чином не пояснили, які саме цивільні права позивача порушив [PERSON], в якому обсязі і яким чином. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у звязку з чим з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення документально підтверджений судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 50,98 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial