Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] Васильовчи про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. В основу заявлених вимог позивач посилається на те, що 10.07.2016 року відповідачем [PERSON] було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], що належить позивачу) та притягнуто відповідача до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення. Вимоги позивач мотивує тим, що діями відповідача йому завдано матеріальну шкоду, оскільки змушений був проводити ремонт автомобіля за свій рахунок та спричинено моральну шкоду, оскільки товарний вигляд автомобіля був суттєво втрачений, відповідач не вжив жодних заходів для добровільного відшкодування збитків, позбавлення користування на тривалий час автомобілем, що призвело до незручностей і труднощів у пересуванні чи придбанні засобів для належного життя і роботи. У звязку з чим, просить суд стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду у розмірі 46593,65 грн та моральну шкоду у розмірі 5000 грн. Позивач в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву (вх. № 2976 від 05.05.2017 року) про розгляд справи у його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити (а.с. 17). Відповідач в судовому засіданні проти скоєної ДТП не заперечує, стягнення у виді штрафу за вчинене адміністраивне правопорушення сплатив згідно постанови Свалявського районного суду від 26.07.2016 року, однак проти заявленого відшкодування матеріальної та моральної шкоди у таких великих розмірах заперечує через складне матеріальне становище. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та доводи позовної заяви, суд доходить наступного висновку. Згідно ст. 11 ЦПК України - суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог. Відповідно до ст. 3 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 22 ЦК України - особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ: Відповідно до постанови Свалявського районного суду Закарпатської області від 26 липня 2016 року (справа № 306/1475/16-п) [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Постанова набула законної сили 08.08.2016 року та звернута до виконання (а.с. 12). З досліджених в судовому засіданні рахунку № ФС54298 від 16.07.2016 року та акту виконаних роббіт № Фо-К-0014920 від 06.08.2016 року, наданих ТОВ ФОРВАРД АВТОЦЕНТР - [PERSON] проведено ремонт транспортного засобу марки NISSAN QASHQAI 1.6-SJNJAAJ10U7170615, державний номерний знак [NUMBER] на суму 82641,31 (а.с. 5, а.с. 7). Згідно доданої до позову квитанції від 15.09.2016 року ТОВ ФОРВАРД АВТОЦЕНТР автосалону СТО видано фіксальний чек на оплату у сумі 82641,31 грн., яка оплачена [PERSON] за ремонт транспортного засобу NISSAN QASHQAI, д.н.з. [NUMBER] (а.с. 6). Згідно доданого до позову полісу № АЕ/8586628 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 15.01.2016 року цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] (транспортний засіб марки ВАЗ 2103 державний номерний знак [NUMBER]) застрахована приватним акціонерним товариством Страхова група ТАС (а.с. 9). Відповідно до наданого розрахунку ПАТ СГ ТАС (вих. № ГМ00/3286 від 12.10.2016 року) матеріальний збиток, завданий [PERSON] (транспортний засіб марки NISSAN QASHQAI, державний номерний знак [NUMBER]) згідно звіту № 29-D/22/8 від 08.08.2016 року ТОВ Експертум АВЕ становить 52718,83 грн. (а.с.10-11) та вказана сума оплачена позивачем. Відповідно до Правової позиції, висловленої ВСУ під час розгляду справи № 6-2808цс15 (постанова від 20 січня 2015 року) : Право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: ПЛЕНУМ Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй Постанові від 01.03.2013 року за № 4 Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки п. 4 розяснив, що: Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіяча за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. За правовим змістом ч. 2 ст. 1187, п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України - шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Шкода завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою. ПЛЕНУМ Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй Постанові від 01.03.2013 року за № 4 Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки п. 7 абз. 5 розяснив, що: Правила ч. 4 ст. 1193 ЦК про можливість зменшення розміру відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину, застосовуються у виняткових випадках, якщо відшкодування шкоди у повному розмірі неможливе або поставить відповідача у тяжке матеріальне становище. З врахуванням викладеного та зважаючи на те, що позивачем доведено факт спричинення йому матеріальної шкоди від дій відповідача [PERSON] суд вважає, що вимоги позивача про стягнення на його користь матеріальної шкоди, внаслідок ДТП є підставними та підлягають до часткового задоволення. В частині заявленої вимоги про стягнення заподіяної позивачу [PERSON] моральної шкоди у розмірі 5000 грн., суд доходить слідуючого висновку. Відповідно до ст. 23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4)у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. ПЛЕНУМ Верховного Суду України у своїй Постанові від 31.03.1995 року за № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди п. 3 розяснив, що: Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України - моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. З врахуванням викладеного та зважаючи на те, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено факт спричинення йому моральної шкоди від дій відповідача, а тому суд вважає, що ця вимога позивача не підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 214 п. 6 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. У відповідності до ст. 88 ч. 1 ЦПК України та п. 35 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" якщо позов задовлено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені докази в судовому засіданні, суд доходить висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити частково.

Outcome: partial