Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

26 лютого 2018 року до суду надійшла зазначена позовна заява. Позивач [PERSON] просить: стягнути з [PERSON] суму боргу по аліментам в розмірі 38 491,20 грн. та пеню у розмірі 38 491,20 грн., а разом 76 982,40 грн. на утримання дитини [PERSON], [INFO]. Вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі та від шлюбу [INFO] народився син [PERSON]. За рішеннями суду шлюб між сторонами розірвано та стягнуто з відповідача аліменти в розмірі 1/4 всіх видів його доходів але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29 жовтня 2008 року. Позивач звернулась у 2017 році до виконавчої служби та здійснюється виконавче провадження про стягнення аліментів починаючи з 2018 року. Однак постало питання про стягнення боргу за попередні роки, а саме: 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017 роки. Згідно її розрахунків борг по аліментам за ці роки складає 38491, 20 грн., пеня по аліментам складає 38491, 20 грн. Отже, загальна сума заборгованості [PERSON] по аліментам та пені з 2009 рік по 2017 рік становить 76982, 40 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав. Наполягав на їх задоволенні посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві та відповіді на відзив. Крім того, із пояснень позивача йому відомо, що надані відповідачем квитанції свідчать, тільки про те що [PERSON] іноді надсилав їй кошти на святкування дня народження сина, на лікування, та інші потреби. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, із наданого суду відзиву вбачається, що позовні вимоги він не визнає, вважає викладені в позовній заяві твердження та доводи такими, що не відповідають дійсності. Вислухавши представника позивача, оцінивши надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON]. Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 12 червня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції в Київській області, актовий запис № 1991 від 29.12.2004 року батьком дитини зазначений [PERSON], [PERSON]. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 18 грудня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції в Київській області, актовий запис № 943 від 04.12.2008 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З дублікату виконавчого листа вбачається, що з [PERSON], [INFO], уродженця м.Біла Церква, Київської області стягнуто аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.10.2008 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно листа Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції № 113 від 05.01.2018 року 05.12.2017 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено боржнику для виконання, стягувачу для відома. Заборгованість по сплаті аліментів за зазначеним виконавчим провадженням станом на 05.01.2018 року відсутня. Згідно листа Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції № 5289 від 12.04.2018 року 05.12.2017 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено боржнику для виконання, стягувачу для відома. Заборгованість по сплаті аліментів за зазначеним виконавчим провадженням станом на 12.04.2018 року відсутня. Одночасно повідомляють, , що згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень вищезазначений виконавчий документ надходив на виконання до Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби 16.01.2009 року. Державним виконавцем 18.01.2009 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. 04.03.2009 року державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження згідно заяви стягувача про відмову від отримання аліментів. За період з 04.03.2009 року по 04.12.2017 року, згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень, вищезазначений виконавчий документ на примусове виконання не пред'являвся. Згідно дублікатів чеків Приват Банку, [PERSON] перераховував на рахунок отримувача - [PERSON] суми: 05.02.2015 року - 298 грн., 24.03.2015 року - 98 грн., 13.02.2015 року - 268 грн., 26.01.2015 року - 298 грн., 09.07.2015 року - 498 грн., 19.05.2015 року - 498 грн., 04.04.2015 року - 248 грн., 10.03.2015 року - 198 грн., 29.12.2015 року - 198 грн., 03.11.2015 року - 698 грн., 03.11.2015 року - 698 грн., 25.09.2015 року - 1048 грн., 12.01.2016 року - 218 грн, 07.04.2016 року - 201 грн., 27.12.2015 року - 118 грн., 17.12.2015 року - 503 грн., 22.02.2018 року - 502, 51 грн., 16.03.2018 року - 1005,03 грн., 24.01.2018 року - 502,51 грн., 06.02.2018 року - 201,01 грн., 31.12.2017 року - 502,51 грн., 18.12.2017 року - 2512,56 грн., 13.06.2017 року - 498 грн, 29.10.2017 року - 998 грн., 20.05.2016 року - 203 грн., 26.03.2017 року - 1048 грн. на загальну суму - 14059, 13 грн. У відповідності до положень статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів за минулий час, то при їх вирішенні, суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 194 СК України, 1. Аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. 2. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Інтегруючи зазначену норму закону до позовних вимог [PERSON], суд приходить до переконання, що з [PERSON] необхідно стягнути аліменти за минулий час, а саме: за період з 01.12.2014 року по 01.12.2017 року зважаючи на те, 05.12.2017 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено боржнику для виконання, стягувачу для відома. У відповідності до ч. 1 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості (ч.2 ст.195 СК України). Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом (ч.3 ст.195 СК України). Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Разом із тим згідно з ч.3 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Отже, розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем (а не стягувачем, чи боржником). Лише визначивши розмір такої заборгованості, можна обчислювати неустойку. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 22 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за № 3 від 15 травня 2006р. - передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. З урахуванням того, що згідно з положеннями СК України аліменти призначаються та виплачуються /стягуються/ щомісяця, тому за змістом ст.196 СК України нарахування пені обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено сплати певної суми заборгованості. У відповідності до ч.4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов'язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] не знаходився у розшуку як боржник по аліментам, не перебував за кордоном, а тому з нього слід стягнути аліменти за минулий час в межах трирічного строку виходячи із наступних розрахунків: Розрахунок заборгованості по аліментам: Грудень 2014 року - 385,80 грн. (прожитковий мінімум для дитини відповідного віку 1286,00 грн.); з 01.01.2015 року - по 31.08.2015 року - 3086,40 грн. (прожитковий мінімум для дитини відповідного віку 1286,00 грн.) = 1286 х 30% х 8 місяців; з 01.09.2015 року - по 31.12.2015 року - 1746,40 грн. (прожитковий мінімум для дитини відповідного віку 1455,00 грн.) = 1455 х 30% х 4 місяці; з 01.01.2016 року - по 30.04.2016 року - 1746,00 грн. (прожитковий мінімум для дитини відповідного віку 1455,00 грн.) = 1455 х 30% х 4 місяці; з 01.05.2016 року - по 30.11.2016 року - 3215,00 грн. (прожитковий мінімум для дитини відповідного віку 1531,00 грн.) = 1531 х 30% х 7 місяців; з 01.12.2016 року - по 31.12.2016 року - 506,70 грн. (прожитковий мінімум для дитини відповідного віку 1689,00 грн.) = 1689 х 30% х 1 місяць; з 01.01.2017 року - по 30.04.2017 року - 2026,80 грн. (прожитковий мінімум для дитини відповідного віку 1689,00 грн.) = 1689 х 30% х 4 місяці; з 01.05.2017 року - по 30.11.2017 року - 3731,70 грн. (прожитковий мінімум для дитини відповідного віку 1777,00 грн.) = 1777 х 30% х 7 місяців. Загальна сума складає - 16444,50 грн. Відповідач сплачував аліменти на банківський рахунок позивача, що підтверджується квитанціями, які містяться в матеріалах справи. Суд приймає зазначені копії квитанцій у межах періоду з 01.12.2014 року по 01.12.2017 року як належний доказ проаналізувавши періодичний характер сплат, та відповідність сум нарахованих аліментів за відповідний період. Таким чином, зарахована судом сплата аліментів по квитанціям складає - 8833 грн. (298 грн. + 98 грн.+ 268 грн.+ 298 грн.+ 498 грн.+ 498 грн.+ 248 грн.+ 198 грн.+ 198 грн.+ 698 грн.+ 698 грн.+ 1048 грн.+ 218 грн.+ 201 грн.+ 118 грн.+ 503 грн.+ 498 грн.+ 998 грн.+ 203 грн.+ 1048 грн.). Відповідно до зазначених розрахунків нарахованих аліментів та фактично сплачених до примусового стягнення підлягає сума 7611,50 грн. Щодо позовних вимог про стягнення пені у зв'язку з несплатою аліментів необхідно зазначити, що відповідач сплачував аліменти, оскільки дану обставину не спростовано в судовому засіданні позивачем, і не можуть сприйнятися як гроші на лікування, або подарунки на День народження, у зв*язку із тим, що мають періодичний характер, тому суд вважає, що в даному випадку відсутня вина відповідача у виникненні заборгованості та з врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин відсутні підстави для стягнення пені з відповідача. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд враховує пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову, та вважає за необхідне стягнути з відповідача 69,70 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial