Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

19.02.2020 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачи позову - 19.02.2020 року, з відповідача [PERSON] аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачи позову - 19.02.2020 року. Позов обґрунтовує тим, що є матір*ю відповідачів, досягла 70 років, не працює, отримує пенсію 1680 грн., інших джерел існування не має, а тому дуже потребує матеріальної допомоги. Відповідачка [PERSON] , [INFO] , добровільно матеріальну допомогу не надає, не працює, проживає удвох з чоловіком, утриманців не має, проте має господарство та мотеріальну можливість надавати матеріальну допомогу непрацездатній матері. Відповідач [PERSON] , [INFO] , працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.02.2020 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері залишено без руху для усунення недоліків. 04.03.2020 року [PERSON] подано уточнений позов, в якому вона просила стягнути з відповідача [PERSON] та відповідача [PERSON] на її користь аліменти в розмірі по 500 грн. з кожного щомісячно, починаючи з дня подачи позову - 19.02.2020 року. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.03.2020 року даний позов прийнято та відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.07.2020 року до участі у розгляді справи в якості 3-х осіб залучено [PERSON] та [PERSON] , які мають спільних неповнолітніх дітей з відповідачем [PERSON] . Позивач в судове засідання не з,явилась, надала письмову заяву проводити розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з,явилася, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав письмові докази про сплату аліментів неповнолітній дитині, про наявність неповнолітньої дитини та розмір доходів, спір просив вирішувати за його відсутністю. Треті особи [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з*явилилися, про день та час слухання справи сповіщалися своєчасно та належним чином, прични неявки суд не повідомили. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши представлені в справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , який народився [INFO] , є рідним сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане повторно 19.02.2020 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустральному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 184. Крім того встнаовлено, що [PERSON] , яка народилася [INFO] , є рідною донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане 13.04.1988 року Палацем новонароджених м. Харкова, актовий запис № 11847. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 03.08.1979 року народження Московським відділом РАЦС м. Харкова, актовий запис № 753, 03.08.1979 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб та після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] ». Внаслідок укладення шлюбу з [PERSON] [PERSON]. змінила прізвище на « [PERSON] » (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , видане 05.08.1989 року Московським відділом РАЦС м. Харкова, актовий запис № 1315), після чого [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прроізвище на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 24.09.2016 року Лозівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 245. Отже матеріалами справи доведено, що позивач [PERSON] є матірью відповідача [PERSON] , який народився [INFO] , та відповідачки [PERSON] , яка народилася [INFO] . Крім того, судовим розглядом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є непрацездатною особою в наслідок віку. З довідки про доходи № 9326 4335 8605 6317, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області Індустріального відділу обслуговування громадян у м. Харкові вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в Індустріальному об*єднаному управлінні ПФУ м. Харкова в Харківській області і отримує пенсію за віком. Сума пенсії за період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року складла 21 928 грн. 50 коп., розмір щомісячної пенсії станом на грудень 2019 року становить 1687 грн. 35 коп. Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. В силу ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Пункт 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" містить роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обовязків щодо них. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Свідченням такої потреби є отримання матір`ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. При визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей. При вирішення спору слід врахувати роз`яснення, викладені в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.03.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно з ч. 2ст. 205 СК України при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Крім того, при поставнолені рішення по справі суд враховує висновки про застосування норм права, викладені у Постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі справа N 212/1055/18-ц, провадження N 61-2386сво19 : Тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги. Суд, враховує обставини справи, що позивач є пенсіонеркою, тобто в правовому розумінні непрацездатною, отримує не значну за розміром пенсію, інших джерел існування не має, а тому дуже потребує матеріальної допомоги, за своїм станом здоровя потребує лікування, що передбачає витрати на придбання ліків. Наведене свідчить, що позивач потребує утримання своїх дітей. Відповідачка [PERSON] , [INFO] , визнала доводи позивача про те, що добровільно матеріальну допомогу матері не надає, не працює, проживає удвох з чоловіком, утриманців не має, проте має господарство та мотеріальну можливість надавати матеріальну допомогу непрацездатній матері. Судовим розглядом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Так встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20.08.2008 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 641, батьками [PERSON] , [INFO] , є відповідач [PERSON] та 3-тя особа по справі - [PERSON] . Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.11.2012 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/ 4 частини доходу, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 02.11.2012 року до досягнення неповнолітньою дитиною повноліття. Крім того, судом встановлено, що відповідач [PERSON] має спільну неповнолітню дитину з [PERSON] - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 26.03.2019 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління у Харківській області, актовий запис № 428). Відповідачем [PERSON] надано суду довідку ТОВ «ОПТА ТРЕЙД», з якої вбачається, що [PERSON] працює в ТОВ «ОПТА ТРЕЙД» з 01.02.2020 року, на даний час займає посаду начальника відділу охорони, дохід за період з 01.02.2020 року по 30.04.2020 року склав 23 126,43 грн. З наведеної довідки вбачається, що розмір середньої заробітної плати відповідача за відрахуванням податків та обовїязкових платежів становить 6180 грн. 96 коп. (( 6212,30+6149,62)) : 2 = 6180,96 ). При цьому суд приймає до уваги, що з врахуванням утримання аліментів на неповнолітнього сина відповідача - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/ 4 частини доходу, у розпорядженні відповідача залишається дохід 4643 грн. 56 коп ( 6180,96-1537,40=4643,56). Тут треба пам`ятати, що існують обмеження відрахувань із зарплати. Згідно зі ст. 128 КЗпП і ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII (далі - Закон № 1404) загальний розмір усіх відрахувань при кожній виплаті заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 % заробітної плати, у тому числі у разі відрахування за декількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із зарплати при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У такому разі граничний розмір утримань із зарплати становить 70 %. З врахуванням наведеного, встановено, шо відповідач [PERSON] виходячи із розміру свого заробітку взмозі надавати матеріальну допомогу матері у розмірі 500 грн. щомісяця. Виходячи з принципів змагальності, всебічності та повноти з`ясування обставин справи, розумності та справедливості, а також враховуючи, що відповідачі мають можливість матеріально утримувати матір, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову в цій частині. При цьому від дня пред`явлення позову, відповідно до ч.1 ст.191 СК України, стягуються аліменти на дитину. Вказана стаття не передбачає можливості стягнення аліментів на утриманнянепрацездатних батьків за цей же період. Оскільки СК України не містить спеціальних норм, що встановлюють час з якого стягуються аліменти на непрацездатну матір, батька, підлягають застосуванню загальні норми ЦК України, що встановлюють підстави виникнення цивільних прав та обов`язків. Так, за змістом частин 3,5 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Право непрацездатної матері на утримання не є безумовним і виникає тільки у разі доведення наявності у неї потреби у матеріальній допомозі. Таким чином, на час звернення до суду з позовом обов`язок [PERSON] та [PERSON] з утримання непрацездатної матері [PERSON] не існував. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Тому, саме з часу набрання рішенням суду про визнання наявності у позивача права на отримання утримання від відповідачів у останніх виникає обов`язок зазначене утримання надавати. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 420,40 грн. з кожного, від сплати якого позивачка була звільнена. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial