Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 23.09.2013 року із вказаним позовом, в якому зазначила, що вона з 12.03.2005 року до 05.08.2013 року перебувала у шлюбі з [PERSON]. 21.08.2013 року Довгинцівським відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції надано довідку за №713, з розрахунку аліментів за період з 19.06.2006 року по 01.08.2013 року у якій зазначено заборгованість відповідача по сплаті аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO]. Позивач вважає, що така заборгованість виникла з вини відповідача без поважних причин. На 01.08.2013 року, існує заборгованість зі сплати, яка дорівнює 36 968,48 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки, в розмірі 406 721,25 грн. У судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, надала повноваження своєму представнику за довіреністю (а.с.98 - копія довіреності). В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином (а.с.39,45,57,97 - копія повідомлення). В судовому засіданні представник третьої особи, просила розглянути справу та винести рішення на розсуд суду. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено: що позивач з 12.03.2005 року до 05.08.2013 року перебувала у шлюбі з відповідачем (а.с.11 - копія свідоцтва про одруження), [INFO] народився син [PERSON], (а.с.13 - копія свідоцтва про народження), 26.05.2006 року Довгинцівським районним судом розглянуто справу та винесено рішення про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача (а.с.90 - копія виконавчого листа). Третьої особою надано суду довідку №713 від 21.08.2013 року про заборгованість по аліментам у період з 19.06.2006 року по 01.08.2013 року у розмірі 36 233,72 грн. (а.с.22 - довідка), та копію виконавчого провадження №11 від 19.06.2006 року (а.с.58-92 - копія викон. провадження). Третя особа викликала 09.08.2013 року відповідача (а.с.73 - копія виклику №11), склала Постанову про привід боржника від 27.08.2013 року (а.с.81 - копія Постанови), надало повідомлення про кримінальне правопорушення відносно відповідача від 23.09.2013 року(а.с.86 - копія повідомлення) Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд приходить до висновку, що відповідач допустив заборгованість за аліментами, він неодноразово повідомлявся про її наявність та про погашення державним виконавцем та так і не сплатив заборгованість по аліментам, а тому у одержувача аліментів виникло право на стягнення неустойки у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за вказаний позивачем період допущенної заборгованості. З розрахунку заборгованості по виконавчому листу №2 «п»-691 від 2006 року про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку, вбачається, що за період з 01.06.2006 року по 01.08.2013 року відповідач не сплачував аліменти. Відповідно ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розглянувши розрахунок наданий позивачем, розмір неустойки, який просить позивач стягнути з відповідача за прострочення сплати аліментів суд дійшов висновку, що розрахунок зроблено вірно. Всього пеня за прострочення аліментів за весь період складає 406 721 грн. 25 коп. Розмір неустойки може бути зменшено судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Згідно ст.31 ЦПК України, сторони мають рівні права і обов'язки. Крім прав та обов'язків позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовлятися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. З урахуванням наведених вище обставин та норм права, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання сина в розмірі 60 000 гривень 00 копійок. В інший частині позовних вимог - відмовити.

Outcome: partial