Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 31.07.2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєструвала шлюб з [PERSON] , актовий запис № 175. Від подружнього життя народилася донька [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу з відповідачем є різні погляди на життєві ситуації та сімейне життя, відсутність взаєморозуміння і довіри. Спільне господарство не ведуть. Позивач також вказала, що відповідач фактично відмовився від виконання своїх батьківських обов`язків на невизначений строк, не надає матеріальної допомоги дитині. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила розірвати шлюб, укладений з відповідачем, та стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій сумі в розмірі 7000,00 грн. до досягнення дитини повноліття. Ухвалою суду від 05 листопада 2019 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків позовної заяви. 21 листопада 2019 року представником позивача адвокатом Гірко П., який діє на підставі ордеру недоліки позовної заяви усунуто. 22 листопада 2019 року на адресу суду надійшла інформація з Реєстру територіальної громади м. Харкова, отримана в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України, з якої вбачається що відповідач зареєстрованим в м.Харкові не значиться. Ухвалою суду від 22 листопада 2019 року провадження у справі відкрито та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання. 17 грудня 2019 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому він позовні вимоги в частині розірвання шлюбу не визнав, та просить суд надати сторонам по справі строк на примирення тривалістю шість місяців. В частині стягнення аліментів позовні вимоги визнав частково, а саме просив суд стягнути з нього на користь позивача на утримання їх спільної доньки аліменти в розмірі 1500,00 грн. Справу просить розглядати без його участі, врахувавши позицію викладену в відзиві (Вх.№31134). 27 січня 2020 року від представника позивача [PERSON] надійшла заява, в якій представник заперечував проти надання сторонам по справі строку на примирення, оскільки це порушить права позивача. Окрім того, з позицією відповідача щодо стягнення аліментів в розмірі 1500,00 грн. згоден, просив розмір аліментів стягнути в сумі, яка визнана відповідачем у відзиві на позовну заяву, справу просив розглядати без участі позивача та її представника (Вх.№ЕП 221). Ухвалою суду від 27 січня 2020 року справу призначено до судового розгляду. Позивач належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Відповідач у судове засідання не з`явився, у відзиві просив суд розглядати справу без його участі. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позову, з огляду на наступне. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 31 липня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 175. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16 лютого 2011 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.\~51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст.\~51\~Конституції України обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. У відповідності до ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов`язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 17 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України №\~3\~від 15\~травня 2006\~року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу\~України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Згідно ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий доход, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судовим розглядом встановлено, що дитина знаходиться на утриманні матері [PERSON] , відповідач ухиляється від свого обов`язку щодо утримання доньки. За положеннями ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст.\~182\~СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав;\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Суд приймає до уваги надані стороною позивача та відповідача докази, окрім того суд враховує, що відповідач визнає позов в частині стягнення аліментів частково, а саме просить суд стягнути з нього на користь позивача аліменти в розмірі 1500,00 грн. та позицію сторони позивача, в якій представник позивача не заперечує проти стягнення аліментів саме в такому розмірі. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн., починаючи з 01 листопада 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2 ст.\~184\~СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Положенням ст.\~191\~СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Позивач в частині вимог про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial