Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі Банк) звернулось з позовом, у якому просить стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №\~б/н від 23.01.2015\~р. станом на 04.08.2020\~р. у розмірі 14\~058,23\~грн., посилаючись на те, що [PERSON] не виконує зобов`язань за зазначеним договором. [PERSON] своєї позиції щодо позову у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомила. Судом з`ясовано, що між Банком та [PERSON] 23.01.2015\~р. було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карток, відповідно до умов якої, зокрема, Банк надає [PERSON] строковий кредит у розмірі 7\~585,29\~грн. на строк 12 місяців, з 23.01.2015\~р. по 31.01.2016\~р. шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту в обмін на зобов`язання [PERSON] з повернення кредиту, сплати процентів у розмірі 0,833% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, погашення заборгованості здійснюється у такому порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця [PERSON] сплачує Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 667,34\~грн. для погашення заборгованості, яка складається з заборгованості за кредитом, процентів та інших витрат відповідно до Умов та правил, дата останнього погашення заборгованості має бути не пізніше 31.01.2016\~р., за порушення [PERSON] строку погашення заборгованості за кредитом більше, ніж на 31 день, вона сплачує Банку штраф у розмірі 2\~631,15\~грн., за порушення [PERSON] зобов`язань з погашення кредиту вона сплачує Банку пеню, розмір якої вказаний в Умовах та правилах за кожен день прострочення (а.\~с.\~11). З розрахунку заборгованості за договором №\~б/н від 23.01.2015\~р. випливає, що Банк вважає, що станом на 04.08.2020\~р. заборгованість [PERSON] за вказаним договором становить 15\~189,38\~грн. та складається з тіла кредиту 3\~814,24\~грн., відсотків за користування кредитом 1\~853,19\~грн., пені 8\~490,80\~грн. та штрафу 1\~131,15\~грн. (а.\~с.\~5 6). Доказів, які спростовували обставини, наведені у попередньому абзаці, [PERSON] не подала, отримання [PERSON] кредитних коштів підтверджується випискою з її рахунку станом на 06.08.2020\~р. (а.\~с. 58 59). Разом з тим, Суд вважає, що нарахування [PERSON] пені є безпідставним, зважаючи на таке. Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою та другою статті 551 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Таким чином, у разі укладення договору неустойка поділяється на встановлену законом (розмір та підстави стягнення якої визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення якої визначаються сторонами в самому договорі). У генеральній\~угоді про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карток від 23.01.2015\~р. розмір пені не встановлено, а міститься посилання на те, що пеня сплачується у розмірі, який вказаний в Умовах та правилах за кожен день прострочення (пункту 2.8). Банк, обґрунтовуючи позов, посилається на Умови та Правила надання банківських послуг, та Тарифи, які викладені на сайті www.privatbank.ua, як на частини зазначеного договору, при цьому до позовної заяви додано витяг з Тарифів та Умов та правила надання банківських послуг (а.\~с.\~12 49, 50). При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Тарифи та Умови та Правила надання банківських послуг розуміла [PERSON] та ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи Заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання [PERSON] кредитних коштів взагалі містили умови щодо розміру пені. Крім того, роздруківка із сайту Банку належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (Банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015\~р. (провадження №\~6-16цс15) і не спростовано Банком при розгляді вказаної справи. При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом. Витяги з Тарифів, Умови та Правила надання банківських послуг, які містяться в матеріалах справи, не містять підпису [PERSON] , тому їх не можна розцінювати як частину генеральної угоди, укладеного між сторонами 23.01.2015\~р. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір пені. Тобто позов Банку в частині вимоги про стягнення на його користь з [PERSON] пені у розмірі 8\~490,80\~грн. задоволенню не підлягає. Враховуючи викладене, заборгованість [PERSON] за договором №\~б/н від 23.01.2015\~р. (генеральною угодою) станом на 04.08.2020\~р. становить 6\~798,58\~грн. та складається з тіла кредиту 3\~814,24\~грн., відсотків за користування кредитом 1\~853,19\~грн., та штрафу 1\~131,15\~грн. Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно зі статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зважаючи на наведене, Суд приходить до висновку, що позов Банку підлягає частковому задоволенню, а саме на його користь з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за договором №\~б/н від 23.01.2015\~р. станом на 04.08.2020\~р. у розмірі 6\~798,58\~грн. На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь Банку у якості відшкодування судових витрат підлягає стягненню 1\~016,53\~грн.

Outcome: partial