Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Фізична особа-підприємець [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення боргу та відшкодування моральної шкоди. Позивач зазначав, що між ним і відповідачем [PERSON] було укладено договір позики №88 від 09 серпня 2012 року, відповідно до якого останній отримав в позику грошові кошти в розмірі 21 329,00 грн., із строком повернення коштів до 09 грудня 2012 року. Позивач свої зобов'язання в частині передачі грошових коштів виконав. Відповідач у визначений в розписці строк не повернув позивачу одержану суму коштів. Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2013 року в справі №361/1547/13-ц, було стягнуто із відповідача [PERSON] на користь позивача ФОП [PERSON] суму боргу з врахуванням 5% від розміру неповернутої позики, пені та 3% річних в розмірі 27 187,20 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 271,00 грн. На день звернення позивача з даним позивом до суду, відповідач суму позики не повернув. Таким чином, відповідач користується грошовими коштами позивача понад 3 роки, в зв'язку з цим позивач вважає, що йому підлягають поверненню кошти в сумі 19 119,05 грн., що складається з: 1927,88 грн. - 3% річних від простроченої суми за період з 10 квітня 2013 року по 14 квітня 2016 року, 17 191,17 грн. - інфляційні нарахування за період з 10 квітня 2013 року по 14 квітня 2016 року. Крім того, позивач вважає, що відповідач своїми діями завдав йому моральних страждань, які проявилися в переживанні, що відповідач не має наміру повертати грошові кошти, які були вкрай необхідні позивачу для власних потреб. Така ситуація тримає позивача в постійній нервовій та психологічній напрузі, що створює життєвий дискомфорт та психічне навантаження. Заподіяну відповідачем моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 10 000 грн. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути із відповідача суму боргу в розмірі 19 119,05 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнути суму в розмірі 10 000 грн., а також понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн.. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд про їх задоволення, проти винесення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» №159 (5779) від 26 серпня 2016 року. Судом встановлено, що відповідно договору позики №88 від 09 серпня 2012 року відповідач [PERSON] отримав від позивача ФОП [PERSON] грошові кошти в сумі 21 329,00 грн. Відповідно до договору між сторонами, позичальник зобов'язався повернути грошові кошти позикодавцю в строк до 09 грудня 2012 року зі сплатою щомісячної винагороди в розмірі 5% від суми позики (а.с.6). Факт отримання відповідачем [PERSON] грошових коштів в розмірі 21 329,00 грн. підтверджується відповідною розпискою від 09 серпня 2012 року (а.с.7). Таким чином суд приходить до переконання, що між сторонами дійсно мали місце правовідносини, до яких можуть застосовуватись положення передбачені ст. 1046-1049 ЦК України. Так, відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2013 року в справі №361/1547/13-ц, було стягнуто із відповідача [PERSON] на користь позивача ФОП [PERSON] суму боргу з врахуванням 5% від розміру неповернутої позики, пені та 3% річних в розмірі 27 187,20 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 271,00 грн. (а.с.10). 20 вересня 2013 року Броварським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист про стягнення із [PERSON] на користь ФОП [PERSON] суми боргу з врахуванням 5% від розміру неповернутої позики, пені та 3% річних в розмірі 27 187,20 грн. (а.с.11). Станом на 13 травня 2016 року, на дату подання даного позову до суду, відповідач [PERSON] не виконав своїх зобов'язань ні щодо повернення позики в натурі, ні щодо сплати штрафних санкцій. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст.ст. 625, 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, то він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплатити три проценти річних від простроченої суми. Розрахунок 3% річних складає: сума боргу (21329,00 грн.) х відсоткову ставку (3,00%) / 100% / 365 днів х 1100 днів = 1927,88 грн. Індекси інфляції за період прострочення: -2013 рік: квітень - 100,00%; травень - 100,10%; червень - 100,00%; липень - 99,90%; серпень - 99,30%; вересень - 100,00%; жовтень - 100,40%; листопад 100,20%; грудень - 100,50%; -2014 рік: січень - 100,20%; лютий - 100,60%; березень - 102,20%; квітень - 103,30%; травень - 103,80%; червень - 101,00%; липень - 100,40%; серпень - 100,80%; вересень - 102,90%; жовтень - 102,40%; листопад 101,90%; грудень - 103,00%; -2015 рік: січень - 103,10%; лютий - 105,30%; березень - 110,80%; квітень - 114,00%; травень - 102,20%; червень - 100,40%; липень - 99,00%; серпень - 99,20%; вересень - 102,30%; жовтень - 98,70%; листопад 102,00%; грудень - 100,70%; -2016 рік: січень - 100,90%; лютий - 99,60%. Розрахунок суми з урахуванням індексу інфляції, відповідно до рекомендацій відносно порядку застосування індексу інфляції при розгляді судових справ лист ВСУ №62-97 від 03 квітня 1997 року, складає: середній індекс - 1,806%, сума боргу - 21 329,00 грн., сума боргу з урахуванням індексу інфляції - 17 191,17 грн. (21 329,00 * 1,806 - 21 329,00). З огляду на вищевикладене, суд вважає, що стягненню з відповідача [PERSON] на користь ФОП [PERSON] підлягають грошові кошти в сумі 19 119,05 грн., що складається з: 1927,88 грн. - 3% річних від простроченої суми за період з 10 квітня 2013 року по 14 квітня 2016 року, 17 191,17 грн. - сума боргу з урахуванням індексу інфляції за період з 10 квітня 2013 року по 14 квітня 2016 року. Що стосується вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., то відповідно до діючого законодавства, її відшкодування у даних правовідносинах не передбачено. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог. Також суд,

Outcome: partial