Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

позивач, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що 09.07.2013 року між ним та ПАТ "ВіЕйБіБанк" було укладено договір банківського вкладу "Подарунок "Постійний" Тринадцяти місячний" № 612829/2013, згідно якого він передав на вкладний рахунок 10000 (десять тисяч) євро на строк 13 місяців з дня укладення договору з щомісячною виплатою відсотків. Для обліку вкладу було банком було відкрито на його ім"я вкладний рахунок № [NUMBER]. Звернувшись 08.08.2014 року із письмовою вимогою повернення коштів та нарахованих відсотків, отримав відмову. Заборгованість банку перед ним становить 10265,18 євро. Вказану відмову вважає незаконною. Крім того, через неможливість користуватись власними коштами, пережив душевні страждання та вважає, що банком йому спричинено моральну шкоду в сумі 10000 (десять тисяч) гривень. Просить суд стягнути з ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний банк" на його користь суму банківського вкладу у валюті вкладу разом з нарахованими відсотками у розмірі 10265,18 євро та 10000 грн. моральної шкоди. Позивач в судове засідання не зявився, подав письмову заяву з проханням справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, про час та місце розгляду справи був належно повідомлений, про причини неявки суд до відома не поклав. Подав письмове заперечння, в якому вказує, що позивачу було обмежено видачу депозиту на підставі Постанови правління Національного Банку України від 29.08.2014 року № 540. Також заперечили проти стягнення з них моральної шкоди, оскільки відсутня їх вина. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою сторін, фіксування судового засідання не проводилося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 липня 2013 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк" було укладено договір банківського вкладу "Подарунок "Постійний" Тринадцяти місячний" № 612829/2013, згідно якого [PERSON] передав на вкладний рахунок 10000 (десять тисяч) євро. Відповідно до п.1.1. договору його предметом є розміщення в банку строкового банківського вкладу на умовах депозитного продукту "Подарунок "Постійний" в євро на строк 13 місяців з дня укладення договору та з виплатою відсотків. Для обліку вкладу на ім"я позивача було відкрито вкладний рахунок № [NUMBER]. Отже, за умовами договору сума вкладу складала 10000 (десять тисяч) євро з виплатою відсотків за ставкою 9% річних та строком до 09 серпня 2014 року. Наведене стверджується копією договору. Позивач умови договору виконав належним чином, вклавши грошові кошти на вкладний рахунок № [NUMBER], що стверджується копією квитанції № 427544 від 09.07.2013 року. На час звернення з позовом до суду строк дії зазначеного договору закінчився. 08 серпня 2014 року позивач звернувся із письмовою вимогою до відповідача про повернення йому коштів, внесених за вказаним договором та нарахованих відсотків, однак своїм листом від 28.08.2014 року банк повідомив [PERSON] про здійснення виплат коштів в іноземній валюті відповідно до Постанови НБУ № 328 від 30.05.2014 року і кошти не повернув. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 10000 євро вкладених коштів та 265,18 євро відсотків за договором, що підтверджується випискою про рух коштів на рахунку (а.с. 10). Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. В силу дії ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1061 ЦК України Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов'язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення в цивільних справах", у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя статті 533 ЦК; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю"). Станом на 11.12.2014 року офіційний курс Національного Банку України становить 19,35 грн. за 1 євро. Відповідно 10265 (десять тисяч двісті шістдесять пять) євро та 18 євроцентів станом на 11.12.2014 року складає 198631 (сто девяносто вісім тисяч шістсот тридцять одну) грн. та 23 коп. Отже вказана сума підлягає стягненню з відповідача. Що стосується позовної вимоги про стягнення 10000 грн. моральної шкоди, то вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оскільки відшкодування моральної шкоди не передбачено письмовим договором, укладеним між сторонами, а також відсутній закон, який би передбачав відшкодування моральної шкоди, то і в стягненні моральної шкоди з Відповідача на користь Позивача слід відмовити. На підставі наведеного, ст.ст. 526, 1058, 1060, 1061 ЦК України та

Outcome: partial