Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 09 серпня 2013 року сторони уклали шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, за актовим записом № 1177. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13 лютого 2015 року зазначений шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку: [PERSON] , [INFO] . Однак позивач зазначає, що біологічним батьком дитини є інша особа. 30 жовтня 2020 року позивач уклала шлюб з [PERSON] , про що Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внесено актовий запис № 723. Позивач вказувала, що у період з 2013 року і до тепер відповідач жодним чином не бере участь у вихованні та розвитку своєї неповнолітньої доньки, не намагався зустрічатися з дитиною та ухиляється від участі в її утриманні. Зі слів позивача, у свою чергу, неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір`ю та її чоловіком [PERSON] , який займається вихованням дитини. Більше того, останній бажає офіційно усиновити дитину сторін [PERSON] . Позивач зазначила, що відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Тому позивач просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 липня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 листопада 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. У судове засідання позивач не з`явилась. Надала суду заяву відповідно до якої просила слухати справу у свою відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. У судове засідання відповідач не з`явився. Надав суду заяву відповідно до якої просив слухати справу у свою відсутність, позов визнав, не заперечував щодо задоволення позову. Вказав, що батьком дитини він був записаний формально та що ніколи не проживав разом з дитиною та позивачкою. У судове засідання представник Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 серпня 2013 року позивач уклала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 1177, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13 лютого 2015 року зазначений шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку: [PERSON] , [INFO] . Батьками неповнолітньої [PERSON] , є [PERSON] та [PERSON] , що, підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . 30 жовтня 2020 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , про що Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внесено актовий запис № 723. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Також з матеріалів справи встановлено, що [PERSON] проживає разом з неповнолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями довідок про реєстрацію місця проживання особи №14931233 та №14931495 від 21 травня 2021 року. Згідно з довідкою, виданої школою І-ІІІ ступеня №245 Оболонського району м. Києва, [PERSON] є ученицею 1-А класу. 07 жовтня 2021 року рішенням №18 комісія з питань захисту прав дитини при Оболонській районній у м. Києві державній адміністрації рекомендувала органу опіки та піклування надати висновок до Києво-Святошинського районного суду Київської області щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . 13 жовтня 2021 року орган опіки та піклування Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Виходячи зі змісту ч.ч. 6-10 ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 цього ж Кодексу способами захисту сімейних прав та інтересів є, зокрема, встановлення правовідношення, припинення та зміна правовідношення. У відповідності до частин 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. За ст. 164 СК України мати, батько можуть бути судом позбавленні батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З огляду на положення ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовки до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідним харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умови для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, слід розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. А отже, з огляду на визнання відповідачем позову, висновок органу опіки та піклування, суд визнає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , а тому позов задовольняє у повному обсязі. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 454,00 грн.

Outcome: approved