Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

У червні 2021 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 10.01.2004 року, від якого вони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з різними характерами та поглядами на життя, ведення домашнього господарства і виховання дочки між ними виникали сварки, які призвели до припинення шлюбних відносин. Два роки вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Примирення вважає неможливим. Тому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутності, зазначивши про підтримання позову, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причин неявки до суду не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не направила. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи згідно статей 280-282 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.01.2004 року між позивачем та відповідачем міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції зареєстровано шлюб за актовим записом № 15, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Згідно копії свідоцтва про народження сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК Україн визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У зв`язку з відсутністю між сторонами взаєморозуміння шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть, мір для примирення не приймають. З огляду на те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, і згідно ст. 56 СК України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини чи чоловіка на особисту свободу, тому суд вважає, що за даних обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, що є підставою для розірвання шлюбу. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд керується ч. ч. 1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України і оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як інвалід ІІ групи відповідно до виданого йому 29.12.2020 року пенсійного посвідчення серії [NUMBER] з терміном дії до 30.11.2021 року, у зв`язку з чим згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судовий збір у дохід держави.

Outcome: approved