Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

21.03.2014 року за вх. № 3768 ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначено, що відповідно до укладеного договору № DNH4КР75410430 від 27.07.2006 року [PERSON] (далі - Відповідач) 27.07.2006 року отримала кредит у розмірі 2984.80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 20.01.2014 року має заборгованість - 37377.33 грн., яка складається з наступного: 1385.50 грн. - заборгованість за кредитом; 10634.31 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 23101.46 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина);1756.06 грн. - штраф (процентна складова). Просять стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 37377.33 грн. за кредитним договором № DNH4КР75410430 від 27.07.2006 року, яка складається з наступного: 1385.50 грн. - заборгованість за кредитом; 10634.31 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 23101.46 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; штрафи: 500.00 грн. - (фіксована частина); 1756.06 грн. - (процентна складова) та судові витрати у розмірі 373.77 грн. судовий збір. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не з'явився, який про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. При цьому 24.04.2014 року за вх. № 5443 та 14.05.2014 року за вх. № 6240 представник позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК " Супрун Н.С., яка діє на підставі довіреності № 4196 від 21 вересня 2009 року, надала до суду письмові заяви, в яких просить розглянути справу без участі представника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», позов підтримує і просить винести заочне рішення при неявці відповідача та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась через невручення їй рекомендованого поштового відправлення, яке було повернено до суду Укрпоштою з причини закінчення терміну зберігання за адресою [ADDRESS] Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Місце реєстрації відповідачки [PERSON] згідно з відомостями Ніжинського МВ УДМС України в Чернігівській області від 25.03.2014 року зареєстроване за адресом: [ADDRESS]. При цьому секретар судового засідання Заколодна Ю.О. 29.04.2014 року в 10 год. 40 хв. по телефону № [NUMBER] повідомила відповідача [PERSON] про виклик у судове засідання на 14.05.2014 року на 11 год. 00 хв. для розгляду позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до неї про стягнення заборгованості. Суд вважає, що відповідач [PERSON] не з?явилась в судове засідання без поважних причин і вважає можливим розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України в зв'язку в неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі і розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди та клопотання представника позивача Супрун Н.С., зазначеному в письмових заявах від 24.04.2014 року за вх. № 5443 та 14.05.2014 року за вх. № 6240 суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши наявні в справі докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню із слідуючих підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № DNH4КР75410430 від 27.07.2006 року , який складається із заяви позичальника та Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) відповідач [PERSON] отримала кредит в розмірі 2984 грн. 80 коп. строком на 18 місяців по 25.01.2008 року включно, з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 2.09 % у місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобов?язання Позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених у Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам, на придбання мобільного телефону Samsung Z 540, заводський номер 358464/00/053771/8. В акті прийому - передачі товару № DNH4КР75410430 від 27.07.2006 року зазначено, що відповідно до рахунку фактури № ГП-270711-П від 27.07.2006 року продавцем [PERSON] переданий, а покупцем [PERSON] прийнятий наступний товар: мобільний телефон Samsung Z 540, заводський номер 358464/00/053771/8, вартістю 2316.00 грн. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів" договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Виходячи з наведеного вищезазначений кредитний договір за своєю правовою природою є споживчим. Як зазначено в п. 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30 березня 2012 року, враховуючи положення п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення вищезазначеної статті застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Офіційне тлумачення статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» надано також Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011. Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.5 ст. 261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно ч.4 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається з матеріалів справи, строк повернення кредитних коштів становить 18 місяців по 25.01.2008 року включно. Позивач звернувся до суду із вказаним позовом 21.03.2014 року за вх. № 3768. В судовому засіданні встановлено, що строк позовної давності для звернення до суду за захистом цивільного права та інтересу позивача сплив, доказів поважності його пропуску суду не надано, тому позов задоволенню не підлягає і суд вважає можливим відмовити стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 37377 грн. 33 коп. за кредитним договором № DNH4КР75410430 від 27.07.2006 року та судових витрат у розмірі 373 грн.77 коп. в порядку повернення сплаченого судового збору за подачу позовної заяви до суду.

Outcome: dismissed