Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

04 квітня 2018 року\~\~позивач [PERSON] звернувся\~\~до\~\~суду\~\~з позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі Відповідач) про стягнення моральної шкоди в звязку з ушкодженням здоровя на виробництві при виконанні трудових обовязків в розмірі 130305,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що працював на підприємстві відповідача. З 1979 року по 2017 рік працював прохідником з повним робочим днем в підземних умовах шахти «Гвардійська» та «Родіна» ВО «Кривбасруда» та ВАТ «КЗРК», правонаступником яких є Відповідач. Внаслідок шкідливих факторів виробництва виникли хронічні захворювання, і за висновком МСЕК від 13.03.2018 року позивачу первинно було встановлено 60% стійкої втрати професійної працездатності (20% радікулопатія, 40% вібраційна хвороба) та третя група інвалідності. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, втратив своє здоров`я, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що протягом тривалого часу відчуває біль у грудях та міжлопатковій дільниці, слабкість, запаморочення, утруднюється дихання, страждає на головний біль та підвищення артеріального тиску, що його досить сильно морально пригнічує та змушує постійно лікуватися, але хронічний характер захворювання не дає надії на видужання у майбутньому. 10 квітня 2018 року ухвалою суду прийнято позову заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 04 травня 2018 року відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому просив суд ухвалити рішення про відмову позивачу в задоволенні позову. В обґрунтування зазначив, що позивачем не доведено факту саме завдання йому моральної шкоди та її розмір. Представник позивача [PERSON], в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав викладених в позові, наполягала на задоволенні позовних вимог у заявленому розмірі. Представник відповідача\~[PERSON], проти позову заперечувала у повному обсязі, просила у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву, який долучено до матеріалів справи. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] з 21.10.1997-03.02.2015 року, 01.04.2016 12.05.2017 року працював прохідником шахти «Гвардійська» та з 03.02.2015 01.04.2016 року «Родіна» з повним робочим днем в підземних умовах шахти ВО «Кривбасруда» та ВАТ «КЗРК», правонаступником яких є ПАТ «Кривбасзалізрудком», та перебував у трудових правовідносинах з Відповідачем, що підтверджується трудовою книжкою та не оспорюється сторонами (а.с.30-34). 24 січня 2018 року на підприємстві ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» проведено розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання [PERSON], про що складено [PERSON] розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4. Професійне захворювання виникло за обставин праці на шахті «Гвардійська» та «Родіна» при перевищені гранічно допустимих норм (а.с.8-12). Згідно копії Довідки огляду МСЕК [PERSON] 12ААА №050022 від 13 березня 2018 року [PERSON] первинно встановлено 60% стійкої втрати професійної працездатності за двома професійними захворюваннями та третю групу інвалідності з 01 березня 2018 року по 01 квітня 2019 року (а.с.13). Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 4 Закону України "Про охорону праці" державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз'яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). У відповідності зі ст.ст.23,1167 ЦК України\~\~моральних шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або\~\~внаслідок профзахворювання\~\~складається, зокрема, у фізичному болі, душевних\~\~стражданнях, які він поніс у зв'язку з\~\~ушкодженням здоров'я внаслідок нещасного випадку. Наведені вище докази свідчать про те, що\~\~ушкодження\~\~здоров'я, заподіяне позивачеві\~\~під час виконання ним\~\~трудових обов'язків, заподіює йому\~\~моральні\~\~й фізичні\~\~страждання, які обмежують його\~\~можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров'я, відчуття болю. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Зазначені обставини наступили у [PERSON] у зв'язку із отриманням професійного захворювання, що призвело до встановлення 60% втрати професійної працездатності та третьої групи інвалідності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та моральних страждань позивача, ступінь втрати ним професійної працездатності, який встановлено безстроково, потребу в проходженні курсів лікування у медичних закладах, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 40 000,00 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 704,80 гривень. На підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial