Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

05 листопада 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на будинок як предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ZRCWGА00004349 від 21 квітня 2008 року в розмірі 13262,74 доларів США, виселення відповідача та інших осіб з житлового будинку. 15 грудня 2014 року до суду надійшла заява представника позивача про зміну предмета позову з звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення з будинку на стягнення заборгованості по кредитному договору, про що було подано позовну заяву в новій редакції. В обґрунтування позову про стягнення заборгованості по кредитному договору представник позивача зазначив, що відповідно до укладеного договору №ZRCWGА00004349 [PERSON] 21.04.2008 року отримав кредит у розмірі 17650,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,96% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20 квітня 2018 року. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В порушення ст.ст.526, 527, 530 ЦК України та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, в зв'язку з чим відповідач станом на 30 вересня 2014 року має заборгованість на загальну суму 13262,74 доларів США, яка складається з наступного: заборгованості за кредитом - 10258,85 доларів США; заборгованості по процентам за користування кредитом - 1341,66 доларів США; заборгованість по комісії за користування кредитом - 98,08 доларів США; пені за несвоєчасність виконання зобов?язань за договором - 914,19 доларів США; штрафу (фіксована частина) - 19,32 доларів США; штрафу (процентна складова) - 630,64 доларів США. Посилаючись на ст.ст.526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №ZRCWGА00004349 від 21 квітня 2008 року в розмірі 13262,74 доларів США, що за курсом 12,94 відповдно до службового розпорядження НБУ від 30.09.2014 року складає 171619,84 гривень. Представник позивача Терехов О.Л. у судовому засіданні підтримав позов про стягнення заборгованості за кредитним договором в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві, просив задовольнити позов повністю і відшкодувати з відповідача судові витрати. Представник відповідача [PERSON] позов визнав частково в частині заборгованості за кредитом в сумі 10258,85 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 1341,66 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 98,08 доларів США, пені в сумі 1729,08 гривень. Представник відповідача не визнав позов в частині стягнення штрафів та в іншій частині нарахованої пені, посилаючись на те, що пеня може бути стягнута за один рік в межах строку позовної давності відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, штраф не підлягає стягненню відповідно до ст.61 Конституції України, якою забороняється подвійна цивільно-правова відповідальність за одне і те саме порушення. Вислухавши пояснення представника позивача, пердставника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з слідуючих підстав: Вказані в позовній заяві обставини спірних правовідносин підтверджені в судовому засіданні наданими письмовими доказами: кредитним договором №ZRCWGА00004349 від 21 квітня 2008 року, договором іпотеки від 21 квітня 2008 року, розрахунком заборгованості. Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 30 вересня 2014 року становить 13262,74 доларів США, яка складається з: заборгованість за кредитом - 10258,85 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 1341,66 доларів США, заборгованість по комісії - 98,08 доларів США, пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 914,19 доларів США, штраф (фіксована частина) - 19,32 доларів США, штраф (процентна складова) - 630,64 доларів США. Нарахування пені розпочате з квітня 2009 року, заборгованість з нарахованої пені збільшується з березня 2011 року. Штрафи нараховані на час проведення розрахунку 30 вересня 2014 року. Умови кредитного договору, виконання зобов'язання по наданню кредитних коштів і неналежне виконання зобов'язання відповідачем по сплаті кредиту і відсотків, відповідачем, його представником не оспорювалися. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно зі ст.ст.549-551 ЦК України кредитор має право на пеню, розмір якої встановлюється договором, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст.ст.1050, 1054 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Судом встановлено, що 21 квітня 2008 року між Банком та [PERSON] був укладений кредитний договір №ZRCWGА00004349, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 17650,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,96% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20 квітня 2018 року. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов'язання по кредитному договору виконав, проте відповідачем [PERSON] як позичальником не виконані зобов'язання, передбачені пунктами кредитного договору щодо щомісячного погашення кредиту та щомісячної сплати процентів за використання кредитних коштів згідно з графіком, дострокового повернення кредиту, процентів та інших платежів у разі невиконання або неналежного виконання позичальником умов договору, сплати пені та штрафу, що призвело до виникнення заборгованості станом на 30 вересня 2014 року в загальній сумі 13262,74 доларів США, що еквівалентно - 171619,84 гривень. Що стосується доводів представника відповідача про необхідність застосування судом норм ст.61 Конституції України у зв'язку з одночасним стягненням пені і штрафів, то необхідно виходити з такого. Умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків погашення кредиту і процентів за користування ним. У той самий час, згідно з пунктом 5.3. кредитного договору сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, яким, зокрема, є порушення обов'язку дострокового повернення кредиту на вимогу банку у разі порушення термінів оплати (пункт 8.1.2. кредитного договору). За таких обставин доводи представника відповідача про застосування судом вимог ст.61 Конституції України щодо заборони покладення на відповідача подвійної цивільно-правової відповідальності одного і того ж виду за одне і те саме порушення договірного зобов'язання не знайшли свого підтвердження. Аналізуючи доводи представника відповідача про необхідність зстосування судом норми ч.2 ст.258 ЦК при визначенні спеціальної позовної давності до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), суд виходить з такого. Підставою, яка породжує обов'язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов'язання, яке визначається ст.610 ЦК України. Відповідно до вимог ч.2 ст.551 ЦК України та умов договору (п.п. 5.1., 8.4.) розмір пені за прострочення виконання грошового зобов'язання із погашення кредиту визначений у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гри вні. За загальним правилом, що випливає із Цивільного кодексу України, період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання, не обмежується. Відповідно до ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За правилами ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). За таких обставин включення для обрахування пені прострочених платежів, які мали місце поза межами позовної давності до основної вимоги, не ґрунтується на вимогах закону. Отже аналіз норм ст.266, ч.2 ст.258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Позовна заява подана до суду 05 листопада 2014 року. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором заборгованість з нарахованої пені станом на 31.10.2013 року становить 39,96 доларів США. Загальна сума заборгованості з пені, яка визначена позивачем до стягнення, становить 914,19 доларів США. Отже сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням позивача до суду і становить 874,23 доларів США (914,19 - 39,96 = 874,23). Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 13222,78 доларів США, що еквівалентно 171102,77 гривень. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 1711,03 гривень на відшкодування сплаченого судового збору.

Outcome: partial