Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

20 серпня 2018 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначив, що на підставі договору б/н від 13 січня 2012 року відповідач отримала кредит в розмірі 9600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 30 % на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов договору він складається із заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг та тарифів банку. Відповідач зобов'язань по сплаті кредиту, з урахуванням розміру відсотків, не виконала, платежі у визначеному розмірі та у встановлений термін не вносила, станом на 30 червня 2018 року її заборгованість склала 117450,08 грн. Представник позивача Чепіга Д.О. (за довіреністю №8331-К-Н-О) в судове засідання не з'явився, направив клопотання про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних вимог в повному обсязі та не заперечення проти розгляду справи у заочному порядку (а.с.46). Відповідач в судове засідання також не з'явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала (а.с.52). Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. Оскільки позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, а відповідач не з'явилася в судове засідання, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи вбачається, що 13 січня 2012 року на підставі заяви відповідача між публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" правонаступником якого є позивач та відповідачем було укладено кредитний договір, за умовами якого було видано платіжну картку «Універсальна» із встановленим кредитним лімітом 9600,00 грн. зі сплатою 30 % річних. Договір складається із заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг і тарифів банку (а.с. 10-35). Згідно п.п.2.1.1.2.3. та 2.1.1.2.4. Умов і правил надання банківських послуг, кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає йому право в будь-який момент змінювати його. У відповідності до п.2.1.1.7.6. зазначених Умов при порушенні клієнтом строків платежу по будь-якому із зобов'язань більше, ніж на 30 днів, клієнт сплачує банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій. За умовами п.2.1.1.12.6.1. вказаних Умов, у випадку виникнення прострочених зобов'язань на суму від 100 грн., клієнт виплачує банку пеню в розмірі базової відсоткової ставки по договору за кожен день прострочення кредиту. На виконання вищевказаних Умов банк передав відповідачу кредитну картку, однак остання не виконала взятих на себе зобов'язань, не сплатила у встановлений строк суму щомісячних платежів та проценти за користування кредитом. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим, станом на 30 червня 2018 року в неї утворилася заборгованість в розмірі 117450,08 грн., з яких: 8966,27 грн. - заборгованість за кредитом, 108483,81 грн. - заборгованість за відсотками за період з 13.01.2012 р. по 31.01.2018р. (а.с.6-8). Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов'язального права по кредитному договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 1054 зазначеного Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушила умови кредитного договору та не в повному обсязі розраховувалася з позивачем за кредитом, суд дійшов висновку, що позовна вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, в розмірі 8966,27 грн. є обґрунтованою i підлягає задоволенню. З приводу суми заборгованості за відсотками суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню за період з 14 лютого 2012 року по 31 серпня 2015 року заборгованість в розмірі 5878,57 грн. (згідно розрахунку позивача), а за період з 31 серпня 2015 року по 30 червня 2018 року в розмірі 10975,20 грн. (8966,27 грн. заборгованість за тілом кредиту х 43,2 % річних (відсоткова ставка в період погашення відповідачкою заборгованості) : 360 днів у році = 10,76 грн. відсотки за 1 день х 1020 днів). За такого, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками в розмірі 16853,77 грн. (5878,57 грн. + 10975,20 грн.). Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по відшкодуванню позивачу судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial