Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою і просив постановити рішення, яким визначити йому спосіб участі у вихованні дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], а саме, шляхом систематичних побачень з дітьми, можливість забирати їх для спілкування з п'ятниці на суботу або з суботи на неділю, встановити можливість відвідувати дітьми його місця проживання та можливість спільного з дітьми відпочинку під час чергової відпустки без присутності відповідача, мотивуючи тим, що після розірвання шлюбу відповідач перешкоджає йому мати зустрічі й побачення з дітьми. Вона ставить умову, щоб його спілкування з дітьми відбувалося в її присутності. З такою умовою він не згідний і розцінює її як відмову бачитися з дітьми і приймати участь у їх вихованні. Крім того, з дітьми бажають спілкуватися і його батьки, тобто дідусь та бабуся дітей, але також у відсутності відповідача. Для виховання і розвитку дітей у нього створено всі умови. [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом і просить надати дозвіл малолітнім дітям: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на разовий виїзд до Турецької Республіки та Єгипту строком по 20 календарних днів протягом одного року з моменту набуття рішенням суду законної сили, без згоди батька у супроводі матері з метою відпочинку. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона має намір тимчасово, у літній період строком на 20 календарних днів, виїхати з дітьми до Турції та Єгипту з метою відпочинку та оздоровлення, але відповідач безпідставно не надає батьківську нотаріальну згоду на виїзд дітей за кордон України в супроводі матері, чим чинить їй перешкоди у здійсненні заходів щодо організації відпочинку дітей, забезпечення їх фізичного та духовного розвитку. Вона неодноразово зверталася до нього з проханням як в телефонному режимі, так і письмово - листами, однак згоди не отримала. В судовому засіданні представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) заявлені позовні вимоги підтримала. Щодо задоволення зустрічного позову не заперечує, зазначивши, що [PERSON] ніколи не заперечував щодо виїзду дітей на відпочинок за кордон України. Листи, на які посилається відповідач (позивач за зустрічним позовом), він ніколи не отримував. Відповідач (позивач за зустрічним позовом) в судове засідання не з'явилася по причині від'їзду з дітьми на відпочинок, надавши заяву про розгляд справи без її участі. В своїй заяві та в попередніх судових засіданнях вона позовні вимоги позивача (відповідача за зустрічним позовом) не визнала. Щодо задоволення позову заперечує. Свої позовні вимоги підтримала. В ході розгляду справи уточнила період виїзду: строком по 14 календарних днів у період з 01.05.2017 по 30.09.2017. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні вважає, що слід залишити графік побачень, який встановлено службою у справах дітей Овруцької районної державної адміністрації. Вислухавши пояснення сторін, думку представника органу опіки та піклування, вияснивши думку дітей, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про надання права на побачення з дітьми слід задовольнити частково, а зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітніх дітей без згоди батька - повністю з наступних підстав. Під час судового розгляду справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Овруцького районного суду від 18.06.2015 року шлюб між сторонами розірвано. Ухвалою Овруцького районного суду від 18.06.2015 провадження в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів в частині стягнення аліментів на дітей, враховуючи тяжкий матеріальний стан [PERSON], закрито в зв'язку з відмовою позивача від позовних вимог в даній частині. Вказані обставини підтверджуються копіями: свідоцтва про шлюб (а.с.15), ухвали Овруцького районного суду від 18.06.2015 (а.с.10), рішення Овруцького районного суду від 18.06.2015 (а.с.11-12), свідоцтв про народження дітей (а.с.13-14). Позивач (відповідач) не оспорює тієї обставини, що після розлучення діти залишилися проживати з матір"ю. В ч.ч.1-3 ст.157 СК України законодавець закріпив, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватись з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Відповідно до ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Копія листа служби у справах дітей Овруцької районної державної адміністрації №264 від 18.04.2016 на ім'я [PERSON] свідчить, що органом опіки та піклування останньому було визначено спосіб участі у вихованні дітей шляхом встановлення зустрічей та побачень з ними кожної п'ятниці з 19 год.00 хв. до 21 год. 00 хв., кожної суботи або неділі (за домовленістю батьків) з 12 год. 00 хв. по 19 год. 00 хв. чи інший зручний для обох сторін час, в присутності матері дітей (а.с.17). Разом з тим, ця обставина не може свідчити про остаточне вирішення спору між сторонами та неможливість у зв"язку з цим звернутися до суду. Відповідно до ч.3 ст.19 СК України звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. Тобто, попереднє вирішення органом опіки та піклування спору між батьками з приводу участі у вихованні дітей не є перешкодою для звернення до суду, якщо один із батьків вважає, що його право не поновлено. Своє звернення до суду позивач обумовлює тим, що умову спілкування з дітьми в присутності матері дітей - відповідача (позивача), він розцінює як відмову йому бачитися з дітьми і приймати участь у їх вихованні. Статтею15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного прав у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вирішуючи вказані спори, суд звертає увагу на наступне. Так, за положеннями ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, особистої прихильності дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я, інших обставин, що мають істотне значення, у тому числі психічного здоров'я одного з них, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. З матеріалів справи вбачається, що обидві сторони мають належні умови для утримання та виховання дітей, що підтверджується актом обстеження сім'ї від 11.04.2016, актом обстеження умов проживання від 20.04.2016, копією акту обстеження житлово-побутових умов від 30.06.2016 та договору оренди житлового приміщення від 27.07.2015, довідкою-характеристикою виконавчого комітету Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області №2-14/01/873 від 17.10.2016. Причому, суд вважає, що наявність у будь-кого із сторін переваг в соціально-побутових умовах, не може бути вирішальною підставою при вирішенні спору. В правовій нормі ст. 171 СК України знайшло законодавче закріплення врахування думки дитини при вирішенні питань, що стосуються її життя. Зокрема, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Відповідно до ч.ч. 4, 5, 6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини...(ч.8 ст.7 СК України). З висновку органу опіки та піклування Овруцької районної державної адміністрації про визначення участі батька [PERSON] у вихованні малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], вбачається, що орган опіки та піклування Овруцької районної державної адміністрації вважає за доцільне визначити [PERSON] спосіб участі у вихованні дітей шляхом встановлення зустрічей та побачень з ними кожної п'ятниці з 19 год.00 хв. до 21 год. 00 хв., кожної суботи або неділі (за домовленістю батьків) з 12 год. 00 хв. по 19 год. 00 хв. чи інший зручний для обох сторін час, в присутності матері дітей. Спільний відпочинок батька з дітьми, враховуючи обставини справи та малолітній вік дітей, орган опіки та піклування вважає за можливе також за умови присутності матері. У суду відсутні підстави не погодитися з висновком органу опіки та піклування, оскільки він є досить обґрунтованим, узгоджується з іншими матеріалами справи, думкою дітей, які підтвердили пояснення відповідача (позивача) в частині неодноразового виникнення під час зустрічей батька з дітьми критичних ситуацій, які можуть нести загрозу для життя та здоров'я малолітніх дітей, зокрема відвідування аквапарку з дітьми в холодну пору року та повернення дітей додому з мокрим волоссям, що призвело до хвороби; залишення дітей самих в лісі, біля кільцевої дороги на час поки батько сходить до житлового будинку за мотоциклом (ситуації викладені і в письмових запереченнях, поясненнях відповідача (позивача)). Виникнення непередбачуваних ситуацій підтверджується і копією висновку за наслідками перевірки по заяві [PERSON] старшого інспектора з ювенальної превенції сектору превенції відділу поліції №2 Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві від 11.07.2016. Визначаючи спосіб участі позивача (відповідача) у вихованні дітей, судом враховується, що діти є малолітніми (у віці 5 і 4 роки), відвідують дошкільний заклад, що підтверджено довідками дошкільного навчального закладу №190 від 24.06.2016 №13, тобто, спілкуються з однолітками, відвідують відповідні заняття з приводу інтелектуального та фізичного розвитку, у цих закладах перебувають повний робочий день. Крім того, враховується, що діти малолітні, хворіють, а тому потребують дотримання певного режиму харчування та умов проживання. Разом з тим, відповідачка не заперечує можливість спілкування дітей з батьком в її присутності. Суд звертає увагу, що діти в судовому засіданні також висловили бажання зустрічатися з татом і «щоб була мама». Назар зазначив, що без мами не хоче зустрічатися, бо вони потім хворіють. Приймаючи рішення по справі, суд враховує і положення принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, яким проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. За наведених обставин, суд вважає за доцільне визначити спосіб спілкування батька з дітьми, шляхом встановлення систематичних побачень з дітьми кожної п'ятниці з 19 год.00 хв. до 21 год. 00 хв., кожної суботи або неділі з 12 год. 00 хв. по 19 год. 00 хв. чи інший зручний для обох сторін час за їх домовленістю, з правом відвідування місця проживання батька та спільного з дітьми відпочинку під час чергової відпустки, у присутності матері. Такий спосіб участі батька у вихованні дітей перш за все не буде суперечити їх інтересам із врахуванням їх віку. Проте, це не перешкоджає позивачеві в подальшому звернутись до суду про зміну такого способу. Вирішуючи питання зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітніх дітей без згоди батька суд враховує визнання позову відповідачем. В ч.11 постанови №14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що за змістом ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Оскільки, в судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а навпаки відповідає інтересам дітей, з врахуванням всіх обставин справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття визнання зустрічного позову по справі відповідачем та відповідно про його задоволення. З метою дотримання положень принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року щодо забезпечення дітей любов'ю і розумінням, що необхідні для повного і гармонійного розвитку особистості дитини, зростання їх під опікою і відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, а також моральних принципів, сторони мають обов'язок будувати свої відносини на почуттях прощення, взаємної поваги та людської любові. Сторонами сплачено судовий збір в сумі 580 грн.00 коп. та 551 грн. 20 коп. відповідно в доход держави.

Outcome: partial