Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення майнової шкоди, посилаючись на те, що 4 серпня 2016 року у м. Хмельницькому на перехресті вулиць Волочиської та Квітки Цісик за участю транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» Е200, з номерним знаком [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу марки «Suzuki» з номерним знаком [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], мала місце дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілю, який належить [PERSON] на праві власності, спричинено механічні пошкодження. Постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 10 листопада 2016 доку адміністративне провадження відносно [PERSON] закрито у зв'язку з відсутністю в його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП. Апеляційний суд Хмельницької області встановив, що винуватцем даної дорожньо-транспортної пригоди була водій автомобіля марки «Suzuki», з номерним знаком [NUMBER] [PERSON], яка не дотрималася вимог, визначених Правилами дорожнього руху України, що стало наслідком здійснення наїзду на автомобіль марки «Mercedes-Benz» Е200, з номерним знаком [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого обом вище вказаним транспортним засобам спричинено механічні ушкодження. Вище вказане судове рішення набрало чинності та ніким не оскаржено. Згідно Звіту про визначення матеріального збитку з долученими фототаблицями №082/16 від 29.11.2016 р. та ремонтної калькуляції №082/16 від 29.11.2016 р., у результаті вище наведеної ДТП належному [PERSON] транспортному засобу марки «Mercedes-Benz» Е200, з номерним знаком [NUMBER], було завдано матеріальний збиток на суму 207205,10 грн. Відповідно договору №АК/0246703 від 03 липня 2016 року, належний [PERSON] вище вказаний транспортний засіб застраховано страховою компанією ПрАТ СТ Іллічівське», представництво якої у місті Хмельницькому станом на листопад 2016 року було ліквідовано, у зв'язку з чим 06 грудня 2016 року він звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП. 22 грудня 2016 року МТСБУ направило [PERSON] лист за вих. №3/1-04/33614, в якому повідомило заявника про те, що згідно інформації, отриманої з Центральної бази даних МТСБУ, було встановлено, що по відношенню до транспортного засобу марки «Suzuki», з номерним знаком [NUMBER], був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АІ9650534, виданий страховою компанією ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське», проте, на даний час МТСБУ не може застосувати до зазначеного страховика заходів впливу, оскільки членство останнього в МТСБУ було припинено. МТСБУ також повідомило [PERSON], що відповідно до ст. 52 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик, членство (у тому числі, повне) якого припинено, зобов'язаний виконати свої зобов'язання згідно з укладеними ним договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», [PERSON] звернувся до страхової компанії ПрАЗ' «Страхове товариство «Іллічівське» та просив здійснити відшкодування оціненої спричиненої належному йому автомобілю матеріальної шкоди, на що, незважаючи на неодноразові усні та письмові нагадування, позитивної відповіді не отримав, чим порушено його право на відшкодування спричиненої внаслідок ДТП, яка сталася з вини [PERSON], матеріальної шкоди. Оскільки страхова компанія ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське», страхувальником якої як потерпілий від даної ДТП [PERSON], так і винувата у вчиненні даної ДТП [PERSON], яка не виплатила взагалі [PERSON] страхового відшкодування, така шкода має бути стягнутою з [PERSON] в судовому порядку, оскільки у даному випадку між учасниками ДТП та страховиком виникли деліктні та договірні зобов'язання, виконання яких у даному випадку має бути покладено судом на винну особу, яка допустила дану ДТП, внаслідок чого [PERSON] завдані матеріальні збитки. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] спричинені внаслідок вище вказаної ДТП матеріальні збитки, розмір яких становить 207205,10 грн. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, з підстав, викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити. Представник відповідач позов не визнав, пояснивши що позивач не надав доказів того, що йому були завдані матеріальні збитки з вини відповідача, оскільки учасником ДТП був ще один автомобіль, власник якого не встановлений, просив у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п. п. 8.9. ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її задала. Відповідно до ст. ст. 1166, 1167 Цивільного кодексу України для покладення відповідальності на заподіювана майнової та моральної і шкоди, у тому числі в результаті бездіяльності заподіювача, необхідна сукупність таких обов'язкових умов: а) наявність шкоди; б) протиправність дій заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; г) вина з заподіянні шкоди. Таким чином, деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Відповідно до ч. ст.1187 Цивільного кодексу України якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Судом встановлено, що 4 серпня 2016 року у м. Хмельницькому на перехресті вулиць Волочиської та Квітки Цісик за участю транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» Е200, з номерним знаком [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу марки «Suzuki» з номерним знаком [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], мала місце дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілю , який належить [PERSON] на праві власності спричинено механічні пошкодження. Постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 10 листопада 2016 доку адміністративне провадження відносно [PERSON] закрито у зв'язку з відсутністю в його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП. Апеляційний суд Хмельницької області встановив, що винуватцем даної дорожньо-транспортної пригоди була водій автомобіля марки «Suzuki», з номерним знаком [NUMBER] [PERSON], яка не дотрималася вимог, визначених Правилами дорожнього руху України, що стало наслідком здійснення наїзду на автомобіль марки «Mercedes-Benz» Е200, з номерним знаком [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого обом вище вказаним транспортним засобам спричинено механічні ушкодження. Вище вказане судове рішення набрало чинності та ніким не оскаржено. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6 розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей'440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Судом встановлено, що згідно Звіту про визначення матеріального збитку з долученими фототаблицями №082/16 від 29.11.2016 р. та ремонтної калькуляції №082/16 від 29.11.2016 р., у результаті вище наведеної ДТП належному [PERSON] транспортному засобу марки «Mercedes-Benz» Е200, з номерним знаком [NUMBER], було завдано матеріальний збиток на суму 207205,10 грн. Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 014/18 ринкова вартість автомобіля «Mercedes-Benz» Е200, з номерним знаком [NUMBER] державний реєстраційний номер [NUMBER] станом на 4.08.2016 р. на день дорожньо-транспортної пригоди складала 200654,30 грн. Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Mercedes-Benz» Е200, з номерним знаком [NUMBER] державний реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок пошкодження у дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 4.08.2016 р., з урахуванням пошкоджень, зазначених у протоколі огляду транспортного засобу становить 200654,30 грн. Відповідно до висновку судової авто-товарознавчої експертизи № 014/18 вартість пошкодженого автомобіля «Mercedes-Benz» Е200, з номерним знаком [NUMBER] державний реєстраційний номер [NUMBER] складає 88984,24 коп. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 1.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею Закону № 1961-ІУ , який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, ай іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки та відповідають за завдану шкоду. Тобто, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені, згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратами з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», [PERSON] звертався до страхової компанії ПрАЗТ' «Страхове товариство «Іллічівське» з вимогою здійснити відшкодування оціненої спричиненої належному йому автомобілю матеріальної шкоди, однак, його вимоги не були задоволені. Суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути матеріальні збитки, завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 111670,06 грн., що складає різницю між ринковою вартістю автомобіля «Mercedes-Benz» Е200 станом на 4.08.2016 р., на день дорожньо-транспортної пригоди, у сумі 200654,30 грн. та вартістю пошкодженого означеного автомобіля у сумі 88984, 24 грн. (200654,30 грн. - 88984, 24 грн = 111670,06 грн.). Судові витрати по справі підлягають розподілу між учасниками справи відповідно до ст.141 ЦПК України, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON]

Outcome: partial