Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

10.09.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. На обґрунтування вимог зазначила, що у неї з відповідачем є спільна дитина - донька [PERSON], [INFO]. В даний час відповідач проживає окремо. Донька знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає допомоги на її утримання. Посилаючись на викладене, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки щомісячно в твердій грошовій сумі по 1500 грн., починаючи з 10.09.2014 року до досягнення повноліття донькою [PERSON], тобто до [INFO]. В обґрунтування розміру аліментів зазначила, що вона не працює, оскільки має на утриманні малолітню дитину. На її думку, відповідач може сплачувати такий розмір аліментів, що не поставить його у скрутне становище, натомість забезпечить утримання дитини. 27.02.2015 року заочним рішенням Балтського районного суду Одеської області зазначений позов задоволено частково, вирішено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини щомісячно в твердій грошовій сумі по 1000 грн. 09 квітня 2015 року ухвалою суду зазначене заочне рішення скасоване та справу призначено до розгляду в загальному порядку. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково і зазначив, що є безробітнім, не має постійного доходу, витрачає значні кошти на утримання будинку, але він не відмовляється утримувати свою доньку, згоден платити аліменти в розмірі 350 грн. щомісячно. Заслухавши доводи сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням суду від 22.07.2014 р. (а.с. 5). В свідоцтві про народження дитини [PERSON], [INFO], зазначено, що її батьком є відповідач по справі [PERSON] ( а.с.- 4). Донька проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач проживає окремо і добровільно не надає допомоги на утримання дитини. Ч.2 ст.51 Конституції України закріплений конституційний обов'язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. Цей обов'язок є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні встановлено, що відповідач має мінливий дохід, в даний час є безробітнім, що підтверджується довідкою Пирятинського РЦЗ № 781 від 13.05.2015 року, тому є доцільним визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він допомагає матеріально відповідачу, оскільки [PERSON] ніде не працює, проживає один, утримуючи самостійно будинок, перебуває у скрутному матеріальному становищі. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 182 СК України суд при визначені розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що позивачка не працює, оскільки має на утриманні малолітню дитину і даних, що вона отримує матеріальну допомогу від відповідача, немає. Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років з 01 січня 2015 року становить 1032 грн. Отже, вказана грошова сума визначена законом як мінімум, необхідний для утримання дитини, для забезпечення її першочергових потреб. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальний стан відповідача і що він є безробітнім, тому він не може сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачкою. Враховуючи, що утримувати дитину зобов'язані обоє батьки, справедливим є визначення розміру аліментів у сумі 516 грн. щомісячно. На підставі викладеного ,

Outcome: partial