Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Фізична особа-підприємець [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] із позовною заявою про визнання договору про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території укладеним. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. 13.06.2017 року надійшло звернення відповідача стосовно укладення з нею договору на утримання будинку та прибудинкової території. Рішенням виконкому Покровської міської ради від 30.05.2017 року № 143 виконавцем вказаних послуг визнано особу підприємця [PERSON] Рішенням виконкому покровської міської ради від 20.03.2013 року № 87 було затверджено тариф на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій у тому числі [ADDRESS] у розрізі структури тарифів. 05.07.2017 року позивач направив відповідачу для розгляду та підписання проект договору на надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, який був складений позивачем у відповідності до типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що затверджений постановою КМУ від 20.05.2009 року № 529. Разом з проектом договору позивач направив відповідачу перелік послуг з утримання будинку та прибудинкової території; копію рішення виконкому Покровської міської ради від 30.05.2017 року № 143 « Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді»; копію рішення виконкому від 20.03.2017 року № 87; облікову картку поточного ремонту житлового будинку [ADDRESS]. Відповідачкою були відхилені пропозиції відповідача укласти договір, та запропонований позивачем протокол розбіжностей. 05.09.2017 року була проведена чергова зустріч з відповідачем, на якій [PERSON] було надано для ознайомлення та підписання вказаний вище протокол. Даний протокол відповідач підписала, та зробила застереження у ньому про те, що вона незгодна з редакцією виконавця житлово-комунальних послуг і врегулювання цього спору повинно відбуватися в судовому порядку. Просить визнати договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій укладеним на умовах позивача, умови якого відповідають умовам Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджений Постановою КМУ від 20.05.2009 року № 529; стягнути з [PERSON] судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовну вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, на пропозицію позивача укласти договір вона відмовилась і запропонувала свій варіант договору, оскільки варіант, запропонований позивачем, зі її думкою, суперечить вимогам Закону України « Про житлово-комунальні послуги». Вони з позивачем не досягли згоди по істотним умовам договору, протокол неузгоджених умов був складений позивачем без її участі та без спроби узгодити розбіжності у порядку досудового обговорення. Вона вимушена була піти на компроміс та підписати однобічно складений протокол неузгоджених умов, але на умовах подальшого розгляду в суді. В подальшому нею були надані позивачу свій варіант договору, проте позивач з цього приводу не надав будь-яких заперечень. Позивач звернувся до суду зовсім з іншими вимогами. Окрім того, вважає, що ФОП [PERSON] не має статусу виконавця наданих послуг, оскілки такі виконавці повинні бути обрані на конкурсній основі. Вважає, що договір про надання робіт (послуг) з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій повинен був прийнятий в редакції за її варіантом. Тому просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Рішенням виконкому Покровської міської ради від 30.05.2017 року № 143 виконавцем житлово-комунальних послуг у житловому фонді визнано особу підприємця [PERSON] Південний в м. Покровську ( а. с. 22-24). Рішенням виконкому покровської міської ради від 20.03.2013 року № 87 було затверджено тариф на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій у тому числі [ADDRESS] у розрізі структури тарифів.( а. с. 25). 05.07.2017 року позивач надіслав [PERSON] пропозицію щодо укладення договору про надання послуг з управління та утримання будинку, споруд та прибудинкових територій. ( а.с. 6-9) Ознайомившись з наданим позивачем проектом договору, відповідачка не погодилась на його укладення, посилаючись на те, що він не відповідає Типовому договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529. ( а.с. 11). Відповідачкою було запропоновано свій варіант проекту договору, який нею надавався позивачу ( а.с. 12). Позивач направив відповідачці протокол розбіжностей до проекту договору про надання послуг з управління та утримання будинку для внесення відповідних змін до проекту договору.( а.с. 32) Відповідачка 05.09.2016 року отримала протокол розбіжностей та зазначила, що з редакцією виконавця послуг вона не згода, підписала за умови, що вони будуть предметом розгляду в суді ( а.с. 38). Відповідно до п. 1 ч .3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Зазначеному обов'язку споживача кореспондує обов'язок виконавця підготувати та укласти зі споживачем договір про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором (п.3 ч.2 ст.21 цього Закону). Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 р. № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (постанова КМУ №529). З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст.19-21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанови Кабінету Міністрів України №529 убачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком як споживача так і виконавця послуг, якщо такий договір відповідає типовому договору. Відповідно до п. 2 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» крім істотних, договір може містити інші умови за згодою сторін. Договір не може містити умови, що вводять додаткові види оплати послуг, не передбачені типовими договорами на надання житлово-комунальних послуг, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Частиною 5 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що процедура погодження договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін. Аналогічна норма закріплена й у ч. 4 ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Таким чином зазначеними нормами передбачено процедуру погодження між сторонами умов договору про надання житлово-комунальних послуг, та право на внесення проекту договору не лише виконавцем, але й споживачем послуг, що ним і було зроблено. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1ст. 638 ЦК України). Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом ст. 627 ЦК України з урахуванням положень ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Однак у випадках, коли актом цивільного законодавства передбачена обов'язковість положень цього акту для сторін договору, сторони не вправі відступити від їх положень (ч. 3 ст. 6 ЦК України). Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного суду України у справі 6-110цс12 від 10.10.2012 року, виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, меж здійснення особою цивільних прав і виконання цивільних обов'язків (ст. ст. З, 6, 12-15, 20 ЦК України, ст. ст. 3-5 ЦПК України можна дійти висновку про те, що в разі невизнання споживачем права виробника, (виконавця) послуг на укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, який відповідає вимогам типового договору, таке право підлягає захисту судом на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії. Відповідно до ст. 649 ЦК України розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим, органу місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом, вирішується судом. З наданого відповідачем проекту договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій убачається, що до нього включені пункти, які не передбачені Типовим Договором, і на які не погоджується позивач, зокрема пункти 4,5,6,8, 10, 20, які суперечать вимогам Закону України « Про житлово-комунальні послуги» Позивачем був складений протокол узгодження розбіжностей до договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, в яких, зокрема містяться відомості, які не узгоджуються з вимогами ст. 5 Закону України « Про соціальний захист дітей війни», також включені в п. 10 умови договору, запропоновані споживачем.( а. с. 15-21). Проте, звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач просить визнати договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій укладених на умовах позивача, без урахування протоколу розбіжностей, які були складені позивачем в результаті розгляду умов договору, внаслідок протоколу позивачем було запропоновано внести зміни до договору . Окрім того, суд вважає за необхідним зазначити, що відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказані правові позиції викладені в постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року в справі за № 6-2951цс15. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасників справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до правил ст.ст. 15,16, ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, звертаючись до суду з вказаним позовом без врахування протоколу розбіжностей, які були складені позивачем внаслідок розгляду пропозицій щодо умов договору, заявлених відповідачкою, і на деякі пункти погодився сам позивач , зокрема п. 11 Договору, про що зазначено в протоколі, деякі пункти підлягають уточненню, зокрема щодо пільг споживача згідно норм діючого законодавства, позивач, в даному випадку, не правильно обрав спосіб захисту свого права, оскільки в судовому засіданні, без врахування зазначеного протоколу розбіжностей, не доведено порушення його прав . Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, виходячи з принципів диспозитивності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed