Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

16.09.16 р. [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] , Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про встановлення порядку користування квартирою № 148 по вул. Лінкольна, 45 в м. Львові. З врахуванням уточнених вимог, просить суд встановити порядок користування спірною квартирою та виділити в його користування та користування малолітнього [PERSON] житлову кімнату під літ. 4 пл. 18, 0 кв.м., балкон пл. 0,9 кв. м. та комірку на балконі пл. 0,7 кв.м. У спільному користуванні з відповідачами та третьою особою залишити приміщення кухні пл. 8,3, коридору 10,7 , ванної кімнати 2,8 та вбиральні пл. 1,4 кв.м. Також просить зобовязати Шевченківську РА ЛМР укласти з ним на склад сімї дві особи окремий договір найму на виділені йому та його малолітньому синові приміщення. Свої вимоги мотивує тим, що з 1984 року він зареєстрований в спірній квартирі разом зі своєю матірю [PERSON], сестрою [PERSON] та братом [PERSON] З 2004 року в квартирі зареєстрована [PERSON] та з 2013 його син- Бухенко Н.В., що є інвалідом. Квартира неприватизована, складається з 4-х житлових кімнат, житловою площею 51,1 кв.м., з яких: 1-ша кімната площею 11,4 кв.м., 2-га кімната 11,8 кв.м., 3-тя кімната 9,9 кв.м., 4-та кімната 18,0 кв.м., кухня 9,3 кв.м., коридор 10,7 кв.м., ванна 2,8 кв.м., вбиральня 1,4 кв.м., комірка 0,4 кв.м., 0,7 кв.м., 0,9 кв.м., балкони 0,9 кв.м. та 3,2 кв.м. Загальна площа становить 81,4 кв.м. Основним квартиронаймачем є [PERSON] Конфліктні стосунки між особами, які мають право на користування житлом тривають давно. До листопада 2012 року він користувався кімнатою площею 11,4 кв.м. Однак в той час, коли він перебував у відрядженні, в квартиру вселилась його сестра [PERSON], яка скориставшись його відсутністю, викинула з кімнати його особисті речі та зайняла вказану кімнату. Окрім того, остання, вступивши у зговір з відповідачами, подали позов до суду, внаслідок чого за рішенням суду від 04.12.13р. його було визнано таким, що втратив право користування спірною квартирою. Проте, вказане рішення було скасовано судом вищої інстанції. Крім того, рішенням Апеляційного суду Львівської області від 21.05.15р. [PERSON] разом з малолітньою дитиною були виселені з спірної квартири без надання іншої житлової площі. Незважаючи на викладене, на даний час відповідачі забороняють йому користуватись кімнатою, де він проживав, а також іншими кімнатами із більшою площею. Внаслідок чого він змушений разом із своїм сином, що є інвалідом,- [PERSON] та братом [PERSON] проживати в одній кімнаті, площею 9,9 кв.м. Вважає такі дії відповідачів неправомірними, оскільки він з сином мають рівні права з іншими співмешканцями на користування цілою квартирою. А тому змушений звернутись до суду з даним позовом. В процесі розгляду справи відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про встановлення порядку користування житлом, зобовязання до вчинення дій. Не заперечують проти вимог позивача по основному позову. Крім того просять суд виділити їм в користування в спірній квартирі житлові кімнати під літ. 2 та 3 площею відповідно 11,8 кв.м. та 11,4 кв.м., балкон пл. 3,2 кв.м. з коміркою на балконі 0,9 кв.м. та комірку пл. 0,4 кв.м., а в спільному користуванні сторін залишити кухню, пл. 8,3 кв.м., коридор 10,7 кв.м. , ванну кімнату 2,8 кв.м. та вбиральню пл. 1,4 кв.м. Також просять зобовязати Шевченківську районну адміністрацію Львівської міської ради укласти з [PERSON] на склад сімї 3 особи договір найму на приміщення, виділені їй, [PERSON] та [PERSON] Третя особа [PERSON] звернувся до суду з самостійними вимогами та просить постановити рішення, яким виділити йому в користування в спірній квартирі житлову кімнату № 6, площею 9,9 кв.м. та комірку № 9, площею 0,4 кв.м. У спільному користуванні з [PERSON] залишити частину лоджії площею 3,2 кв.м., яка виходить з ізольованої кімнати, площею, 11,4 кв.м., а у спільному користуванні з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] залишити кухню, площею 9,3 кв.м., коридор, площею 10,7 кв.м., ванну кімнату, площею 2,8 кв.м. та вбиральню площею 1,4 кв.м. Також просить зобовязати Шевченківську районну адміністрацію Львівської міської ради укласти з ним окремий договір найму на виділені йому приміщення. Не погоджується лише з вимогою позивачів по зустрічному позову щодо виділення їм в користування балкону 3,2 кв.м. та комірки 0,4 кв.м., оскільки комірка примикає до кімнати, площею, 9,9 кв.м., якою він на даний час користується, а також в даній кімнаті також відсутній балкон, який йому необхідний для періодичного користування. В судовому засіданні позивач по основному позову [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав, просив його позов задовольнити. У вирішенні спору в частині інших позовних вимог зазначив, що покладається на розсуд суду. Позивачі по зустрічному позову [PERSON], [PERSON] та представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали свої вимоги, надавши пояснення, аналогічні викладеним в заяві. Заперечили проти позову третьої особи [PERSON] в частині надання права на користування балконом площею 3,2 кв.м., оскільки вихід на цей балкон існує лише з кімнат, які можуть бути виділені у користування позивачів за зустрічним позовом. Задоволення таких вимог порушить їх права, створить нові конфліктні ситуації. Крім того, в зв»язку з тим, що згідні отримати у користування житлову площу, меншу ніж та, яка буде виділена іншим позивачам, просили виділити лише у їх користування комірку пл.0,4 кв.м. У мешканців квартири склався такий порядок користування нею, що саме вони, позивачі по зустрічному позову користуються спірною коміркою та балконом. Від [PERSON] Р,І. в адресу суду поступило клопотання про розгляд справи у її відсутності. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримав свої вимоги, зіславшись на обставини та факти, викладені в заяві. Просив його позов задовольнити повністю. Представник Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання не з»явився повторно, хоча належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду. Про причини неявки суду не повідомив. Представник Шевченківської райадміністрації ,в особі органу опіки та піклування, подав заяву про розгляд справи без участі їх представника. Просить ухвалити рішення по справі, враховуючи інтереси малолітньої дитини. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що основний та зустрічний позови підлягають до задоволення, позов третьої особи з самостійними вимогами підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], його неповнолітній син [PERSON], мати [PERSON], сестра [PERSON] з дочкою [PERSON] та брат [PERSON], що вбачається із довідки ЛКП «Тополя-406» від 03.08.16р за № 5339. Квартира неприватизована, основним квартиронаймачем є [PERSON] , яка згідно ордера ( а.с. 11) отримала вказану квартиру на підставі рішення виконкому Залізничної районної Ради народних депутатів м. Львова від 10.11.84 на склад сім»ї вона та п»ятеро її дітей. Згідно з ч. 2 ст. 65 ЖК України особи, які вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при їх вселенні між цими особами, наймодавцем, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно копії технічного паспорту, квартира складається з 4-х житлових кімнат, житловою площею 51,1 кв.м., з яких: 1-ша кімната площею 11,4 кв.м., 2-га кімната 11,8 кв.м., 3-тя кімната 9,9 кв.м., 4-та кімната 18,0 кв.м., кухня 9,3 кв.м., коридор 10,7 кв.м., ванна 2,8 кв.м., вбиральня 1,4 кв.м., комірка 0,4 кв.м., 0,7 кв.м., 0,9 кв.м., балкони 0,9 кв.м. та 3,2 кв.м., загальна площа 81,4 кв.м. З пояснень сторін по справі вбачається ,що на даний момент між співмешканцями не вирішено питання встановлення порядку користування квартирою, проте вони не заперечують щодо виділення у користування кожного із позивачів тих житлових приміщень , які ними зазначені у поданих до суду заявах. Спір фактично на даний час стосується користування [PERSON] коміркою площею 0,4 кв.м та балконом пл. 3,2 кв.м. Визнано сторонами , відтак не потребує доказування , і факт тривалих конфліктних стосунків між сторонами. При ухваленні рішення суд враховує правові позиції Європейського Суду з прав людини - Пункт 1 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод - гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її житла, що охоплює, насамперед, право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Неприпустимість порушення права особи на житло була констатована Європейським судом з прав людини, зокрема, від 16 травня 2013 року в справі "Максименко та Герасименко проти України" за заявою № 49317/07. Оскільки в спірній квартирі зареєстровано шестеро осіб, тому на одну особу припадає відповідно 8,51 кв.м житлової площі. З метою врегулювання довготривалого конфлікту, що існує між мешканцями квартири, досягнення найбільшої ізоляції конфліктуючих сторін один від одного, на думку суду доцільно виділити [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у користування дві ізольовані кімнати, площею відповідно 11,8 кв. м та 11, 4 кв. м., балкон пл. 3,2 кв.м. з коміркою на балконі 0,9 кв.м.та комірку пл. 0,4 кв.м., виділити [PERSON] та його сину [PERSON] кімнату площею 18, 0 кв.м., балкон пл. 0,9 кв.м. та комірку на балконі пл. 0,7 кв.м., а [PERSON] житлову кімнату пл. 9,9 кв.м., що не буде вважатися суттєвим порушенням їх житлових прав. Зважаючи на викладене, те що позивач по основному позову [PERSON] та позивачі по зустрічному позову [PERSON], [PERSON]М, та [PERSON] дійшли згоди щодо поділу квартири по запропонованим ними варіантам, тому суд приходить до висновку, що в силу дії ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відтак, вимоги даних сторін по справі підлягають до задоволення. Що стосується вимог третьої особи [PERSON] то суд приходить до наступного. Як встановлено, останній постійно проживає у кімнаті, площею 9,9 кв., яку йому слід залишити в користування. Однак, на думку суду безпідставною є вимоги [PERSON] щодо залишення у спільному користуванні з відповідачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] лоджії (балкону), площею 3,2 кв.м, Так, вихід на дану лоджію існує лише з двох кімнат , якими користуюся [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] Надання [PERSON] права на користування лоджією (балконом) площею 3,2 кв.м унеможливить вирішення конфлікту, що виник між сторонами , позбавить відповідачів можливості безперешкодно користуватись виділеними їм ізольованими житловими кімнатами, так як такі стануть прохідними. Також, як встановлено в ході судового розгляду , згідно порядку користування , який існує на даний час , спірною коміркою пл. 0,4 кв.м користуються позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Також, вирішуючи питання про встановлення порядку користування спірним житлом , судом виділена у користування [PERSON] кімната пл. 9,9 кв.м. Між тим, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] отримують у користування дві житлові кімнати , загальна житлова площа яких становить на трьох осіб 23,2 кв.м. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне спірну комірну передати у користування позивачам по зустрічному позову. Окрім того на думку суду підлягають до задоволення вимоги сторін про зобовязання Шевченківську районну адміністрацію Львівської міської ради укласти з ними окремі договори найму на виділені їм приміщення. Так, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.( ст. 61 ЖК України ).Предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, що передбачено ст. 63 ЖК України. Відповідно до вимог ст.. 104 ЖК України член сімї наймача вправі вимагати,за згодою інших членів сімї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жиле площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст. 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сімї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладення такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що основний та зустрічний позови підлягають до задоволення, а позов третьої особи підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial