Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Як зазначає позивачка, вона є власником земельної ділянки, яка розташована в [ADDRESS], на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії АГ№843406 виданого 26 лютого 2007 року, Прилуцьким міським відділом земельних ресурсів, з цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, площею 1000 кв.м, кадастровий номер земельної ділянки 7410700000:03:007:0093, який був втрачений та позивачкою були реалізовані всі спроби його знайти. Другий примірник державного акту залишився зберігатися в органі, що його видав. Позивачка зверталася до Управління Держкомагенства у Прилуцькому районі, щодо видачі дублікату втраченого державного акта, але їй відмовили у зв'язку з тим, що з 01 січня 2013р. державні акти на право власності та земельну ділянку та їх дублікати не видаються, а державна реєстраційна служба має право видавати дублікати лише тих документів, оригінали яких видавалися нею з 01 січня 2013 року, а саме з переходу до ДРСУ повноважень по реєстрації речових прав на нерухоме майно та відповідно видачі правовстановлюючих документів. Також позивачка зверталася з даним питанням до Прилуцької міської ради, але їй повідомили, що вирішення таких питань не належить до повноважень міської ради та було рекомендовано звернутися до суду. Оскільки в позасудовому порядку підтвердити своє право власності на земельну ділянку в [ADDRESS], за відсутності оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку не можливо, туму позивачка змушена звернутися до суд для захисту своїх прав(а.с.8-12). В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, представники відповідача та Держземагенства у Прилуцькому районі Чернігівської області не заперечували проти задоволення позову, а представник державної реєстраційної служби Прилуцького МРУЮ в судове засідання не з'явився і не надав жодних заперечень проти заявлених вимог, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно. Заслухавши пояснення сторін, третьої особи та проаналізувавши наявні по справі докази суд приходить до висновку про необхідність задоволення даного позову з таких підстав. Згідно копії державного акта на право приватної власності на землю серії АГ№843406 вбачається, що такий дійсно видавався [PERSON] Прилуцькою міською радою 26 лютого 2007 року, та був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010785200108 (а.с.8). Відповідно до довідки №12 Прилуцького МВ УМВС від 15 січня 2014 року державний акт на землю на ім'я [PERSON] в стіл знахідок не надходив, а з копії газети вбачається, що позивачкою подавалося оголошення про втрату вищевказаного акту (а.с.9). Як вбачається з витягів з рішень Прилуцької міської ради Чернігівської області від 19 січня, 25 травня та 29 грудня 2007 року та акту вибору земельної ділянки від 10 березня 2006 року [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд по [ADDRESS] дозволялася підготовка матеріалів вибору земельних ділянок для розміщення об'єктів та розробка проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, а також був затверджений проект землеустрою щодо відведення та надано земельну ділянку у власність [PERSON] площею 1000 кв.м для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд по [ADDRESS], (а.с.4-7). Згідно витягу з Державного земельного кадастру №НВ-7401088042014 від 28 лютого 2014 року за [PERSON] на праві приватної власності дійсно зареєстрована земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд в [ADDRESS], площею 1000 кв.м, кадастровий номер 7410700000:03:007:0093, що посвідчує державний акт від 26.02.2007 року ЯГ843406, який був зареєстрований Прилуцьким міським відділом ЧРФ ДП «Центр ДЗК»(а.с.13-15). Згідно ст.321 ЦК України Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже є правові підстави для визнання права власності за позивачкою назазначену вище земельну ділянку. На підставі ст.ст.3,15,16,181-182,321,328,392 ЦК України,

Outcome: approved