Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

21 лютого 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначив, що 01 червня 2013 року відповідач по справі позичила в нього гроші в розмірі 1000 доларів США, які повинна була повернути протягом 6 місяців, але не пізніше 01 грудня 2013 року, що підтверджується власноруч написаною відповідачкою розпискою. Крім того, було досягнуто згоду про сплату [PERSON] на його користь щомісячно відсотків за користування грошима в розмірі 10% від суми, обумовленої в договорі. Після настання терміну виконання зобов*язання [PERSON] грошові кошти не повернула, відсотки за їх користування не сплатила, у зв*язку з чим позивач просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість у розмірі 8630 гривень (еквівалент 1000 доларів США); відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 7767гривень та моральну шкоду у розмірі 8000 гривень, оскільки не виконавши зобов*язання, відповідач поставила його у скрутне фінансове ставище, що призвело до загострення напруги в родині, конфліктів на грунті відсутності грошових коштів. Позивач уточнив позовні вимоги (а.с.27) і просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 11750 гривень (еквівалент 1000 доларів США), відсотки за користування грошовими коштами за 12 місяців у розмірі 14100 гривень та 12000 гривень у відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з*явилася, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином у порядку ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 01 червня 2013 року відповідачка по справі [PERSON] взяла в борг у [PERSON] грошові кошти у сумі, еквівалентній 1000 доларів США, які зобов*язалася повернути протягом 6 місяців, але не пізніше 01 грудня 2013 року. За користування грошовими коштами [PERSON] зобов*язалась сплачувати [PERSON] 10% від фактичної суми займу щомісячно, що підтверджується розпискою, оригінал якої приєднаний до матеріалів справи (а.с.5). Згідно довідки від 19 травня 2014 № 65 (а.с.26) офіційний курс долара США до української гривні станом на 19 травня 2014 року становить 11,755 гривень за долар США. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов*язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов*язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку , що встановлені договором. Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний закон держави не встановлює якихось обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов*язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов*язання, повинен повернути його боржникові. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним зобов*язання. Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що відповідач не виконала зобов*язань з повернення грошових коштів та процентів за їх користування, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], в межах заявлених позовних вимог, суму боргу за договором позики еквівалентну 1000 доларам США за офіційним курсом станом на 19 травня 2014 року - в розмірі 11750 гривень; відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 10 % щомісячно від суми позики за період часу з червня 2013 року по травень 2014 року у розмірі 14100 гривень (еквівалент 1200 доларів США) з розрахунку 1000 доларів США х10% х 12 місяців. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" та вимог ст. 23 ЦК України спори про відшкодування моральної шкоди розглядаються, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Оскільки законом не передбачено відшкодування моральної шкоди в правовідносинах, що виникли між сторонами, позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] моральної шкоди задоволенню не підлягають. В силу ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача витрати, пов*язані із сплатою судового збору (а.с.1).

Outcome: partial