Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

30.05.2019\~ [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовною заявою\~про стягнення\~аліментів на\~дитину,\~яка продовжує\~навчання,\~мотивуючи свої\~вимоги тим,\~що [PERSON] до 20 травня 2019 року сплачував аліменти справно. З 20 травня 2019року від виплати аліментів він відмовився. Ні якої участі в вихованні сина він не приймає та ні якої допомоги не здійснює. За 2 місяця його прибування в Україні, його батько жодного разу не подзвонив йому. [PERSON] з 2018 року навчається у Польщі у м. Кельце, у недержавній професійній технічній школі ім. Солдат Миротворчих Сил ООН , Центра підвищення кваліфікації. Навчання цьому учбовому закладі безкоштовне, але проживання у гуртожитку платне коштує 570 злотих на місяць). Також сину потрібні гроші на їжу, транспорт, медичні послуга, підручники, зошити, інтернет, одяг, візи, страхування, взуття та інше. На літніх канікулах сину придбала нові джинси за 500 грн., кросівки за 730грн., де кілько сорочок, та піжаму за 380 грн. Стипендію син за період навчання в учбовому закладі не отримує. Можливості додатково працювати змоги не має, оскільки весь вільний час витрачає на ретельне навчання, що підтверджується грамотами навчального закладу. Відповідач [PERSON] проти позову заперечив. У відзиві на позовну заяву від 10.07.2019 зазначив, що він має хронічне захворювання «рос.: Вертеброгенная цервикалгия, хронически рецидивирующее течение, болевой и мьпнечно-тонические синдроми. ДДТТП ШОП», у зв`язку із чим відповідач спостерігається у сімейного лікаря, невропатолога, відповідачу не рекомендовано фізичні навантаження, переохолодження, рекомендовано дотримання дієтичного харчування, вживання певних ліків. Ці обставини підтверджуються Епікризом № 652 від 14.06.2019 року КНП «Міська лікарня № 1» ЗМР. Крім того, відповідач має непрацездатного батька [PERSON] , вік - 70 років. Батько систематично хворіє з 27.09.2017 року, переніс [PERSON] в ЛСМА, лікувався у 7 МКЛ, неодноразово лікувався у н/в 7 МКЛ. Батько має діагноз: «ДЕ II поєднаного ґенезу (гіпертонічного, атеросклеротичного), прогресуючий перебіг, цефалічний синдром, вести було-атактичний синдром. [PERSON] . ВХ, вертеброгенна цервікокранівлгія ліворуч, міоадаптивний синдром, ст. нестійкої ремісії. ГХ II»). Ці обставини підтверджуються Виписним епікризом з історії хвороби № 2441 стаціонарного хворого від 21.06.2019 року КНП «Міська лікарня № 7» ЗМР. Крім того, з 30.06.2012 року відповідач перебуває у новому шлюбі з громадянкою [PERSON] , яку в силу вимог ст. 75 СК України він зобов`язаний матеріально підтримувати. Ця обставина підтверджуються Свідоцтвом про шлюб від 30.06.2012 року. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що відповідач не заперечує сплачувати аліменти, але у меншому розмірі, а саме 1/6 частини заробітку щомісяця, оскільки має на утриманні дружину та батька пенсіонера. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог\~ст. 81 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вислухавши сторони, та вивчивши матеріали справи,\~\~суд приходить до висновку\~\~про необхідність\~\~задоволення\~\~позовних\~\~вимог про стягнення аліментів, з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадського стану Комунарського районного управління юстиції, актовий запис №369 [PERSON] [INFO] , батьками дитини вказані [PERSON] та [PERSON] . За правилами частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] з 2018 року навчається у Польщі у м. Кельце, у недержавній професійній технічній школі ім. Солдат Миротворчих Сил ООН, Центра підвищення кваліфікації, потребує матеріальної допомоги батька, зокрема, на витрати, пов`язанні з навчанням, харчуванням, проживанням у гуртожитку, витрати на проїзд. \~ \~ \~ \~Крім цього судом встановлено, що [PERSON] стипендію за період навчання в учбовому закладі не отримує. Можливості додатково працювати не має змоги. Конвенція про права дитини ООН від 20.11.1989 року, яку було ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та яка набула чинності для України 27.09.1991 року., визначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією Метою вживають всіх відповідних законодавчих та адміністративних заходів. Відповідно до ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Крім того, відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В Декларації прав людини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений соціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості,що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування,що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримує захист та допомогу. Згідно зет.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Враховуючи обставини справи, а саме, що у відповідача на утриманні перебуває дружина та батько пенсійного віку, з відповідача на утримання повнолітнього сина можливо стягнути аліменти в розмірі 1/5 частини з його заробітку /доходу/ щомісячно, але не менше 50% від прожиткового\~\~мінімуму. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України\~«Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч.6\~ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 768 грн. 40 коп. судового збору на користь держави. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430\~ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів\~у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial