Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

12.08.2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що 24.02.2015 року у м. Києві по вул. Заболотного сталася дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої було пошкоджено автомобіль [NUMBER], належний йому на праві приватної власності. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] - [PERSON], його також визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13.03.2015 року. Внаслідок пошкодження автомобіля [NUMBER] йому завдано матеріальної шкоди в розмірі 37 279, 81 грн. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» у зв»язку з чим звернувся до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування. Однак страхове відшкодування не було виплачено. Просив стягнути з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» 21 623, 44 грн., з [PERSON] 15 656, 37 грн., що становить різницю між фактичним розміром шкоди і належною страховою виплатою, а також моральну шкоду у розмірі 2 000, 00 грн. та судові витрати. У судове засідання сторони не з»явилися. Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, повідомивши суд, що після відкриття провадження у справі, а саме 22.09.2015 року відповідачем ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» було виплачено на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 5 156, 37 грн., а 01.03.2016 року виконано решту позовних вимог, просив стягнути з відповідача [PERSON] 22 123, 44 грн. матеріальної шкоди та 2 000, 00 грн. моральної шкоди, а також судові витрати по сплаті судового збору відповідно до задоволених позовних вимог. Відповідач ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», явку свого представника у судове засідання не забезпечили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Ухвалою суду від 14.03.2016 року провадження у справі за позовними вимогами [PERSON] до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» закрито. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до правил ч. 9 ст. 74 ЦПК України шляхом публікації оголошення про виклик в суд у пресі. З огляду на викладене, суд ухвалив завершувати розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів у даній справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.02.2015 року у м. Києві по вул. Заболотного сталася дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої було пошкоджено автомобіль [NUMBER], який належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 6). Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] - [PERSON], його також визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13.03.2015 року (а.с. 8, 9). Відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За правилами ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Обов»язкова цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] - [PERSON], за даними полісу АІ № 2982207 була застрахована у ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», розмір франшизи складає 500, 00 грн. (а.с. 10). [PERSON] повідомив ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» про настання страхового випадку, а 23.04.2015 року звернувся до останнього з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 11). ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» було оглянуто пошкоджений з вини [PERSON] транспортний засіб «БМВ» д.н.з. [NUMBER], про що 02.03.2015 року складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) та замовлено звіт щодо розрахунку вартості відновлювального ремонту (а.с. 52-53). За даними звіту № 85/08/15 про розрахунок вартості відновлювального ремонту транспортного засобу з врахуванням коефіцієнта зносу для визначення розміру страхового відшкодування складеного 29.05.2015 року ФОП [PERSON], вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] становить 37 279, 81 грн., а вартість відновлювального ремонту цього ж автомобіля з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 15 656, 37 грн. (а.с. 49-51). За правилами ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов"язана у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов"язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За правилами ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту (аварійного комісара). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком, або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» виконано свої зобов»язання за договором обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/2982207, визнало подію, що мала місце 24.02.2015 року у м. Києві по вул. Заболотного за участю автомобілів [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] страховим випадком та виплатило [PERSON] страхове відшкодування, що склало вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу та франшизу у розмірі 15 156, 37 грн. (а.с. 55). За правилами ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2014 року, при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як зазначено судом вище, відповідно до звіту № 85/08/15 складеного 29.05.2015 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] становить 37 279, 81 грн., а вартість відновлювального ремонту цього ж автомобіля з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 15 656, 37 грн. ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» виплачено на користь [PERSON] страхове відшкодування з урахуванням розміру франшизи - 15 156, 37 грн., отже невідшкодованою залишається сума (різниця між вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] та вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу) у розмірі 21 623, 44 грн., а також 500, 00 грн. франшизи, а тому [PERSON], який визнаний судом винним у дорожньо-транспортній пригоді, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль позивача, зобов»язаний відшкодувати останньому невідшкодовану страховиком його обов»язкової цивільно-правової відповідальності частину вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу у розмірі 22 123, 44 грн. Що ж стосується позовних вимог позивача у частині відшкодування моральної шкоди з відповідача [PERSON] у розмірі 2 000, 00 грн., то вони знайшли своє підтвердження та підлягають частковому задоволенню відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України з огляду на наступне. Звертаючись в суд з вимогою про відшкодування моральної шкоди, позивачем в обґрунтування цих позовних вимог не у повному обсязі надано суду докази на їх підтвердження, а тому при визначені розміру моральної шкоди суд приймає до уваги тільки ту обставину, що сам факт пошкодження майна, що було власністю та використовувалося за призначенням свідчить про завдання йому моральної шкоди та необхідність вживання заходів для відшкодування завданої майнової шкоди. Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров»я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. З огляду на викладене, врахувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку що позивачу завдано моральну шкоду, яка може бути відшкодована в грошовому вираженні сумою в розмірі 500, 00 грн. За правилами ст. 79 ЦПК України до судових витрат відносяться витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. За даними квитанції № 0.0.507947136.1 від 18.02.2016 року, позивачем [PERSON] було понесено витрати у розмірі 630, 00 грн., що пов»язані з публікацією у газеті «Урядовий Кур»єр» оголошення про виклик відповідача [PERSON] у судове засідання, призначене на 14.03.2016 року, що також підлягають стягненню з останнього на користь позивача. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України відповідач має сплатити позивачу судові витрати за розгляд справи судом відповідно до розміру задоволених вимог позивача та з урахуванням витрат на публікацію оголошення у пресі. На підставі викладеного,

Outcome: partial