Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

ФОП [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на свою користь в порядку регресу матеріальну шкоду за завдані збитки в розмірі 12601,36 грн., судові витрати по оплаті судового збору в сумі 704,8 грн. Позов обґрунтовано тим, що між АТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено додатковий договір № 1 до договору про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної картки № 1649508 від 21.06.2013, згідно якого банк надав відповідачу кредит у сумі 12500 грн. Відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору щодо сплати платежів у розмірі та у порядку, передбачених договором, та станом на 17.09.2015 заборгованість відповідача за кредитним договором становила 12601,36 грн. Майнові інтереси АТ «Ощадбанк», що пов`язані з матеріальними збитками, завданими внаслідок неповернення або неповного повернення Позичальниками кредитів та\\або несплатою або частковою несплатою процентів по кредитах на умовах, встановлених Договорами, були застраховані Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» згідно Договору добровільного страхування кредитів № 055/14 від 01.08.2014. Через несплату заборгованості за кредитним договором, Філія Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування. ПрАТ «УПСК», виконуючи свої зобов`язання по договору № 055/14 від 01.08.2014, визнало факт неповного погашення відповідачем грошового зобов`язання згідно умов договору перед АТ «Ощадбанк» страховим випадком та провело виплату страхового відшкодування в розмірі 12601,36 грн., що підтверджується страховим актом та платіжним дорученням від 21.10.2015. З метою досудового врегулювання спору, відповідачу було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було. 01.10.2018 між ПрАТ «УПСК» та фізичною особою підприємцем [PERSON] , укладено договір про відступлення права вимоги № 01/10/2018, відповідно до якого первісний кредитор ПрАТ «УПСК» відступає (передає), а новий кредитор ФОП [PERSON] отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку №1 до договору. В тому числі до нього перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми боргу. Ухвалою Новогродівського міського суду Донецької області від 10.12.2020 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач та його представник не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, представник позивача надав заву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про причину неявки в судове засідання суд не повідомив. Приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення, відповідач будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи відзив не надав та у судове засідання не з`явився, суд відповідно до ст.280 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 01 серпня 2014 року Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» (страховик) та філія Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (страхувальник) уклали договір добровільного страхування кредитів № 055/14. Предметом договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, і пов`язані з неповерненням або неповним поверненням позичальниками страхувальнику кредиту та\\або несплатою або частковою несплатою процентів по ньому на умовах, встановлених відповідними кредитними договорами (п. 2.1. вказаного договору страхування). Згідно п. 2.2. договору страхування, страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі, а страховик приймає на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку, передбаченого умовами цього договору, виплатити страхувальнику страхове відшкодування на умовах цього договору. Згідно п. 4.3. договору страхування, страховим випадком за цим договором є факт завдання збитків страхувальнику внаслідок невиконання або часткового невиконання позичальником своїх зобов`язань з повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені в конкретному кредитному договорі, внаслідок неплатоспроможності позичальника. Відповідно до п. 9.6. договору страхування, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за цим договором, в межах суми страхового відшкодування переходить право вимоги, яке страхувальник має до позичальника, внаслідок невиконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором. Як вбачається з копії Додаткового договору № 1 до Договору про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної картки № 1649508, укладеного між АТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10004/92 філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] , останньому було надано кредит у сумі 12500 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі строком кредиту на відповідний період дії платіжної картки, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24 відсотків річних, які сплачуються щомісячно. [PERSON] належним чином не виконував умови кредитного договору щодо сплати платежів у розмірі та у порядку, передбачених вищевказаним договором, станом на 17 вересня 2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором становила 12601,36 грн., що встановлено з виписки по картковому рахунку. 12 жовтня 2015 року ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» складено страховий акт № 055/14/008/15, за договором № 055/14 від 01 серпня 2014 року, відповідно до якого зафіксовано 17.09.2015, завдання збитків страхувальнику Філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» внаслідок невиконання (часткового виконання) позичальником [PERSON] своїх зобов`язань з повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені в кредитному договорі № 1649508, внаслідок неплатоспроможності позичальника. Страхова сума становить 12601,36 грн. У зв`язку з вищезазначеним, Філія Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулось до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до копії платіжного доручення № 3157 від 21.10.2015 ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» сплатило на рахунок Філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» суму страхової виплати у розмірі 12601,36 грн., згідно страхового акту № 055/14/008/15. 01.10.2018, між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір № 01/10/2018 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор (ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія») передає (відступає), а новий кредитор (ФОП [PERSON] ) набуває право вимоги відшкодування збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку № 1 до договору, в тому числі і по договору добровільного страхування кредитів № 055/14 від 01.08.2014 року. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Як вбачається зі змісту ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Статтями 979, 980 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Статтею 9 вказаного Закону передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. У частині 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. За ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, оскільки ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» виконано покладені на нього законом та умовами договору добровільного страхування кредитів, обов`язки, то до останнього перейшло право вимоги на стягнення з відповідача матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування у розмірі 12601,36 грн., яке було відступлено (передано), згідно умов договору про відступлення права вимоги № 01/10/2018 від 01.10.2018 позивачу ФОП [PERSON] . Разом з тим, суд не погоджується, що в даному випадку заборгованість виникла в порядку регресу. Як встановлено судом, Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» (страховик) виплатило страхувальнику страхове відшкодування. Філія Донецького обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» реалізувало своє право кредитора шляхом пред`явлення вимоги до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», оскільки за договором страхування (Закон України «Про страхування») останнє надало згоду на прийняття обов`язку сторони боржника у зобов`язанні, якщо воно виникне. Основною характерною ознакою суброгації є збереження того зобов`язання, яке виникло із заподіяння шкоди і у зв`язку з яким було виплачене страхове відшкодування, й зміна в ньому кредитора. Натомість регрес - право відповідальної особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким відповідальна особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим і виникло нове - пов`язане саме з регресною вимогою. Завдання майнової шкоди страхувальнику слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором майнового страхування, в якому кредитором є страхувальник, а боржником - страховик. Виплата страховиком страхувальнику страхового відшкодування є обов`язком страховика за договором (ст. 988 ЦК України). Така виплата не припиняє зобов`язання і не може вважатися відшкодуванням шкоди потерпілому в цьому зобов`язанні, оскільки страховик у правовідносинах добровільного майнового страхування не є боржником у зобов`язанні. Тобто, заподіювач шкоди залишається зобов`язаним відшкодувати завдану ним шкоду незалежно від того, чи звертався до нього з відповідною вимогою сам потерпілий, чи страховик після виплати потерпілому відшкодування за договором майнового страхування. Тому правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі, є суброгацією. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду від 30 січня 2019 року №61-7833св18. На підставі наведеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню, але з інших підстав, так з відповідача слід стягнути на користь позивача в порядку суброгації матеріальну шкоду за виплачене страхове відшкодування в сумі 12601,36 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 704,80 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved