Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди працівнику в наслідок ушкодження здоров`я. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 05 липня 2021 року по справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] зазначив, що в періоди з 18.01.2020 року по 15.06.2006 року, з 20.07.2016 року по 31.10.2016 року та з 03.04.2019 року по сьогоднішній день позивач працював на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», де з 04.10.2019 року переведений на посаду майстра виробничої дільниці конверторного цеху. 04.06.2021 року під час виконання трудових обов`язків з позивачем трапився нещасний випадок, у зв`язку з чим було створено комісію для розслідування нещасного випадку. За результатами розслідування комісією було складено Акт № 15 про нещасний випадок на виробництві. В п. 5 Акту встановлені причини нещасного випадку - технологічна, природна, екологічна та соціальна - контакт з представниками тваринного та рослинного світу, супутня - організаційна - невиконання посадових обов`язків, порушення вимог п.п.3.1.11,3.1.14 «Посадової інструкції начальника варти (караули) управління з охорони та режиму (охорона, режим і оперативна робота) департаменту безпеки» ПІ215.1239.046. Особою, яка допустила порушення вимог законодавства з охорони праці та гігієни праці є [PERSON] начальник варти. Після нещасного випадку позивача було доставлено автомобілем швидкої до КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР, де йому була надана медична допомога та йому було встановлено основний діагноз - укушена рана, садна правого стегна. Крім того, після укусів собак позивач вимушений був проходити курс вакцинації, після нападу собак позивач перебував на амбулаторному лікуванні з 04.04.2021 року по 20.06.2021 року. Зрештою наведені обставини негативно вплинули на стан здоров`я позивача, спричинили не лише фізичний біль а також моральні страждання, позбавили його на відповідний період життя нормальних життєвих зв`язків та вимагали від нього додаткових зусиль для організації його життя. Наслідки перенесеної травми призвели до появи негативних психосоматичних та психоемоційних змін в його житті - порушення сну, швидка втомлюваність, пасивність, занижений настрій, пригніченість, нервозність, дратівливість, тощо. У зв`язку з чим, просить суд стягнути на його користь 100 000,00 гривень в порядку відшкодування моральної шкоди, без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Представник Відповідача Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» - Яводчак О.В. подав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що підприємство не погоджується з доводами та вимогами Позивача, оскільки вважає їх безпідставними та необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на те, що Актом № 15 про розслідування нещасного випадку, що стався 04.06.2021 року визначено, що нещасний випадок стався на території підприємства в районі контрольно-пропускного пункту № 1. Діагноз, який встановлено позивачу укушена рана, садна правого стегна. В обґрунтування розміру моральної шкоди позивач посилається на те, що у зв`язку із ушкодженням здоров`я порушено і порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, турбують больові відчуття, що в свою чергу порушує його сон та позбавляє можливості нормально відпочивати, призводить до загальної слабкості, зниження уваги. Однак, на підтвердження зазначеного позивач не надає суду будь-яких належних та допустимих доказів, що вказували б на те, що він дійсно зазнає моральних страждань, оскільки позивачем не доведено вину відповідача щодо завдання позивачу шкоди внаслідок якої у нього виникло б право на відшкодування моральної шкоди, а відтак у позивача не може виникнути моральних страждань без існування завданої йому шкоди. Крім того, правовідносини, що існували між позивачем та відповідачем ґрунтувались на підставі трудового договору, а отже до таких правовідносин не може застосовуватись такий спосіб захисту як компенсація моральної шкоди. У зв`язку з чим, представник відповідача заперечував проти задоволення позову у повному обсязі. Дослідивши наявні у справі докази, на які посилається позивач та відповідач, суд прийшов до наступного висновку. При вирішенні питання про спричинення позивачеві моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, з урахуванням характеру, обсягу, тривалості та наслідків заподіяних позивачеві моральних страждань, стан його здоров`я, втрату професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотних вимушених змін у його життєвих стосунках. Судом встановлено, що відповідно до записів, які містяться в трудовій книжці [NUMBER] виданої на ім`я [PERSON] , останній з 03.04.2019 року прийнятий на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в конвертерний цех міксерним 4 розряду, 04.10.2019 року переведений на посаду майстра виробничої дільниці (міксерні відділення), де працює по теперішній час (а.с. 8-13). Згідно Акту про нещасний випадок форми Н-І № 15 від 04.06.2021року [PERSON] - майстер виробничої дільниці міксерного відділення виробництва, під час виконання своїх трудових обов`язків на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»04.06.2021 року отримав травму. Нещасний випадок стався під час нападу на нього бродячих собак при пересуванні по території підприємства перед початком роботи в напрямку адміністративно-побутового корпусу конвертерного цеху (а.с. 14-19). Згідно пункту № 8 Акту № 15 від 04.06.2021 року допустив порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці [PERSON] - начальник варти управління з охорони режиму департаменту з безпеки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», чим порушив вимоги п.п.3.1.11,3.1.14 «Посадової інструкції начальника варти (караули) управління з охорони та режиму (охорона, режим і оперативна робота) департаменту безпеки» ПІ215.1239.046 (а.с.18 зворот). Таким чином, судом встановлено, що при виконанні трудових обов`язків здоров`ю позивача була заподіяна шкода внаслідок нещасного випадку на підприємстві відповідача де позивач тривалий час працював, виконуючи роботи майстра виробничої дільниці міксерного відділення виробництва. Відповідно до листка непрацездатності серії АДЮ № 283179 [PERSON] перебував на амбулаторному лікуванні у період з 04 червня 2021 року по 12 червня 2021 року (а.с.20). Згідно довідки ЛКК № 952 від 04.06.2021 року, складеної КНП «ЦПМСД №5 Амбулаторія № 2» діагноз [PERSON] - укушені поверхневі садна нижньої третини правого стегна, травма отримана на виробництві (а.с.22). При цьому суд враховує, що моральні страждання Позивача мають постійний характер, незважаючи на тривалий курс лікування та курс вакцинації, стан здоров`я позивача відповідний проміжок часу обмежував його можливість вести звичайний спосіб життя. Крім того, психоемоційні розлади, які виникли внаслідок нападу собак потребують додаткового лікування. Зазначені обставини викликають відчуття неповноцінності у позивача, через що він переживає моральні страждання. Такі обставини вносять суттєві зміни в життєвих стосунках, він вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. З огляду на правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішенні від 08.11.2005 року «Кечко проти України» у випадках, коли з набуттям чинності певного закону його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права. При цьому рішенням Конституційного суду України № 20-рп/2008 від 08.10.2008, абз. 9 п.5 встановлено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Згідно ч.ч. 1 та 3 ст.13 Закону України "Про охорону праці", роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Враховуючи встановлені судом обставини, які знайшли підтвердження в наданих доказах, встановлений факт завдання моральної шкоди позивачу підприємством, суд вважає, що причинена моральна шкода підлягає компенсації. Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст.237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, тимчасова втрата працездатності позивача настала внаслідок нещасного випадку на виробництві, спричиненого порушенням начальником варти вимог законодавства з охорони та гігієни праці час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про відшкодування на користь позивача моральної шкоди з відповідача. Як роз`яснено у п.9 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках та ін. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Таким чином, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди Позивачу. Обговорюючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить з меж позовних вимог та доводів позовної заяви, тяжкості наслідків, які настали в здоров`ї позивача, настання негативних змін у його житті, з урахуванням ступеню вини відповідача, час роботи на підприємстві відповідача, постійний характер страждань позивача, який обмежений в звичайних повсякденних заняттях, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, виходячи із засад розумності та справедливості, і вважає необхідним призначити позивачу компенсацію в розмірі 5 000,00 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди. У судовому засіданні встановлені обставини щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності йому спричинена моральна шкода. При цьому, суд наголошує, що відшкодування шкоди полягає у праві особи на відшкодування як матеріальної, так і моральної шкоди, а тому фактичне позбавлення позивача права на відшкодування моральної шкоди суперечить проголошеному принципу державної політики. Адже ст.4 Закону України «Про охорону праці» передбачає, що державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial