Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом до відповідача та просить змінити розмір аліментів на двох неповнолітніх дітей з твердої грошової суми на 1/3 частину всіх видів його доходу, починаючи з часу подачі позовної заяви і досягнення старшою дітьми повноліття. Позов мотивовано наступним. У сторін є двоє спільних неповнолітніх дітей. Рішенням суду присуджено стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1500грн. на двох дітей. Відповідач сплачує дані кошти, однак їх не вистачає для належного забезпечення дітей, з огляду на вікові потреби та зростання цін. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання також не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи у його відсутності не подав. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступних висновків. У сторін є двоє спільних дітей, син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , на яких з відповідача стягуються аліменти в розмірі 1500грн. щомісячно, що стверджується рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 21.10.2014р. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Разом з цим, згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Окрім цього, у рішенні Європейського суду від 27.11.1992 року справі "Олсон проти Швеції" зазначається "що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Також, особлива увага повинна приділятися найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю, мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, ст.8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (Рішення Європейського суду від 07.08.1996 у справі "Йохансен проти Норвегії"). З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку щомісяця але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, будуть достатніми для забезпечення нормальних першочергових потреб спільних дітей сторін та не будуть погіршувати їх матеріального стану. Таким чином, слід змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача. Однак, з вимогою позивачки про стягнення аліментів з дня пред`явлення позову не підлягають задоволенню, оскільки, згідно Пстанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляд справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15.05.2006р., у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: partial