Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

28.03.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття; допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У судове засідання позивач не з'явилася; у позовній заяві зазначила про розгляд справи у її відсутність (а.с. 2). Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов про стягнення аліментів визнав частково. Останній зазначив, що не має можливості сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн., оскільки на даний час безробітний. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши надані докази у справі, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами шлюб розірвано рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 08.02.2017 року (а.с. 7). Від шлюбу мають спільну дитину, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим року Виконавчим комітетом Головенківської сільської ради Житомирського району Житомирської області, з якого вбачається, що відповідач є батьком [PERSON], яка народилася [INFO] року (а.с. 5). З копії довідки № 186, виданої 06.03.2017 року Виконавчим комітетом Головенківської сільської ради Житомирського району Житомирської області вбачається, що малолітня донька [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю [PERSON] у [ADDRESS] (а.с. 6). Також під час розгляду справи судом було оглянуто оригінал трудової книжки відповідача, з якої вбачається, що останній не працює. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Зміст глави 15 СК України вказує на обов'язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що відповідач має задовільний стан здоров'я, є працездатним, проте офіційно не працевлаштований, суд вважає необхідним призначити стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 800 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 28.03.2017 року. За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: partial