Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розподіл автомобіля. В обґрунтування позовних вимог вказала, що з відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з 20.08.2005 р. Від шлюбу сторони мають двох неповолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Рішенням Краснолуцького міського суду Луганської області від 29.10.2012 р. шлюб між сторонами розірвано. При розгляді справи про розірвання шлюбу позивачка не ставила питання про поділ сумісно придбайного майна, так як сподівалася вирішити це питання у добровільному порядку. Під час спільного проживання сторонами було придбано вантажний автомобіль марки КАМАЗ 5511, держномер [NUMBER] 1986 р., який зареєстрований на імя відповідача. Автомобіль заходиться в доброму стані, і позивачка оцінює його вартість у 100000,00 гривень. Позивачка просить розподілити вантажний автомобіль та відповідачу виділити вантажний автомобіль, а з нього стягнути на її користь половину вартості у розмірі 50000,00 гривень. Також в звязку з тим, що діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні, відповідач не надає їй регулярної матеріальної допомоги на утримання дітей, позивачка просить збільшити її долю в інтересах дітей на 20000,00 гривень. Також під час шлюбу за спільні гроші був придбаний автомобіль ВАЗ 2115, який відповідач не зареєстрував на праві спільної сумісної власності на своє імя, цей автомобіль знаходиться у праві власності відповідача за генеральною довіреністю продавця, що позбавляє позивачку можливості розподілу цього автомобіля. Позивачка просить поділити вантажний автомобіль марки КАМАЗ 5511, держномер [NUMBER], зареєстрований на імя [PERSON] виділівши відповідачу автомобіль, а з нього стягнути на користь позивачки грові кошти в розмірі 70000,00 грн. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву у якій позовні вимоги підтримала, дала свою згоду на рішення при заочному розгляді, та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.08.2005 р., який був зареєстрований Вахрушевським виконкомом Краснолуцької міської ради Луганської області, актовий запис № 26. 29 жовтня 2012 року рішенням Краснолуцького міського суду Луганської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції у Луганській області, та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції у Луганській області. Відповідно повідомлення Управління державтоинспекції м.Красний Луч Луганської області вантажний автомобіль марки КАМАЗ 5511, держномер [NUMBER], 1986 р. червоного кольору зареєстрований на імя [PERSON], [INFO]. Відповідно ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засад рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення.За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Пунктом 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 2.12.2007 р. № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз'яснено, що при вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу. Позивачкою не надано доказів для підтвердження підстав відступу від засад рівності часток подружжя, тому суд розглядає справу на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивачка в порушення вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України ухилилась від доведення обставин, на які посилалась. Суд не знаходить підстав відступу від засад рівності часток подружжя в зв'язку з відсутністю обставин, що мають істотне значення. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що слід провести розподіл вантажного автомобіля марки КАМАЗ 5511, державний номерний [NUMBER], 1986 р. червоного кольору, виділивши відповідачу вантажний автомобіль, стягнувши на користь позивачки 50000,00 гривень. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони, понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial