Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 2500 гривень до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідач [PERSON] достатню матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. 27 лютого 2018 року Сарненським районним судом Рівненської області відкрито спрощене провадження по справі без повідомлення сторін. До суду надійшов відзив від відповідача, у якому він зазначив, що на утримання дитини він добровільно протягом 2015-2017 років сплачував аліменти в сумі приблизно 1500 гривень (на підтвердження надав квитанції про перерахунок коштів). На даний час заробітна плата відповідача становить 4115 гривень на місяць (на підтвердження надав копії цивільно-правових договорів та актів здавання-приймання виконаної роботи). Не відповідає обставинам справи і твердження позивача, що відповідач не цікавиться життям дитини, адже бачиться з дитиною частіше ніж раз на місяць. Враховуючи вищевикладене, обставини даної справи та розмір щомісячного доходу відповідача, вважає, що розмір аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], який відповідає вимогам справедливості та розумності, є 1500 гривень на місяць. 13 березня 2018 року до суду надійшла відповідь на відзив позивача, в якій позивач [PERSON] пояснила, що у своєму відзиві відповідач жодних доказів та підтвердження сплати аліментів за 2015-2017 років не надав. А за період 2016 року жодних проплат з сторони відповідача не було. Крім того жодної довідки чи будь якого документального підтвердження про розмір офіційної заробітної плати не надано. На підтвердження лікування дитини надала копії чеків, докази сплати за відвідування гуртків та садочка. Відповідач [PERSON] не подав заперечення протягом пяти днів після отримання відповіді на відзив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. З копії рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 15 жовтня 2014 року, свідоцтва про народження, копії довідки про склад сімї, вбачається, що сторони перебували у шлюбі з 16 жовтня 2005 року по 26 жовтня 2014 року, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні матері позивача по справі. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0389172 [PERSON] встановлена третя група інвалідності. Відповідно до довідки №304 від 15.02.2018 року [PERSON] перебуває на обліку як безробітна в Сарненському РЦЗ з 28.12.2017 року. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене,

Outcome: partial