Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить визнати (встановити) юридичний факт, що [PERSON], яка народилася [INFO] року в м. Дніпродзержинськ, що називався до 1936 р., та після 2015 року - м. Кам'янське, Дніпропетровської області, Української СРСР, про що зазначено у посвідці про народження серія А № [NUMBER], та складено актовий запис про народження № 441 від 1 грудня 1924 року місце реєстрації - міськбюро ЗАЦС м. Дніпродзержинська), яка є матір'ю [PERSON] (який народився [INFO] року в м. Харків, Харківської області, Української СРСР, про що Покотилівською сільською радою Харківського району, Харківської області складено актовий запис №107 від 31.08.1959 року, про народження [INFO] року [PERSON], дата видачі: 1 вересня 1959 року, [NUMBER]), за національністю - полька. В судовому засіданні [PERSON] підтримав вимоги своєї заяви та просив її задовольнити. Заслухавши пояснення [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд задовольняє заяву, виходячи з наступного: Як вбачається з наданих документів, заявник [PERSON] народився [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. В свідоцтві про народження національність матері заявника [PERSON] зазначена росіянка, батько [PERSON] - українець (а/с. 57). В актовому записі про народження матері позивача серії А № [NUMBER] графа «національність» дитини не передбачена (а/с. 58). У свідоцтві про укладення шлюбу батьків [PERSON] [NUMBER] розділ національність не передбачений (а/с. 59). Заявник для вирішення питання щодо внесення змін до актового запису звернувся із відповідною заявою до Київського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, але 20.07.2016 р. отримав відмову через те, що діючим законодавством не передбачений порядок зміни чи встановлення факту реєстрації національності відділами РАЦС (а/с. 54). Судом встановлено, що мати заявника [PERSON] була полячкою за національністю, однак проживала на території України, дотримуючись традицій польської національності. З матеріалів справи вбачається, що через певні обставини родина заявника не могли відверто говорити про свою національність, оскільки радянська влада утискала людей польського походження, що підтверджується наступним. З архівної довідки Державним архівом Дніпропетровської області Дніпропетровської обласної державної адміністрації № Г-62-2016 від 18.04.2016 року вбачається, що брат матері заявника 02.10.1938 р. був засуджений до розстрілу, у зв'язку з тим, що проводив контрреволюційну націоналістичну агітацію на корить іноземної держави. Вирок приведено до виконання (а/с. 61). З архівної довідки Державним архівом Дніпропетровської області Дніпропетровської обласної державної адміністрації № Г-63-2016 від 18.04.2016 року вбачається, що батько матері заявника 06.12.1937 р. був засуджений до розстрілу, у зв'язку з тим, що він був членом «Польської організації військової». Вирок приведено до виконання (а/с. 60). За таких обставин, мати заявника [PERSON] була вимушена приховувати своє польське походження. З цих підстав в свідоцтві про народження матері заявника, [PERSON] в графі «національність» вказано «росіянка». Відповідно до ст. 35 Конституції України кожен має право на свободу світогляду та віросповідання. Статтею 300 ЦК України визначено, що фізична особа має право на індивідуальність, має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно із ст. 11 Закону України "Про національні меншини в Україні" громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність; примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Частиною 2 статті 256 ЦК України визначено, що факт належності особи до певної національності можна віднести до юридичних фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав фізичної особи, зокрема у разі надання документів до посольства чи консульства Республіки Польща для отримання "Карти поляка". Як вказує у своїй заяві [PERSON], встановлення факту польського походження необхідно йому для впорядкування документів, для реалізації особистих прав та отримання можливості користуватися окремими пільгами і гарантіями, що передбачені чинним законодавством Республіки Польща для громадян пострадянських республік польського походження. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердженням такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. При розгляді справи встановлено, що та обставина, що заявник [PERSON] має польське походження від своєї матері, повністю підтверджується зібраними та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами. З урахуванням викладеного вище та вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку, що факт того, що [PERSON] має національність "полька" знайшов своє підтвердження у судовому засіданні та був доведений належними доказами, а тому суд вважає, що заява [PERSON] є обґрунтованою, а тому такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved