Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

06.03.2018 (дата згідно з штемпелем на конверті) до суду надійшов даний позов, в якому Орган опіки та піклування Вознесенської районної державної адміністрації просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 1/2 його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку на користь державної установи або фізичної особи, де будуть влаштовані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та передати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], органу опіки та піклування Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області для їхнього подальшого влаштування. Свій позов позивач мотивує тим, що у с. Ракове, Вознесенського району, Миколаївської області проживала [PERSON], яка померла [INFO], залишивши дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], без батьківського піклування, оскільки батька дітей в селі ніхто не знав. Встановлено, що зазначена мати не мала власного житла, аби привести наймане житло до санітарних норм влаштувала двох дітей до Центрів соціально-психологічної реабілітації дітей: [PERSON] з 14.08.2017 в м. Южноукраїнську, [PERSON] з 27.09.2017 в м. Вознесенську. Старша донька [PERSON] залишилась проживати в односельчан, з якими у неї склалися близькі стосунки. Зазначена сім'я проживає у с. Ракове з 2003 року, батько дітей - [PERSON] - ніколи з дітьми тут не проживав та не був зареєстрований. Відповідач проживає у с. Матусів Шполянського району Черкаської області. Його повідомлено про те, що його колишня дружина померла і він, як батько, має вирішити подальшу долю дітей. 01.02.2018 відповідач з'явився в службу у справах дітей, де пояснив, що втратив паспорт, не має заробітку та власного житла, тому не в змозі забрати до себе дітей. Відповідно до листів з Центрів соціально-психологічної реабілітації дітей, де більш як півроку перебувають [PERSON] та [PERSON], та з Вознесенського професійного ліцею, де навчається [PERSON], батько жодного разу не навідав дітей, не телефонував їм, не надавав матеріальної допомоги, не цікавився їхнім життям та здоров'ям. Зазначені факти свідчать про ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків, що є порушенням вимог ст. 150 СК України та підставою для позбавлення його батьківських прав, відповідно до п.2 ст. 164 СК України. Відповідно до документів, наданих Матусівською сільською радою, за місцем проживання відповідач характеризується негативно: проживає в сім'ї брата в занедбаному будинку, зловживає алкогольними напоями, схильний до скоєння правопорушень, в будинку збираються компанії сумнівної поведінки, влаштовують бійки. Наразі діти залишились без законного представника, спливає термін їхнього перебування у Центрах соціально-психологічної реабілітації дітей, тому позбавлення відповідача батьківських прав зробить можливим надання їм відповідного соціально-правового статусу та влаштування їх на повне державне утримання. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання представник органу опіки та піклування Вознесенської районної державної адміністрації не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив. Представник служби в справах дітей Шполянської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав до суду заяву, в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позову. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 25.04.2018 відкрито провадження по справі. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 21.06.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В суді встановлено, що [PERSON] народилась [INFO], актовий запис № 33, батьками дитини є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.02.2001, виданим м. Дубно відділом реєстрації актів громадянського стану Рівненської області (а.с.4). [PERSON] народився [INFO], актовий запис № 171, батьками дитини є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.06.2003, виданим відділом РАГС Дубенського районного управління юстиції Рівненської області (а.с.5). [PERSON] народилась [INFO], актовий запис №14, батьками дитини є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.09.2011, виданим Новогригорівською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області (а.с.6). [PERSON] померла [INFO], актовий запис №3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.01.2018, виданий Вознесенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (а.с.7). Згідно з клопотанням про направлення дітей до центру соціально-психологічної реабілітації дітей Южноукраїнської міської ради №461-01 від 10.08.2017, Служба у справах дітей Вознесенської райдержадміністрації просила направити для тимчасового перебування у центрі [PERSON], [INFO] (а.с.8). Відповідно до клопотання про направлення дітей до центру соціально-психологічної реабілітації дітей Вознесеської міської ради №583-01 від 29.09.2017 Служба у справах дітей Вознесенської райдержадміністрації просить направити для тимчасового перебування у центрі [PERSON], [INFO] (а.с.9). Згідно з актом обстеження умов проживання від 25.01.2018 за адресою [ADDRESS] складається з трьох кімнат. Мови проживання задовільні: пічне опалення, є запас дров, в кімнатах чисто. Їжу готують на електроплитці чи в печі. Вода із криниці в дворі будинку. Є оброблена присадибна ділянка площею 0,01 га. Підсобне господарство відсутнє. Дитина [PERSON], [INFO], спить в одній кімнаті з власницею будинку, де є окремі ліжка, шафа для одягу, письмовий стіл, телевізор. Одягом та продуктами харчування дитина забезпечена. [PERSON], [INFO], навчається в Вознесенському професійному ліцеї. [PERSON], [INFO], проживає в даній сім'ї з вересня 2017 року. З власницею будинку у дитини теплі родинні стосунки (а.с.10). Відповідно до довідки №283 від 26.02.2018, виданої виконавчим комітетом Новогригорівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, [PERSON],[INFO](нині покійна, актовий запис № 3 від 19.01.2018,померла [INFO]) проживала на території сільської ради зі своїми дітьми, з 2003 року - в с.Ракове, Вознесенського району, Миколаївської області. [PERSON], [INFO] року народження, батько дітей [PERSON], на території Новогригорівської сільської ради ніколи не проживав та не був зареєстрований (а.с.11). Згідно з повідомленням Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області №1076/59-2018 від 16.01.2018 звернення від 16.01.2018 Вознесенським ВП ГУНП в Миколаївській області уважно розглянуте та прийняте рішення про припинення перевірки в зв'язку з тим, що дана подія не містить ознак кримінального та адміністративного правопорушення, в зв'язку з чим та відповідно до Закону України «Про звернення громадян» матеріали перевірки списані висновком (а.с.12). Відповідно до висновку о/у СКП Вознесенського ВП ГУНП майора поліції Мамая В.А. від 16.01.2018. [PERSON], [INFO], мешкає за адресою [ADDRESS]. При цьому мобільний та стаціонарний телефон у нього відсутній (а.с.13). Згідно з довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №177 від 27.02.2018, виданою Матусівською сільською радою, за адресою [ADDRESS] до складу сім'ї/зареєстрованих входять власник [PERSON], проживають без реєстрації заявник [PERSON], брат заявника [PERSON] та співмешканка брата заявника [PERSON] (а.с.14). Відповідно до довідки-характеристики №178 від 27.02.2018, виданої Матусівською сільською радою об'єднаної територіальної громади, за час проживання в с. Матусів [PERSON] зарекомендував себе з негативної сторони. Зловживає алкогольними напоями. Схильний до правопорушень. Веде аморальний спосіб життя. Участі у громадському житті села не бере (а.с.15). Згідно з актами про відвідування сім'ї/особи від 20.02.2018 та від 26.02.2018 за адресою [ADDRESS] умови проживання сім'ї незадовільні. Продуктами харчування забезпечені частково. Власного житла не мають проживають у найманому будинку. Подвір'я будинку в занедбаному стані. Зі слів сусідів у [PERSON] збираються компанії, які розпивають алкогольні напої, неодноразово сусіди бачили, як до будинку приїжджали працівники поліції. 26.02.2018 [PERSON] знаходився вдома, разом з компанією розпивав алкогольні напої, в будинку було накурено, одяг на постільна білизна брудні (а.с.17). Відповідно до повідомлення комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» №01-21/123 від 26.02.2018, батько [PERSON], [INFO], [PERSON] свого сина з часу його влаштування в комунальний заклад «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» жодного разу не відвідував, не спілкувався з ним по телефону та не передавав нічого. З адміністрацією закладу він також на зв'язок не виходив (а.с.18). Згідно з повідомленням Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби в справах дітей Вознесенської міської ради Миколаївської області №76 від 27.02.2018 [PERSON], [INFO], влаштована до Центру 29.09.2017. За період перебування дитини в Центрі батько дитини [PERSON] жодного разу не відвідав дівчинку в Центрі, не привозив їй гостинці, не цікавився її фізичним, моральним та духовним розвитком. (а.с.19). Відповідно до характеристики [PERSON] №119 від 02.03.2018, наданої Вознесенським професійним ліцеєм Миколаївської області, [PERSON] навчається у Вознесенському професійному ліцеї за професією «Обліковець з реєстрації бухгалтерських даних; продавець продовольчих товарів» з 01.09.2017 по даний час. За період навчання зарекомендувала себе як учениця з середнім рівнем знань. Активна, ввічлива і тактовна з оточуючими. В учнівському колективі користується повагою і авторитетом. Спокійна, доброзичлива, розбірлива у друзях. Відносини з одногрупниками і ровесниками рівні. За характером врівноважена. Конфліктних ситуацій з викладачами, майстрами виробничого навчання та одногрупниками не було. Пропусків занять без поважних причин немає. Мати, [PERSON], померла [INFO]. [PERSON] має рідних: брата [PERSON], [INFO] та сестру [PERSON], [INFO], з якими підтримує родинні стосунки. Батько, [PERSON], з родиною не мешкав, до навчального закладу ніколи не приїжджав і не цікавився навчанням та вихованням доньки (а.с.20). Згідно з поясненням [PERSON] від 01.02.2018, він перебував у шлюбі з [PERSON], та є батьком дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Більше десяти років він з дружиною та дітьми не проживали разом. Протягом цих років [PERSON] дітям матеріально не допомагав, лише одного разу приїхав побачитись в 2014 році. [PERSON] не має документа, який посвідчує особу, не має житла, непрацюючий (а.с.21). Відповідно до повідомлення Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби в справах дітей Вознесенської міської ради Миколаївської області №138 від 07.05.2018 [PERSON], [INFO], до Центру влаштована 29.09.2017, добре адаптувалася до нових умов, на даний час дитина комунікабельна, добре знаходить спільну мову з дітьми різного віку, не конфліктна. 07.05.2018психологом опитано дитину стосовно того, чи знає вона [PERSON], чи спілкувалася з ним раніше, на що [PERSON] відповіла, що даного чоловіка не знає з ним раніше не спілкувалася, а своїм батьком вважає вітчима, оскільки дитина не знає [PERSON], вона не проти, щоб його позбавили батьківських прав щодо неї. (а.с. 42). Згідно з анкетою-опитуванням №01-21/233 від 07.05.2018, наданою комунальним закладом «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей», [PERSON], [INFO], знає, що його батьком є [PERSON]. Батька дитина не пам'ятає, пам'ятає лише як він приїздив минулого року влітку в гості до матері. Усі ці роки батько не відвідував сина, не відповідав на телефонні дзвінки. Жити з батьком дитина не хоче, їй більше подобається перебувати в державному закладі. Проти позбавлення батьківських прав [PERSON] [PERSON], [INFO], не заперечує (а.с. 43). Відповідно до результатів опитування [PERSON], [INFO], викладених в повідомленні Вознесенського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Миколаївської області №236 від 11.05.2018 [PERSON] знає, що її батько - [PERSON], [INFO], що він проживає у с. Матусів, Шполянського району, Черкаської області. Дитина з батьком не спілкується, батько з дітьми не проживає близько 10 років, востаннє приїжджав до матері дітей більше 2 років тому. Після смерті матері [PERSON] не виявив бажання забрати дитину до себе, він приїхав 01.02.2018 за викликом служби у справах дітей, написав пояснення і поїхав. Протягом років, батько не підтримував дитину, [PERSON] не бажає проживати з батьком, буде дуже рада, якщо його позбавлять батьківських прав (а.с. 44). Згідно з висновком органу опіки та піклування Вознесенської райдержадміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], [PERSON] за місцем проживання характеризується негативно: проживає в сім'ї брата в занедбаному будинку, зловживає алкогольними напоями, схильний до скоєння правопорушень, в будинку збираються компанії сумнівної поведінки, влаштовують бійки. 01.02.2018 він приїжджав у с. Ракове Вознесенського району Миколаївської області до знайомих, але навіть не поїхав в Центр соціально-психологічної допомоги побачитись з дітьми. В службі у справах дітей районної державної адміністрації він надав пояснення, що не має власного житла, доходу та втратив паспорт, тому не має можливості забрати до себе дітей. Враховуючи викладене та підтверджуючі документи, орган опіки та піклування Вознесенської райдержадміністрації прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]Крім того, оцінюючи процес вирішення питання про встановлення опіки, який завершився рішенням про роз'єднання сім'ї, суд повинен, зокрема, переконатися, чи ґрунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі (яка, за потреби, може включати показання свідків, висновки компетентних органів, психологічні та інші експертні висновки та медичні довідки), і чи мали заінтересовані сторони, зокрема батьки, достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання (див., mutatis mutandis, ухвали у справах: "Шульц проти Польщі", N 50510/99, від 8 січня 2002 року; "Реммо і Узункая проти Німеччини", N 5496/04, від 20 березня 2007 року; та "Полашек проти Чеської Республіки", N 31885/05, від 8 січня 2007 року). Суд також повинен врахувати, чи самим дітям було надано можливість висловити свою думку, коли цього вимагали обставини (див., наприклад, згадані вище рішення у справах Гавелка та інші, п. 62, і Хазе, п. 97). Згідно з наданими доказами та поясненнями позивача суд приходить до висновку, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, а тому суд вважає, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками і не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей, не піклується про стан їх здоров'я, хоча б мав це робити, тобто по своїй вині ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Протягом усього часу розгляду справи по суті позивач не змінив підставу або предмет позову, не збільшив або не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред'явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Таким чином, з метою захисту прав і інтересів малолітніх дітей, суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав буде вчинене в інтересах [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Згідно з ч.1ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 1 січня 2018 року становить 1492 грн. Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] не надав доказів щодо його непрацездатності, наявності інших утриманців, а тому суд задовольняє позов і стягує з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до повноліття дитини, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 06.03.2018, до повноліття старшої дитини [PERSON], [INFO], тобто до [INFO] щомісячно. Аліменти стягувати на користь фізичної особи або установи, яка в подальшому буде утримувати дітей. З урахуванням обставин справи суд вважає, що присуджена сума буде достатньою для нормального виховання і забезпечення дітей. Згідно з ч.1 ст.190 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача за один місяць підлягає негайному виконанню, відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України. Позивач звільнений від судового збору на підставі п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 1409,60 грн. на користь держави. На підставі ст. 60 ЦК України, п.2 ч.1 ст. 164, ст. ст. 165, 166, 180-182, 191 СК України, ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,

Outcome: approved