Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON], в якій просить: визначити місце проживання дочки [PERSON], [INFO] з ним, за адресою: [ADDRESS], та стягнути з відповідачки на його користь аліменти в розмірі 1/2 частини від усіх видів її заробітку, але не менше передбаченого законом мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно на неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 18.09.2009 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу в них є дитина - [PERSON], [INFO]. 18 червня 2015 року рішенням Ніжинського міськрайонного суду шлюб з відповідачкою було розірвано. З грудня 2014 року дочка проживає з ним та його матір'ю, [PERSON]. Дитині забезпечено гарні житлово-побутові послуги: є своя кімната, обладнана меблями, всі необхідні речі, багато книжок, іграшок. За таких обставин проживання дочки з ним є таким, що відповідає інтересам дитини. Відповідачка не була позбавлена інформації про місце перебування своєї дочки і мала змогу спілкуватись із нею, допомагати матеріально, проте з грудня 2014 року вона вихованням та навчанням дитини не займається, її станом здоров'я не цікавиться, хоча дитина дуже хвора. Відповідачка є працездатною особою, має можливість забезпечити себе роботою, матеріально забезпечена, тому вона повинна виплачувати на утримання дочки аліменти в розмірі 1/2 частини від всіх видів її заробітку щомісячно. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені ним у позовній заяві вимоги і пояснив, що з грудня 2014 року їх з відповідачкою дочка проживає з ним, і знаходиться на його утриманні. Відповідачка не цікавиться життям та здоров'ям дочки, і з грудня 2014 року жодного разу дочку не провідала, навіть у той час, коли дитина перебувала на лікуванні. Відповідачка спілкувалася з дочкою лише декілька разів по телефону, обіцяла приїхати на день народження дочки, проте так і не приїздила. Тому просив задовольнити його позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала і пояснила, що вона хоче, щоб дочка проживала з нею. В даний час вона проживає в с. Крути, у будинку співмешканця. З нею також проживає її неповнолітній син, [INFO], від іншого шлюбу. Раніше в неї не було бажання забирати дочку до себе. Вона не провідувала дочку, хоча знає де дочка проживає. Матеріальної допомоги на утримання дочки вона не надавала через те, що працює на пошті і отримує лише 600 гривень заробітної плати. Тому просила залишити проживати дитину з нею. Представник третьої особи - виконавчого комітету Ніжинської міської ради [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що в орган опіки та піклування звернувся [PERSON] з заявою про надання висновку щодо визначення місця проживання малолітньої дитини. В процесі розгляду заяви проводились обстеження місця проживання [PERSON], [ADDRESS], де фактично проживає і дитина сторін. В будинку створені належні умови для проживання дитини, є окрема кімната, меблі. Дитина добре ставиться до батька і хоче з ним проживати Відповідачка [PERSON] самоусунулась від виховання та матеріального забезпечення дитини, не цікавиться здоров'ям дитини, не спілкується з дитиною. Тому просила задовольнити позовні вимоги позивача. Представник третьої особи органу опіки та піклування Ніжинської райдержадміністрації [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] звертався з заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно їх неповнолітньої дочки. В процесі перевірки заяви було встановлено, що відповідачка не цікавиться дитиною, матеріальної допомоги на утримання не надає, самоусунулась від виховання дитини. Тому просила задовольнити позовні вимоги позивача. Вислухавши пояснення позивача та відповідачки у справі, пояснення представників третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], підтверджується, що позивач [PERSON] являється батьком дитини, а відповідачка [PERSON] - матір"ю ( а.с.12 ). В матеріалах справи є копія рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18.06.2015 року про розірвання шлюбу між сторонами. В судовому засіданні встановлено, що на даний час батьки дитини проживають окремо, про що пояснили в судовому засіданні самі сторони у справі. Віповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов?язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім?ю України» роз'яснено, що суди, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, мають виходити із рівності прав та обов?язків батька й матері щодо своїх дітей, повинні постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. В матеріалах справи є копія висновку органу опіки та піклування Ніжинської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (після розірвання шлюбу [PERSON]) [PERSON] відносно її малолітньої дитини [PERSON], [INFO], оскільки з грудня 2014 року вона вихованням та навчанням дитини не займається, станом здоров'я її не цікавиться. Про добробут, лікування та виховання дочки [PERSON] піклується її батько [PERSON] та баба [PERSON], післяопераційний догляд за дитиною здійснював батько ( а.с. 15, 16 ). Довідкою-характеристикою на [PERSON] з Крутівської сільської ради від 22.07.2015 року підтверджується, що відповідачка за місцем реєстрації не проживає, ніде не працює, не виконує своїх батьківських обов'язків щодо дочки (а.с. 17). В матеріалах справи є висновок виконавчого комітету Ніжинської міської ради, як органу опіки та піклування, про доцільність проживання малолітньої [PERSON], [INFO], з батьком [PERSON] за адресою: Україна, Чернігівська область [ADDRESS] З урахуванням вищенаведеного, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача [PERSON] щодо визначення місця проживання дитини з ним, оскільки це буде відповідати інтересам самої дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, про що пояснив у судовому засіданні позивач у справі, чого не заперечувала в судовому засіданні і відповідачка у справі. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, які слід стягнути з відповідачки на утримання малолітньої дочки, суд враховує те, що на утриманні відповідачки перебуває неповнолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою з Крутівської сільської ради Ніжинського району ( а.с. 18 ). З урахуванням вищенаведеного суд вважає необхідним позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів задовольнити частково, і стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/4 частки її доходів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В матеріалах справи є квитанція про сплату позивачем судового збору в розмірі 487 гривень 20 коп. при подачі ним позовної заяви до суду, а тому ці витрати підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: partial