Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

[PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітніх: [PERSON] , [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Хмільницької міської ради Вінницької області, Служба у справах дітей Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, органу опіки та піклування - виконавчий комітет Хмільницької міської ради Вінницької області про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позов мотивований тим, що відповідач є батьком неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які після смерті матері проживали з відповідачем, однак з березня 2021 проживають із позивачем у справі (бабусею). Позивач зазначає, що відповідач ображав, принижував та застосовував фізичну силу до дітей, а з березня 2021 не цікавиться їхнім життям, не приймає участі у їхньому вихованні та догляді, не займається фізичним та моральним розвитком дітей, не надає матеріальної допомоги на їх утримання, що свідчить про його ухилення від виконання батьківських обов`язків. За таких обставин позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить позбавити відповідача батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду до повноліття дітей. Ухвалою суду від 30.08.2021 у даній справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 01.10.2021 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Службу у справах дітей Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Ухвалою суду від 10.11.2021 замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Службу у справах дітей Хмільницької РДА на Службу у справах дітей Хмільницької міської ради, а також закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 02.12.2021 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - орган опіки та піклування - виконавчий комітет Хмільницької міської ради Вінницької області. Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позов. Відповідач у судовому засіданні заперечив проти позбавлення його батьківських прав, зазначивши, що бажає виконувати батьківські обов`язки, спілкуватися з дітьми, їх утримувати. Також повідомив, що дійсно з доньками була конфліктна ситація, після якої вони пішли проживати до бабусі, яка не дає йому можливості нормально спілкуватися з дітьми. Також визнав, що доньки з березня 2021 проживають з бабусею, і з цього часу він не несе витрат на їх утримання, лише дарував подарунки, враховуючи це визнав позовну вимогу про стягнення з нього аліментів у заявленому позивачем розмірі. Представник Служби у справах дітей Хмільницької міської ради Вінницької області в судове засідання не з`явився, заяв, клопотань на підтримку або заперечень проти позову не подав. Про дату, час і місце судового засідання повідомлено належним чином. Представник Служби у справах дітей Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області в судове засідання не з`явилася, подала заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги не підтримує. Представник органу опіки та піклування - виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області в судове засідання не з`явилася, подала заяву про проведення розгляду справи за її відсутності в якій також зазначила, що висновок органу опіки та піклування підтримує в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідка, думку дітей, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (копія на а.с. 13), свідоцтва про народження серії [NUMBER] (копія на а.с. 14), актового запису про одруження № 5 від 14.06.2003 (копія на а.с. 80), актових записів про народження № 7 від 17.01.2005, № 145 від 23.06.2009 (копії на а.с. 81, 82), а також свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (копія на а.с. 15) встановлено, що відповідач є батьком, а [PERSON] матір`ю, позивач бабусею [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] [PERSON] померла [INFO] (а.с. 15). Згідно довідки Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області № 896 від 09.07.2021 (копія на а.с. 22), а також актів обстеження умов проживання (копії на а.с. 25-28) встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають, без реєстрації, разом з бабусею та перебувають на її утриманні. За місцем проживання створено належні умови для виховання дітей. Відповідач зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , працює на посаді слюсаря-сантехніка в ЦВКС "Хмільник", за місцем роботи та за місцем проживання характеризується позитивно, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра при КНП "Хмільницька ЦРЛ" не знаходився, не знаходиться та за медичною допомогою не звертався (а.с. 98, 100-102, 117). Згідно довідки КЗ "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 3 м. Хмільника Вінницької області" № 37 від 26.10.2021 (а.с. 99) відповідач приймав участь у навчально-виховному процесі [PERSON] , а саме: відвідував батьківські збори; приймав участь у шкільних зборах; приймав участь у ремонтах класу; цікавився досягненнями доньки. Згідно довідки КНП "Хмільницький центр первинної медико-санітарної допомоги" Хмільницької міської ради № 01-23/831 від 09.11.2021 (копія на а.с. 116) відповідач виконує батьківські обов`язки відносно дітей, а саме: уклав декларацію із сімейним лікарем; звертається з питань обстеження та лікування дітей; виконує рекомендації лікаря; діти пройшли медичний огляд. Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом, а також витягів з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 120-125) відповідач відмовився від частки у спадщині, яка залишилася після смерті [INFO] [PERSON] на користь доньок, які успадкували цю частку. Листом Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області № 14280/222/01-2021 від 24.09.2021 (а.с. 83) повідомлено, що відомості в ІТС ІПНП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області щодо звернень [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] відносно їхнього батька [PERSON] з приводу спричинення тілесних ушкоджень, нецензурних висловлювань та жорстокого поводження відсутні. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області № 264 від 02.11.2021 (а.с. 94-96) позбавлення [PERSON] батьківських прав є недоцільним. Відповідно до висновку органу опіки та піклування - виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області № 680 від 17.12.2021 (а.с. 156-157)позбавлення [PERSON] батьківських прав є недоцільним. Допитаний в судовому засіданні [PERSON] надав показання, що під час проживання дітей з батьком доньки відповідача були доглянуті, охайні, належно одягнуті. Стосунки в сім`ї були нормальними. Відповідача бачив пів року тому, дітей бачив рік тому. Про факти насильства зі сторони відповідача по відношенню до дітей йому не відомо. П`яним відповідача не бачив. [PERSON] в судовому засіданні, у присутності психолога Лоїк Т.А. , пояснила, що батько возив лікуватися, купував ліки, одяг, приносив речі з дітей друзів. Бабуся [PERSON] (мати відповідача) купувала продукти та готувала їжу. Вирішили втекти від батька до бабусі [PERSON] , оскільки батько не звертав на них уваги та вдавався до фізичного насильства. На даний час батько ними не цікавиться, матеріальної допомоги не надає. Батько приходив привітати сестру з днем народження. З батьком спілкуватися не бажає. [PERSON] в судовому засіданні, у присутності психолога Лоїк Т.А. , пояснила, що з батьком не спілкується та не бажає спілкуватися, оскільки батько застосовував до неї та сестри фізичну силу, бив. Батько не цікавиться навчанням, вихованням, нічого не купує. Пішли від батька до бабусі [PERSON] , оскільки набридло ставлення батька. Проживати та спілкуватися з батьком не бажає. Вирішуючи даний спір суд керується наступними нормами. Відповідно Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789 ХІІ) (далі - Конвенція) дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Згідно ч. 1 ст. 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (ч. 1 ст. 18 Конвенції). За змістом ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В абзаці 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей (ч.ч. 1, 4 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства"). Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 57, 58, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Приймаючи до уваги встановлені обставини, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд, з урахуванням висновків органів опіки та піклування, дійшов висновку, що факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дітей не знайшов свого підтвердження, оскільки під час проживання дітей з ним відповідач створив їм належні умови проживання, займався їх лікуванням, придбавав ліки, утримував, купуючи одяг та продукти харчування, приймав участь у їхньому вихованні, зокрема відвідбував школу, цікавився успішністю дітей. Також відповідач на користь дітей відмовився від своєї частки у спадщині. Зі змісту висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Хмільницької міської ради № 680 від 17.12.2021 з [PERSON] укладено договір про надання соціальної послуги соціального супроводу та складено індивідуальний планк, які [PERSON] належно виконав. Також у висновку зазначено, що підтвердили в судовому засіданні сторони та діти, в квітні відповідач вчинив домашнє насильство відносно [PERSON] та постановою суду від 27.04.2021 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 184 КУпАП. Проте, суд враховує поведінку відповідача після цієї події, його намагання налагодити стосунки з дітьми, після зміни місця проживання. Під час розгляду справи відповідач також заперечив проти позбавлення його батьківських прав та визнав вимогу про стягнення з нього аліментів на утримання дітей. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що хоча й факт застосування насильства щодо дітей зі сторони відповідача і підтверджено, проте враховуючи поведінку відповідача як до, так і після цієї події, його прагнення налагодити стосунки з дітьми, позитивні характеристики як за місцем роботи, так і по місцю проживання, приймаючи до уваги показання допитаного свідка, а також висновки органу опіки та піклування, суд не вбачає підстав для позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей, оскільки можливість налагодження між ними відносин не втрачено, що буде відповідати інтересам дітей. Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дітей суд враховує наступне. Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч. 3, 183 ч. 1 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття (ч. 2 ст. 183 СК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як встановлено судом, відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , погоджується сплачувати аліменти на утримання дітей, визнає, що з квітня 2021 діти проживають з бабусею, яка їх утримує, а тому наявні підстави для задоволення позову. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто у даній справі з 25.08.2021. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення позову, відстрочення позивачеві сплату судового збору за вимогою про позбавлення батьківських прав, яку не задоволено, з позивача та відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі по 908 грн з кожного. На підставі ст.ст. 7, 19, 150, 155, 164, 165, 181, 182, 183 СК України,

Outcome: partial