Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

[PERSON] , що діє в інтересах обмежено дієздатної [PERSON] звернулася до суду з позовом до ФГ "Олена", третя особа приватний нотаріус Благовіщенського районного нотаріального округу Кіровоградської області Веліховська Т.С. про розірвання договору оренди. Позов мотивовано тим, що [PERSON] інтереси якої представляє її опікун [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка № 322 , площею 3,01 га., яка розташована на території Гайворонської міської ради Кіровоградської області. 15 січня 2008 року між [PERSON] та ФГ «Олена» в особі директора Сироти Ю.В. було укладено договір оренди земельної ділянки терміном на десять років. Згідно п.7.1 Договору оренди земельної ділянки, договір оренди діє до 31.12.2017 року. В 2017 році вона звернулася до ФГ «Олена» в особі Сироти Ю.В. з приводу розрахунку за орендовану земельну ділянку та з приводу закінчення строку договору оренди. Сирота Ю.В. повідомив, що договір оренди землі, ще не закінчився та він має право в подальшому користуватися зазначеною земельною ділянкою, оскільки приватним нотаріусом Благовіщенського районного нотаріального округу Веліховською Т.С. в квітні 2017 року було зареєстровано договір оренди зазначеної земельної ділянки. Після чого, вона звернулася до приватного нотаріусам Благовіщенського районного нотаріального кругу Веліховської Т.С., яка надала витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у відповідності до якого, нібито [PERSON] 04.01.2012 року уклала договір оренди зазначеної земельної ділянки з ФГ «Олена» терміном на 10 років та даний договір зареєстрований в Державному реєстрі речових прав в квітні 2017 року. Однак [PERSON] є особою обмежено дієздатною і вона не підписувала зазначений договір та взагалі і не могла підписувати за станом свого здоров`я так як вона знаходиться під опікою [PERSON] . ФГ «Олена» порушило права, щодо користування та розпорядження земельною ділянкою [PERSON] тому позивач вимушена звернутися до суду. Просить суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 3,01 га. від 04.01.2012 року укладений між [PERSON] та фермерським господарством «Олена» зареєстрованим приватним нотаріусом Благовіщенського нотаріального округу Кіровоградської області Веліховською Т.С. від 01.04.2017 року. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надіслав до суду заяву з клопотанням розглянути справу без його участі та участі позивача, позов підтримує повністю та просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву не надіслав. Третя особа приватний нотаріус Благовіщенського районного нотаріального округу Кіровоградської області Веліховська Т.С. в судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву з клопотанням розглянути справу без її участі, заперечень, щодо задоволення позовної заяви не має. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] інтереси якої представляє її опікун [PERSON] (а.с. 7, 9) на праві приватної власності належить земельна ділянка № 322 , площею 3,01 га., яка розташована на території Гайворонської міської ради Кіровоградської області, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії КР№066178, кадастровий номер земельної ділянки №3521110100:02:000:0322 (а.с. 18). 15 січня 2008 року між [PERSON] та ФГ «Олена» в особі директора Сироти Ю.В. було укладено договір оренди земельної ділянки терміном на десять років (а.с. 11-12), який нотаріально посвідчений не був. 04 січня 2012 року між [PERSON] та ФГ «Олена» в особі директора Сироти Ю.В. було укладено договір оренди земельної ділянки терміном на десять років (а.с. 13-14). Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] 04.01.2012 року уклала договір оренди зазначеної земельної ділянки з ФГ «Олена» терміном на 10 років та даний договір зареєстрований в Державному реєстрі речових прав 01 квітня 2017 року (а.с. 19). На момент укладання оспорюваного договору оренди від 04.01.2012 р. [PERSON] була особою обмежено дієздатною, що підтверджується копією рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13.02.2006 року (а.с. 8). Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ст.30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 37 ЦК України передбачено, що суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Статтею 37 ЦК України визначені правові наслідки визнання обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, а саме: 1. Над фізичною особою, цивільна дієздатність якої обмежена, встановлюється піклування. 2. Фізична особа, цивільна дієздатність якої обмежена, може самостійно вчиняти лише дрібні побутові правочини. 3. Правочини щодо розпорядження майном та інші правочини, що виходять за межі дрібних побутових, вчиняються особою, цивільна дієздатність якої обмежена, за згодою піклувальника. Відмова піклувальника дати згоду на вчинення правочинів, що виходять за межі дрібних побутових, може бути оскаржена особою, цивільна дієздатність якої обмежена, до органу опіки та піклування або суду. 4. Одержання заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів особи, цивільна дієздатність якої обмежена, та розпоряджання ними здійснюються піклувальником. Піклувальник може письмово дозволити фізичній особі, цивільна дієздатність якої обмежена, самостійно одержувати заробіток, пенсію, стипендію, інші доходи та розпоряджатися ними. 5. Особа, цивільна дієздатність якої обмежена, самостійно несе відповідальність за порушення нею договору, укладеного за згодою піклувальника, та за шкоду, що завдана нею іншій особі. Однак як вбачається з матеріалів справи на момент укладання оспорюваного договору оренди від 04.01.2012 р. [PERSON] була особою обмежено дієздатною, що підтверджується копією рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 13.02.2006 року (а.с. 8), а тому на момент укладення спірного договору оренди не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності та права вчиняти правочини без згоди піклувальника. В даному випадку згода піклувальника не надавалась. Отже, в момент вчинення правочину сторонами не було дотримано вимог ст. 203 ЦК України. Згідно частин 1 та 2 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст.203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду у разі наявності відповідного спору. У разі відсутності вимог про застосування наслідків такого правочину суд вказує у резолютивній частині судового рішення про нікчемність правочину (пункт 5 постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»). Зміст оспорюваного правочину суперечить вимогам ст.41 Конституції України та главі 29 Цивільного кодексу України. Зазначене є підставою для визнання правочину нікчемним через недотримання в момент його укладання вимог, встановлених ч.1 ст.203 ЦК України. З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для часткового задоволення позову та визнання нікчемним договору оренди землі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволенню позовних вимог.

Outcome: partial