Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

04 червня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та додаткових витрат на дитину в зв`язку з хворобою. Просила змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу), а саме з 400 гривень на 1/3 частку від заробітку (доходу) та стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня набрання судовим рішенням законної сили, до досягнення донькою [PERSON] повноліття. Стягнути з [PERSON] 2124,12 грн на її користь понесених додаткових витрат, пов`язаних з хворобою дитини - доньки [PERSON] . В обгрунтування позовної заяви зазначає, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] . Від даного шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] . 15 жовтня 2010 року шлюб між ними розірваний. [PERSON] інтересах доньки вона звернулася до суду з метою стягнення аліментів на утримання дитини. Так як відповідач працював неофіційно, тому вона просила стягувати аліменти в розмірі 400 гривень щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з травня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області по справі №2-808/2009 р. позовну заяву задоволено у повному обсязі та видано виконавчий лист 01 червня 2009 року. Даний виконавчий лист №2-808 був наданий до примусового виконання 05 червня 2009 року до Відділу ДВС Миргородського міськрайонного управління юстиції та на даний час перебуває на виконанні. На даний час, [PERSON] виповнилося повних 13 років, дівчинка знаходиться у підлітковому віці, має багато «дівочих» потреб, потреб пов`язаних зі шкільним навчанням, та потреб пов`язаних з лікуванням, адже має слабке здоров`я, тому вказаний вище розмір аліментів не здатен забезпечити мінімальні потреби дитини. За станом здоров`я донька постійно потребує лікування у зв`язку з постійною ремісією бронхіальної астми. З урахуванням інфляції та росту цін, щомісячних платежів у сумі 400 грн. не вистачає на утримання дитини і створення для неї якісних умов життя. Вона не може повністю забезпечити матеріально-вікові та оздоровчі потреби спільної з відповідачем доньки. Вона працює оператором станційного технологічного центру оброблення поїздної інформації та перевізних документів у Виробничому підрозділі «Полтавська дирекція залізничних перевезень» Філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця», за жовтень 2018 року-квітень 2019 року отримала дохід у сумі 32044 грн 27 коп., з яких утримано податок з доходів фізичних осіб 7001 грн 50 коп., та має на утриманні другу дитину - малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідач життям доньки [PERSON] не цікавиться, участі в її вихованні не приймає, кошти на розвиток дитини та її потреби добровільно не надає та не бажає приймати участь у додаткових витратах на дитину. Дитина проживає зі нею у селищі Ромодан у будинку її чоловіка [PERSON] та перебуває на її повному утриманні. Вона понесла додаткові витрати, пов`язані з лікуванням доньки [PERSON] , а саме: на стаціонарному лікуванні у педіатричному відділенні №2 Полтавської обласної дитячої клінічної лікарні з 15.03.2018 по 21.03.2018 року та на стаціонарному лікуванні у педіатричному відділенні №2 КП «Полтавської обласної дитячої клінічної лікарні» з 26.02.2019 по 05.02.2019 року, що підтверджується виписним епікризом з медичної картки №1009 та №832 стаціонарного хворого. Сума витрачених коштів на лікування складає 4248 грн 24коп. Їй відомо, що матеріальне становище відповідача дозволяє в повній мірі надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини, так як він офіційно працює в ТОВ «Манго-груп» (місце реєстрації юридичної особи:01010, м. Київ, пров. Хрестовий, буд.2. офіс 405), та має стабільний постійний дохід, фізично здоровий, інших утриманців не має. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила змінити спосіб стягнення та розмір аліментів з 400 грн на 1/3 частину заробітку відповідача [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня набрання судовим рішенням законної сили, до досягнення донькою [PERSON] повноліття та просила стягнути з [PERSON] 2124,12 грн на її користь понесені додаткові витрати, пов`язаних з хворобою дитини - доньки [PERSON] . Зазначила, що розмір аліментів вказаний з розрахунку на те, що дитина хворіє і потребує періодичного лікування. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погодився сплачувати аліменти в розмірі ј частини його доходу, оскільки на даний час не працює, не заперечував проти стягнення додаткових витрат в розмірі 2124,12 грн. Заслухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. 10 червня 2019 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] ( а.с. 6). Згідно з рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01.06.2009 стягнуто аліменти з відповідача [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Миргород, Полтавської області на користь позивача [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 400 (чотириста) гривень щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини цього віку, починаючи із 15 травня 2009 року і до повноліття дитини. На підставі рішення суду виданий виконавчий лист який пред`явлений до виконання та відкрито виконавче провадження (а.с.8-9). В зв`язку з реєстрацією шлюбу 23 жовтня 2010 року позивачем змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » ( а.с. 38). Позивач [PERSON] працює оператором станційного технологічного центру оброблення поїздної інформації та перевізних документів у Виробничому підрозділі «Полтавська дирекція залізничних перевезень» Філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця», за жовтень 2018 року-квітень 2019 року отримала дохід у сумі 32044 грн 27 коп., що підтверджується довідкою про доходи від 02.05.2019 виданої Виробничим підрозділом «Полтавська дирекція залізничних перевезень» Філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» (а.с. 10). [PERSON] крім [PERSON] має на утриманні сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 11.12). Позивач [PERSON] понесла додаткові витрати, пов`язані з лікуванням доньки [PERSON] , на стаціонарному лікуванні у педіатричному відділенні №2 Полтавської обласної дитячої клінічної лікарні з 15.03.2018 по 21.03.2018 року та на стаціонарному лікуванні у педіатричному відділенні №2 КП «Полтавської обласної дитячої клінічної лікарні» з 26.02.2019 по 05.02.2019 року, що підтверджується виписним епікризом з медичної картки №1009 та №832 стаціонарного хворого. Сума витрачених коштів на лікування складає 4248 грн 24коп. (а.с. 14-16). Відповідно до довідки від 20.08.2019 №М0000000006 виданої ТзОВ «МІРОЛ» [PERSON] працює на посаді оператора заправника в ТзОВ «МІРОЛ» має дохід за період з 10.07.2019 по 31.07.2019 в розмірі 2907,13 грн. (а.с. 34). Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 141 СК України, ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав щодо дитини. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до положень частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ст. 185 СК України встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до абз. 4 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України. Судом встановлено, що у позивача змінилось матеріальне становище. 23 жовтня 2010 року позивач [PERSON] зареєструвала новий шлюб. Від даного шлюбу [INFO] народився син [PERSON] . Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Позивач всупереч вимог ст. 81 ЦПК України не надала доказів, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу). Твердження позивача про необхідність стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини доходу відповідача, в зв`язку з тим що донька потребує лікування, суд не може взяти до уваги, оскільки питання щодо стягнення додаткових витрат, відповідно до ст. 185 СК України, вирішується шляхом звернення до суду з позовною заявою про стягнення додаткових витрат. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги позивача. Змінити розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача на утримання доньки [PERSON] , призначивши їх у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача додаткові витрати пов`язані з хворобою дитини [PERSON] 2124,12 грн. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дитини. Відповідно до абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішення законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути із [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial