Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

Чернівецький прокурор з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері звернувся в суд із зазначеним позовом інтересах Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця», зазначав, що в ході перевірки додержання вимог земельного законодавства при використанні земель залізничного транспорту в адміністративних межах Старожадівської сільської Ради Сторожинецького району, проведеною в квітні місяці 2014 року державною інспекцією сільського господарства в Чернівецькій області виявлено, що в смузі відведення Залізниці на 41 км + 0 в межах перегону Глибока-Буковинська-Берегомет з правої сторони по ходу на відстані 18,3м до 19,6 м від осі головної колії розташовані дві земельні ділянки [PERSON] з цільовим призначенням та для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які передані їй у власність на підставі розпоряджень Сторожинецької райдержадміністрації № 612 та № 613 від 26 травня 2006 року і, які накладаються на земельну ділянку Залізниці площею 0,0164 га та 0,0209 га. На підставі цих розпоряджень [PERSON] виготовлені два державні акти на право власності на земельні ділянки площею 1,4960 га та 1,4960 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Посилаючись на те, що цим рішенням порушується право залізниці на користування земельною ділянкою та воно суперечить чинному законодавству, просив поновити строк позовної давності, визнати незаконним та скасувати розпорядження Сторожинецької РДА щодо передачі у власність [PERSON] земельних ділянок загальною площею ,0164 га та 0,0209 га, визнати недійсними державні акти на право приватної власності на земельні ділянки в частині на ,0164 га та 0,0209 га, скасувати реєстрацію державних актів, повернути залізниці земельні ділянки розміром ,0164 га та 0,0209 га. В судовому засіданні прокурор Сірко Р.Б. позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені вище. Представник ДГТО «Львівська залізниця» в судове засідання не з»явився подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги прокурора підтримує в повному обсязі. Представник третьої особи відділу дежземагенства у Сторожинецькому районі в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, рішення просить винести на розсуд суду. Представник відповідача Сторожинецької РДА Воєвідко О.М. позовні вимоги не визнала, пояснила, що прокурором та залізницею не надано ніяких документів підтверджуючих право користування земельною ділянкою, підстав відмовити [PERSON] у наданні у власність земельних ділянок у райдержадміністрації не було. Право власності [PERSON] на земельні ділянки підтверджено державними актами, які мають вище доказове значення перед іншими, на які посилається прокурор і на підставі яких залізниця користується землею та є доказом правомірності володіння землею. В зв»язку з цим просить відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, пояснила, що у її власності знаходяться дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які вона правомірно отримала за роботу в сільськогосподарському кооперативі. Проте, вона не заперечує повернути залізниці частину земельної ділянки, якою користувалася залізниця і яка накладається на земельні ділянки, що належать їй на праві власності. Суд знаходить, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі розпоряджень Сторожинецької райдержадміністрації № 612 та № 613 від 26 травня 2006 року надано [PERSON] безоплатно в приватну власність земельні ділянки площею 1,4960 га та 1,4960 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Старожадівької сільської Ради Сторожинецького району Чернівецької області. На підставі цих розпоряджень [PERSON] видано державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯБ №767875 та ЯБ № 767876 від 31 січня 2007 року. Відповідно до листа державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області від 17 квітня 2014 року, якою проводилася комісійна перевірка додержання вимог чинного земельного законодавства та відповідно до «Плана границ полосы отвода линии Черновцы Адынката Львовской ж.д.» проект № 128-Л, 1959 року в смузі відведення Залізниці на км. 41 + 0 з правої сторони по ходу, смуга відведення становить від 20 до 30 м. В той же час на відстані 18,3, 19,6 м. від осі колії розташовані дві земельні ділянки [PERSON] і, які накладаються на земельну ділянку Залізниці площею 0,0164 га та 0,0209 га. Зазначений план є документом, який відповідно до нижченаведених норм законодавства та будівельних норм підтверджує, що ділянка землі знаходиться в смузі відведення, що перебуває у залізниці на праві постійного землекористування з 1959 року. Відповідно до ст.11 Закону України «Про транспорт» до земель транспорту належать землі, надані в користування підприємствам і організаціям транспорту згідно із Земельним кодексом України для виконання покладених на них завдань щодо експлуатації, ремонту, вдосконалення і розвитку відповідних об'єктів. Згідно зі ст.68 ЗК України до земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв'язку, водопостачання, каналізації; під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту. Земельні ділянки відводилися залізниці в користування на підставі постанови Ради Міністрів СРСР від 27 січня 1962 року №83, Інструкції «Про норми і порядок відведення земель для залізниць і використання смуги відведення», затвердженої Міністерством шляхів сполучення СРСР 30 січня 1963 року, та нормами відведення земель для залізниці 468-74, затвердженими постановою Держбуду СРСР від 19 грудня 1974 року №247. Вказані правові акти не суперечать Конституції і Законам України, тому відповідно до постанови Верховної Ради України від 12 вересня 1991 року «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР» застосовуються на території України до прийняття відповідних актів законодавства України. Право постійного користування залізницею частиною спірної земельної ділянки підтверджується постановами Верховної Ради України від 18 грудня 1990 року «Про порядок введення в дію Земельного кодексу України» та «Про земельну реформу» із врахуванням Рішення Конституційного суду України від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005, яким визнано неконституційними пункт 6 вказаних постанов Верховної Ради України від 18 грудня 1990 року внаслідок чого виготовлення та отримання державних актів на земельні ділянки, що перебувають у користуванні залізниць не передбачалось. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач як землекористувач сплачує земельний податок за користування спірною земельною ділянкою. За змістом ч.4 ст.84 ЗК України, землі під державними залізницями не можуть передаватися у приватну власність. Пунктом «г» ч.3 ст.152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки може бути здійснено шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Таким чином, за змістом ст.ст.152, 155 ЗК України визнання недійсним акта державного органу тягне за собою визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку. Суд вважає, що прокурором не пропущено строк позовної давності, оскільки відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до де-яких законодавчих законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства від 20 грудня 2011 року № 4176, який набрав чинності з 15 січня 2012 року особа має право звернутися до суду протягом трьох років з дня набрання чинності цим законом з позовом про визнання незаконним правового акту органу державної влади, яким порушено право власності або інше речове право цієї особи. Згідно цієї норми захист права позивача у даній справі до 15 січня 2015 року не обмежений строком позовної давності. З огляду на вищевказане, зважаючи на доведеність накладання земельних ділянок [PERSON] на земельну ділянку, що знаходиться в користуванні у Залізниці, слід визнати обґрунтованими позовні вимоги прокурора частково. Зокрема, прокурор, поряд з іншими вимогами, які суд вважає доведеними, просить також повністю скасувати реєстрацію державних актів серії ЯБ №767875 та ЯБ № 767876 від 31 січня 2007 року, якими посвідчено право власності [PERSON] на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак суд вважає, що ці вимоги є обгрутованими частково, оскільки державну реєстрацію державних актів слід скасувати тільки в частині накладання земельних ділянок розміром 0,0209 га та 0,0164 га.

Outcome: approved