Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

У червні 2020 року позивач, Акціонерне товариство «Альфа-Банк», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, просив стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за кредитним договором № 700010516 від 01 червня 2012 року у розмірі 173 308, 17 грн. та судові витрати по справі. Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що\~ 01 червня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 700010516. Відповідно до умов вказаного договору, позивач свої зобов`язання виконав, надавши відповідачу кредит в сумі 177 195,53 грн. У порушення умов договору, відповідач свої зобов`язання не виконав, в результаті чого станом на 29 травня 2020 року утворилась заборгованість в сумі 173 308, 17 грн. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 липня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, а матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача на підставі наявних доказів та матеріалів, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, відзив не подавав. З урахуванням одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 червня 2012 року між АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №700010516. Відповідач зобов`язався в порядку і на умовах, визначених договором, повертати кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, неустойку та інші передбачені договором платежі. Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 29 травня 2020 року виникла заборгованість у сумі 173 308,17 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом 56 138,04 грн., сума заборгованості за відсотками 43 729,07 грн., штраф 73 441,06 грн., штраф за останній календарний рік 14 273,82 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що між сторонами виникли кредитні правовідносини на підставі угоди. Зазначеним договором були визначені його предмет, розмір кредиту, строки та умови повернення кредиту, розміри плати за користування кредитними коштами, комісії та інші умови правовідношення. Відповідачем були порушені зобов`язання. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Альфа-Банк» підлягають задоволенню в повному обсязі. Окрім того, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2599,62 грн. Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved