Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 1997 по 2004 рік. Від даного шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.02.2008 року присуджено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 250 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно рішення Апеляційного суду Волинської області від 09.04.2008 року змінено рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.02.2008 року, вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дочки в розмірі 90 гривень. Вказує, що встановлений судом розмір аліментів значно менший, ніж є встановлений на даний час мінімум, визначений чинним законодавством; самостійно вона не може забезпечити першочергові потреби дитини, яка є школяркою, крім того, періодично проходить амбулаторне та стаціонарне лікування. Зважаючи на вищевикладене, просить збільшити розмір аліментів, утримуваних з [PERSON] в її користь на утримання неповнолітньої дички [PERSON] на 1\~500, 00 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Додатково пояснила, що сама, як їх донька, потребує постійного лікування, відповідач ніколи не цікавиться донькою, її потребами. Має неофіційний дохід, однак, сплачує лише 90 грн. аліментів, що на даний час не може покрити навіть малу частку необхідних витрат дитини. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, в розмірі 500 грн., пояснив, що він є інвалідом другої групи, присуджені судом аліменти сплачує регулярно з пенсії своєї матері. На даний час у нього інша сімя. Крім дочки, у нього є син [PERSON], [INFO], який також потребує коштів на утримання. Позивач має власний будинок, займається підприємницькою діяльністю, може забезпечити потреби доньки. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.2ст. 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою ( ч.3ст.51 Конституції України). Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин. Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії I-ЕГ № 045018 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 17.08.2004 року (а.с.8). Згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.02.2008 року у справі № 2-369/2008 вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 250 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 09.04.2008 року змінено рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.02.2008 року, вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дочки в розмірі 90 гривень. Згідно з\~ п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. На думку суду, присуджений у 2008 році розмір аліментів, не може покрити витрати на забезпечення належного фізичного та духовного розвитку дитини, є меншим від мінімально встановленого Законом. Визначаючи розмір аліментів суд бере до уваги, що [PERSON] офіційно не працює, однак, будучи інвалідом другої групи, отримує пенсію по інвалідності. Суд враховує, що стан здоровя відповідача потребує додаткових витрат на лікування; крім того, враховує наявність на його утриманні іншої дитини. Водночас, обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як батька, так і матері. При цьому, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів є більш важливими за інші обставини, тому що виплата аліментів призначена саме для дитини, а не для матері. Крім того, судом враховано положення Зaкoну України "Про Державний бюджет нa 2018 рік", яким на даний час прожитковий мінімум встановлений в розмірі: для дітей вікoм від 6 до 18 років, з 01 січня 2018 року - 1860 гривень, з 01 липня 2018 року - 1944 гривні, з 01 грудня 2018 року - 2027 гривень. Беручи до уваги рівність прав та обовязків батьків щодо дітей, те, що обов'язок утримувати дитину не залежить від бажання чи можливостей батьків, враховуючи загальне правило, що батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття навіть у тому разі, коли виконання цього обовязку може призвести до неповного задоволення їх власних матеріальних і духовних потреб, з метою забезпечення нормального догляду за дитиною, враховуючи матеріальне становище позивача та відповідача, характер та розмір витрат на виховання та гармонійний розвиток дитини, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, змінивши розмір аліментів з 90,00 гривень щомісячно на 1000 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. При цьому, аліменти у зміненому розмірі стягуються з дня набрання чинності рішенням суду.

Outcome: partial