Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

23.04.2021 року позивачка звернулась до суду із позовом, в якому просила скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, закрити виконавче провадження у зв`язку з тим, що боржником фактично виконано в повному обсязі рішення суду, зняти арешт з нерухомого майна - квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належить їй на праві власності, накладений постановою б/н 12.02.2004 року Державною виконавчою службою , скасувати архівний запис в реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблений Українською міською державною нотаріальною конторою, виключити з опису та звільнити з-під арешту вищезазначену квартиру. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в її власності перебуває вищезазначена квартира. Так на сьогоднішній час існує обтяження: арешт, заборона відчуження у відомостях Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Дане обтяження накладено постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження на підставі виконавчого листа №2-943 від 15.04.2002 року про стягнення заборгованості із [PERSON] на користь Українського водопровідно-каналізаційного підприємства по сплаті комунальних послуг по водопостачанню та водовідведенню у розмірі 587 грн. 89 коп. На теперішній час заборгованість погашена, виконавчі провадження стосовно [PERSON] на виконанні не перебувають. Наявність зазначеного обтяження є перешкодою для здійснення права власності на нерухоме майно та перешкоджає вільному володінню, користуванню та розпорядженню майном, що належить позивачу на праві приватної власності. Позивачка зверталась до Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби з питанням зняття арешту з квартири, проте їй було повідомлено, що виконавче провадження знищено і рекомендовано звернутись до суду для захисту своїх прав. 23.04.2021 року ухвалою судді відкрито провадження та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача Обухівського міськрайонного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подав до заяву, в якій просив слухати справу без його участі за наявними в матеріалах справи доказами, винести рішення на розсуд суду. Представник Української міської ради подав до суду заяву, в якій просив слухати справу без його участі, борг перед підприємством відсутній, просив задовольнити позов. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, суд вважає за можливе здійснювати розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. 20.01.2021 року державним реєстратором Виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 2273103032331 здійснена державна реєстрація права приватної власності [PERSON] на квартиру (частка 1/1), яка належить [PERSON] на теперішній час. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 250020642 від 26.03.2021 року та Витягу з Державнгого реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 186124295 від 24.10.2019 року, в відомостях Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження на усе нерухоме майно. Тип обтяження арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 1320810 від 22.09.2004 року Українською міською державною нотаріальною конторою на підставі постанови б/н від 12.02.2004 року Державної виконавчої служби Обухів РУЮ. Об`єкт обтяження невизначено, усе майно, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] . Власник: [PERSON] . Відповідно до Витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 2273103032231 власником квартири що розташована за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] . Постановою Державного виконавця Державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції по справі № 0273дв8 накладено арешт на майно боржника та оголошено забороно на його відчуження, а саме на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Заборгованість позивачки перед відповідачем Українським водопровідно-каналізаційним підприємством відсутня, що підтверджується Довідкою Українського водопровідно-каналізаційного підприємства № 107 від 01.04.2021 року (а.с. 15). Листом від 15.04.2021 року за вих. № 09473 надано відповідь, згідно до якої відомості про накладення арешту на майно громадянина « [PERSON] » відсутні, так як відповідно до п. 9.9 порядку роботи з документами в органах Державної виконавчої служби від 25.12.2008 року № 2274/5 виконавчі провадження перебувають на зберіганні в архіві три роки після чого знищуються. Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно п. 11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 3 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно додержуючись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно позивача, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту захистити своє порушене право не може, а також те, що наразі заборгованість, яка виникла у 2004 році, відсутня, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту її права шляхом скасування такого арешту, а відтак і про задоволення позову в частині зняття арешту, скасуванні архівного запису в реєстрі речових прав на нерухоме майно та виключення з описку та звільнення з-під арешту квартири, що належить позивачу. Щодо вимог скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на йог відчуження у виконавчому провадженні № 2-943-02 та закриття даного виконавчого провадження, суд відмовляє у цій частині позовних вимог, оскільки на думку суду зняття арешту та скасування заборон є достатнім для захисту порушених прав позивача. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось, а тому суд залишає їх за позивачем.

Outcome: partial