Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

У червні 2021 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини, посилаючись на те, що 19.05.2018 між нею та відповідачем зареєстровано шлюб Святошинським районним у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №442. Спільне життя не склалося, на протязі останніх років стосунки між сторонами погіршувалися, було фактично припинено шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Від спільного шлюбу мають доньку - [PERSON] . Дитина зареєстрована та проживає разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] , перебуває на повному утриманні позивача. У місяць на дитину позивач витрачає близько 8 000,00 грн. Вказує, що такий рівень не може забезпечити одна. Вважає, що на утримання дитини відповідач має сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000,00 грн. Окрім того, позивач та відповідач не досягли конкретних домовленостей щодо визначення місця проживання спільної дитини. Вказує, що відповідач не має власного житла, не має постійного роботи, також є протилежної статі з дитиною, а позивач має вищу медичну освіту, працює сімейним лікарем, на праві приватної власності має квартири, у якій створені всі умови для комфортного проживання та розвитку дитини, позивача з донькою поєднують тісні психо-емоційні, фізичні та духовні зв`язки. Відтак, при зверненні до суду з позовною заявою просила розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 5 000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та визначити місце проживання дитини - [PERSON] за адресою проживання та реєстрації позивача, а саме: [ADDRESS] . Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.02.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче провадження у справі. Відповідно до ухвали суду від 30.08.2021 прийнято відмову позивач від позовних вимог до [PERSON] про стягнення аліментів, у зв`язку з чим, провадження у справі в цій частині закрито, підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві, просила не змінювати прізвище та не стягувати судовий збір з відповідача, надала згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся відповідно до ч.7 ст. 128 ЦПК України за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Заяв про розгляд справи за його відсутності, про причини неявки, відзив на позовну заяву від відповідача не надходили. Представник третьої особи у судове не з`явився, повідомлявся про судове засідання належним чином, 11.10.2021 на адресу суду скерував клопотання про розгляд справи без присутності представника служби. Зважаючи на відсутність заперечень позивача, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, який вважається належним чином повідомленим про розгляд справи відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, з можливістю постановлення заочного рішення по справі (ч. 4 ст. 223 ЦПК України). Суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, у порядку загального позовного провадження, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судовим розглядом встановлено, що 19.05.2018 року між сторонами укладено шлюб, який було зареєстровано Святошинським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 442. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.08.2018 [PERSON] народилась [INFO] , батьки: [PERSON] , [PERSON] . Згідно із довідкою про реєстрацію місця проживання особи №35604828 від 10.12.2018 за відомостями відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 10.12.2018. Відповідно до витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №9229-1727656-2018 від 19.06.2018 та довідки про реєстрацію місця проживання особи №14142300 від 04.02.2021 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 14.05.2016. Згідно з ч.2, ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я даного подружжя розпалась остаточно, терміну на примирення призначати не потрібно, так як встановлено судом, що будь-які відносини між ними припинені. За таких обставин укладений шлюб підлягає розірванню. Згідно ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] у заяві просить після розірвання шлюбу залишити її прізвище без змін « [PERSON] ». Вирішуючи позовні вимоги щодо визначення місця проживання малолітньої дитини разом із матір`ю суд виходить з наступного. Згідно із висновком Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , малолітня [PERSON] зареєстрована та проживає разом із матір`ю, гр. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання дитини створені належним чином. Малолітня [PERSON] забезпечена всім необхідним для повноцінного розвитку та виховання, про що працівники служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації склали відповідний акт від 30.08.2021. Згідно з інформацією Святошинського районного в м. Києві центру соціальних служб від 30.08.2021 №483/08 гр. [PERSON] не перебуває у складних життєвих обставинах. Мати працює лікарем-терапевтом у комунальному некомерційному підприємстві «Центр первинної медико- санітарної допомоги №2 Святошинського району міста Києва». За інформацією комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 Святошинського району міста Києва», малолітня [PERSON] не перебуває на диспансерному обліку. Медичний заклад дитина останній раз відвідувала в супроводі матері. Рекомендації лікарів виконуються належним чином. Батько дитини, громадянин [PERSON] , у своїх поясненнях повідомив, що не заперечує щодо проживання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , разом з її матір`ю, громадянкою [PERSON] . Враховуючи викладене та рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування рекомендує визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з матір`ю, громадянкою [PERSON] . Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Законодавством визначено права та обов`язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою. Згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст. 161 СК України у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач не заперечує проти проживання доньки [PERSON] з позивачем [PERSON] . Згідно висновку Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] з позивачем [PERSON] . Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Крім того, позовні вимоги в частині визначення місця проживання дитини також підлягають задоволенню. При вирішенні питання про стягнення судового збору, суд враховує клопотання позивача, яка відмовилась від свого права на відшкодування судових витрат. З викладеного,

Outcome: approved