Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що з відповідачкою у справі в період з 1997 по 2008 роки проживав однією сім'єю без укладення шлюбу. В період спільного проживання в них народився син - [PERSON], [INFO]. В 2008 році в зв'язку з тим, що між ними постійно виникали сварки, відповідачка разом з їх сином [PERSON] виїхала з с. Грижинці, де вони проживали, в с. Дзвониха Тиврівського району Вінницької області. За період з 2008 по 2013 роки він постійно бачився з сином, забирав його до себе додому на вихідні та канікули, придбав йому мобільний телефон та кожний день спілкувався з ним за допомогою мобільного зв'язку. Розпорядженням голови Тиврівської районної державної адміністрації № 347 від 14 серпня 2013 року місцем проживання малолітнього [PERSON], [INFO], було визначено його фактичне місце проживання - [ADDRESS]. Таким чином, починаючи з січня 2013 року фактично, а з серпня 2013 на відповідній правовій підставі, і по даний час його син [PERSON] проживає із ним . Відповідачка, як мати їх неповнолітнього сина [PERSON], зобов'язана утримувати його до досягнення повноліття. Він намагався вирішити з відповідачкою питання про надання допомоги на утримання сина, однак даного обов'язку вона добровільно не виконує, згоди між ними щодо її участі в утриманні дитини не досягнуто. Він працює в ТОВ «Гніванський гранітний кар'єр», отримує заробітну плату, однак цих коштів недостатньо для забезпечення їх сина [PERSON] всім необхідним для його розвитку та навчання. Крім того, син хворіє на виразкову хворобу, потребує систематичного лікування, що тягне за собою додаткові витрати на його утримання. Відповідачка по справі постійного місця роботи не має, однак працює на сезонних роботах в сільськогосподарських підприємствах, отримує дохід, відтак вона спроможна надавати кошти на утримання сина [PERSON]. Оскільки в даний час дохід відповідачки є мінливим, нерегулярним, вважає, що розмір аліментів доцільно визначити відповідно до ч.1 ст. 184 СК України у твердій грошовій сумі. На його думку, відповідачка має змогу сплачувати аліменти у розмірі 700 грн. щомісячно на його користь на утримання сина, що не погіршить суттєво її матеріального становища. Просить стягувати з [PERSON] на його користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і до досягнення ним повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] вимоги підтримали, просять позов задоволити з підстав, наведених в заяві . Відповідачка [PERSON] позов не визнала, пояснивши, що не працює, має на утриманні малолітню дочку, батько якої помер . Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного . Сторони мають сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про його народження. Дитина проживає з позивачем, знаходиться на його утриманні, що стверджується довідкою КП «Гніваньводопостач» № 3240 від 18.12.2013 р. та актом обстеження матеріально-побутових умов позивача від 06.03.2013 року . Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Син [PERSON] перебуває на утриманні позивача, відповідачка матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідачка [PERSON] постійної роботи і стабільних доходів не має, тому вимоги про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі обґрунтовані . [PERSON] працездатна, має на утриманні неповнолітню дочку, тому стягнення аліментів по 400 грн. в місяць, що є меншим від 1/2 доходу на дитину віком від 6 до 18 років на утримання сина, буде обґрунтованим і суттєво не погіршить матеріального стану відповідачки .

Outcome: partial