Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

11 грудня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх сина [PERSON] , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 01.09.2019 року і до закінчення навчання 30 червня 2022 року, але не більше як до досягнення ним 23 років. В обґрунтування позову зазначено, що 27 жовтня 2089 року між сторонами був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають п`ятьох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] 09 листопада 2018 року Придніпровським районним судом м. Черкаси було видано судовий наказ, яким було стягнуто аліменти з відповідача на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача. [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років, тому стягнення аліментів на його утримання припинилось. Разом з тим, син є студентом 1-го курсу денної форми навчання факультету «Комп`ютерна інженерія» Період навчання становить з 01.09.2019р. по 30.06.2022р. Син проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, заходи досудового врегулювання спору останні ігнорує, тому позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на ст.ст. 141, 198, 199, 200 СК України. Ухвалою суду від 08 січня 2020 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явилась. Надала суду заяву, в якій просили цивільну справу розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Причину неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вище викладене, та той факт що відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 1989 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 10). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06 грудня 2001 року [PERSON] (відповідач) є батьком та [PERSON] (позивач) є батьками [PERSON] , який народився [INFO] (а.с. 9). Судовим наказом Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.11.2018р. у справі №711/8921/18 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 22.10.2018р. та до досягнення дітьми повноліття (а.с. 11). [PERSON] досяг повноліття [INFO] . Згідно довідки №714 від 24.09.2019р. [PERSON] навчається на денній формі навчання в Черкаському державному бізнес-коледжі, закладі вищої освіти за спеціальністю: 123 «Комп`ютерна інженерія», галузь знань 12 Інформаційні технології на І курсі за рахунок коштів державного (регіонального) бюджету. Термін навчання становить 2 роки 10 місяців з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2022 року (а.с. 12). У зв`язку з навчанням на денній формі [PERSON] позбавлений можливості належним чином працевлаштуватися, а тому потребує додаткової матеріальної допомоги. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу не надає. За таких обставин між сторонами уклалися правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які регулюються главою 16 Сімейного кодексу України. Згідно ч.1 ст.199 СК якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. [PERSON] є студентом навчального закладу денної форми навчання, а тому потребує матеріальної допомоги. В свою чергу відповідач є повнолітньою та працездатною особою, а відтак має можливість надавати матеріальну допомогу сину, в спростування зазначеного відповідачем не надано суду жодного належного доказу. Отже вимога про стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітнього сина є правомірною. Відповідно до ч.1 ст.200 СК суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до роз`яснень, наданих в пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 182 СК передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходів). Разом з тим, суд зауважує, що ст.200 СК передбачено визначення розміру аліментів двома способами - у частці від доходу платника аліментів та у твердій грошовій формі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує, що за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 листопада 2018 року, з відповідача також стягнуті аліменти на утримання його доньки [PERSON] , розмір яких починаючи з 22.10.2018 р. складає 1/3 частину з усіх видів доходів відповідача до досягнення дитиною повноліття, тобто до. За таких обставин, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання повнолітнього сина на період його навчанні в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів, оскільки такий їх розмір є належним та достатнім заходом виконання батьківського обов`язку і відповідає засадам справедливості, добросовісності та розумності регулювання сімейних правовідносин, передбаченим ч.9 ст.7 СК України. Стосовно періоду протягом якого мають стягуватися аліменти, то відповідно до ч.1 ст.191 СК аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а згідно ч.2 ст.199 СК право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Таким чином, слід стягувати аліменти на утримання повнолітнього [PERSON] починаючи з 11 грудня 2019 року, тобто від дня пред`явлення позову. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Щодо розподілу судових витрат, то суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позовна вимога про стягнення аліментів підлягає задоволенню, то з відповідача на користь держави має бути стягнутий судовий збір в розмірі 768,40 грн. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК рішення суду про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial