Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Міський тролейбус» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівникові внаслідок ушкодження здоровю, вказавши, що вона перебуваючи на робочому місці (на території диспетчерської), виконуючи свої професійні обовязки 27.01.2012 р. в результаті падіння, отримала травму у вигляді закритого уламкового зламу лівої голені зі зміщенням. Довідкою МСЕК встановлено 3 група інвалідності та 25% втрати професійної працездатності. Внаслідок зазначеного вона змушена тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури, лікування. У звязку з травмою було порушено та порушуються нормальні життєві звязки, вона позбавлена можливості реалізувати свої звички та бажання, в неї постійно виникають складнощі у звязку з загальною слабкістю, втомою, постійними болями. Перебуваючи на лікуванні, вона не могла та не може вести повноцінний спосіб життя, відчуває фізичні страждання, фізичну біль, обґрунтовану важкістю самопочуття та особливостями лікування, психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначається на її душевному та фізичному стані. При розрахунку моральної шкоди вона бере до уваги середньомісячну заробітну плату за 2016 р., яка становила 4445,00 грн., та оскільки травму отримано в 2012 р., тобто пройшло 4 роки, то: 4445,00 грн. * 4 роки = 213360,00 грн. Вказану суму вона просить стягнути з відповідача як моральну шкоду у звязку з ушкодженням здоровя. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги позову, наполягала на його задоволенні в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, зазначивши про необгрунтованість вимог позивача щодо стягнення моральної шкоди саме з КП "Міський тролейбус". Вислухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що згідно копії трудової книжки, [PERSON] в період з 24 грудня 2007 р. по 18 червня 2012 р. працювала кондуктором тролейбусного депо-2, з 30.12.2011 р. згідно наказу № 513-к кондуктором громадського транспорту. Звільнена з посади за невідповідність працівника займаній посаді внаслідок стану здоровя згідно п. 2 ст.40 КЗпП України (а.с.13). 27 січня 2012 року стався нещасний випадок, внаслідок якого [PERSON] отримала виробничу травму. Так, згідно копії акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 27.01.2012 р. о 6 год. 05 хв. на КП «Міський тролейбус», 27.01.2012 р. в зміну з 05 год. 30 хв. до 14 год. 10 хв. кондуктор [PERSON] прийшла на роботу в депо, отримала шляховий лист та розмінну монету у диспетчера з випуску [PERSON]. В 5 год. 34 хв. пройшла предрейсовий медичний огляд у медичного працівника [PERSON]. В 5 год. 36 хв. виїхала на лінію на тролейбусі № 018 по маршруту № 1 випуск 5. Шляховий лист кондуктора МТ № 041704. Приїхавши на кінцеву зупинку «Кривий Ріг-Головний» пішла відмітити шляховий лист у оператора [PERSON] Після відмітки пішла до тролейбуса. Підходячи до тролейбуса по проїзній частині, [PERSON] підсковзнулась через намерзлий намет і впала, отримавши травму лівої ноги. Пішоходи допомогли [PERSON] піднятись та завели в диспетчерський пункт. Оператор [PERSON] викликала швидку медичну допомогу, яка відвезла [PERSON] у КЗ «Криворізька міська лікарня № 5» (а.с.6-8). Згідно копії виписного епікризу № 650/111, заключний клінічний діагноз [PERSON] (російською мовою): «Закрытый оскольчатый трехлодыжечный перелом левой голени со смещением и повреждением дистального м/бердового синдесмоза» (а.с.12). Висновком МСЕК позивачеві з 22.05.2012 року встановлено 3 групу інвалідності та визначено ступінь втрати професійної працездатності - 25% - первинно з 22 травня 2012 р. безстроково, що підтверджується копією довідки Саксаганського МСЕК серії 10ААА №071034 (а.с.5). Висновками комісії з розслідування нещасного випадку, що відображені в акті проведення розслідування нещасного випадку, що стався 27.01.2012 р. о 6 год. 05 хв. на КП «Міський тролейбус» від 31.01.2012 р. (форма Н-5) та акті № 2 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом (форма Н-1) встановлено причину нещасного випадку: особиста необережність потерпілої [PERSON] та порушення нею ст. 14 Закону України «Про охорону праці» (а.с. 6-11 копії актів). Крім того, в акті за формою Н-5 у висновках комісії (п.6) зазначено, що нещасний випадок, що стався з кондуктором [PERSON] є таким, що пов'язаний з виробництвом згідно з п.15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, профзахворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою КМУ від 30.11.2011 року №1232. (а.с.6-8) За положеннями ст. 173 КЗ пП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'ю, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Згідно зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України моральна шкода працівнику від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болі, фізичних та душевних стражданнях , яких він зазнає у зв'язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Як зазначив Конституційний Суд України в п. 4.1. свого Рішення від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров'я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» зазначено, оскільки Конституція України, як зазначено в її ст. 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як норму прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Водночас, згідно із ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається саме на власника або уповноважений ним орган. Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника, що підтверджується належними доказами, згідно матеріалів справи; у разі виникнення у працівника моральних страждань або втрати нормальних життєвих зв'язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. Відтак судом враховується, що професійною травмою на виробництві, що підтверджується відповідними актами та внаслідок яких згідно висновку МСЕК позивач зазнала наслідків, які призвели до втрати працездатності, що призвело до негативних фізіологічних змін в організмі, вона зазнала фізичного болю та щоденних моральних страждань, що вимагає додаткових зусиль для продовження активного громадського життя та підтримання в належному стані здоров'я . Враховуючи вищевикладені обставини справи, даючи юридичну оцінку наданим суду доказам,

Outcome: partial