Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Як указано в позовній заяві, 27 листопада 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №ПП333-125-К. Згідно з умовами договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 90000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5% річних, починаючи з 31.07.2008 р. 21%, з кінцевим терміном повернення 26 листопада 2017 року. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобовязався здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків за користування кредитними коштами у порядку та на умовах кредитного договору щомісячними платежами відповідно до встановленого графіку сплати кредиту. Відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав, не здійснює щомісячну оплату кредиту, відсотків, внаслідок чого станом на 09 листопада 2015 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 61487,68 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості та сплачений судовий збір. У судове засідання представник позивача не зявився, до суду надіслав заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує повністю. У судове засідання, належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, відповідач не зявився, про причину неявки суду не повідомив. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши позов, надані документи, зокрема: надані розрахунок заборгованості, копії заяви на видачу готівки, договору кредиту, додаткової угоди №1, паспорту, реєстраційних документів юридичної особи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 27 листопада 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №ПП333-125-К. Згідно з умовами договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 90000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5% річних, починаючи з 31.07.2008 р. 21%, з кінцевим терміном повернення 26 листопада 2017 року. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобовязався здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків за користування кредитними коштами у порядку та на умовах кредитного договору щомісячними платежами відповідно до встановленого графіку сплати кредиту. Відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав, не здійснює щомісячну оплату кредиту, відсотків, до даного часу ухиляється від виконання своїх зобовязань перед банком внаслідок чого станом на 09 листопада 2015 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 61487,68 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 40481,72 грн., заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 1428,24 грн., заборгованості за пенею за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 10455,54 грн., за пенею за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 0,00 грн., заборгованості з інфляційних витрат за кредитом у розмірі 9122,18 грн. Ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Позивачем при подачі позовної заяви було здійснено оплату судового збору в розмірі 1218 грн., а необхідно було сплатити 1378 грн., тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1218 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, а недоплачену позивачем різницю між сплаченим розміром судового збору та належним до сплати розміром необхідно стягнути з позивача в доход держави. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. На підставі викладеного,

Outcome: approved