Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

[PERSON] 04.04.2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В позовній заяві позивач зазначає, що на підставі рішення Красноградського районного суду Харківської області від 22.06.2011 року він сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від заробітку та на підставі рішення Красноградського районного суду від 24.03.2014 року він сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі ? части від заробітку та на її утримання в розмірі 1/6 частини. Загальний розмір стягнутих з нього аліментів перевищує половину його заробітної плати, що ставить його у важке матеріальне становище. З таких обставин, позивач просить суд, зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього: - на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу); - на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO] з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) та на її утримання до досягнення дитиною трьох років з 1/6 частини до 1/8 частини з усіх видів заробітку (доход). В судове засідання особи які беруть участь у справі не з'явились про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку. Від позивача по справі [PERSON] до суду 22.04.2014 року надійшла письмова заява в якій просить справу розглянути за його відсутності свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, крім цього по суті заявлених вимог пояснив, що загальний розмір стягнутих з нього аліментів перевищує половину його заробітку, що не було ним враховано, коли він визнав позов про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] року та дружини [PERSON], у зв'язку з чим на сьогоднішній день у нього не вистачає коштів для проживання та оплати комунальних послуг. Від відповідачки [PERSON] 14.04.2014 року до суду надійшла письмова заява в якій просить розглянути справу без її участі позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі. Від відповідачки [PERSON] до суду 17.04.2014 року надійшла письмова заява в якій просить розглянути справу без її участі з урахуванням наданих нею заперечень проти позову. В заперечень на позов [PERSON] позов [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], з 1/4 частини на 1/6 частину з усіх видів заробітку (доходу) не визнала та просила відмовити в задоволенні позову в цій частині. При цьому послалась на те, що коли [PERSON] визнав позов [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та колишньої дружини, йому було відомо, що з нього вже тривалий час стягуються аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини та, що загальний розмір аліментів стягуваних з нього на утримання двох дітей та дружини буде перевищувати половину його заробітної плати. При цьому відразу після того, як судове рішення від 24.03.2014 року про стягнення аліментів набрало законної сили 04.04.2014 року, [PERSON] в цей же день подав до суду дану позовну заяву про зменшення розміру стягнутих з нього аліментів, фактично єдиною метою якою є зменшити розмір стягуваних з нього аліментів саме на її користь, тобто на перши дитину, оскільки з іншою відповідачкою вони перебувають у шлюбі та живуть однією сім'єю і він утримує як дитину так і дружину. З моменту постановлення рішення суду від 24.03.2014 року і до подання [PERSON] даного позову не змінився ні матеріальний ні сімейний його стан, а також та стан здоров'я. Враховуючи те, що сторони про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку та враховуючи заяви сторін, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі за наявними у справі доказами на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснюючи фіксування судового процесу. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню враховуючи наступне. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересі. Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що позивач по справі має сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 22.06.2011 року року з [PERSON], [INFO], було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання їх сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з 08.06.2011 року і до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а.с. 9). Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 24.03.2014 року з [PERSON], [INFO], було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, починаючи з 11.03.2014 року до повноліття дитини та на її утримання у розмірі 1/6 частини заробітної плати, починаючи з 11.03.2014 року, до виповнення дитиною трьох років, тобто до [INFO] року (а.с. 10). Позивач по справі є працездатним та має постійне місце роботи у відокремленому підрозділі «Красноградської дистанції колії» Державного підприємства «Південна залізниця» майстром шляховим» отримує стабільну заробітну плату, загальна сума доходу за період з вересня 2013 року по лютий 2014 року склала 27892,94 грн., з яких сплачено аліментів 5716,13 грн. (а.с.8). Згідно ч.3 ст.80 СК України розмір аліментів подружжю, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів на дитину, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках передбачених законом. Відповідачка по справі [PERSON] позов про зменшення розміру аліментів стягнутих з [PERSON] на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) та на її утримання з 1/6 частини до 1/8 частини з усіх видів заробітку( доходу) визнала в повному об'ємі. У зв'язку з визнанням відповідачем [PERSON] позову в повному об'ємі то відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України в цій частині позов доказуванню не підлягає і суд вважає, що він підлягає задоволенню, оскільки суд важає, що визнання позову відповідачкою [PERSON] не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права свободи та інтереси інших осіб. Що стосується позовних вимог про зменшення розміру аліментів стягуваних на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів), то в цій частині позов не підлягає задоволенню враховуючи наступне. Відповідно до ст. 182 СК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 15.05.2006, № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У п.23 вищезазначеної постанови Пленуму від 15.05.2006 року роз'яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Я вбачається з матеріалів справи, що після винесення рішення Красноградського районного суду Харківської області від 24.03.2014 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини та дружини, вже 04.04.2014 року, тобто в день набрання цим рішення чинності, позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання дітей та дружини при цьому не надав суду жодного належного та допустимого доказу того, що за 10 днів (з 24.03.2014 року по 04.04.2014 року) настали підстави передбачені ч.1 ст. 192 СК України, які надають позивачу право на зменшення розміру аліментів на утримання дитини. Що стосується посилань, позивача, що загальний розмір стягнутих аліментів перевищує 50% його доходу то слід зазначити наступне. Так, згідно ч.1 ст.128 КзпП України - при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати 20%, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, 50% заробітної плати, яка належить до виплати працівникові, а згідно ч.2 ст.128 КзпП України - при відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено 50% заробітку. Відповідно ж до ч.3 ст. 128 КзпП України - обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статі, не поширюється на відрахування із заробітної плати при відбування виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70% відсотків. Крім того, згідно ч.2 ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження» - обмеження розміру відрахувань із заробітної плати встановлюється законодавством про працю, тобто ст.128 КЗпП України. До того ж, ч.4 ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження є аналогічною ч.3 ст.128 КЗпП України стосовно не поширення обмежень на відрахування із заробітної плати в разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Таким чином з [PERSON] були стягнуті аліменти за двома судовими рішеннями на користь неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини (1/4+1/4=1/2) з усіх видів заробітку тобто в межах, що передбачені ст.128 КЗпП України та ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження». Крім цього слід зазначити, що розмір аліментів стягнених з [PERSON] на утримання його дружини [PERSON] до виповнення дитиною трьох років, не впливає на розмір аліментів стягнених з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що на даний час не має жодних правових підстав для зменшення розміру аліментів стягнених з [PERSON] за рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 22.06.2011 року на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], з 1/4 частини на 1/6 частину з усіх видів заробітку (доходу), оскільки з моменту прийняття рішення Красноградського районного суду Харківської області від 24.03.2014 року і до пред'явлення даного позову не настали підстави передбачені ст.192 СК України на зміну розміру аліментів, не надано таких докзаів і до позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial