Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

12 травня 2017 року Публічне акціонерне товариство [PERSON] "ПРИВАТБАНК" (далі по тексту [PERSON]) звернулось до суду з указаним позовом, ціною 16584грн.82коп. На обґрунтування вимог позивач зазначив, що згідно кредитного договору від 03 лютого 2011 року відповідачка отримала кредит у розмірі 2500грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Прийнятого зобов"язання повернути кредитні кошти, сплати проценти і інші платежі [PERSON] не виконала, заборгованість визначена станом на 31 березня 2017 року. Посилаючись на порушення прав кредитора, позивач просив суд про задоволення заявлених позовних вимог. У судове засідання сторони не з"явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду позову, позивач направленням судового виклику на електронну адресу згідно поданої заявки, відповідачка публікацією оголошення в газеті "Рідне Прибужжя" №23 від 08 червня 2017 року. Представник позивача, у порядку ст.158 ЦПК України, подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. У письмовій заяві вказав, що позовні вимоги підтримує, проти розгляду справи заочним порядком не заперечує. Відповідачка про причини неявки не сповістила, заяви про відкладення розгляду справи не надала. Суд, за письмової згоди представника позивача, ухвалив про заочний розгляд справи в порядку глави 8 ЦПК України. Дослідивши докази в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. 03 лютого 2011 року за договором приєднання, умови якого визначеного ст.634 ЦК України, у складових: анкета - заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", "Тарифами Банку", ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" надав [PERSON] кредит у розмірі 2500грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3% на місяць з розрахунку 360 днів на рік - п.2.1.1.12.6 "Умов та Правил надання банківських послуг", строком дії, що відповідає строку дії картки, погашенням щомісячними платежами у розмірі не менше 7% від заборгованості. Згідно "Умов та Правил надання банківських послуг", відповідач дав згоду на встановлення та зміну банком кредитного ліміту за власним рішенням, а також зміну тарифів - п.1.1.3.2.3, 1.1.3.1.9, 1.1.2.3, 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4. Відповідно до п.2.1.1.5.5 позичальник зобов"язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати кредитного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. За п.1.1.7.12 договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом даного строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідальність позичальника за порушення строків платежів більше ніж на 30 днів визначена п.2.1.1.7.6 у виді сплати штрафу 500грн. (фіксована частина) + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (а.с.6-33). Згідно наданого суду розрахунку, відповідачка, прийняті по договору зобов'язання, належним чином не виконала. Погашення по кредитному договору проводила частково, останній платіж датовано 25 серпня 2014 року. Заборгованість у 16584грн.82коп. Банк визначив визначив станом на 31 березня 2017 року у складових: заборгованість за кредитом - 2320грн.11коп., по процентам - 12998грн.77коп. Крім того, позивач провів нарахування штрафу у розмірі 500грн. (фіксована частина) та 765грн.94коп. (процентна складова) (а.с.8-9). Між сторонами мають місце цивільно-правові відносини, які виникають із зобов'язального права по кредитному договору. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 626 ЦК України). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми, зобовязання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов"язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов"язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства - ч.2 ст.551 ЦК України. В силу ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Враховуючи, що відповідачка порушила умови кредитного договору, прийняті по ньому зобов"язання не виконує належним чином, позикодавець несе втрати матеріального характеру, суд ухвалює про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України суд покладає на відповідачку обов'язок відшкодувати позивачу судові витрати у розмірі сплаченого судового збору - 1600 грн. за платіжним дорученням від 25 квітня 2017 року (а.с.1).

Outcome: approved