Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

04.09.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Виробничо-комерційна компанія «Гадячсир» про стягнення заборгованості по заробітній платі, вказуючи, що наказом №35-к від 07.10.2019 його було прийнято на роботу на посаду слюсаря сантехніка п`ятого розряду з оплатою праці згідно штатного розпису. З 25 червня 2020 року позивач звільнився згідно наказу №41-к. На день звільнення підприємство мало перед ним заборгованість по заробітній плати в сумі 10000 грн., яку і на даний час не виплачено, тому звернувся до суду. Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 08.09.2020 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 15.10.2020 року від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін та витребування документів необхідних позивачу у відповідального за їх зберігання. Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 20.10.2020 року замінено судове засідання на підготовче судове засідання та продовжено проведення розгляду справи за правилами загального позовного провадження. На виконання ухвали суду про витребування доказів, від представника АТ «Альфа-Банк» надійшла відповідь, згідно якої витребовувані документи у нього відсутні. 18 грудня 2020 року закрито підготовче засідання по справі та призначено справу до судового розгляду. 16 лютого 2021 року від позивача надійшло клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату. Позивач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в разі неявки відповідача у судове засідання проти винесення заочного рішення не заперечував. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України у\~разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача, який повідомлявся належним чином про дату, час і місце судового засідання, причини неявки не повідомив та не подав відзив, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що [PERSON] 08 жовтня 2019 року прийнято на посаду слюсаря-сантехніка на підставі наказу №35-к від 07.10.2019 року та звільнено 25.06.2020 року із займаної посади на підставі наказу №41-к від 25.06.2020 року, що підтверджується записами у трудовій книжці позивача. З розрахункового листа ТОВ «Виробничо-комерційна компанія «Гадячсир» за травень 2020 року вбачається, що підприємство заборгувало [PERSON] 7581,77 грн. Суд встановив, що між сторонами існували трудові правовідносини. Відповідно до положень ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. За змістом ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом,\~Законом України\~"Про\~оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно ч.1 та ч.2 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. З огляду на викладене, порушене право позивача підлягає захисту, тому суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з ТОВ «Виробничо-комерційна компанія «Гадячсир» на користь [PERSON] підтверджену заборгованість по заробітній платі у розмірі 7581,77 грн. Позивач за даним позовом звільнений від сплати судових витрат в частині стягнення заробітної плати, тому згідно ст. 141 ЦПК України суд стягує їх з відповідача на користь держави в сумі 840,80 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: partial