Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

30 серпня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з вересня 2014 року по січень 2016 року вони з відповідачем перебували у цивільному шлюбі. Вели спільне господарство, мали намір укласти шлюб офіційно. [INFO] в них народився син [PERSON] , який проживає разом із позивачем та знаходиться на утриманні позивача. З лютого 2016 року, після народження дитини, відповідач залишив позивача з сином, матеріальної допомоги на утримання дитини і на утримання дружини не надає. Позивач вказує на те, що відповідач проходить військову службу за контрактом у Збройних Силах України, і отримує заробітну плату понад 7000 грн. на місяць, при цьому позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення дитиною трьох років. У зв`язку з цим, позивач [PERSON] просила стягувати з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною трьох років, і\~ стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, при цьому 01.02.2017 подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила розглядати справу за її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, при цьому 10.03.2017 на адресу суду подав заперечення проти позову, в яких вказував на те, що не погоджується з доводами позивача [PERSON] про те, що він не надає їй матеріальної допомоги на її утримання і на утримання їх сина [PERSON] , зазначаючи, що від дня народження дитини, він безперервно, щомісячно надсилав кошти на банківський рахунок позивача, що в загальній сумі становить 24062 грн. 48 коп. Водночас відповідач вказував на те, що його середньомісячний дохід складає 7635 грн. 90 коп., з яких він офіційно сплачує позивачу аліменти на утримання сина [PERSON] , в розмірі 1/4 частки від всіх видів його доходів щомісячно, що складає 1908 грн. 97 коп., відповідно до рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 30.11.2016, а також вказував на те, що навчається за контрактом та сплачує за своє навчання за кожен семестр 2800 грн. 00 коп., а тому позовні вимоги позивача визнає частково, і просить суд стягувати з нього аліменти, на користь позивача [PERSON] на її утримання, урозмірі 1/6 частки від всіх видів його доходів щомісячно, до досягнення їх дитиною трьох років. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази, суд дійшов такого. Сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з вересня 2014 року по січень 2016 року. \~\~\~\~\~\~\~\~ [INFO] у сторін народився син [PERSON] ( а.с. 4). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із позивачем [PERSON] та знаходиться на її утриманні (а.с.5). Згідно з ч. 2 ст. 91 Сімейного кодексу України (далі СК України) жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 2, ч. 4 ст. 84 СК Українидружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з положеннями ч.1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання\~щодо\~розміру\~\~аліментів,\~суд\~ураховує матеріальне\~становище\~ дитини\~і платника аліментів. У пункті 17 в абзацах 3, 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»роз`яснено, що вирішуючи питання\~ \~щодо \~\~розміру\~\~аліментів,\~суд\~повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне\~ становище\~ дитини\~\~і платника аліментів;\~\~наявність в\~\~останнього\~\~інших\~\~неповнолітніх дітей, непрацездатних\~ чоловіка, \~дружини, \~батьків, \~повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З копії довідки про доходи від 08.03.2017 вбачається, що відповідач\~ [PERSON] проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] і його середньомісячна заробітна плата складає 7635 грн. 91 коп. (а.с. 57). Відповідно до копії довідки Бердянського Державного педагогічного університету від 23.11.2016, [PERSON] є студентом 1 курсу заочної форми навчання освітньо кваліфікаційний рівень спеціаліст факультету фізико математичної, комп`ютерної та технологічної освіти\~ Бердянського Державного педагогічного університету. Термін навчання з 01.09.2016 по 30.06.2017. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 5600 грн. 00 коп., посеместрово за один семестр 2800 грн. 00 коп. (а.с. 70). При цьому, суд відхиляє посилання відповідача\~ [PERSON] щодо сплати ним на користь позивача\~ [PERSON] аліментів на утримання їх сина\~ [PERSON] , за рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 30.11.2016. Так, вказане заочне рішення ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 02.02.2017 за заявою\~ [PERSON] скасовано та\~ справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини призначено до розгляду в загальному порядку (а.с.71). Будь - яких обставин, які б перешкоджали відповідачу сплачувати аліменти на утримання дружини за станом здоров`я, або з інших причин, судом не встановлено. З огляду на вищевикладене, ураховуючи матеріальне\~становище\~ дитини, платника аліментів, необхідність відповідачу сплачувати витрати на навчання, а також те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, про що він зазначив у запереченнях проти позову, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. \~ \~ \~ \~Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України ( далі - ЦПК України) рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч. 3 ст. 88\~ ЦПК України з відповідача\~ належить стягнути судовий збір\~ в дохід держави. Крім того, згідно згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За змістом ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать в тому числі і витрати на правову допомогу. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 № 4191-VIрозмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. У пунктах 47, 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Порядок надання безоплатної правової допомоги у цивільних справах передбачений у розділі III Закону України від 02 червня 2011 року № 3460-VI «Про безоплатну правову допомогу», положення якого забезпечуватимуться поетапно, починаючи з 01 січня 2015 року. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК України). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».\~ Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Порядок надання безоплатної правової допомоги у цивільних справах передбачений у розділі III Закону України від 02 червня 2011 року № 3460-VI "Про безоплатну правову допомогу",положення якого забезпечуватимуться поетапно, починаючи з 01 січня 2015 року. Як вбачається з\~ квитанції до прибуткового касового ордера від 26.08.2016 позивачем\~ [PERSON] було сплачено 870 грн. за адвокатські\~ послуги (а.с.10). Виходячи з наведеного, суд вважає, що вищезазначена сума підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на\~ користь позивача\~ [PERSON] .

Outcome: partial