Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

14.11.2013 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним державний акт від18 березня 1999 року серії ХР-10-00-092822 на право приватної власності на землю на земельну ділянку [NUMBER]площею0,106га для садівництва на території Дергачівської міської ради с/т «Проектіровщик», виданий головою виконкому Дергачівської міської ради народних депутатів [PERSON] та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1010; зберегти за позивачем право власності на указану земельну ділянку; зобов'язати Головне управління Держземагенства у Харківській області після надання всієї необхідної документації провести дії для внесення відомостей щодо ділянки до Державного земельного кадастру; зобов'язати реєстраційну службу Дергачівського районного управління юстиції здійснити реєстрацію права власності позивача на дану земельну ділянку. 03.02.2014 року до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач просить постановити рішення, яким визнати недійсним державний акт від 18 березня 1999 року серії ХР-10-00-092822 на право приватної власності на землю. 18 лютого 2014 року представником позивача подано письмове клопотання, в якому доповнено позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку № 120/328 в с/т «Проектіровщик» на підставі рішення Дергачівської міської ради № 22/7 від 09.02.1999 року. В обґрунтування позовних вимог позивачем указано, що 18 березня 1999 року виконкомом Дергачівської міської ради народних депутатів Харківської області на підставі рішення № 22/7 від 09.02.1999 року їй видано зазначений вище Державний акт на право приватної власності на землю, в якому відображено план зовнішніх меж земельної ділянки [NUMBER]. В липні 2013 року вона звернулася із заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру на підставі існуючого акту на право приватної власності, але йому було відмовлено рішенням державного кадастрового реєстратора від 16.08.2013 року на тій підставі, що конфігурація ділянки [NUMBER], яка відображена у акті на право приватної власності на землю не відповідає дійсній конфігурації ділянки, яка відображена у технічній документації. Позивачем замовлено та виконано новий пакет технічної документації, в якому конфігурація земельної ділянки повністю співпадає з дійсним розташуванням. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в частині визнання недійсним державного акту та визнання права власності на земельну ділянку та про обставини справи пояснив, як зазначено вище. Представник відповідача Дергачівської міської ради Харківської області в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника та повідомивши, що позовні вимоги визнають частково - в частині визнання недійсним державного акту. Представник третьої особи Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області в судове засідання не з'явився, направивши заяву, в якій не заявлено про свою участь у справі відповідно до ч.3 ст. 36 ЦПК України (а.с.19). Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Дергачівської міської ради Харківської області за № 22/7 від 09.02.1999 року передано безкоштовно у приватну власність членам с/т «Проектувальник» садові земельні ділянки розташовані на території міської ради згідно списку, де під номером « 7» значиться [PERSON], якій передаються земельні ділянки [NUMBER] та [NUMBER] площею 0,106га. 18 березня 1999 року на ім'я [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ХР-10-00-092822на земельну ділянку площею 0,106га для садівництва на території Дергачівської міської ради с/т «Проектіровщик», головою виконкому Дергачівської міської ради народних депутатів та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1010 (а.с.5). [PERSON] являється членом садівницького товариства «Проектувальник» і має земельні ділянки [NUMBER] та [NUMBER] на території Русько-Лозівської сільської ради Рішенням № РВ-6300118092013 від 16.08.2013 року Державним кадастровим реєстратором Відділу Держземагенства у Дергачівському районі Харківської області відмовлено про внесення відомостей до Державного земельного кадастру у зв'язку з тим, що конфігурація ділянки в технічній документації не відповідає державному акту (а.с.9). Головою с/т «Проектувальник» Смирновою А.М. на адресу начальника відділу Держземагенства в Дергачівському районі Харківської області направлено лист, яким підтверджено, що конфігурація ділянки [NUMBER] не відповідає дійсній (а.с.8). Відповідно до повідомлень відділу Держземагенства у Дергачівському районі Харківської області від 28.01.2014 року та 14.02.2014 року станом на 29.12.2012 року право власності на земельну ділянку [NUMBER] в с/т «Проектіровщик» зареєстровано за [PERSON], однак, форма земельної ділянки, що відображена в обмінному файлі, не співпадає з конфігурацією, зображеною в державному акті при тій же площі. Згідно з п.п.4.1, 4.2, 4.4 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, яка була чинною на час винесення Державним кадастровим реєстратором Відділу Держземагенства у Дергачівському районі Харківської області рішенням № РВ-6300118092013 від 16.08.2013 року, виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається. У разі виявлення орфографічних або технічних помилок на стадії заповнення, підписання та реєстрації бланка такий комплект бланків вважається зіпсованим. У разі виявлення у виданому державному акті орфографічних або технічних помилок землевласником(землекористувачем) такий землевласник(землекористувач) звертається до відповідного територіального органу Держкомзему із заявою (клопотанням) про видачу нового державного акта. Згідно із п 2.9 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди земельної ділянки», затвердженої наказом Держкомзему України № 43 від 04.05.1999 року, що втратила чинність у зв'язку із набранням чинності 01 січня 2013 року ЗУ «Про Державний земельний кадастр» виправлення помилок в державних актах на право власності на земельну ділянку не допускається. Порядок ведення Державного земельного кадастру передбачений Постановою КМУ від 17.10.2012 року № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», де в п. 67 передбачено, що документи, які є підставою для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам: текст документівмає бути написаний розбірливо; документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст; документи мають відповідати вимогам Закону України «Про Державний земельний кадастр» та цього Порядку. З роз'яснень, викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" вбачається, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (ст. 16 ЦК України). права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Враховуючи, що листом від 02.10.2013 року (а.с. 11) представнику позивача рекомендовано звернутися до суду, таким чином, на думку суду, відновлення порушеного права власності позивачки шляхом визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку, який виданий 18 березня 1999 року з допущеними помилками, не буде суперечити нормам діючого законодавства та гарантувати судовий захист її порушених прав та інтересів. На даний час оформлення речових прав (права власності) на земельну ділянку за новою редакцією ст.126 ЗК України оформлюється відповідно доЗакону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За ч.3 ст.17 Закону документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення права на нерухоме майно та їх обтяжень та подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам встановленим цим Законом та іншими нормативно - правовими актами. Таким чином, із внесенням змін до норм діючого законодавства з 01 січня 2013 року, ні в територіальних органів Держкомзему, ні в будь-яких інших установ немає повноважень по видачі державних актів на право власності на землю. На сьогоднішній день такі правовстановлюючі документи, як державні акти на право власності на землю, не виготовляються, ніким не видаються і не реєструються. Відповідно до п. 139 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. N 1051 (надалі Порядок ведення Державного земельного кадастру), у разі виявлення фізичною або юридичною особою у витязі з Державного земельного кадастру, технічної помилки (описки, друкарської, граматичної, арифметичної чи іншої помилки) заінтересована особа письмово повідомляє про це за формою згідно з додатком 29 територіальному органові Держземагентства у районі (місті) за місцезнаходженням земельної ділянки. Відповідно до п. 144 Порядку ведення Державного земельного кадастру якщо факт невідповідності відомостей Державного земельного кадастру інформації, що міститься в документах, які є підставою для внесення таких відомостей, підтверджено, Державний кадастровий реєстратор за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру безоплатно видає заявникові за його бажанням витяг, довідку з Державного земельного кадастру, викопіювання з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру на заміну документа, в якому виявлено помилку. Виправити помилку у Державному акті відповідно до п. 1.4 Інструкції шляхом видачі територіальним органом Держкомзему нового Державного акту неможливо, оскільки відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» повноваження щодо видачі правовстановлюючого документу на земельну ділянку перейшли до реєстраційної служби районного управління юстиції, яким не передбачено видачу Державних актів на землю (видається свідоцтво про право власності), а тому відділ Держкомзему з 01.01.2013 року державні акти на земельну ділянку не видає і виправити помилку іншим шляхом неможливо. Таким чином, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання недійсним державного акту і разом з тим, не вбачає підстав для задоволення позову в частині визнання права власності на земельну ділянку № 120/328 в с/т «Проектіровщик» на підставі рішення Дергачівської міської ради № 22/7 від 09.02.1999 року, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивачем не надано належних та допустимих доказів, що її право власності на дану земельну ділянку відповідачем оспорюється, а допущена у державному акті невідповідність конфігурації земельної ділянки не свідчить про оспорення права власності позивача на землю. Відповідно до ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 41 Конституції України наголошує - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності - є непорушним.

Outcome: partial