Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

29.03.2019 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, яким просить визнати за нею, як за спадкоємцем першої черги за законом, право власності на земельну ділянку площею 3,03га, яка розташована на території Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і яка належала її батькові - [PERSON] , що помер [INFO] . Позивач мотивує вимогу тим, що нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за відсутністю належних правовстановлюючих документів на вищевказану земельну ділянку - Акт про право на землю був втрачений, і відсутність в земельної ділянці кадастрового номеру. Також позивач просить встановити факт того, що вона є рідною дочкою [PERSON] , який помер [INFO] , - стверджуючи, що в її свідоцтві про народження прізвище її батька вказана як "Чілібійський", а у свідоцтві про смерть - його прізвище вказане як "Чилібійський", встановлення вищевказаних юридичних фактів позивачу необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину, У судове засідання позивач не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, підтримала свої позовні вимоги, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач - Баннівська сільська рада Болградського району Одеської області, та заінтересовані особи - [PERSON] і [PERSON] - надіслали суду заяви про те, що вони копії позовної заяви отримали, вимоги позивачів визнають, просять розглянути справу без участі їхніх представників. Розглянувши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: - [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про його смерть серії [NUMBER] , видане 15.08.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №654 (а.с.13); - згідно копії державного акту серії [NUMBER] від 21.10.2002р., на ім`я [PERSON] , - що завірений належним чином відділом Держгеокадастру у Болградському районі в Одеській області, спадкодавцю належала земельна ділянка площею 3,03га, що розташована на території Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області, була передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно рішення 14 сесії ХХІІІ скликання Баннівської сільської Ради народних депутатів Болградського району Одеської області від 05.06.2001р. №102 / 23 (а.с.16); - відповідно до довідки Держгеокадастру у Болградському районі в Одеській області від 20.02.2019р., вартість 1га ріллі становить 31017грн. (а.с.20); - згідно публікації у газеті "Дружба" №10(5509) від 09.03.2019року, оригінал державного акту серії [NUMBER] від 21.10.2002р., був втрачений та визнаний недійсним (а.с.23); - згідно довідки Баннівської сільської ради №213 від 07.03.2019р. спадкодавцю дійсно було передано у власність земельну ділянку площею 3,03га (а.с.27); - згідно договору про поділ майна від 04.03.2915 року з серії НАК477032, позивач [PERSON] та інший спадкоємець - її брат [PERSON] склали договір про поділ спадкового майна, що належало їхньому батькові - спадкодавцю [PERSON] , після укладання цього договору у спадщину до позивача перейшла земельна ділянка площею 3,03га без кадастрового номеру, в межах згідно з планом, що розташована на території Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області, і яка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі державного акту серії [NUMBER] від 21.10.2002р. (18-19); - згідно свідоцтва про народження позивача ( [NUMBER] від 08.02.1995р. а/з 20), її батьком є Чілібійський (а.с.11), тому цей позивач є спадкоємцем за законом першої черги спадкодавця - майна свого батька; - згідно свідоцтва про шлюб позивач змінила прізвище після одруження з " [PERSON] " на " [PERSON] " (серії [NUMBER] від 25.12.2008 року а/з4, а.с.12); - постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвої В.Б. від 04.03.2015 року за №333/02-31, позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . - у зв`язку з відсутністю кадастрового номера на цю земельну ділянку (а.с.28); - згідно відповіді одеського державного нотаріального архіву на ухвалу суду від 23.05.2019р. за №1843/01-20, - спадкова справа щодо майна спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , - не заводилася, спадкова справа щодо майна спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , - заводилася спадкоємцями його майна за законом є: позивач [PERSON] та її брат [PERSON] , між ними, згідно матеріалів спадкової справи №324/2014, був укладений 04.03.2015р. вищезазначений спадковий договір та посвідчений державним нотаріусом Болградської нотаріальної контори Одеської області; - відповідно до заяви представника Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області - її голови, - сільська рада вимоги позивачів визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення. Крім того, оскільки позивач просить встановити родинний зв`язок між нею та спадкодавцем через розбіжності у написанні її прізвища з прізвищем спадкодавця, суд дійшов наступного. Порядок судочинства у справах про встановлення юридичних фактів врегульовано статтями 315-319 ЦПК. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду за таких умов: 1) факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій; 2) для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення; 3) встановлення факту не має бути пов`язано з наступним вирішенням спору про право, підвідомчого суду; 5) заявник не має іншої можливості одержати чи поновити документи, які посвідчують факт, що має юридичні наслідки. Наявність спору про право, не підвідомчого судам, не є перешкодою для судового встановлення юридичного факту. Чинним законодавством не передбачений інший позасудовий порядок встановлення юридичних фактів. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом для захисту свого права на одержання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, у тому числі - щодо встановлення родинного зв`язку. З матеріалів справи вбачається, що у свідоцтві про народження позивача і її прізвище, і прізвище її батька вказані як "Чілібійська", "Чілібійський", а у свідоцтві про смерть батька - його прізвище вказане як "Чилібійський", проте, виходячи з усіх інших відомостей, що зазначені у довідках, виданих сільською радою, а також в інших документах, належно завірені копії яких містяться в матеріалах справи і були досліджені судом, - позивач дійсно є дочкою [PERSON] , який помер [INFO] . Оскільки це питання шляхом виправлення неправильності запису в актах громадянського стану вирішити неможливо з-за смерті спадкодавця, з матеріалів справи не вбачається, що встановлення факту за даною заявою пов`язане з необхідністю вирішення у судовому порядку спору про право, тому суд дійшов висновку, що позов в цій частині є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з метою захисту цивільного права позивача щодо визнання родинних відносин між спадкодавцем та позивачем. Пленумом Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено щодо правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», - застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, що належало колгоспному двору і збереглися після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст.120 ЦК України у редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалося за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (ч.2 ст.123 ЦК України в редакції 1963 року). Відповідно до ст.ст.1216,1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а відповідно до ст.1268 ч.5 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, - вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Згідно вимог діючого законодавства на час розгляду справи, порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч.4 ст. 182 ЦК України). Відносини, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості, регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV, із змінами і доповненнями. Відповідно до абзацу другого частини другої статті 15 названого Закону, перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року № 703. За п.26 Порядку для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, необхідними документами є ті, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є укладений в установленому законом порядку договір, свідоцтво про право власності на спадщину, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, державний акт на право власності на земельну ділянку, рішення суду, що набрало законної сили щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також інші документи, визначені пунктом 27 Порядку. Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1ч.2ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути їх визнання. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.200ч.3 ЦПК України, в разі, якщо відповідач позов визнав, суд ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні. За результатом розгляду даної справи судом встановлено, що в даному випадку мають місце обставини, передбачені ст.392 ЦК України, оскільки позивач, будучи спадкоємцем за законом земельної ділянки, не може зареєструвати своє право власності на цю нерухомість у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, тому, внаслідок цього порушуються її праву як власника користуватися, володіти та розпоряджатися своїм нерухомим майном, і це порушене їх право потребує захисту у судовому порядку. Відповідно до ст.ст.1216, 1220, 1268ч.5 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та об`єктивно на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що право власності позивачів підтверджується доказами, вказаними судом, а також іншими письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, що були досліджені судом та ніким й нічим не спростовані. Відомостей того, що задоволенням позовних вимог будуть порушені права третіх осіб, - судом не встановлено.

Outcome: approved