Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

[PERSON] та [PERSON]П звернулися в суд з позовом [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок ДТП. Позовна заява мотивована тим, що 21.11. 2015 року, близько 12 год. 10 хв. в м. Вінниці по вул. Данила Нечая, з вини [PERSON], [INFO], який керував автомобілем [NUMBER], була скоєна ДТП. Вина [PERSON] підтверджується постановою Погребищенського районного суду Вінницької області від 04.02.2016 року. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Тойота Каріна» д.н.з. [NUMBER], власником якого є [PERSON] та за кермом якого знаходився водій [PERSON] Розмір завданих збитків згідно Звіту № 15/478 від 19 грудня 2015 року, складеного спеціалістом ФОП [PERSON] був визначений згідно ст. 29 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності наземних транспортних засобів», як вартість відновлювального ремонту, що становить 175\~869, 67 грн. Сума матеріального збитку при цьому складає 116\~921, 27 грн. та прирівнюється до ринкової вартості автомобіля до ДТП. Залишкова вартість (утилізаційна) була визначена згідно Висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 156Е 03/16 від 29.03.2016 року складеного ПП «ЕНДЦ «Експертиза» 2194, 50 грн. Розмір матеріальної шкоди становить 114\~726, 77 грн. (116921, 27 грн. 2194, 50 грн. =114 726, 77 грн. ). На дату скоєння ДТП цивільно правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована згідно полісу обовязкового страхування цивільно правової відповідальності, виданого ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна [PERSON]» (поліс АІ /7164377). Страховиком було виплачено страхове відшкодування у розмірі 50000 грн., тому невідшкодована досі є матеріальна шкода у розмірі 64\~726, 77 грн., (114\~726, 77грн. 50000 грн. = 64726, 77 грн.). У цьому ж ДТП зазнав тілесних ушкоджень водій ТЗ «Тойота Каріна» [PERSON], за період госпіталізації потерпілого було витрачено 502, 80 грн. Крім того, відповідачем [PERSON] було завдано моральної шкоди, яка, в результаті ДТП, полягає в порушенні права [PERSON] щодо володіння, користування та розпорядження автомобілем, який є її власністю, оскільки вона не могла використовувати пошкоджений автомобіль, що порушило її особисті плани, внесло зімни в її звичайний розпорядок дня, що спричинило їй моральні та психічні страждання, та відповідно [PERSON], який внаслідок неправомірних дій [PERSON] зазнав моральних переживань у звязку з тілесними ушкодженнями, через вимушене лікування було порушено нормальні життєві звязки, також порушено звязки з оточуючими людьми. Просили суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 64\~726, 77 грн. матеріальної шкоди, 5000 грн. моральної шкоди, 2000 грн. витрати за надання правової допомоги, 180 грн. витрат на розміщення оголошення. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 502, 80 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди. В судове засідання представник позивачки [PERSON] не зявився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, не заперечував, щодо заочного розгляду справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, не заперечував, щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання, не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, оголошенням в газеті «Вінниччина». Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, приймаючи до уваги наступне. По справі встановлено, що 21.11. 2015 року, близько 12 год. 10 хв. в м. Вінниці по вул. Данила Нечая, з вини [PERSON], [INFO], який керував автомобілем [NUMBER], була скоєна ДТП. Вина [PERSON] підтверджується постановою Погребищенського районного суду Вінницької області від 04.02.2016 року. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Тойота Каріна» д.н.з. [NUMBER] власником якого є [PERSON] та за кермом якого знаходився водій [PERSON] (а.с.6-7). Розмір завданих збитків згідно Звіту № 15/478 від 19 грудня 2015 року, складеного спеціалістом ФОП [PERSON] був визначений згідно ст. 29 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності наземних транспортних засобів», як вартість відновлювального ремонту, що становить 175 869, 67 грн. Сума матеріального збитку при цьому складає 116 921, 27 грн. та прирівнюється до ринкової вартості автомобіля до ДТП (а.с.8-18). Залишкова вартість (утилізаційна) була визначена згідно Висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 156Е 03/16 від 29.03.2016 року складеного ПП «ЕНДЦ «Експертиза» 2194, 50 грн. (а.с.18-22). У цьому ж ДТП зазнав тілесних ушкоджень водій ТЗ «Тойота Каріна» [PERSON], за період госпіталізації потерпілого було витрачено 502, 80 грн. (а.с.23-24). Ст. 22 Цивільного кодексу України передбачено, що збитками, які підлягають відшкодуванню у повному обсязі, є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. За ч.2ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В п.2Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Матеріальна шкода завдана позивачу [PERSON] полягає у тому, що було пошкоджено її автомобіль, що підтверджується звітом № 15/478 від 19 грудня 2015 року та дослідженням № 156Е 03/16 від 29.03.2016 року. Збитки завдані позивачу [PERSON], полягають у тому , що останнього після ДТП було госпіталізовано до лікарні та в період госпіталізації було витрачено 502, 80 грн. Страховиком було виплачено [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 50\~000 грн. Таким чином, нанесення [PERSON] матеріального збитку в розмірі 64\~726, 70 грн. (за різницею страхової виплати) та 502, 80 грн. знайшло своє підтвердження в ході розгляду справи. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, яку позивачі оцінили в сумі 5000 гривень кожен, суд приходить до висновку, що дані вимоги не підлягають до задоволення за недоведеністю. Згідно ст.ст. 22, 23 ЦК України, особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. В ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Пунктом 5 даної Постанови визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Таким чином, позивачами не доведено спричинення їм моральної шкоди. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд оцінює докази наявні в справі, відповідно до ст.212 ЦПК України, повно і всебічно зясовує обставини на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, відповідно до ст.213 ЦПК України. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене,

Outcome: partial