Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

08.05.2015 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та про встановлення місця проживання дитини. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 30.06.2012 року він та Відповідач [PERSON] в виконкомі Родинської міської ради зареєстрували шлюб, чому є підтвердженням свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] видане відділом державної РАЦС по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського управління юстиції у Донецькій області (повторно) від 19.02.2015 року. [INFO] від спільного подружнього життя у них народилася донька - [PERSON], місце народження місто Донецьк, місце реєстрації виконком Родинської міської ради, чому є підтвердженням свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане відділом державної РАЦС по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського управління юстиції у Донецькій області (повторно) від 19.02.2015 року. Крім їх спільної дитини у них на вихованні та утриманні знаходилася донька відповідачки від першого шлюбу - [PERSON], [INFO]. Проживати спільно з Відповідачем та її донькою [PERSON] вони почали з жовтня 2010 року, ще до реєстрацію шлюбу, проживали вони за вказаною вище адресою, в квартирі його батька, яку він отримав у спадок і передав в його постійне користування. 12.02.2015 року вони припинили подружні стосунки, на підставі того, що Відповідач [PERSON] зловживає спиртними напоями, не вправляється по домогосподарству, не доглядає за дітьми, застосовує насилля до дітей знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, до вагітності вона не працювала і потім також не бажала працювати ні по дому ні для прибутку в сім'ї, у зв'язку з вказаними причинами, більш з причини зловживання алкогольними напоями, в них стали виникати сварки, тому що він намагався припинити її незаконну антисоціальну поведінку, і не тільки словами, оскільки він звертався в соціальні служби (міську раду міста Родинське, орган опіки та піклування). Відповідачка не хотіла виправлятися і 12.02.2015 року вона не попередивши його завчасно, забрала дітей і виїхала за невідомою йому адресою. Оскільки власного житла Відповідач не має, свого прибутку вона не має, тому зараз з двома дітьми (неповнолітньою та малолітньою доньками) вона може проживати лише на виплати, які видає управління соціального захисту населення по народженню дитини, та може як переселенець із зони проведення АТО, чого не буде достатнім для нормального достатнього забезпечення дітей і їх розвитку, а враховуючи її залежність від алкоголю, вона може спричинити шкоду як фізичному так і психологічному здоров'ю дітей. Відповідач [PERSON] за місцем проживання, характеризується негативно, підтверджується факт зловживання спиртними напоями і те що вона недостатньо приділяла уваги дітям та їх вихованню, та зі слів сусідів вона жорстоко ставилася до дітей, часто знаходячись в алкогольному сп'янінні залишала малолітню та неповнолітню дитину без нагляду. З цього приводу він декілька разів (усно) звертався до соціальних служб, також і його батьки, які приймали активну участь в їхньому житті, допомагали їм, також були стурбовані поведінкою Відповідача. За заявою його матері [PERSON] від 05.12.2014 року до спеціалістів з питань дітей Родинської міської ради, (це перше письмове звернення, копія якого збереглася) вона підіймає питання щодо відсутності належної уваги Відповідача до виховання доньок, зловживання з її боку алкогольними напоями і де вона просить провести з нею профілактичну бесіду, 12.12.2014 року було проведено обстеження матеріально-побутових умов проживання їх сім'ї за вказаною адресою, але у зв'язку з тим що в цей день він був на роботі, а відповідач вже збиралася виїжджати з квартири, чи вже виїхала, тому комісія не змогла з нею провести бесіду наживо, лише в телефонному режимі спеціалісти провели з нею профілактичну та попереджувальну бесіди щодо наслідків ухилення від виконання батьківських обов'язків та з приводу ведення нетверезого способу життя. 22.04.2015 року він звернувся до служби зі справи дітей Красноармійської міської ради з заявою про обстеження моїх побутових умов проживання та наданням висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та визначення місця проживання малолітньої [PERSON] з батьком. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку його природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Проте жодного з покладених законом на батьків обов'язків Відповідач не виконує. Зараз він ще більше занепокоєний здоров'ям та психологічним станом дітей, які позбавленні нормальних умов для життя, виховання, не мають матеріального забезпечення для достатнього проживання, годування, одягу, засобів виховання, захисту їх здоров'я та лікування та таке інше. Більш за все відповідач не має психологічних сил для самостійного одужання залежності від алкоголю і тому діти знаходяться під загрозою. За таких обставин, просить позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав щодо доньки - [PERSON], [INFO], та встановити місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO] разом з батьком - [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задоволити, позбавити відповідачку батьківським прав, та визначити місце проживання дитини [PERSON] з ним. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні просив позов позивача задоволити, позбавити відповідачку батьківських прав, визначити місце проживання дитини з позивачем, оскільки дитина зараз проживає з батьком, який займається вихованням, навчанням, забезпеченням її всім необхідним, мати дитини проживає в іншому місті та не приділяє дитині належної уваги, зловживає спиртними напоями, немає постійного доходу та власного житла, яке б відповідало санітарним нормам. Окремо просив звернути увагу суду на образ життя відповідачки, який є аморальним, та може поганим чином відобразитися на розвитку дитини. Стороною позивача, надано вичерпний перелік письмових доказів, на підтвердження такої поведінки відповідачки. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. Вказала, що вона належним чином доглядає за донькою, працює та спиртними напоями не зловживає. На надані позивачем фото-матеріали, пояснила що її сторінку у соціальних мережах хтось взломав, та вона надасть цьому підтвердження. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, оскільки позивачем вимоги необґрунтовані та є безпідставними. Представник органу опіки та піклування Красноармійського міськвиконкому Донецької області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, та висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько, мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до права та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, зобов'язані також піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток (ст. 150 СК України). Батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки і піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач та відповідачка 30.06.2012 року в виконкомі Родинської міської ради зареєстрували шлюб, чому є підтвердженням свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] видане відділом державної РАЦС по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського управління юстиції у Донецькій області (повторно) від 19.02.2015 року (а.с. 06). Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку - [PERSON], місце народження місто Донецьк, місце реєстрації виконком Родинської міської ради, чому є підтвердженням свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане відділом державної РАЦС по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського управління юстиції у Донецькій області (повторно) від 19.02.2015 року (а.с. 07). Крім спільної дитини на вихованні та утриманні у сторін знаходилася донька відповідачки від першого шлюбу - [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідною довідкою квартального, та поясненнями сторін у судовому засіданні (а.с. 21). З 12.02.2015 року сторони припинили спільне проживання та відповідачка переїхала разом із дітьми до будинку своїх батьків за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відповідним Актом від 27.03.2015 року та листом начальнику управління соціального захисту населення І.П. Бонзюх на ім'я [PERSON] (а.с. 81-82). Згідно протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Родинської міської ради, куди звернувся позивач через неузгоджений виїзд його дружини разом з донькою до Запорізької області, йому рекомендовано звернутися до Служби у справах дітей за місцем проживання дитини (а.с. 78-79). Відповідно до висновку за результатами перевірки інформації, Запорізького РВ ГУМВС України в Запорізькій області від 30.04.2015 року, позивач [PERSON] 30.04.2015 року забрав свою доньку [PERSON] 2013 року народження від своєї дружини [PERSON], після прогулянки, оскільки остання зловживає алкогольними напоями та належним чином не доглядає за дитиною, на теперішній час донька мешкає з ним (а.с. 74,92). Згідно довідки Родинського комунального дошкільного навчального закладу № 36 «Орлик» від 18.06.2015 року, даний заклад відвідує [PERSON], дитина охайна та добре вдягнута, контактна та життєрадісна. З закладом постійно контактують батько, бабуся та дідусь дитини (а.с. 90). Судом також враховавується, що батько дитини має належні матеріально-побутові умови, має можливість утримувати дитину. В помешканні для дитини створено належні умови для проживання, навчання, розвитку та відпочинку дитини. Батько позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, раніше не судимий. Володіє на праві приватної власності окремою квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] (а.с. 08-11, 17-19, 24-33). Крім цього, позивач надалі розвиваюся - зараз він є студентом 1-го курсу гірничотехнічного факультету Красноармійського індустріального інституту державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» (4 рівень акредитації) на заочній формі навчання, освітньо-кваліфікаційний рівень - спеціаліст електромеханічні системи геотехнічних виробництв з 01.10.2014 року (а.с. 22). Згідно психолого-педагогічної характеристики [PERSON], яка була учнем 4-го класу Родинської ЗОШ №8 1-3 ступенів, вона характеризується позитивно, та приймаючи до уваги її інвалідність з дитинства за зором, вона позитивно характеризувалася як учень, і педагогічний склад та керівництво школи відмічають, що саме батько (яким вважали позивача) більш за все займався її вихованням, цікавився навчанням дитини в школі та відповідально ставився до її виховання в сім'ї, надавав допомогу класному керівнику і регулярно відвідував школу (а.с. 16). Крім того, суд при вирішенні питання, щодо місця проживання дитини приймає до уваги і відповідні характеристики відповідачки, яка за місцем теперішнього проживання на території Степненської сільської ради характеризується позитивно, доброзичлива (а.с. 73). Свого житла не має, проживає у будинку своїх батьків за адресою: [ADDRESS] (а.с. 69-71). Згідно Акту обстеження санітарно-технічного стану житлового приміщення за адресою : [ADDRESS], житло знаходиться у задовільному стані (а.с. 81). Однак, згідно побутової характеристики [PERSON] за місце проживання у [ADDRESS], з жовтня 2010 року, [PERSON] ніде не працювала, на неї неодноразово надходили скарги сусідів, з приводу нічних сварок, жорстокого поводження з дітьми та знаходження разом із дітьми у стані алкогольного сп'яніння, а також факти залишення дітей без догляду (а.с. 12). Також, з огляду на письмові докази, які надані з особистої електронної сторінки відповідачки, та особистих фотографій, суд приходить до висновку, що на теперішній час, враховуючи інтереси малолітньої дитини, відповідачка в необхідній мірі не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (а.с. 84-89, 93-98). Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини з батьком підлягають до задоволення, оскільки це відповідає інтересам дитини, позивач має можливість створити дитині належні умови для виховання та розвитку. Щодо вимог про позбавлення відповідачки батьківських прав. До вони задоволенню не підлягають виходячи з наступного Відповідно до ч.1 п.2 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати може бути позбавлена батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Але по результатах розгляду справи судом не отримано достатніх доказів, які б переконливо свідчили про дійсне ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків по відношенню до малолітньої доньки. Згідно висновку Органу опіки та піклування Родинської міської ради від 23.06.2015 року, вважається недоцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до доньки [PERSON], [INFO]. Надані позивачем документальні докази підтверджують окреме проживання матері та дитини. Але на їх підставі неможливо встановити характер стосунків, що склалися між мамою та донькою, та зробити висновок про те, що відповідач дійсно взагалі не виконує своїх батьківських обов'язків. Суд додатково звертає увагу на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи не встановлено обставин, які є беззаперечними підставами для позбавлення відповідача батьківських прав, у зв'язку з чим, слід відмовити в задоволенні позову в цій частині. На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial