Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

31.03.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 20.02.2016 року померла її мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять: частина квартири у спільно-сумісній власності за адресою: [ADDRESS]. У визначений законом термін вона звернулась з заявою до державного нотаріуса про прийняття спадщини. Але нотаріус їй відмовила у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, у зв'язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру. У звязку з цим, вона просить суд визнати за нею право власності на 1/3 частину в праві власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]; зобов'язати відповідну реєстраційну службу м. Борисполя зареєструвати право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивач не зявилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, до початку розгляду справи надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутність, без фіксації технічними засобами судового засідання, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, обставини справи підтверджує. Представник відповідача [PERSON] міська рада Бориспільського району Київської області до суду не зявився, повідомлений належними чином про час та місце розгляду справи, до початку розгляду справи надав до суду лист в якому просить суд проводити розгляд справи у його відсутність та зазначив, що при вирішенні спору покладається на думку суду. Представник третьої особи [PERSON] міської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, повідомлений належаним чином про час та місце розгляду справи, до початку розгляду справи, через канцелярію суду третя особа надала лист, в якому просить суд проводити розгляд справи у відсутність її представника, у звязку з великою завантаженістю. При вирішення питання покладається на думку суду. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для часткового задоволення позову [PERSON] з наступних підстав. Згідно ст.1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти. Стаття 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Встановлено, що 20.02.2016 року померла мати позивача, [PERSON], свідоцтво про смерть №365605 від 23.02.2016 р., видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції у Київській обл. (а.с.4). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на частини квартири у спільно-сумісній власності за адресою: [ADDRESS]. Родинні стосунки між [PERSON] та його померлою матірю [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження (а.с.7). Прізвище позивача з « Борисенко» було змінене на «Хомуха», у звязку з укладенням шлюбу, що підтверджується копією паспорта громадянина України та свідоцтвом про одруження від 31.12.1999 року (а.с.5,9). Відповідно до заяви від 08 серпня 2016 року № 1061, батько позивачки [PERSON] відмовився від права на спадщину на користь [PERSON], тому єдиною спадкоємицею майна, що належало померлій, є [PERSON] Як судом встановлено, під час пограбування, яке сталося 05.04.2016, квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], були викрадені документи, що посвідчують право власності на квартиру, цей факт засвідчує довідка, від 07.04.2016 №7/730, видана [PERSON] відділом поліції Головного управління Національної поліції в Київській області (а.с.12). При поновленні документів, підтверджуючих право власності на майно, працівники КП «[PERSON] бюро технічної інвентаризації», розташованого за адресою: 8300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Шевченка, 6а, оригінал права власності на квартиру не видали через неможливість одночасної присутності всіх власників квартири, яка перебуває у спільно сумісній власності трьох осіб - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] КП «[PERSON] бюро технічної інвентаризації» була видана довідка від 12.04.2016 № 404 про власників квартири, підставу виникнення права власності та форму власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], а також копія «Свідоцтва про право власності на житло» №5309 від 03.12.1998 р. з підтверджуючою печаткою «З оригіналом згідно» (а.с.13-14). Щодо прийняття спадщини на частину квартири позивачу в нотаріальній конторі було надано відмову, оскільки в звязку з тим, що відсутні оригінал правовстановлюючого документу. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність припиняється у момент смерті особи. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. На даний час позивачка позбавлена можливості зареєструвати право власності на частину квартири. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, якби спадкування відбувалось за законом, спадкоємцем першої черги, яка прийняла спадщину була б [PERSON]. Таким чином, враховуючи положення ч. 1 ст. 1241 ЦК України [PERSON] має право на спадщину за законом, а саме право власності на частину кватири з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Статтею 41 Конституції України встановлено, що право приватної власності набувається в порядку визначеному законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що у позовах про визнання права власності на майно, ціна позову визначається вартістю майна. Таким чином у позивача виникла необхідність звернутися до суду про визнання права власності на частину квартири за законом після смерті [PERSON] Судом також встановлено, що інших спадкоємців, які б своєчасно подали заяви на прийняття спадщини, чи проживали на день смерті разом із спадкодавцем, крім позивача, - не має. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про наявність спору про право з іншими спадкоємцями. Права щодо володіння, користування та розпорядження спадковим майном позивача порушуються, а тому підлягають захисту відповідно до ст. 392 ЦК України, оскільки не визнаються органом, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна. Крім того, згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Беручи до уваги, що позивач, як спадкоємець за законом, має право на набуття права власності на частину квартири, після смерті [PERSON], а також те, що вона має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак не змогла його отримати з незалежних від неї причин, - позовні вимоги щодо визнання права власності слід задовольнити в повному обсязі. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Оскільки таке свідоцтво видано не було, з незалежних від позивача причин, суд вважає за можливе ухвалити відповідне рішення визнавши спадкоємцем власником зазначеного нерухомого майна. В той же час, в іншій частині позовних вимог [PERSON], про зобов'язання відповідну реєстраційну службу м. Борисполя зареєструвати право власності [PERSON] на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], на думку суду слід відмовити, оскільки визнання права власності є підставою для здійснення реєстрації. Судові витрати за розгляд позовних вимог покласти на державний бюджет України на підставі ч. 1 п. 10 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки позивач звільнений від їх оплати (посвідчення серії Б № 028830 від 29.06.1993 р.). На підставі викладеного та ст.ст. 25, 182, 328, 392, 1216, 1218, 1222, 1223, 1241, 1261, ч. 5 ст. 1268, 1297 ЦК України, ст. 41 Конституції України,

Outcome: partial