Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], територіальної громади в особі Солдатської сільської ради [PERSON] району про визнання права власності в порядку спадкування за законом та надання додаткового строку після смерті матері [PERSON], яка померла 13 жовтня 2009 року в с.Солдатське В.Писарівського району Сумської області, на 1/3 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Солдатської сільської ради В.Писарівського району Сумської області, загальною площею 2,89 га відповідно до Державного акту серії ЯА № 521330. Позивач являється спадкоємцем за законом першої черги вказаного спадкового майна, однак оформити спадкові права на земельну ділянку в нотаріальному порядку не має можливості, оскільки втрачений правовстановлюючий документ. У зв'язку з викладеним позивач просить позов задовольнити. У судове засідання викликалися сторони, які за викликом суду не зявилися, надали письмові заяви про розгляд справи без їх участі, де позивач позовні вимоги підтримує, відповідачі заперечень проти позову не мають. Відповідно до ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"\~передбачено, що\~суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950р.та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. За\~ст.6 Європейської конвенції з прав людини\~визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Судом встановлено, що 13 жовтня 2009 року в с.Солдатське В.Писарівського району Сумської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП № 117025 (а.с.6). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Солдатської сільської ради В.Писарівського району Сумської області, загальною площею 2,89 га відповідно до Державного акту серії ЯА № 521330 (а.с.7,8). З Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори, спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №№ 42329643, 42329627 від 03.12.2015 року заповіт від імені [PERSON], яка померла 13.10.2009 року, не посвідчувався, спадкова справа не відкривалася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.26,27). Відповідно до ст.ст. 1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття; у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, що пережив померлого, та батьки. Позивач [PERSON] являється спадкоємцем за законом першої черги як рідна донька померлої, їх родинні стосунки підтверджуються відповідними документами, що маються в матеріалах справи (а.с.10,11). Крім того, спадкоємцями за законом першої черги являються також відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON]. Частиною 1 ст.1267 ЦК України встановлено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, у відповідності до ст.ст. 1269,1270 ЦК України, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців, починаючи з часу відкриття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто спадкоємцем і може бути надіслана поштою, що передбачено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Протягом встановленого законом шестимісячного строку позивач з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звернулася, оскільки здійснювала відновлення правовстановлюючих документів, отримувала необхідні витяги та довідки, встановлювала кількість майна, вирішувала спірні питання між спадкоємцями тощо, тим самим пропустивши строк для подання заяви про прийняття спадщини. Однак, на підтвердження поважності причин пропуску строку прийняття спадщини та вказаних нею обставин позивач не надала суду доказів, зокрема, відновлення документів, що підтверджують право власності спадкодавця на майно (відсутні копії запитів чи заяв до відповідних органів); що стосується встановлення кількості спадкового майна, то суд також не може визнати це поважною причиною, оскільки у разі прийняття спадкоємцем спадщини він набуває право не лише на майно, що виявилося в наявності на час прийняття спадщини, а й на майно, що було в наявності на час її відкриття, тобто кількість спадкового майна встановлюється вже після прийняття спадщини. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 26 вересня 2012 року розглянув справу № 6-85 цс 12, предметом якої був спір про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Враховуючи, що наведені позивачем у позовній заяві причини не являються поважними причинами пропуску строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, однак, беручи до уваги, що позивач [PERSON] являється спадкоємцем за законом першої черги, так само як і інші спадкоємці першої черги за законом відповідачі [PERSON] та [PERSON], суд вважає за можливе позовні вимоги щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити, визначивши позивачеві додатковий строк для прийняття спадщини строком два місяці. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину повинна бути підтверджена належними доказами, а саме - відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, а відсутність вказаного доказу є підставою для відмови у позові. У відповідності до [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013\~№ 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Із зазначених вище Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори, спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) вбачається, що від імені [PERSON], яка померла 13.10.2009 року, не посвідчувався, спадкова справа не відкривалася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Рішення повинно відповідати вимогам ст.ст.\~213, 215 ЦПК України, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до частини третьої статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, за умови неприйняття спадкоємцем за законом позивачем [PERSON] спадщини у встановлений законом строк та порядок після смерті [PERSON], яка померла 13.10.2009 року, про що свідчить відсутність заведеної нотаріусом спадкової справи за заявою спадкоємця, а також враховуючи відсутність належних доказів щодо перешкод в оформленні спадкових прав в нотаріальному порядку (відмова нотаріуса), суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. \~

Outcome: partial