Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

06.12.2018 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 335669 грн. збитків завданих розірванням договору. В обґрунтування позову посилається на те, що 06 березня 2012 року між нею та ФОП [PERSON] було укладено договір про надання посередницьких послуг щодо оформлення на імміграційну програму «SINP. Номінант від провінції [PERSON] , [PERSON] ». 19 жовтня 2018 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області було ухвалено рішення у справі №442/4165/ 16-ц, яким її позов до ФОП [PERSON] про захист прав споживача, розірвання договору про надання посередницьких послуг та відшкодування збитків було задоволено частково, а саме: розірвано договір «Про надання посередницьких послуг» від 06.03.2012 року, укладений між нею та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] ; вирішено питання судових витрат; в іншій частині позову відмовлено. Дане рішення суду залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду від 15.07.2019 року. Даним рішенням суду встановлено, що відповідач істотно порушила та неналежно виконала умови договору від 06.03.2012 року в частині своїх зобов`язань за п. п. 2.1.1 (надати Замовнику повну і об`єктивну інформацію про особливості імміграційної програми «SINP. Номінант від провінції [PERSON] , Канада») та 2.1.5 (опрацювати надані документи та передати їх офіційних органів Канади, Представництва імміграційної влади, Адміністрації провінції Саскачеван для отримання Замовником Сертифікату від Провінції Саскачеван Номінант від Провінції [PERSON] (PNP) та в Посольство Канади в Україні на отримання замовником та членами його сім`ї виїзних документів візи постійного резидента Permanent Resident Visa) договору, внаслідок чого була істотною мірою позбавлена того, на що розраховувала при укладені договору. В зв`язку з чим, Договір було розірвано згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України. Враховуючи наведене, зазначає, що у неї виникло право на відшкодування збитків в сумі 11000 доларів США, завданих таким розірванням. Крім того, зазначає, що оскільки відповідач, згідно листа від 07.12.2015 року, своєї провини у невиконанні умов договору не визнає, а тому з 07.12.2015 року почалось прострочення виконання грошового зобов`язання. Відтак, загальна сума збитків, завданих розірванням договору становить 335669, з яких три проценти річних (за період з 07.12.2015 року по 04.12.2018 року) становить 27669 грн. Просить позов задоволити. 06.12.2018 року направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Запорізькій області щодо реєстрації місця проживання відповідача [PERSON] , що містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який судом отримано 02.01.2019 року. Ухвалою від 11.12.2018 року в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з викликом сторін в судове засідання, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву та пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. 17.01.2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування свого заперечення проти позову вказує на те, що 19.10.2018 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області ухвалено рішення у справі №442/4165/16-ц про розірвання договору «Про надання посередницьких послуг» від 06.03.2012 року, укладеного між [PERSON] та ФОП [PERSON] Однак, вона скористалась своїм правом на оскарження рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.10.2018 року в апеляційному порядку та згідно листа 29.11.2018 року №442/4165/16ц вбачається, що цивільна справа надіслана до Львівського апеляційного суду. Ухвалою від 21.01.2019 року провадження по справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі, що розглядається в порядку цивільного судочинства, а саме - справі №442/4165/16-ц, за позовом [PERSON] до ФОП [PERSON] про захист прав споживача, розірвання договору про надання посередницьких послуг та відшкодування збитків. 05.08.2019 року провадження по справі поновлено та призначено розгляд справи на 22.08.2019 року. 20.08.2019 року розгляд справи відкладено за клопотанням представника відповідача на 12.09.2019 року. 12.09.2019 року розгляд справи відкладено на 01.10.2019 року за клопотанням представника відповідача. 01.10.2019 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву та докази направлення такого іншим учасникам справи, а відтак, задля надання забезпечення принципу змагальності та рівності прав учасників судового розгляду та надання можливості позивачу подати відповідь на відзив, розгляд справи відкладено на 04.11.2019. Позивач в судове засідання не з`явилась, подавши суду заяву, в якій просить суд проводити розгляд даної справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задоволити. Представник відповідача Семенюта Д.В. в судовому засіданні позову не визнав. Додатково вказав, що відповідно до взятих на себе зобов`язань, ФОП [PERSON] надала позивачу послуги передбачені п.п. 2.1.1 та 2.1.5 Договору від 06.03.2012 року, надавши повну та об`єктивну інформацію про особливості визначеної у договорі міграційної програми та передавши подані позивачем документи до офіційних органів Канади, представництва імміграційної влади, Адміністрації провінції Саскачеван для отримання позивачем Сертифікату від [PERSON] - номінант від провінції [PERSON] . Підтвердженням чого є лист Міністерства освіти, працевлаштування та імміграції [PERSON] від 31 травня 2012 року та лист Міністерства економіки та імміграції Провінції [PERSON] від 07 травня 2014 року. Крім того, вважає необгрутованими позовні вимоги в частині порушення відповідачем вимог ст. 612 ЦК України, позаяк договором про надання посередницьких послуг від 06.03.2012 року строк виконання зобов`язань не встановлений. Вказує, що на даний час строк виконання відповідачем зобов`язань, передбачених п.п. 2.1.1 та 2.1.5 договору «Про посередницьких послуг» від 06.03.2012року не настав, позивач не зверталась до відповідача із вимогами щодо виконання вказаних зобов`язань. Також акцентує увагу суду на тому, що зі сторони позивача мала місце помилка в оцінці того, на що вона могла розраховувати за договором. Позивач повинна була розраховувати на підготовку відповідачем певних документів та подання їх на розгляд уповноваженим органам Канади, а не на видачу відповідачем документів на виїзд до Канади. Вважає необґрунтованими вимоги позивача щодо розміру заявлених збитків в сумі 335669 гривень, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази сплати позивачем витрат в сумі 11000 доларів США, оскільки в матеріалах справи наявна квитанція про перерахування грошових коштів відповідачу в сумі 5500 доларів США не позивачем, а іншою особою. Крім того, матеріали позовної заяви не містять жодного розрахунку, з якого виходив позивач при пред`явленні даного позову до відповідача, зокрема і в частині нарахування 3% річних, адже останні є окремим видом відповідальності боржника перед кредитором за порушення грошового зобов`язання. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог за безпідставністю та необґрунтованістю. Вислухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Вимогами ст. ст. 13, 81\~ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Матеріалами справи встановлено, що 06 березня 2012 року між позивачем та ФОП [PERSON] було укладено договір про надання Виконавцем на замовлення Замовника посередницьких послуг щодо оформлення на імміграційну програму «SINP. Номінант від провінції Саскачеван, Канада», а.с. 9-12. \~ \~ \~ \~ Так,\~зокрема,\~відповідач зобов`язалась: надати Замовнику повну і об`єктивну інформацію про особливості імміграційної програми „SINP. Номінант від провінції Саскачеван, Канада (п. 2.1.1); опрацювати подані замовником документи та передати уповноваженій особі в Провінцію [PERSON] , Канада на оформлення головному апліканту трудового гаранту (Joboffer) (п. 2.1.2); інформувати Замовника щодо виникнення обставин, що можуть перешкоджати наданню окремих послуг або імміграції Замовника в Канаду (п. 2.1.3); отримати від уповноваженої особи ( [PERSON] ) та надати Замовнику трудовий гарант (Joboffer) (п. 2.1.4); опрацювати надані документи та передати їх до офіційних органів Канади, Представництва імміграційної влади, Адміністрації провінції Саскачеван для отримання Замовником Сертифікату від [PERSON] Номінант від Провінції [PERSON] (PNP) та в Посольство Канади в Україні на отримання Замовником та членами його сім`ї виїзних документів візи постійного резидента (PermanentResidentVisa) (п. 2.1.5); у разі відмови SINP Замовникові у отриманні сертифікату від [PERSON] з вини роботодавця, за умови подання повного пакету документів Замовником, надати безкоштовно Замовникові новий трудовий гарант (Joboffer), або усунути причини відмови безкоштовно (п. 2.1.6). Таким чином, підписавши договір про надання посередницьких послуг, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов даних договорів. Згідно листа від 07.12.2015 року відповідач надала позивачу інформацію про те, що останній відмовлено в отриманні Сертифікату від провінції [PERSON] та запропоновано взяти участь в інших імміграційних програмах, або розірвати укладений договір за взаємною згодою сторін (п.5.1 Договору) про що повідомити відповідача письмово, а.с. 15. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові зобов`язання, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.10.2018 року розірвано договір „Про надання посередницьких послуг від 06.03.2012, укладений між [PERSON] та Фізичною особою підприємцем [PERSON] , а.с. 16-19 з підстав істотного порушення умов договору саме відповідачем ФОП [PERSON] . Дане рішення залишене без змін згідно постанови Львівського апеляційного суду від 15.07.2019 року, а.с. 57-59. Частиною 5 ст. 653 ЦК України визначено, що якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору з сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Беручи до уваги рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.10.2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15.07.2019 року, судами безпосередньо встановлено факт істотного порушення відповідачем умов договору про надання посередницьких послуг, а тому дана обставина не підлягає доказуванню. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини встановлені рішенням суду у, зокрема, цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, з врахуванням наведених норм цивільно-процесуального закону, суд вважає, що оскільки судовим рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.10.2018 року, яке залишене без змін Постановою Львівського апеляційного суду від 15.07.2019, не підлягає доказуванню та обставина, що укладений між [PERSON] та Фізичною особою підприємцем [PERSON] договір „Про надання посередницьких послуг від 06.03.2012 було розірвано з підстав істотного порушення умов договору саме відповідачем ФОП Обозною [PERSON] . Що стосується доводів відповідача на те, що правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду (ч. 7 ст. 82 ЦПК України), не спростовує встановлених судом обставин, які слугували для розірвання договору „Про надання посередницьких послуг від 06.03.2012 саме з підстав істотного порушення умов договору відповідачем ФОП [PERSON] . При цьому, суд враховує, що отримавши лист Міністерства економіки та імміграції Провінції Саскачеван від 07 травня 2014 року, який, на думку представника відповідача свідчить про належне виконання відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань за договором від 06.03.2012, відповідач не зверталась до суду з заявою про перегляд рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.10.2018 за нововиявленими обставинами. Разом з тим, копія такого листа не є належним доказом у даній справі, оскільки не посвідчена у відповідності до вимог ст. 95 ЦПК України. Крім того, суд вважає голослівними доводи представника відповідача про те, що відповідачем дотримано всіх істотних умов договору, а відтак відсутні підстави задля застосування вимог ст. 625 ЦУК України. Відповідно до ч. 3 ст. 623 ЦК України збитки визначаються з рахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно,- у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд приймає до уваги доводи позивача про здійснення нею в два етапи згідно договору від 06.03.2019 року оплати замовлених у відповідача послуг, оскільки в матеріалах справи наявна копія товарного чеку №б/н від 06.03.2012 року, згідно якого позивач є замовником у відповідача ФОП [PERSON] С.М. посередницьких послуг на оформлення імміграційної програми SINP, номінант від Провінції Саскачевен, Канада, вартістю 5500 доларів США, а.с. 13. Дана копія товарного чеку №б/н від 06.03.2019 року суд розцінює як належний доказ оплати половини вартості замовлених послуг. Разом з тим, суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про відсутність належних та допустимих доказів, які б підтверджували перерахування позивачем на рахунок відповідача саме 11000 доларів США, оскільки наявна в матеріалах справи копія квитанції №6/1 від 20.04.2012 року свідчить про перерахування відповідачу коштів в сумі 5500 доларів США, не позивачем, а іншою особою з огляду на наступне. Так,\~в матеріалах\~справи наявна копія квитанції №6/1 від 20.04.2012 року, з якої вбачається що на рахунок [PERSON] у Філії ЗРУ АТ Банк «Фінанси та кредит» платником [PERSON] було здійснено переказ грошових коштів в сумі 5500 доларів США. Беручи до уваги дану квитанцію, у суду відсутні сумніви щодо того, що ці кошти були сплачені саме позивачем за умовами договору від 06.03.2012 року, хоча платником і зазначено [PERSON] . Крім того, аналізуючи п. 3.3 договору від 06.03.2012 року, у випадку несвоєчасної сплати позивачем послуг, відповідач знімає з себе відповідальність за виконання обов`язків за даним договором, а тому доводи представника відповідача в судовому засіданні про повне виконання ФОП [PERSON] своїх обов`язків за даним договором повністю спростовують доводи п. 6 відзиву на позовну заяву, а.с. 10, 13, 91. При цьому, суд враховує, що відповідач з часу укладення договору від 06.03.2012 по даний час не зверталась до позивача з вимогами про виконання своїх зобов`язань в частині оплати послуг за цим договором. Отже, суд вважає, що саме від імені позивача [PERSON] було здійснено оплату за квитанцією №6/1 від 20.04.2012 року згідно умов договору від 06.03.2012 на суму 5500 доларів США. Вирішуючи позов в частині стягнення збитків за договором, суд враховує, що згідно умов договору від 06.03.2012 розрахунок за цим договором було здійснено в доларах США в розмірі 11000 доларів США. За таких обставин, враховуючи той факт, що укладений між [PERSON] та ФОП [PERSON] договір „Про надання посередницьких послуг від 06.03.2012 було розірвано судовим рішенням з підстав істотного порушення умов договору саме відповідачем ФОП [PERSON] , за цим договором позивачем було сплачено відповідачу 11000 доларів США, а тому згідно вимог ч. 5 ст. 653 ЦПК України та, суд знаходить підстави для задоволення позову шляхом стягнення з відповідачки збитків у розмірі сплачених за договором коштів в сумі 11000 доларів США, що еквівалентно згідно офіційного курсу НБУ станом на час постановлення судового рішення 272030 грн. (з розрахунку 100 доларів США відповідає 2473,8144 грн.). Крім цього, відповідно до висновків, викладених у Постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №373/2054/16, від 16.01.2019 у справі №463/3790/16-ц та від 04.07.2018 у справі №761/12665/14-ц, стягненню на користь позивачки підлягає розмір збитків саме в доларах США в сумі 11000 доларів США, як це зазначено у договорі. Разом з тим, суд вважає, що не заслуговують на увагу і посилання представника позивача про відсутність правових підстав задля застосування вимог ст. 612 ЦК України виходячи з наступного. Відповідно до\~частини першої,\~другої статті\~612\~ЦК України,\~боржник вважається\~таким,\~прострочив,\~якщо він\~не приступив\~до виконання\~зобов`язання\~або не\~виконав у\~строк,\~встановлений договором\~або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Крім цього, ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач у своїй позовній заяві зазначає про те, що право на пред`явлення вимоги до відповідача в останнього виникло 07.12.2015 року, (період розрахунку: 07.12.2015 року - 04.12.2018 року, кількість прострочених днів 1093; загальна сума - 27669 грн.), однак з даними твердженнями суд не погоджується з огляду на наступне. Як зазначалось вище, рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 жовтня 2018 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 15.07.2019 року встановлено факт порушення відповідачем істотних умов договору, а відтак, на думку суду, з метою повного захисту прав позивачки, саме з 19.10.2018 року (моменту розірвання договору) у позивача виникло право на відшкодування збитків, розмір яких станом на час розгляду справи суд визначає у сумі 8496 гривень (кількість днів прострочення - 380; 100 доларів США станом на 04.11.2019 року еквівалентно 2473,8144 грн., 272030 грн. завдані збитки розрахунок 3% річних - (3% х 272030 грн. х 380 днів) : 365 днів). Що стосується інших доводів учасників справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Так, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~на відповідача покладаються судові витрати, які стягуються на користь держави відповідно до вимог\~Закону України " Про судовий збір". Так, оскільки судом ухвалено рішення про стягнення з відповідача збитків, завданих розірванням договору у сумі 11000 доларів США, що еквівалентно 272030 грн., та 3 відсотків річних у сумі 8496 грн., а всього 280526 грн. Отже стягненню з відповідача підлягає судовий збір в дохід держави в розмірі 1% від суми позову, що складає 2805,26 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial