Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя, свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27 травня 2000 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 148, який на момент звернення із цією позовною заявою між сторонами не розірвано, однак одночасно з поданням позовної заяви про розподіл спільного майна подружжя, позивачкою також подано позов про розірвання шлюбу. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.07.2021 року по справі №946/4775/21, (провадження 2/946/2666/21) за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, шлюб між сторонами розірвано, яке на момент ухвалення рішення про розподіл спільного майна подружжя, не набрало законної сили. За час шлюбу сторони придбали наступне майно: - квартиру [ADDRESS] , право власності на яку зареєстровано за позивачкою на підставі договору купівлі-продажу нерухомості від 12 травня 2001 року, посвідченого Бесарабською товарною біржею та зареєстрованого за № 49-01 ; - автомобіль марки TOYOTA PRADO, 2010 року випуску, колір - чорний, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , тип ТЗ ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ - ЗАГАЛЬНИЙ УНІВЕРСАЛ-В, право власності на якій зареєстровано за позивачкою 28.05.2019 року на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] ; - автомобіль марки FORD TRANSIT, 2008 року випуску, колір - сірий, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , тип ТЗ ФУРГОН МАЛОТОНАЖНИЙ-В, право власності на якій зареєстровано за позивачкою 19.03.2013 року на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Орієнтовна вартість 1/2 частини майна придбаного нами за час шлюбу складає приблизно 200 000,00 гри. (двісті тисяч) грн. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечую проти їх задоволення. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 27 травня 2000 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який на момент звернення із цією позовною заявою між сторонами не розірвано, однак одночасно з поданням позовної заяви про розподіл спільного майна подружжя, позивачкою також подано позов про розірвання шлюбу. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.07.2021 року по справі №946/4775/21, (провадження 2/946/2666/21) за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, шлюб між сторонами розірвано, яке на момент ухвалення рішення про розподіл спільного майна подружжя, не набрало законної сили. В період шлюбу сторони придбали наступне майно: - квартиру [ADDRESS] , право власності на яку зареєстровано за позивачкою на підставі договору купівлі-продажу нерухомості від 12 травня 2001 року, посвідченого Бесарабською товарною біржею та зареєстрованого за № 49-01 ; - автомобіль марки TOYOTA PRADO, 2010 року випуску, колір - чорний, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , тип ТЗ ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ - ЗАГАЛЬНИЙ УНІВЕРСАЛ-В, право власності на якій зареєстровано за позивачкою 28.05.2019 року на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] ; - автомобіль марки FORD TRANSIT, 2008 року випуску, колір - сірий, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , тип ТЗ ФУРГОН МАЛОТОНАЖНИЙ-В, право власності на якій зареєстровано за позивачкою 19.03.2013 року на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Згідно ст. 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.. Передбачено, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до ч.ч.1, 3 ст.13 Закону України «Про власність», ч.ч.2, 3ст.325 ЦК України та ч.1ст.61 СК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Відповідно п.п. 23,24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Відповідно до п.30 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК. При цьому суд враховує правові позиції ВСУ з аналогічних спорів, в яких ВСУ роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Крім цього, згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України - майно набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю. Вимогами ч. 2 ст. 372 ЦК України визначено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісні власності, вважається, що частка співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Проаналізувавши досліджені у судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що придбане сторонами під час шлюбу майно належить їм на праві спільної сумісної власності і підлягає розподілу, оскільки відповідач з позивачем згоди у позасудовому порядку не дійшли, проте, враховуючи думку як позивача, так і відповідача, те, що відповідач визнає позов у повному обсязі, оцінивши надані докази в їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є доведеними, а тому підлягають задоволенню. Враховуючи положення ст. 71 СК України, визнання в повному обсязі позовних вимог відповідачем, суд знаходить можливим провести розподіл спірного майна наступним чином: Виділити [PERSON] у власність квартиру [ADDRESS] , а [PERSON] - автомобіль марки FORD TRANSIT, 2008 року випуску, колір - сірий, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , тип ТЗ ФУРГОН МАЛОТОНАЖНИЙ-В (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] ) та автомобіль марки TOYOTA PRADO, 2010 року випуску, колір - чорний, шасі (кузов, рама) № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , тип ТЗ ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ - ЗАГАЛЬНИЙ УНІВЕРСАЛ-В (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] ).

Outcome: approved