Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

04.02.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем, та [INFO] у сторін народилась дочка [PERSON] . На теперішній час вона разом із відповідачем не проживає, дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на її утримання добровільно не надає. Позивачці необхідна матеріальна допомога на своє утримання, оскільки на даний час вона знаходиться у декретній відпустці та доходу не має. Просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Позивачка у судове засідання не з`явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, визнав стягнення аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку щомісячно. Надав відзив на позов, у якому зазначив, що сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON] на підставі судового наказу та має ще одну дитину [PERSON] , на утримання якого добровільно сплачує аліменти. Окрім того, на його утриманні перебуває непрацездатна бабуся. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги\~ підлягають задоволенню частково, виходячи з такого. [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Позивачка [PERSON] працює в КНП ММР «Маріупольська міська лікарня № 8» на посаді бухгалтера, з 26.04.2019 року по теперішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років (а.с.9). Згідно із довідкою від 27.02.2020 року голови КСН «Азовець» [PERSON] , [INFO] , мешкає разом з дитиною [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] (а.с.14). Судовим наказом від 19.02.2020 року № 264/638/20 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої\~ дитини \~ [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 04 лютого 2020 року. Станом на 23 червня 2020 року [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів за вказаним судовим наказом в сумі 10812, 78 грн. (а.с.2/8) [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.30), на утримання якого добровільно сплачує аліменти (а.с.31-32) Згідно з довідкою КСН «Азовець» від 18.06.2020 року відповідач мешкає разом з бабусею [PERSON] (а.с.34), яка перебуває на обліку лікаря невролога та потребує сторонньої допомоги (а.с.35) Відповідно до ч. 2 ст. 91 Сімейного кодексу України (далі СК) жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно зі статтею 84 СК дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. За ч. 1 ст. 79СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Визначаючи розмір аліментів на утримання матері дитини, суд виходить з того, що відповідач працює, має інші аліментні зобов`язання по утриманню сина [PERSON] , та виходячи з принципу справедливості, вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини доходів відповідача щомісячно з дня подачі позову та досягненням донькою трирічного віку. При цьому наявність непрацездатної бабусі на утриманні [PERSON] не свідчить про неможливість надавати матеріальну допомогу жінці, з якою проживає їх спільна дитина. Окрім того, відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Частиною 1 статті 266 СК встановлено, що повнолітні внуки, правнуки зобов`язані утримувати непрацездатних бабу, діда, прабабу, прадіда, які потребують матеріальної допомоги і якщо у них немає чоловіка, дружини, повнолітніх дочки, сина або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що повнолітні внуки, правнуки можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідачем не надано доказів відсутності у [PERSON] чоловіка, дітей або неможливості ними утримувати її, та, як наслідок, його обов`язку утримувати її на підставі ст. 266 СК.\~ Так, позивачка в силу Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, тому судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 840, 80 грн.

Outcome: partial