Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

\~ 17.04.2014 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], в якому з урахуванням уточнень від 11.03.2015 року просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 44501,79 гривень, витрати, повязані з проведенням експертного дослідження та витрати на телеграму у розмірі 1040,29 гривень, витрати повязані з прокатом автомобілю у розмірі 19065,00 гривень, моральну шкоду у розмірі 9000,00 гривень, витрати на правову допомогу у розмірі 4000,00 гривень, судовий збір у розмірі 776,00 гривень та суму індексації та інфляції у розмірі 127717,78 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 09 жовтня 2013 року [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] в м. Одесі по вул. Фонтанська дорога, 123, не вибрала безпечну швидкість руху, не впоралась з керуванням, внаслідок чого скоїла виїзд на припаркований автомобіль [NUMBER], що спричинило пошкодження транспортного засобу. Вищевказаний транспортний засіб на момент ДТП перебував в оренді - [PERSON]. Вищевказані факти \~підтверджуються \~постановою Київського районного суду м. Одеси від 23.10.2013 року, відповідно до якої [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу про адміністративні правопорушення України. Сума матеріальних збитків, спричинених пошкодженням автомобілю позивача встановлена на підставі висновку експерта №5767 від 31.10.2013 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту становить 80171,06 гривень, вартість матеріального збитку становить 85048,66 гривень у тому числі втрата товарної вартості 4877,60 гривень. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» застрахована в ПАТ «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна». У судове засідання представник позивача зявилася, уточнені позовні вимоги \~підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник у судове засідання зявилися, позовні вимоги визнали частково. Представник ПАТ «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Дослідивши \~докази та \~матеріали справи, суд доходить до висновку про можливість часткового задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 09 жовтня 2013 року [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] в м. Одесі по вул. Фонтанська дорога, 123, не вибрала безпечну швидкість руху, не впоралась з керуванням, внаслідок чого скоїла виїзд на припаркований автомобіль [NUMBER], що спричинило пошкодження транспортного засобу. Вищевказані факти \~підтверджуються \~постановою Київського районного суду м. Одеси від 23.10.2013 року, відповідно до якої [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу про адміністративні правопорушення України. Завдання технічних пошкоджень мотоциклу позивача підтверджуються проведеним автотоварознавським дослідженням. Так, згідно вищевказаного дослідження внаслідок ДТП, автомобіль [NUMBER] отримав матеріальні збитки, вартість яких складає 85048,66 гривень Крім того, в ході розгляду справи судом ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 10.10.2014 року по справі було призначено судову автооварознавчу експертизу. За результатами вищевказаної експертизи встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобілю [NUMBER] станом на 31.10.2013 року складає 80171,06 гривень. Вартість матеріальної шкоди, спричиненої власникові автомобілю [NUMBER] станом на 31.10.2013 року складає 85048,66 гривень. Крім того, цивільно-правова відповідальність власника автомобілю відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» застрахована в ПАТ «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна». Відповідно до ч.1 п.3 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ст.22.ч.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди здоров'ю, майну третьої особи. Так, в ході розгляду справи судом встановлено, що страховиком була погашена частина матеріальної шкоди, а саме у розмірі 40036,87 гривень. Відповідно до статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів… надалі за текстом. Статтею 1188 названого Кодексу встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Враховуючи те, що частина матеріальної шкоди була сплачена страховиком, а також ту обставину, що відповідач позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 44501,79 гривень визнав, суд вважає за можливе позовні вимоги в цій частині задовольнити в повному обсязі. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ч.1 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Відповідно до п.9 Пленуму Верховного Суду України «про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року №6 розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, обчислюється, виходячи із реальної вартості втраченого майна або вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, на момент розгляду справи. Така вартість повинна бути визначена експертним шляхом. Порядок оцінки дорожніх транспортних засобів та визначених матеріальних збитків, завданих власнику у випадку пошкодження дорожніх транспортних засобів визначено Методикою товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 року за № 1074 / 8395. У відповідності з п.1.3 даної [PERSON] вимога даної методики являються обовязковими під час проведення товарознавчих досліджень судовими експертами, субєктами ведення господарства, до компетенції яких входить проведення судових авто- товарознавчих експертиз, а також усіма субєктами оціночної діяльності під час оцінки дорожніх транспортних засобів \~у випадках, передбачених законодавством України або угодами субєктів цивільно- правових відносин. Згідно до \~статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Позивачем окрім \~матеріальних збитків були заявлені вимоги щодо відшкодування моральної шкоди. Позивач вказував, що \~відповідач своїми неправомірними діями спричинив моральну шкоду, яку він оцінює в сумі 9000,00 гривень. Вона полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у звязку із пошкодженням його автомоблію, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя. Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Враховуючи викладене, а також ту обставину, що відповідач визнав моральну шкоду у розмірі 1500,00 гривень та те, що позивачем не надано належних доказів того, що йому завдано моральну шкоду у розмірі 9000,00 гривень та з яких міркувань він визначив саме таку суму, суд вважає за можливе позовні вимоги в цій частині задовольнити частково, а саме у розмірі 1500,00 гривень. Відповідно до п. 2 \~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" (з подальшими змінами), розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному об'ємі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останнього \~були неправомірними, між ними і шкодою \~є безпосередній причинний зв'язок. Враховуючи доведеність вини відповідача, а також наявність висновку автотоварознавського дослідження, суд вважає за можливим стягнути з відповідача витрати за проведення автотоварознавчої оцінки майна по визначенню вартості матеріального збитку завданого автомобілю в наслідок ДТП та витрат на телеграму у розмірі 1040,29 гривень. Витрати, повязані з прокатом автомобілю у розмірі 19065,00 гривень відшкодування не підлягають, оскільки повязані з особистим використанням транспортного засобу позивачем, а тому вимоги щодо стягнення грошових коштів за користування автомобілем є не обґрунтованими. Щодо стягнення витрат у розмірі 4000,00 гривень за надання правової допомоги, суд приходить до висновку обґрунтованість цих вимог в цій частині з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, договір про надання правової допомоги укладено з [PERSON] За надані послуги встановлений грошовий гонорар у розмірі 4000,00 гривень. В матеріалах справи міститься квитанція до прибуткового касового ордеру, відповідно до якої позивачем було сплачено 4000,00 гривень. Відповідно до ч.1,2 ст. 84 ЦПК України, витрати повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Аналіз змісту вказаної статті свідчить про те, що відшкодуванню підлягають лише витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в цій частині у повному обсязі. Що стосується позовної вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача суму індексації та інфляції, то вона задоволення не підлягає з наступних підстав. Статтею\~625 ЦК регулюються зобовязальні правовідносини, тобто її дія поширюється на порушення грошового зобовязання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. При цьому ч.\~5 ст.\~11 ЦК, в якій ідеться про те, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положень ст.\~625 ЦК у разі наявності між сторонами деліктних, а не договірних зобовязань. Крім того, з рішення суду зобовязальні правовідносини не виникають, так як вони виникають з актів цивільного законодавства, про що й зазначено в ст.\~11 ЦК, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність. Слід також зазначити, що відшкодування шкоди це відповідальність, а не боргове (грошове) зобовязання, на шкоду не повинні нараховуватись проценти за користування чужими грошовими коштами, що теж є відповідальністю. Отже, нарахування процентів на суму шкоди є фактично подвійною мірою відповідальності (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16\~січня\~2013\~р. №\~10-74/0/4-13). Таким чином, дія ч.\~2 ст.\~625 ЦК не поширюється на правовідносини, що виникають у звязку із завданням шкоди. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи те, що позовні вимоги позивача було задоволено часткове, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 699,02 гривень.

Outcome: partial