Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

[PERSON] 04.10.2019 року через поштове відділення звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Посилається на те, що між нею по відповідачем 10.10.1999 року було укладено шлюб, який був розірваний на підставі рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 04.11.2014 року. Сторони є батьками двох дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Згідно рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 29.03.2016 року було вирішено стягувати з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1600 грн., тобто по 800 грн. на кожну дитину, щомісяця, починаючи з 12.06.2016 року і до досягнення ними повноліття. Оскільки, спільна дитина сторін [PERSON] досягла повноліття, відповідач [PERSON] сплачує аліменти на утримання лише однієї дитини [PERSON] в розмірі 800 грн. Однак, дана сума є недостатньою для утримання дитини, а тому не може забезпечити навіть мінімальні потреби його життєдіяльності. Крім цього, неповнолітня дитина [PERSON] хворіє та знаходиться на обліку у лікаря-окуліста Сокирянської ЦРЛ з діагнозом «близорукість». Лікування та обстеження їхньої спільної дитини потребує значних витрат. Позивачка з 07.12.2010 року по 08.06.2012 року перебувала на обліку як безробітна у Сокирянській філії Чернівецького ОЦЗ, на даний час вона офіційне не працевлаштована та не перебуває на обліку в центрі зайнятості. Позивачка періодично їздить на роботу до Росії та працює на сезонних роботах. Відповідач є здоровою, працездатною особою, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в більшому розмірі. Просить збільшити розмір стягуваних аліментів визначений рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 29.03.2016 року та стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми у розмірі 800 грн. на тверду грошову суму в розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак у змісті позовної заяви зазначила про розгляд справи без її присутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, однак 10.12.2019 року подав до суду заяву про розгляд справи без його присутності, а також зазначив, що позовні вимоги визнає частково: не заперечує щодо задоволення позовних вимог щодо збільшення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн. При цьому, у строк встановлений судом 15.11.2019 року ним подавася до суду відзив на позовну заяву, в якій він просив відмовити у задоволення позовних вимог у повному обсязі, мотивуючи своїм незадовільним матеріальним станом, відсутністю будь-якого доходу, не перебування на обліку в центрі зайнятості, наявністю захворювання внаслідок якого він звільнився з роботи. На підставі досліджених у судовому засіданні письмових доказів, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 29.03.2016 року (єдиний унікальний номер 722/659/16-ц, номер провадження 2/722/145/16) було вирішено стягувати з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1600 грн., тобто по 800 грн. на кожну дитину, щомісяця, починаючи з 12.02.2016 року і до досягнення ними повноліття. Дане рішення вступило в законну силу 14.04.2016 року. [INFO] спільна донька сторін [PERSON] досягла повноліття і відповідно, починаючи з [INFO] відповідач [PERSON] сплачує аліменти лише на одну дитину - [PERSON] , [INFO] . З довідки, виданої 19.08.2019 року за вих.№631 виконавчим комітетом Сербичанської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, судом встановлено, що позивачка [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] та на її утриманні перебуває неповнолітній син [PERSON] , 2007 року народження. З довідки, виданої Сокирянською районною філією Чернівецького обласного центру занятост і19.08.2019 року за вих № 2113/240901-19 встановлено, що позивачка з 07.12.2010 року по 08.06.2012 року перебувала на обліку як безробітна. З довідки Сокирянської районної філії Чернівецького обласного центру занятості від 13.11.2019 року за вих №2829/240901-19 встановлено, що [PERSON] не перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітний, оскільки був знятий з обліку 19.06.2013 року. Згідно довідки про доходи, виданої 07.11.2019 року за вих.№842 АТ «Чернівціобленерго» Сокирянський район електричних мереж, судом встановлено, що [PERSON] працював елекромонтером до 01.08.2019 року та за період з лютого 2019 року по липень 2019 року йому була нарахована та виплачена заробітна плата у розмірі 41509,59 грн. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №188057464 та копії договору про припинення права на аліменти на дитину у зв`язку з набуттям права власності на Ѕ частину житлового будинку, посвідченого 13.09.2016 року приватним нотаріусом Сокирянської районної нотаріального округу Чернівецької області Твердушкіним Р.Д., встановлено, що відповідач [PERSON] передав у власність своєї доньки [PERSON] належну йому Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] , іншого нерухомого майна за відповідачем [PERSON] на праві власності не зареєстровано. Згідно довідки, виданої 13.11.2019 року за вих.№888 виконавчим комітетом Сербичанської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, судом встановлено, що [PERSON] , зареєстрований у житловому будинку, власником якого є інша особа. З довідки КП "Сокирянський центр первинної медико-санітарної допомоги" амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Сербичани від 10.11.2019 року встановлено, що відповідач [PERSON] хворів в період з 11.11.2019 року по 13.11.2019 року. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляді і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Положеннями ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною першою ст.182 СК України встановлено обставини, які враховує суд при визначені аліментів: стан здоров`я та матеріальне становища дитини; стан здоров`я та матеріальне становища платника аліментів; наявності на утриманні платника аліментів інших осіб; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Законом України №2037-VIII від 17.05.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, було внесено зміни до ч.2 ст.182 СК України, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а також мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивачкою обрано спосіб захисту прав дитини на належне матеріальне утримання з метою забезпечення її гармонійного розвитку шляхом звернення до суду відповідно до ст. 182 СК України з позовом про збільшення розміру аліментів: з твердої грошової суми в розмірі 800 грн. на тверду грошову суму в розмірі 1500 грн. Судом встановлено, що з часу винесення судового рішення у позивачки зросли витрати на матеріальне утримання неповнолітньої дитини сторін та погіршився матеріальний стан, оскільки припинено виплату аліментів на утримання іншої дитини сторін у зв`язку з досягненням нею повноліття, а розмір стягуваних аліментів на утримання дитини не є достатніми та необхідними для гармонійного розвитку дитини, у т.ч. він є меншим встановленого положеннями СК України мінімального розміру аліментів на одну дитину. Враховуючи обставини, визначені положеннями ч.1 ст.182 СК України, які судом встановлені на підставі наданих сторонами доказів, дають суду підстави для висновку, що відповідач [PERSON] має можливість сплачувати на утримання спільної неповнолітньої дитини сторін аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн. щомісячно, що і визнано відповідачем [PERSON] у поданій ним до суду заяві. При цьому, суд враховує, що позивачкою [PERSON] не доведено належними та допустимими доказами обставини щодо наявності у відповідача [PERSON] будь-яких доходів та фінансової можливості сплачувати щомісячно аліменти на утримання спільної дитини сторін у більшому розмірі. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є частково обгрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial