Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

[PERSON] (надалі-Позивач) звернулась в суд з позовом до [PERSON] (надалі-Відповідач) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що з 02 червня 1990 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з Відповідачем. Від спільного подружнього життя народився син [PERSON], [INFO], батьком якого є Відповідач. Сімейне життя не склалось, Відповідач залишив будинок і проживає окремо. Син [PERSON] перебуває на повному утриманні Позивача, оскільки Відповідач ухиляється від свого батьківського обов'язку щодо утримання малолітнього сина. Зазначила, що Відповідач працює водієм міжнародних перевезень, отримує пристойну заробітну плату, є фізично здоровим, інших у триманців не має, а тому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 2500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з'явилась, скерувала до суду письмову заяву в якій просила справу розглянути у її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з'явився, про причини неявки Суд не повідомив. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. 21.02.2019 року постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, Суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав: Так, Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ЕГ\~№429843 виданого Турською сільською радою Ратнівського району Волинської області, сторони перебувають у шлюбі з 02 червня 1990 року. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЕГ № 111027 вбачається, що батьками [PERSON], [INFO] є сторони у справі. У відповідності до\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~(надалі-СК України), батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Довідкою\~№3310 від 12.12.2018 року, виданої Заболоттівською селищною радою Ратнівського району Волинської області стверджено, що [PERSON], [INFO], знаходиться на утриманні Позивача. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів ( ч.3\~ст. 181 СК України). Разом з тим, згідно ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідног овіку. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої\~Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р., частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини, що кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи принцип рівності прав та обов'язків батьків по відношенню до їх дитини, частка у матеріальному утриманні дитини для кожного з них не може бути меншою половини від прожиткового мінімуму. З матеріалів справи вбачається, що матеріальне становище Відповідача задовільне, він є матеріально забезпеченим та фізично здоровим, не є платником аліментів на інших дітей, непрацездатних члені всім'ї та інших осіб, яких він зобов'язаний утримувати. Разом з тим, Позивач не надала Суду доказів на підтвердження наявності у Відповідача доходів, які б забезпечували його спроможність сплачувати аліменти у розмірі, зазначеному нею у позовній заяві. Враховуючи вік неповнолітньої дитини, її стан здоров'я, матеріальне становище та обставини викладені вище, Суд дійшов висновку, що з Відповідача на користь Позивача слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, частково задовольнивши позов. Частиною 2\~ст. 184 СК України\~визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно з п.1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У зв`язку з тим, що Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" з Відповідача на користь Держави слід стягнути судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial