Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої посилалася на те, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй за життя майно, в тому числі і на житловий будинок [ADDRESS] , право власності належало померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 27 березня 1986 року державним нотаріусом Криворізької сільської державної нотаріальної контори. За життя 25 травня 2005 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла позивачу житловий будинок [ADDRESS] . Інше спадкове майно заповіла відповідачу [PERSON] . Відповідач [PERSON] є донькою спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] , прийняла спадщину за законом, та як непрацездатна особа за віком має право на обов`язкову частку у спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України. Її обов`язкова частка у спірному спадковому майні складає 1/6 частику Будучи спадкоємцем за заповітом позивач звернулась до державного нотаріуса Шостої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] , однак їй постановою нотаріуса від 14.04.2021 відмовлено, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, через відсутність оригіналів документів, що посвідчують право власності на спадкове майно, яке належало померлій [PERSON] , та спадковий будинок зареєстрований на ім`я іншої особи. Так, на запити державного нотаріуса КП ДОР "Криворізьке БТІ" надані довідки відповідно до яких за померлою [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] , не зареєстрований, а зареєстрований за іншою особою. Право власності на вказаний житловий будинок зареєстроване на ім`я [PERSON] згідно свідоцтва про право власності, виданого 01.07.1988р. на підставі рішення виконавчого комітету Криворізької районної Ради народних депутатів № 309 від 27.11.1987р. [PERSON] який є батьком позивачки [PERSON] , помер [INFO] . Таким чином, з наданої інформації вбачається, що на один об`єкт нерухомого майна існує два правовстановлюючих документа на право власності на різних осіб. Вважає, що правовстановлюючий документ на право власності на ім`я [PERSON] на нерухоме майно - житловий будинок [ADDRESS] є незаконним, оскільки набутий неправомірно, що перешкоджає позивачу успадкувати нерухоме майно після смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] . Тому, просить суд визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно - житловий будинок [ADDRESS] , видане 01 липня 1988 року на ім`я [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Криворізької районної у місті Ради народних депутатів № 309 від 27.11.1987 р. та визнати за нею право власності, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на 5/6 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , з, що складається з житлового будинку «А-1», загальною площею 47,7 кв.м., житловою площею 26,2 кв. м, літньої кухні «Б», погрібу «В», гаражу-сараю «Г», вбиральні «Д», водоколонки І , огорожі № 1-2. Ухвалою судді від 22 червня 2021 року позовна заява прийнята судом до розгляду та за заявою позивача в порядку підготовки справи до судового розгляду з КП ДОР «Криворізьке БТІ», Криворізької філії Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області та з Шостої криворізької державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) витребувані докази на підтвердження викладених в позові обставин (а.с. 51). 20 серпня 2021 року підготовче провадження закрите та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 139). Позивач та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, від представника надійшла заява, в якій вона просила справу розглянути за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволені. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 146). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, однак до суду не з`явилися (а.с. 67,75, 143,144,145), про причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надали, відзиву не подано. Зі згоди представника позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів в силу ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку наданим суду доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних законних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй за життя майно, в тому числі і на житловий будинок [ADDRESS] , право власності на який належало померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 27 березня 1986 року державним нотаріусом Криворізької сільської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 117 (а.с. 9). Відповідно до ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. [PERSON] за час життя 11 грудня 2002 року склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Криворізької районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Полюх П.Г., зареєстрований в реєстрі за №3537, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося заповіла [PERSON] - відповідачу по справі (а.с. 102). 25 травня 2005 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Криворізької районної державної нотаріальної контори Черняєвою М.І., зареєстрований в реєстрі за № 1-1029, яким заповіла [PERSON] - позивачу по справі, житловий будинок з господарчими побудовами і спорудами та земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 104), що підтверджується копією спадкової справи № 400/2020 заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (а.с. 96-136) та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 61003194 від 21.07.2020 (а.с. 115). Таким чином, [PERSON] , склавши заповіт 25 травня 2005 року, яким заповіла позивачу [PERSON] житловий будинок з господарчими побудовами і спорудами та земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , змінила заповіт, який склала 11 грудня 2002 року, яким заповідала все своє майно відповідачу [PERSON] . З копії спадкової справи № 400/2020 заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (а.с. 96-136), вбачається, що 21 липня 2020 року з заявами про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , звернулася [PERSON] - позивач по справі та 10 серпня 2020 року [PERSON] - відповідач по справі, а також, з заявою про прийняття спадщини за законом, в порядку ст. 1241 ЦК України, [INFO] звернулася непрацездатна донька померлої [PERSON] . Інші особи з заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися. При зверненні позивача до Шостої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті після смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] , на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , їй постановою від 14 квітня 2021 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, через відсутність оригіналів документів, що посвідчують право власності на спадкове майно, яке належало померлій [PERSON] , та вищевказаний спадковий будинок зареєстрований за іншою особою (а.с. 37). Як вбачається з довідки № 182630 від 27.10.2020 наданої КП ДОР «Криворізьке БТІ» відповідно до даних архівної справи за померлою [PERSON] , житловий будинок [ADDRESS] , не зареєстрований, станом на 31.12.2012 право власності на вищезазначений об`єкт нерухомого майна зареєстроване на ім`я іншої особи (а.с. 15). Відповідно до довідки КП ДОР "Криворізьке БТІ" № 183235 від 17.11.2020 право власності на житловий будинок [ADDRESS] за даними архівної справи зареєстроване в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі № 2, сторінка 156, запис 446 на ім`я [PERSON] , згідно свідоцтва про право власності, виданого 01.07.1988 на підставі рішення виконавчого комітету Криворізької районної Ради народних депутатів № 309 від 27.11.1987р. (а.с. 16). Таким чином, з наданої інформації вбачається, що на один об`єкт нерухомого майна існує два правовстановлюючих документа на право власності на різних осіб. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Як встановлено судом, згідно рішення № 309 від 27.11.1987 року виконавчим комітетом Криворізької районної Ради народних депутатів вирішено провести до 01.01.1988 року інвентаризацію та реєстрацію документів житлових будинків, які знаходяться в користуванні сільських селищних Рад народних депутатів, державного житлового фонду господарств підприємств району, а також будинків, які належать громадянам на праві приватної власності (а.с. 17). На підставі зазначеного рішення 01.08.1988 року [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на житловий будинок [ADDRESS] , яке зареєстровано в КП ДОР «Криворізьке БТІ», що підтверджується довідкою КП ДОР "Криворізьке БТІ" № 183235 від 17.11.2020 (а.с. 16). Однак, на час видачі [PERSON] свідоцтва на право власності на спірний житловий будинок 01.07.1988, вказаний житловий будинок, відповідно до свідоцтва про право власності за заповітом від 27 березня 1986 року належав [PERSON] , право власності було зареєстровано у виконавчому комітеті Лозуватської сільської Ради народних депутатів Криворізького району Дніпропетровської області, про що є відмітка в свідоцтві про право на спадщину, завірені підписом та печаткою (а.с. 9). Таким чином, суд вважає, що право власності на спірний житловий будинок [PERSON] набутий неправомірно, а тому свідоцтво про право власності на нерухоме майно - житловий будинок [ADDRESS] , видане 01 липня 1988 року на ім`я [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Криворізької районної у місті Ради народних депутатів № 309 від 27.11.1987 є недійсним та підлягає скасуванню. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком позивача [PERSON] та сином [PERSON] , померлої [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження позивачки та [PERSON] та свідоцтвом про одруження згідно якого позивач [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » під час реєстрації шлюбу (а.с. 7,8). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с. 18). Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Виходячи з того, що на момент смерті [PERSON] , померлої [INFO] , спадкоємцями першої черги за законом були її двоє дітей - [PERSON] та [PERSON] - відповідачі по справі, спадкоємцем за правом представлення після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] є [PERSON] - позивач по справі, таким чином кожен із спадкоємців за законом після смерті [PERSON] мав би право на 1/3 частку у спадщині за відсутності заповіту. Отже, обов`язкова частка у спадщині [PERSON] , як непрацездатної доньки спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] дорівнює 1/6 частці спірного житлового будинку. Таким чином, з урахуванням права на обов`язкову частку у спадщині відповідача [PERSON] позивач має право на успадкування за заповітом 5/6 часток житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, належні спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинені внаслідок його смерті. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Також, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки, в судовому засіданні встановлено, що право власності на житловий будинок [ADDRESS] набуте [PERSON] не правомірно, що є перешкодою в оформленні спадщини за заповітом позивачем після смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] , суд вважає необхідним визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно - житловий будинок [ADDRESS] , видане 01 липня 1988 року на ім`я [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Криворізької районної у місті Ради народних депутатів № 309 від 27.11.1987 р. та визнати за позивачем право власності на 5/6 частин вказаного житлового будинку, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] .

Outcome: approved