Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Літинського районного суду Вінницької області із зазначеним позовом мотивуючи його тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну ділянку (пай) розміром 1,75 в умовних кадастрових гектара, яка знаходиться на території Івчанської сільської ради Літинського району Вінницької області. Позивач звернулася до Літинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по причині відсутності правовстановлючюих документів на спадкове майно необхідних для вчинення нотаріальних дій. Просить визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 1,75 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Івчанської сільської ради Літинського району Вінницької області після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилась. Натомість її представник-адвокат Данилюк П.П. подав через канцелярію суду заяву, відповідно до змісту якої просить розгляд справи проводити у відсутність сторони позивача. Позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Судові витрати просить залишити за позивачем (а.с. 25). Представник відповідача Івчанської сільської ради Літинського району Вінницької області до судового засідання не з`явився. В матеріалах справи наявна заява відповідно до якої сільська рада просить справу розглянути у їх відсутність, позов визнає та не заперечує проти його задоволення (а.с. 24). Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. За положенням ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши заяви сторін та матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 5) [PERSON] померла [INFO] .Відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02.10.2017 (а.с. 6-10) встановлено юридичний факт, що [PERSON] , що народилась [INFO] в с. Трибухи Літинського району Вінницької області є донькою [PERSON] , яка народилась [INFO] в с. Трибухи Літинського району Вінницької області. Рішення набрало законної сили 12.10.2017. Відповідно до довідки Івчанської сільської ради Літинського району Вінницької області [PERSON] , 1916 року народження, яка померла [INFO] , до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . За даною адресою проживала та була зареєстрована одиноко. Відповідно до довідки виконавчого комітету Івчанської сільської ради Літинського району Вінницької області за № 774 від 28.08.2017 (а.с. 12) [PERSON] , 1916 року народження, яка померла [INFO] до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с. 13) [PERSON] належить право на земельну частку (пай) в КСП «Прогрес» розміром 1,75 в умовних кадастрових гектарах. Відповідно до довідки відділу у Літинському району Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (а.с. 14) [PERSON] належав сертифікат на земельну частку серії [NUMBER] в КСП «Прогрес» на підставі розпорядження Літинської РДА від 03.02.1997 за № 31. Розмір земельної частки - 1,75 в умовних кадастрових гектарах. Листом Літинської державної нотаріальної контори за № 2020/02-17 від 17.12.2019 (а.с. 15) [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по причині відсутності правовстановлючих документів на спадкове майно. Одночасно у вказаному листі містяться відомості, що станом на 17.12.2019 спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] не заведено . Згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 2 п.1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного Кодексу України (2001 року), рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Державний акт (сертифікат) на земельну ділянку спадкодавцем за життя не виготовлений, що є перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на право на земельну ділянку. Згідно п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI).Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК). Оскільки [PERSON] (мати позивача) за життя не отримала державного акту на земельну ділянку, хоча земельна ділянка і передана останній, відтак позивач в порядку спадкування за законом після смерті матері вправі порушувати питання про успадкування права цієї земельної ділянки з послідуючим проведенням землевпорядних робіт, необхідних для приватизації земельної ділянки та отриманням свідоцтва про право власності на землю. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] яка померла [INFO] , належало право на земельну частку (пай), розміром 1,75 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Івчанської сільської ради Літинського району Вінницької області, а позивач [PERSON] , має намір повністю успадкувати майно померлої матері, проте успадкувати майно не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), тому з метою захисту майнових прав позивача, за останньою слід визнати право на земельну частку (пай), розміром 1,75 в умовних кадастрових гектари, право на яку було в [PERSON] та котра померла [INFO] . Судові витрати за клопотанням представника позивача слід залишити за позивачем (а.с. 25).

Outcome: approved