Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, із урахуванням уточнених позовних вимог, станом на 9 серпня 2017\~року просить стягнути з публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" (далі ПАТ "Черкасиобленерго") середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по 17 липня 2017 року у розмірі 12\~142 грн 80 коп., компенсацію втрати частини заробітної плати 323 грн 58 коп., а також відшкодування моральної шкоди 3\~000\~грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до наказу по ПАТ "Черкасиобленерго" № 68-п/тз від 24 травня 2017 року його було звільнено з посади електромонтера по ремонту і монтажу кабельних електропередач на підставі ч. 3 ст.\~38 КЗпП України за власним бажанням у звязку з невиконанням власником законодавства про працю та умов колективного договору. На день звільнення відповідач нарахував, але не виплатив йому заробітну плату в розмірі 20 223 грн 91 коп., а також вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку 22 766 грн 07 коп. та компенсацію за невикористану відпустку за 29 днів 7 045 грн 26 коп. Таким чином, станом на 17 липня 2017 року відповідач має виплатити йому компенсацію за затримку розрахунку при звільненні за 36 робочих днів та компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з інфляцією 323 грн 58\~коп. Невиплатою заробітної плати відповідачем завдано йому значної моральної шкоди, яка полягає в тому, що він змушений був увесь час переживати щодо коштів на існування його сім'ї та відчував значене психологічне навантаження через безпорадний стан з вини відповідача. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити із заявлених у позовній заяві підстав. Адвокат [PERSON] [PERSON] позов підтримав. Додатково пояснив, що середньоденну заробітну плату позивач розраховував, виходячи із довідки, яку було надано йому неофіційно у бухгалтерії підприємства при звільненні, а розмір відшкодування моральної шкоди визначили на власний розсуд. Представник ПАТ "Черкасиобленерго" [PERSON] проти задоволення позову в частині моральної шкоди заперечив у повному обсязі, а в частині відшкодування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні поклався на розсуд суду. Додатково пояснив, що підприємством погашено заборгованість із заробітної плати перед позивачем, про що свідчить довідка від 8 серпня 2017 року, в якій також вказано і правильний розмір середньоденного заробітку позивача. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у ній докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що наказом № 68-п/тд від 24 травня 2017 року по ПАТ "Черкасиобленерго" [PERSON] було звільнено за власним бажанням у звязку з невиконанням власником законодавства про працю, умов колективного договору (а.с. 7, зворот). Станом на день звільнення ПАТ "Черкасиобленерго" не виплатило [PERSON] заборгованість із заробітної плати в розмірі 25 351 грн 98 коп, компенсацію за невикористану відпустку 7 045 грн 26 коп., вихідну допомогу 22\~766 грн 07 коп. (вказані суми наведено з урахуванням податків та обовязкових платежів). Відповідно до довідки № 19 від 8 серпня 2017 року, 20 липня 2017 року позивачу було виплачено на руки 18 134 грн 65 коп., 25 липня 2017 року 25\~420\~грн 59 коп., з яких заборгованість із заробітної плати 19 855 грн 23 коп., компенсація за невикористану відпустку 5 600 грн 98 коп., вихідну допомогу 18\~099 грн 03 коп. Згідно зі статтею 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Оскільки судом у цій справі встановлено затримку розрахунку при звільненні позивача та відсутність при цьому спору про розміри належних звільненому працівникові сум, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, в межах позовних вимог, за період із 25 травня 2017 року по 17 липня 2017 року (36 календарних днів). Здійснення відповідних розрахунків визначено в Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 8\~лютого 1995 року № 100. Так, абзацом третім пункту 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку). Як установлено судом, розмір середньоденного заробітку [PERSON] становить 271 грн 03 коп. без урахування податків та обовязкових платежів, що підтверджується також довідкою від 8 серпня 2017 року, правильність якої перевірена судом та не спростована позивачем. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні 9 757 грн 08 коп. без відрахування з цієї суми податків та обовязкових платежів. Крім того, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню компенсація втрати частини заробітної плати у звязку з інфляційними процесами 317 грн 68 коп. без відрахування з цієї суми податків та обовязкових платежів (19855,23*101,6% інфляції за червень 2017 року-19855,23=317,68). Згідно із\~ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Відповідно до\~ст. 237-1 КЗпП України\~відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у пункті 3\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. З огляду на те, що несвоєчасною виплатою заробітної плати при звільненні позивачу було завдано моральної шкоди, яка полягає в щоденних моральних стражданнях у звязку із залишенням без засобів до існування, то визначаючи її розмір із урахуванням вимог розумності та справедливості, суд робить висновок про те, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 500 грн відшкодування моральної шкоди. Крім того, у порядку ст. 88 ЦПК України з ПАТ "Черкасиобленерго" в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1280 грн.

Outcome: approved