Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

14.03.2014 року [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON], ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» про відшкодування майнової та моральної шкоди. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивачами зазначено, що 08.05.2013 року в м. Києві на вул. Червоноармійській мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що стало причиною пошкодження транспортних засобів. Винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28.05.2013 року визнано [PERSON] На момент зазначеної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на підставі полісу АЕ № 0090764 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За даними звіту № 0882 з оцінки транспортного засобу від 28.05.2013 року вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 3 212, 87 грн., а відповідно до рахунку № 2310116796-2 від 05.07.2013 року вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] становить 3 750, 42 грн. в тому числі 477, 91 грн. сума податку на додану вартість. Проте ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» 07.08.2013 року перерахувало лише 2 762, 51 грн. Також позивачами зазначено, що вони зазнали значних моральних страждань, зокрема позивачем [PERSON] зазначено, що вона отримала сильний емоційний стрес внаслідок незаконних дій відповідача [PERSON], яка створила на дорозі небезпечну ситуацію, внаслідок якої відбулося зіткнення автомобілів, змушена була змінити свій уклад життя, переживала за своє здоров»я та життя. Після ДТП та до цього часу відчуває невпевненість за кермом, також пережила сильні душевні хвилювання через пошкодження автомобіля, який належить її дочці [PERSON] Позивач [PERSON] зазначила, що після ДТП змушена була суттєво змінити свій життєвий уклад. Її машина тривалий час знаходилась на ремонті, тому для вирішення своїх робочих питань змушена була користуватися послугами таксі, що було досить не зручно та понесло за собою матеріальні витрати. Просили стягнути з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь [PERSON] 477, 91 грн. у якості відшкодування завданої майнової шкоди, з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000, 00 грн., на користь [PERSON] 3 000, 00 грн., з [PERSON] суму франшизи у розмірі 510, 00 грн. та пропорційно до задоволених позовних вимог судові витрати. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, пояснювала, що внаслідок ДТП їй була завдана значна моральна шкода, що підтверджується обставинами, які викладені нею у позовній заяві. Позивач [PERSON] у судове засідання не з»явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, повідомивши суд, що заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідачів [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги до відповідача [PERSON] визнав у частині стягнення франшизи. Щодо відшкодування моральної шкоди зазначив, що такі вимоги є надуманими, необгрунтованими та недоведеними, оскільки позивачами не зазначено в чому полягала ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно, з яких міркувань вони виходили, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. Крім того, вважав, що позивачу [PERSON] взагалі не могла бути завдана моральна шкода, оскільки на момент ДТП вона була відсутня в автомобілі. Просив задовольнити позовні вимоги частково, а саме в частині стягнення з [PERSON] розміру франшизи, в іншій частині позовних вимог відмовити. З приводу позовних вимог до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», представником зазначено, що 16.10.2012 року між АТ «УОСК» та [PERSON] було укладено поліс обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/0090764, за яким було застраховано цивільно-правову відповідальність водія автомобіля [NUMBER]. 22.05.2013 року оцінювачем ФОП [PERSON] за замовленням АТ «УОСК» та при участі [PERSON] було здійснено огляд автомобіля [NUMBER] за результатами якого 28.05.2013 року складено звіт № 0882 з оцінки транспортного засобу. Відповідно до результатів звіту, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER] складає 3 750, 42 грн. з яких 477, 91 грн. ПДВ. Беручи до уваги те, що страхове відшкодування спрямовувалося на власний рахунок потерпілої особи - фізичної особи, АТ «УОСК» було прийнято рішення про сплату страхового відшкодування у розмірі 2 762, 51 грн., виходячи з наступного розрахунку: 3 750, 42 грн. (матеріальний збиток згідно звіту) - 477, 91 грн. (ПДВ) - 510, 00 грн. (франшиза) = 2 762, 51 грн. Просив у задоволенні позову в частині позовних вимог до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» відмовити в повному обсязі. Заслухавши учасників судового розгляду справи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.05.2013 року в м. Києві на вул. Червоноармійській мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON]. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON], яку постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28.05.2013 року визнано винною у порушенні Правил дорожнього руху України, що знаходиться в причинному зв»язку з пошкодженням належного на праві власності позивачу [PERSON] автомобіля [NUMBER] (а.с.9). Відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За правилами ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до полісу № АЕ/0090764 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16.10.2012 року [PERSON] було застраховано у ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» цивільно-правову відповідальність за шкоду заподіяну третім особам за участю забезпеченого транспортного засобу - автомобіля [NUMBER] (а.с.19). Відповідно до Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та на підставі зазначеного вище полісу № АЕ/0090764 [PERSON] звернулася до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» з заявою про відшкодування збитків завданих пошкодженням належного їй автомобіля з вини [PERSON], яка на момент дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з її вини керувала застрахованим транспортним засобом - автомобілем [NUMBER] . На виконання умов зазначеного договору ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу, яким встановлено обсяг пошкоджень, розраховано страхове відшкодування та складено акт про визнання дорожньо-транспортної пригоди страховим випадком, виплачено страхове відшкодування у розмірі 2 762,51 грн. (а.с. 32-46). За правилами ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов"язана у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов"язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Пунктом 2. ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов»язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові. Відповідно до п. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). За правилами ст. 5 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядок та умови здійснення страхового відшкодування при настанні страхових випадків за договорами (полісами) обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються саме цим законом. Відповідно до змісту ст. 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв»язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов»язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку встановленому законодавством (шляхом складання автотоварознавчої експертизи). Визначена спеціалістом ФОП «[PERSON].» вартість відновлювального ремонту пошкодженого в дорожньо-транспортній пригоді автомобіля [NUMBER] складає 5 049, 70 грн. в тому числі ПДВ 694,45 грн., а вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER] складає 3 750, 42 грн. з урахуванням фізичного зносу автомобіля, в тому числі ПДВ 477, 91 грн. (а.с.32-44). На звернення [PERSON] щодо виплати страхового відшкодування за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце з вини страхувальника ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» , останнє повідомило про рішення щодо виплати страхового відшкодування в сумі 2 762, 51 грн., що є вартістю матеріального збитку (з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ Ез=0,50) за мінусом ПДВ - 477, 91 грн., франшизи згідно полісу № АЕ/0090764 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16.10.2012 року - 510, 00 грн.. Одночасно проінформовано [PERSON], що при розрахунку розміру збитку було вираховано суму ПДВ, яка підлягає сплаті у випадку надання нею до ПрАТ «УОСК» документів, що підтверджують сплату ПДВ при виконанні відновлювального ремонту (а.с.7). Звертаючись в суд з позовом до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення недонарахованої суми виплати 477, 91 грн. позивач [PERSON] не надала суду доказів на підтвердження того де і ким виконано відновлювальні ремонти , пошкодженого в дорожньо-транспортній пригоді автомобіля [NUMBER] , а також про оплату вартості зазначеного ремонту і чи є особа, яка надавала послуги платником податку на додану вартість. Відповідно до полісу № АЕ/0090764 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16.10.2012 року, яким [PERSON] було застраховано обов»язкову цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу автомобіля [NUMBER], розмір франшизи становить 510, 00 грн., який відповідно до правил ст. 12 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлюється при укладенні договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток ,заподіяний майну потерпілих на який завжди зменшується страхове відшкодування. Між тим, представник відповідача [PERSON] не заперечував з приводу позовних вимог [PERSON] щодо відшкодування [PERSON] 510, 00 грн., що складають невідшкодовану страховиком частину страхового відшкодування сплаченого [PERSON], а відтак зазначені вимоги підлягають задоволенню судом. Що ж стосується позовних вимог [PERSON] та [PERSON] у частині відшкодування моральної шкоди, то вони також знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України. Так, у судовому засіданні встановлено, що пошкодження належного на праві власності [PERSON] транспортного засобу - автомобіля [NUMBER] мало місце з вини відповідача [PERSON]. Судом також встановлено, що страхове відшкодування за страховим випадком, що мав місце 08.05.2013 року з вини [PERSON] відповідачем ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» було виплачено власнику пошкодженого транспортного засобу [PERSON] страхове відшкодування 07.08.2013 року за мінусом податку на додану вартість та роз»яснено право додаткового звернення з заявою про отримання страхового відшкодування, що склало податок на додану вартість. Крім того, судом також встановлено, що [PERSON] не відшкодувала у добровільному порядку [PERSON] частину завданого збитку в розмірі 510, 00 грн., що склало франшизу за договором обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В обґрунтування заявлених вимог у частині відшкодування моральної шкоди позивачі вказали: позивач [PERSON] за наслідками дорожньо-транспортної пригоди отримала сильний емоційний стресс, оскільки відповідач [PERSON], грубо порушуючи правила дорожнього руху, створила на дорозі небезпечну ситуацію, внаслідок якої відбулося зіткнення автомобілів, внаслідок чого вона переживала за своє здоров»я та життя, а також своєї дочки, яка перебувала в автомобілі в якості пасажира, після зіткнення автомобілів і до цього ж часу відчуває невпевненість за кермом, також пережила сильні душевні хвилювання через пошкодження автомобіля, який належить її дочці [PERSON], який використовувався нею для роботи; позивач [PERSON] зазначила, що після дорожньо-транспортної пригоди змушена була суттєво змінити свій спосіб життя, оскільки належний їй на праві власності автомобіль тривалий час знаходився на ремонті, тому для вирішення своїх робочих питань змушена була користуватися послугами таксі, що було досить не зручно та понесло за собою матеріальні витрати. Однак, на підтвердження зазначених обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтувала завданий їй розмір моральної шкоди 5 000, 00 грн., а позивач [PERSON] 3 000, 00 грн., останніми не надано суду доказів на їх підтвердження, то при визначені розміру моральної шкоди суд приймає до уваги тільки ту обставину, що сам факт пошкодження належного [PERSON] майна та факт керування позивачем [PERSON] пошкодженим транспортним засобом на момент дорожньо-транспортної пригоди свідчить про завдання їм моральної шкоди та необхідність вживання заходів для проведення відновлювальних ремонтних робіт, а також повного відшкодування їх вартості. Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров»я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. З огляду на викладене, врахувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку що внаслідок протиправних дій з боку відповідача [PERSON] позивачам завдано моральну шкоду, що може бути відшкодована в грошовому вираженні сумою в розмірі по 500, 00 грн. на кожного з позивачів. Судові витрати підлягають відшкодуванню за правилами ст. 88 ЦПК України, однак тільки на користь позивача [PERSON], якою було сплачено судовий збір при зверненні в суд з позовом, однак у розмірі, що передбачений Законом України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: partial