Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Ктиївської області із цивільним позовом до ОСББ «Павліченко, 20» в особі голови ОСББ «Павліченко, 20» [PERSON] про стягнення коштів, мотивуючи тим, що рішенням загальних зборів ОСББ «Павліченко, 20» від 12 квітня 2012 року та від 16 грудня 2012 року постановлено повернути [PERSON] грошові кошти розмірі 1300,00 грн. за оформлення документів ОСББ «Павліченко,20». Посилаючись на те, що відповідач вчасно не повернув витрачені нею грошові кошти, позивачка просила суд стягнути з відповідача на свою користь 1300,00 грн. боргу, 3% річних у розмірі 1321,80 грн. та 10 000,00 грн. моральної шкоди. Представник відповідача [PERSON] скористався правом подати відзив на позовну заяву, в якому не визнав заявлені позовні вимоги, вказав, що позивачка не надала оригінали платіжних документів на підтвердження понесених витрат на оформлення документів ОСББ «Павліченко, 20». Крім того, вказав, що 3% річних та моральна шкода не підлягають до стягнення оскільки договірні відносини між сторонами відсутні, а моральні страждання належним чином позивачкою не підтверджені. З'ясувавши правову позицію сторін, дослідивши надані сторонами докази в межах предмету доказування, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що відповідно до протоколу №1 від 25.07.2011 року установчих зборів ОСББ «Павліченко,20» [PERSON] обрано головою ОСББ «Павліченко, 20». Згідно протоколу №2 від 12.04.2012 року установчих зборів ОСББ «Павліченко,20» [PERSON], як голову правління, уповноважили закінчити реєстрацію ОСББ «Павліченко,20», а коли буде відома кінцева сума, тоді повернути гроші з рахунку ОСББ «Павліченко,20», коли надійдуть гроші від мешканців на рахунок ОСББ «Павліченко,20». Проголосували: «за» - 105, «проти» - «0», «утримались» - «0». Відповідно до протоколу №4 від 16.12.2012 року установчими зборами ОСББ «Павліченко,20», за результатами слухання [PERSON] постановлено повернути їй кошти, що були затрачені на реєстрацію ОСББ «Павліченко,20», коли надійдуть гроші від мешканців на рахунок ОСББ «Павліченко,20». Як вбачається із Акту приймання-передачі документів ОСББ «Павліченко,20», [PERSON] передала, а виконуючий обов'язки голови ОСББ «Павліченко,20» [PERSON] прийняв установчі документи ОСББ «Павліченко,20» із застереженням про повернення [PERSON] витрачені грошові кошти на реєстрацію ОСББ «Павлчіенко,20» у розмірі 1300,00 грн.. Згідно виписки із протоколу №5 від 22.11.2016 року засідання правління ОСББ «Павліченко,20» від 22.12.2016 року було вирішено повернути [PERSON] витрачені грошові кошти на реєстрацію ОСББ «Павлчіенко,20». Оскільки [PERSON] спірні грошові кошти повернуто не було, вона звернулась до суду із вказаним позовом. Представник відповідача [PERSON] заперечуючи проти доводів позивачки вказує на те, що останньою не надано оригіналів платіжних документів на підтвердження понесених витрат та вказав, що відповідно до виписки з протоколу правління від 22.11.2016 року було вирішено повернути кошти [PERSON] шляхом погашення заборгованості за комунальні послуги на її квартиру в разі надання оригіналів платіжних документів. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку. Відповідно до ст.1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об'єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. За змістом ст.4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», об'єднання відповідає за своїми зобов'язаннями коштами і майном об'єднання, від свого імені набуває майнові і немайнові права та обов'язки, виступає позивачем та відповідачем у суді. Підставою виникнення зобов'язань є юридичний факт або юридична сукупність (фактичний склад), які породжують зобов'язання. Слід зазначити, що ЦК України не визначає спеціально підстави виникнення зобов'язань, відсилаючи до загальних підстав виникнення цивільних прав та обов'язків. Зокрема, у ч. 2 ст. 509 ЦК зазначено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК. Сторонами у зобов'язанні виступають кредитор і боржник. Кредитор - це особа, яка має право вимагати або виконання певної дії, або утримання від вчинення певних дій. В свою чергу, боржник - протилежна сторона в зобов'язанні. Він повинен вчинити певні дії або утримуватися від них. За змістом ч.ч.1,2 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов'язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов'язку щодо першої сторони. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. За змістом ст.16 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», об'єднання має право відповідно до законодавства та статуту об'єднання приймати рішення про надходження та витрати коштів об'єднання. Об'єднання відповідно до цього Закону та статуту зобов'язане виконувати свої договірні зобов'язання (ст.18 Закону). В даному випадку, на зборах ОСББ « Павліченко, 20» від 12.04.2012 року прийнято рішення про повернення [PERSON] грошових коштів, які необхідні для реєстрації юридичної особи ОСББ «Павліченко,20». На зборах ОСББ «Павліченко, 20» від 16.12.2012 року було вирішено повернути [PERSON] витрачені грошові кошти на реєстрацію ОСББ «Павліченко,20» у розмірі 1300,00 грн.. В зв'язку з цим, суд відхиляє доводи представника відповідача про обов'язок [PERSON] підтвердити платіжними документами спірну суму. Так, ОСББ «Павліченко,20» прийнявши рішення про повернення позивачці кошти витрачені на реєстрацію ОСББ саме у розмірі 1300,00 грн., у позивачки відсутня необхідність доводити цю суму. ОСББ «Павліченко,20», вирішивши повернути [PERSON] 1300,00 грн., фактично взяв на себе одностороннє зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. ОСББ «Павліченко,20» взявши на себе зобов'язання повернути [PERSON] грошові кошти у сумі 1300,00 грн. свій обов'язок не виконав. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачка належними доказами підтвердила наявність у ОСББ «Павліченко, 20» зобов'язання повернути їй 1300,00 грн., що не спростовано відповідачем, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Щодо стягнення 3% річних у розмірі 1321,80 грн., то суд відмовляє у їх задоволенні в повному обсязі у зв'язку з їх недоведеністю належними доказами. Позивачка не вказала, з чого саме вона виходила визначивши саме таку суму заборгованості, які не надала належного розрахунку. Щодо стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн. то суд вказує на таке. Відповідно до ч.1,2, ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.95 р. (зі змінами та доповненнями) при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Оцінюючи заподіяну моральну шкоду в 10 000,00 грн. позивачка не пояснила суду з чого саме вони виходила, визначаючи саме таку суму. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження моральних страждань [PERSON] в наслідок неналежного виконання зобов'язання відповідачем. Враховуючи зазначене, у цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь Держави, підлягають до стягнення судові витрати у розмірі 1762,00 грн. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 509, 526, 639 ЦК України,

Outcome: partial