Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

14 листопада 2019 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини. Ухвалою суду від 14 листопада 2019 року позовну заяву залишено без руху, позивачу було надано строк для усунення недоліків заяви. 05 грудня 2019 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області звернувся до суду з уточненою позовною заявою, в якій просив суд позбавити відповідача [PERSON] позбавити батьківських прав відносно дитини - [PERSON] , [INFO] та стягнути з останньої аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] в розмірі у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 листопада 2019 року і до досягнення дитиною повноліття Ухвалою суду від 15 січня 2020 року відкрите провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Встановлено, що у відповідності до рішення Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 27.09.2019 р. «Про добровільне об`єднання територіальних громад», територіальна громада Підгородненської міської ради, місто Підгородне, село Перемога Дніпропетровського району об`єдналися з територіальною громадою Спаської сільської ради, село Спаське, село Хуторо-Губиниха, село Дмитрівка Новомосковського району Дніпропетровської області об`єдналися в Підгородненську міську територіальну громаду з адміністративним центром у місті Підгородне. Згідно рішення Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 28.01.2019 р., розпочата процедура реорганізації Спаської сільської ради шляхом приєднання до Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Підгородненська міська рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Спаської сільської ради. Ухвалою суду від 14 травня 2020 року до участі у справі в якості правонаступника позивача, Органу опіки та піклування виконавчого комітету Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області була залучена Підгородненська міська рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області. 26 травня 2020 року Підгородненська міська рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області. звернулася до суду з уточненою позовною заявою до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини. На обґрунтування уточнених вимог позивач посилався на те, що відповідач [PERSON] є матір`ю дитини - [PERSON] , [INFO] . 10 грудня 2019 року виконавчим комітетом Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області було прийняте рішенням № 1 про негайне вилучення дитини із сім`ї у зв`язку з самоусуненням [PERSON] від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини жіночої статі. Крім того, 26 грудня 2019 року виконавчим комітетом Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно новонародженої дитини [PERSON] , [INFO] . Актами обстеження умов проживання відповідача [PERSON] , починаючи з 2017 року та по теперішній час підтверджуються неналежні умови проживання матері, відсутнє газопостачання, водопостачання та електропостачання, не створено жодних умов для проживання новонародженої дитини, будівля знаходиться в занедбаному стані. Відповідно до листа Комунального підприємства «Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування» від 10 березня 2020 року за вих. № 123 відповідач [PERSON] перебуває на обліку у психіатра з діагнозом: F70 та має другу групу інвалідності, що може істотно вплинути на виховання дитини. За весь період перебування дитини в у педіатричному відділенні Комунального підприємства «Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування», а саме з 10 грудня 2019 року по теперішній час, відповідач [PERSON] з`явилася лише один раз 12.12.2019 року та забезпечила дівчинку продуктами харчуванням та підгузками на тиждень. Після цього, відповідач у відділенні не з`являлась, не цікавилась здоров`ям дитини та не надавала матеріальної допомоги на її утримання. Позивач вважає, що відповідач [PERSON] самоусунулася від здійснення своїх батьківських обов`язків щодо дитини, не цікавиться здоров`ям доньки, її фізичним, духовним та моральним розвитком. В зв`язку з наведеним, в позовній заяві Підгородненська міська ради Дніпровського району Дніпропетровської області просила суд: -позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини - [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Дмитрівка Новомосковського району Дніпропетровської області (актовий запис про народження № 556, складений 18 грудня 2019 року Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області); -стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 листопада 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання представник позивача, Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської областіне з`явився, згідно заяви просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою, в якій просила справу про позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в своїй заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У відповідності до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В зв`язку з тим, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 18 грудня 2019 року. На підставі рішення виконавчого комітету Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 1 від 10 грудня 2019 року було негайно вилучено дитину із сім`ї у зв`язку з самоусуненням [PERSON] від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини жіночої статі. Крім того, судом встановлено, що відповідач [PERSON] перебуває на обліку у психіатра з діагнозом: [NUMBER] та має другу групу інвалідності, що може істотно вплинути на виховання дитини, що підтверджується листом Комунального підприємства «Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування» від 10 березня 2020 року за вих. № 123, а також відповіддю цього комунального підприємства від 19 червня 2020 року за вих. № 409. Судом встановлено, що за весь період перебування дитини в у педіатричному відділенні Комунального підприємства «Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування», а саме з 10 грудня 2019 року по теперішній час, відповідач [PERSON] відвідала дитину лише один раз 12.12.2019 року, забезпечила дівчинку продуктами харчування та підгузками на тиждень. Після цього, відповідач у відділенні не з`являлась, не цікавилась здоров`ям дитини та матеріально їй не допомагала, що підтверджується листом Комунального підприємства «Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування» від 01 червня 2020 року за вих. № 362. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] самоусунулася від здійснення своїх батьківських обов`язків щодо дитини, не цікавиться здоров`ям дитини, її фізичним, духовним та моральним розвитком, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, не спілкується з нею, не відвідує її. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, лю6ові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину. Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та и людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства; ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 165 Сімейного кодексу України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Оскільки дитина наразі перебуває в педіатричному відділенні Комунального підприємства «Новомосковська центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування»,а тому Підгородненська міська рада Дніпровського району Дніпропетровської області має право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківства. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, батько (мати) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. В пункті 16 даної Постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. А тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Згідно з висновком опікунської ради при виконавчому комітеті Підгородненської міської ради Дніпропетровської області від 26 травня 2020 року за вих. № 1467, було здійснено виїзд в смію [PERSON] за адресою проживання: [ADDRESS] та складено акт обстеження умов проживання, відповідно до якого встановленого, що дитина [PERSON] , [INFO] з матір`ю не проживає, на даний час перебуває в Центральній районній лікарні м. Новомосковська. В будинку матері не створені умови для комфортного проживання дитини та повноцінного її розвитку, будинок в занедбаному стані, відсутнє газо-, електропостачання та водовідведення, санітарний стан в будинку незадовільний, що несе загрозу життю та здоров`ю немовляти. Мати, [PERSON] має проблеми зі здоров`ям та знаходиться на обліку у лікаря психіатра з діагнозом: [NUMBER] та має другу групу інвалідності. Таким чином, мати дитини - відповідач [PERSON] від того часу як дитина перебуває у педіатричному відділенні лікарні інтенсивного лікування, а саме з 10 грудня 2019 року, не бере участі у житті дитини взагалі, не цікавиться станом здоров`я доньки, не приймає участі в її утриманні, вихованні, всі питання щодо дитини заклад, де перебуває дитина, вирішує самостійно. В своєму висновку орган опіки та піклування Підгородненської міської ради Дніпропетровської області вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] стосовно дитини [PERSON] , [INFO] . Оцінивши докази, які досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що позивачем доведений той факт, що відповідач самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, протягом тривалого часу, не цікавилася долею дитини, не спілкується з нею, не цікавиться її життям та здоров`ям, не приймає участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини, тобто, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, окрім того має психічні розлади здоров`я. В зв`язку з наведеним, суд приходить до переконання, що в інтересах дитини, необхідно позбавити відповідача батьківських прав, в зв`язку з чим, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Крім того, згідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 № 2037-VIII, який набув чинності 08 липня 2017 року були внесені зміни до частини 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатною, нею не надано доказів наявності в неї на утриманні інших дітей або непрацездатних батьків, наявності інших обставини, що мають істотне значення. Та обставина, що відповідач перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом:F70 (легка розумова відсталість) та має другу групу інвалідності, що не звільняє останню від обов`язку утримувати свою дитину та працевлаштуватися на роботу для забезпечення своїх потреб та потреб дитини. Як зазначалося вище, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Оскільки позивачем не надано доказів сум заробітку (доходу) відповідача, суд позбавлений можливості визначити, чи має відповідач достатній заробіток (дохід). Крім того, відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а вразі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. В зв`язку з наведеним, суд приходить до переконання, що розмір аліментів на утримання дитини на користь дитячого закладу, де буде перебувати дитина, повинен становити 1/4 частку доходів відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 14 листопада 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, в зв`язку з чим, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial