Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

14 березня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що має спільного з відповідачем повнолітнього сина - [PERSON], який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги батька. З посиланням на ст. 198-201 СК України просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення сином 23 років за умови, що він продовжуватиме навчання. Ухвалою суду від 27 березня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні дала пояснення, аналогічні викладеним у позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився без поважних причин, відзив не надав. Третя особа [PERSON] до суду не з'явився, про слухання справи повідомлений. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що сторони мають спільну дитину - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, який зареєстрований та проживає з матір'ю [PERSON] [PERSON] з 17 серпня 2017 року навчається на І курсі Вищого професійного училища Львівського державного університету безпеки життєдіяльності (м. Вінниця) за професією «Командир відділення оперативно-рятувальної служби цивільного захисту» денної форми навчання, термін навчання з 17.08.2017 по 03.07.2018. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). Відповідно до частин 1 і 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання й у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Виходячи з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відомості про наявність у відповідача інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина відсутні. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не є інвалідом, працездатний, має можливість надавати допомогу сину, який є повнолітнім, але не досяг 23 років, є студентом, потребує матеріальної допомоги. За таких обставин суд дійшов висновку про стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи 14 березня 2018 року і до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років за умови продовження ним навчання або до закінчення ним навчання. На підставі викладеного,

Outcome: partial