Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

[PERSON] 20.12.2019 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів на утримання дружини. Позовні вимоги обгрунтувала тим, що між нею та відповідачем 29 грудня 2018 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві було зареєстровано шлюб, актовий запис № 2931 . Від шлюбу у них [INFO] народилася дочка [PERSON] . Після народження дитини відповідач покинув сім`ю, фактично не підтримує шлюбних відносин та не надає матеріальної допомоги. У зв"язку з тим, що вона на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, малолітня дитина проживає разом з нею, її місячний дохід складає 860грн. що не забезпечує їй прожиткового мінімуму, і вона позбавлена можливості отримувати будь-які джерела доходу, то вважає, що відповідач повинен надавати їй матеріальну допомогу, однак цього робити він добровільно не бажає. Просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки від заробітка ( доходу) відповідача до досягнення дитиною трьох років. Відповідач [PERSON] надав відзив на позов, в якому він вказав, що з моменту реєстрації шлюбу він з позивачкою проживали в її батьків, які створили для нього нестерпні умови для проживання, внаслідок чого він змушений був залишити сім`ю і переїхати на проживання до своїх батьків. Позивачка відмовилася проживати разом з ним та підтримувати шлюбні відносини, ростити дочку в повній сім`ї. Вона та її батьки забороняють йому не тільки проживати у їхньому житлі, але навіть забороняють, не дають можливості зустрічатися та приймати участь у вихованні дитини. Внаслідок таких дії він змушений був звернутися до органу опіки та піклування для визначення часу щодо відвідування доньки. Рішенням виконкому Брусилівської селищної ради від 08.01.2020 року №1111 було встановлено графік спілкування з малолітньою дочкою та зобов`язано позивачку не чинити йому перешкод у спілкуванні з дочкою та погоджувати з ним питання лікування, духовного та фізичного розвитку дитини. Позивачка з метою недопущення для спільного проживання, безпідставно звинувачує його у вчиненні насильства в сім`ї та здійснює неправдиві повідомлення в поліцію. В розмовах з ним позивачка стверджувала, що має достатній рівень забезпечення, що його допомоги не потрібує та щоб він взагалі не приїздив до неї. Вважає, що у зв"язку з тим, що він не працює, тому немає можливості для сплати аліменів на утримання дружини. Просив у задоволенні позову відмовити. Позивачка подала до суду відповідь на відзив, в якій вказала, що після укладання шлюбу з відповідачем вона зрозуміла, що з даним чоловіком у них не може бути створено нормальної сім`ї через відсутність порозуміння. Після народження дитини відносини між нею та відповідачем значно ускладнилися через його негативну поведінку. Відносно того, що на даний час відповідач є безробітним і не має можливості сплачувати кошти на її утримання, то вона вважаю, що це також лише причини, щоб ухилитися від сплати аліментів на її користь. Відповідач являється фізично здоровою, молодою, працездатною людиною, а тому має можливість працювати та отримувати за роботу відповідний дохід і сплачувати кошти на її утримання. Просила позов задовольнити. В суді позивачка [PERSON] позов підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві та у відповіді на відзив, просила позов задовольнити. Відповідач та його представник в суді позовні вимоги визнали частково, надали пояснення, аналогічні викладеним у відзиві, не заперечували проти часткового задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши позивача, відповідача та представника відповідача, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 29 грудня 2018 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №293, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] ( а.с.7). 03 січня 2020 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.12.2019 року до досягнення дитиною повноліття, про що свідчить судовий наказ №275/1461/19 від 03.01.2020 року (а.с. 37, зворот ). 27 січня 2020 року начальником відділу Брусилівського районного відділу виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу від 03.01.2020 року, про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження №61076299 (а.с.36). Судом встановлено, що [PERSON] [INFO], зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] ; разом з нею проживає її дочка [PERSON] , [INFO], її чоловік [PERSON] з сім`єю не проживає з липня 2019 року, що підтверджується довідками Брусилівської селищної ради Житомирської області від 18.07.2019 року, від 10.12.2019 року, від 06.02.2020 року, (а.с.8,9,107). Відповідно до повідомлення Брусилівського РУПСЗН Житомирської області [PERSON] отримала при народженні дитини 10320 гривень, допомога при народженні дитини з 01.08.2019 року по 31.07.2022 року становить 860 гривень в місяць (а.с.10). [PERSON] ,[INFO], зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , на даний час він ніде не працює, що підтверджується довідкою селищної ради (а.с.35). Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст.75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 статті 79 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч.2 та ч. 4 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що малолітня дитина проживає разом із позивачкою, між сторонами не досягнуто домовленостей щодо розміру матеріальної допомоги, яку має надавати відповідач на утримання дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, яка не досягла трьох років. З огляду на положення ст.ст. 84, 86, 88, 91 СК України суд вважає, що відповідач, який є особою працездатного віку, може надавати матеріальну допомогу позивачці. При визначенні розміру такої допомоги суд враховує, що з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частки заробітка ( доходу), та приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу), що буде достатнім та необхідним для її утримання. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі ст.ст. 75,79, 84,86,88,91 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial