Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

У червні місяці 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що 18 червня 1998 року померла [PERSON] жителька с.Бубни Чорнухинського району Полтавської області. Після її смерті залишилась спадщина, яка складається з земельної частки (паю) розміром 3,27 в умовних кадастрових гектарах на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0147910 виданого Чорнухинською районною державною адміністрацією 23 грудня 1996 року. Спадкоємцем за заповітом майна [PERSON] являвся її батько [PERSON], який помер 20 липня 2007 року так і не оформив спадкове майно, але фактично вступив в управління та володіння спадковим майном відповідно до ст.549 цивільного кодексу УРСР від 18 липня 1963 року. Батько розпорядився будинком спадкодавця та зберігав у себе її документи. Позивачка [PERSON] є спадкоємицею свого батька за законом тому має право на спадкування майна померлого, в тому числі земельної частки (паю) поскільки інші спадкоємці відсутні. Просила суд визнати право власності на земельну частку (пай) за нею. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON], позовні вимоги підтримала, та надала суду слідуючі пояснення. Спадкодавець [PERSON] проживала в [INFO] одиноко, сім»ї не мала, близьких родичів теж. Дружина [PERSON] була її племінницею і піклувалася про останню. Спадкодавець [PERSON] разом зві своєю сім»єю проживав в с.Бубни мав там дачний будинок. [PERSON] зробила розпорядження на випадок її смерті на користь [PERSON] Просила визнати право власності на земельну частку (пай) розміром 3,27 в умовних кадастрових гектарах за позивачкою. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву в якій прохав розглянути цивільну справу без його участі. Проти позову не заперечує. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 18 червня 1998 року померла [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина земельна частка (пай) розміром 3,27 в умовних кадастрових гектарах на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0147910 виданого Чорнухинською районною державною адміністрацією 23 грудня 1996 року та будинок в якому вона проживала, розташований в с.Бубни Чорнухинського району Полтавської області. За заповітом, посвідченим секретарем Луговиківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області від 01 листопада 1989 року, [PERSON], заповіла своє майно [PERSON]. Відповідно до ст.549 ЦК України ( в редакції 1963 року). визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Батько позивачки після смерті [PERSON] почав користуватися її будинком, а через деякий час розібрав його, забрав документи померлої та зберігав їх. Вказані обставини підтверджуються довідкою Луговиківської сільської ради від 12 липня 2016 року з якої вбачається, що житловий будинок 1933 року побудови, який належав [PERSON] та господарські будівлі біля цього житлового будинку після смерті останньої в 1998 році, були розібрані [PERSON] [PERSON] помер 20 липня 2007 року. Із свідоцтва про народження позивачки видно, що її батько є [PERSON]. Відповідно до приписів ст.1258 Цивільного Кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Таким чином у відповідності до ст.1261 ЦК України позивачка є спадкоємнецею першої черги майна свого батька. Оскільки [PERSON] є спадкоємицею майна свого батька за законом, вона має право успадкувати його, тобто земельну частку (пай). Суд уважає, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, так як не знала про існування земельної частки (паю), яку фактично прийняв батько після смерті [PERSON], а тому поновлює його. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. При ухваленні рішення суд бере до уваги відсутність спору, а також те, що іншого шляху реалізувати своє право власності на земельну частку(пай) у позивачки немає, тому вважає можливим задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Outcome: approved