Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

11 серпня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Вараської міської ради про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову [PERSON] вказує, що він звернувся до Виконавчого комітету Вараської міської ради із запитом про надання публічної інформації щодо наявності на території м.Вараш, Рівненської області вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд, однак відповіді на вказаний запит йому надано не було. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року у справі №460/1238/21 визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Вараської міської ради щодо ненадання йому публічної інформації за запитом від 16 січня 2021 року у встановлений Законом України «Про доступ до публічної інформації» строк. [PERSON] зазначає, що у зв`язку з цим йому спричинено моральну шкоду, тривалість якої становить шість місяців, з січня 2021 року по червень 2021 року включно, так як відповідач станом на червень 2021 року відповіді на запит йому не надав, і яка, відповідно до проведеного ним розрахунку з урахуванням однієї мінімальної заробітної плати, яка згідно положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», в січні 2021 року становила 6000,00 грн., складає 36000,00 грн. На переконання позивача, завдана шкода спричинила йому негативні переживання, стан постійної психоемоційної напруги, важкість виконання повсякденних обов`язків, тимчасову відірваність від активного суспільно-політичного життя громади міста, знижений і нестійкий настрій, нервозність, дратівливість, порушення сну, гіпертонічні кризи та побоювання про майбутній стан здоров`я. 03 вересня 2021 року відповідач Виконавчий комітет Вараської міської ради подав до суду відзив на позовну заяву, згідно з якого слідує, що відповідач позов не визнає та зазначає, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження заподіяної йому моральної шкоди, у зв`язку з чим просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Крім того відповідач вказує, що під час розгляду Рівненським окружним адміністративним судом справи №460/1238/21, [PERSON] повторно надіслано рекомендованим листом відповідь на його запит від 16 січня 2021 року, яку вручено [PERSON] 17 березня 2021 року. У судове засідання позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим, не з`явився. Від [PERSON] до суду надійшла заява, у якій позивач просить розгляд справи провести у його відсутності та вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача Виконавчого комітету Вараської міської ради, будучи належним чином повідомленим, не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши надані у справі докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову. Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршенням здібностей потерпілого або позбавленням його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються принципи розумності і справедливості. Враховуючи роз`яснення п.п.3,9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року, зі змінами, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», - під моральною шкодою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому, слід виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Таким чином, норми права дають підстави вважати, що під моральною шкодою фізичної особи слід розуміти наявність такого негативного емоційного сприйняття особою вчинених стосовно неї протиправних дій чи бездіяльності, що досягло певного психологічного стану фізичних чи душевних страждань (відчуття неспокою, хвилювання, образи, дискомфорту тощо). Судом встановлено, що [PERSON] 16 січня 2021 року звернувся до Виконавчого комітету Вараської міської ради із запитом про надання публічної інформації щодо наявності на території м.Вараш, Рівненської області вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року у справі №460/1238/21 визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Вараської міської ради щодо ненадання публічної інформації за запитом [PERSON] від 16 січня 2021 року у встановлений Законом України «Про доступ до публічної інформації» строк. Згідно ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Виходячи з зазначених обставин, протиправна бездіяльність відповідача Виконавчого комітету Вараської міської ради встановлена рішенням суду. Вказана бездіяльність відповідача завдала позивачу [PERSON] моральної шкоди, оскільки викликала в нього хвилювання, переживання, а також необхідність пошуків шляхів для відновлення порушеного права в судовому порядку. Згідно ч.1 ст.1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставини справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам. При цьому, в силу ст.1173 ЦК України, шкода відшкодовується незалежно від вини відповідача - органу державної влади чи місцевого самоврядування. Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17 (провадження № 12-199гс18). З огляду на викладене, вирішуючи даний спір, суд виходить із необхідності встановлення наявності трьох умов, які є необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. Позивачем доведено факт порушення органом місцевого самоврядування - Виконавчим комітетом Вараської міської ради строків надання відповіді на запит позивача. Пунктом 1 ч.1 ст.24 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у вчиненні порушень, зокрема ненадання відповіді на запит. Відповідно до вимог ч.2 ст.24 Закону України «Про доступ до публічної інформації», встановлено, що особи, на думку яких їхні права та законні інтереси порушені розпорядниками інформації, мають право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку, визначеному законом. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Разом з тим, з огляду на встановлені обставини справи, приймаючи до уваги принципи, які повинні враховуватись при стягненні моральної шкоди, суд не погоджується з визначеним позивачем розміром моральної шкоди. Розмір відшкодування має бути адекватним нанесеній моральній шкоді, при цьому, відшкодування моральної шкоди не може бути засобом отримання доходу. Враховуючи вищевикладене, обсяг заподіяної позивачу шкоди, глибину та тривалість його моральних страждань внаслідок порушення права на отримання публічної інформації, що призвело до необхідності звернення позивача до суду за захистом своїх прав в судовому порядку, а також із врахуванням засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп., що є достатнім та співмірним із тривалістю порушень прав позивача та характером завданої йому з боку уповноважених органів держави немайнової шкоди та буде відповідною, достатньою та справедливою грошовою компенсацією за завдану відповідачем позивачу моральну шкоду. Відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору. При зверненні до суду з позовом майнового характеру, який подано фізичною особою відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" сплачується судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить на час звернення до суду з відповідним позовом 980,00 грн. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Враховуючи викладене, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 54,44 грн (2000,00 грн х 980,00 грн/36000,00 грн = 54,44 грн). На підставі викладеного,

Outcome: partial