Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

І. Описова частина Стислий зміст позовних вимог позивача та позиції відповідача До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 02 березня 2021 року надійшла позовна заява, в якій Добровеличківська селищна рада як орган опіки та піклування, просить відібрати [PERSON] , [INFO] , від батька [PERSON] без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову Добровеличківська селищна рада зазначає, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідач сам виховує доньку, мати дитини [PERSON] рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 16.07.2018 позбавлена батьківських прав. Відповідач по місцю проживання характеризується негативно, не працює, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, безвідповідально відноситься до виконання батьківських обов`язків. Працівниками селищної ради систематично обстежувались умови проживання родини, проводилась індивідуальна робота з батьком, під час якої надавались рекомендації стосовно ведення домашнього господарства та догляду за дитиною, виносились попередження про недопустимість вживання алкоголю та бездоглядності дитини. Під час перевірки домоволодіння [PERSON] , виявлено, що [PERSON] перебуває в стані алкогольного сп`яніння, тому рішенням виконавчого комітету Добровеличківської селищної ради від 25.02.2021 [PERSON] була відібрана від батька [PERSON] . На даний час [PERSON] тимчасово влаштована в сім`ю. Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, що й спонукало його звернутися до суду з відповідним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та обґрунтувала їх обставинами, викладеними в позовній заяві. Додала, що на даний час факт неналежного виконання [PERSON] батьківських обов`язків не встановлений, тому і орган опіки і піклівання просив вилучити дитину на рік, а не позбавляти батька батьківських прав. Відповідач в судовому засідання заявлені вимоги не визнав та заперечував з приводу вилучення дитини. Пояснив, що любить свою доньку, не бачить свого життя без неї, а також на даний час алкогольні напої не вживає та в подальшому вживати не буде, неофіційно працює, зобов`язується не допускати неналежних умов виховання своєї доньки. Також визнав, що дійсно мали місце обставини, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння 22 лютого 2021 року, у чому розкаюється. Більше в подальшому він не допускав такого стану і не вживав алкогольних напоїв. Відповідач у встановлений судом строк, відзив до суду на позов, не подав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 10.03.2021 було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 31.03.2021 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. ІІ. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, доходить до висновку, що позов дозадоволення не підлягає з таких підстав. Зі змісту свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29 січня 2009 року, виданого повторно Добровеличківським РВДРАЦС ГТУЮ у Кіровоградській області, встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Зі змісту рішення Добровеличківського району Кіровоградської області від 16.07.2018, встановлено, що [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , уродженки та жительки [ADDRESS] ( а.с. 8-11). Згідно з довідкою, виданою відділом " Центр надання адміністративних послуг" виконавчого органу Добровеличківської селищної ради - Апарату ради № 883 від 02.03.2021, встановлено, що [PERSON] , 1970 року народження, житель [ADDRESS] . До складу його сім' входить дочка [PERSON] , 2013 року народження ( а.с. 12). З характеристики № 58 від 02.03.2021, виданої Добровеличківською селищною радою Кіровоградської області, встановлено, що [PERSON] , [INFO] . На даний час проживає в [ADDRESS] . До складу його сім`ї входить дочка [PERSON] , [INFO] . [PERSON] доньку виховує сам, мати дитини [PERSON] рішенням Добровеличківського районного суду від 16.07.2018 позбавлена батьківських прав. Проживаючи на території Добровеличківської селищної ради [PERSON] зарекомендував себе з негативної сторони: не працює, періодично зловживає спиртними напоями. Причина неблагополуччя - зловживання батьком алкогольними напоями та безвідповідальне відношення до виконання батьківських обов`язків в стані алкогольного сп`яніння, схильний до суїциду ( а.с. 13). Згідно з рішенням Добровеличківської селищної ради від 25.02.2021 № 31, негайно відібрано дитину [PERSON] , [INFO] , від батька [PERSON] , [INFO] , в зв`язку з виникненням загрози життю та здоров`ю дитини ( а.с. 14). Зі змісту акта проведення оцінки рівня безпеки дитини з`ясовано, що результатом проведення оцінки рівня безпеки дитини [PERSON] є дуже небезпечно. Негайно відібрати дитину у батьків, осіб, які їх замінюють ( а.с. 15-18). З листа директора Добровеличківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №1 Добровеличківської селищної ради від 23.02.2021 № 01-16/6 з`ясовано, що адміністрація вказаного закладу просить селищного голову посприяти у вирішенні проблемної ситуації, яка склалася у сім`ї учениці 1 класу [PERSON] . Дівчинка виховується в неповній сім`ї. Вихованням дитини займається батько [PERSON] , мати - [PERSON] позбавлена батьківських прав. 23.02.2021 класний керівник повідомила адміністрацію закладу, що 22.02.2021 батько не забрав вчасно дитину з групи продовженого дня ( після 17 год. 30 хв.), а тому вихователь повела дитину додому. Коли підійшли до подвір`я, то батько вийшов, але був не комунікативний. 23.02.2021 з дитиною була проведена бесіда, під час якої було з`ясовано, що до закладу дівчинка прийшла одна, а батько протягом останніх днів не приділяє їй належної уваги та вживає спиртні напої. Цього ж дня, адміністрація закладу, класний керівник та соціально-психологічна служба намагалися поспілкуватися з [PERSON] , однак на телефонні дзвінки він не відповідав та за місцем проживання двері не відчиняв. 23.02.2021 батько дитину зі школи не забрав. Про дану ситуацію було повідомлено Яценко В.В. - начальника служби у справах дітей виконавчого органу Добровеличківської селищної ради ( а.с. 19). Добровеличківська селищна рада Кіровоградської області, як орган опіки та піклування, вважає доцільним відібрати [PERSON] від батька [PERSON] без позбавлення його батьківських прав, оскільки останній ніде не працює, зловживає алкогольними напоями та неспроможний забезпечити доньці належні умови проживання, повноцінне харчування, що несе загрозу життю та здоров`ю дитини ( а.с. 20). Свідок [PERSON] надала в судовому засіданні показання, що на даний час у зв`язку із вилученням [PERSON] у [PERSON] , дитина тимчасово проживає у неї. Зазначила, що дитина дуже любить батька [PERSON] і постійно хоче бути з ним. Також раніше вона була у сім`ї [PERSON] нянькою та доглядала за дитиною під час того як [PERSON] працював на роботі. Свідок підтвердила, що дійсно були випадки, що [PERSON] зловживав спиртними напоями, однак на теперішній час таких випадків вона не бачила. [PERSON] часто навідується до доньки та постійно щось купує. Вважає, що для дитини краще було б повернути її батькові [PERSON] . Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ст.5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправомірною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно вимог ч.1 ст.170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. У пунктах 2-5 частини 1 статті 164 СК зазначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Враховуючи положення частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, частини 7 статті 7 СК, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Верховний Суд України в ч.2 п.16 Постанови Пленуму "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" №3 від 30.03.2007 наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у як найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у як найкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, №10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Савіни проти України" від 18 грудня 2008 року звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до його сімейного життя, проголошене ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розірвання сімейних зв`язків, а відтак позбавлення дитини її коріння виправдане лише за наявності виняткових обставин - необхідність захисту дитини від небезпеки у випадку реального існування такої. З огляду на викладене суд зазначає, що основними підставами для відібрання дитини від батьків серед іншого є випадки, що охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків (безвідповідальне ставлення до дитини та невжиття заходів щодо забезпечення лікування дитини у зв`язку із її тяжким станом здоров`я), а й із їх особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Закон України "Про охорону дитинства" гарантує кожній дитині право на проживання в сім`ї разом з батьками, або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основними обов`язками батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з них покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки не мають права зловживати своїми обов`язками і несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є останньою мірою впливу на осіб, які порушують батьківські права. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В преамбулі до Конвенції про права дитини, зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] проживала разом з батьком - [PERSON] . Мати [PERSON] рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 16.07.2018 позбавлена батьківських прав відносно [PERSON] 22.02.2021 та 23.02.2021 [PERSON] не забирав дитину із школи та не цікавився її місцем перебування, оскільки зловживав спиртними напоями. В судовому засіданні відповідач [PERSON] наголосив на тому, що він став на шлях виправлення та бажає щоб донька проживала разом з ним, просив не вилучати його доньку. З аналізу всіх досліджених обставин даної справи суд доходить до висновку про те, що [PERSON] в судовому засіданні самокритично віднісся до подій, які відбулися 22-24 лютого 2021 року, а саме не заперечував обставин на які вказувала представник позивача та розкаюється у вчиненому. Суд також зазначає, що дитина [PERSON] уже досить тривалий час вилучена органом опіки і піклування по час розгляду цієї справи судом, а тому вважає, що [PERSON] усвідомив та змінив своє відношення до виховання та забезпечення доньки [PERSON] . Також суд не встановив систематичності зловживання алкогольними напоями [PERSON] , так як вилучення дитини пов`язується із випадком в одному проміжку часу з 22-24 лютого 2021 року. Суд приймає до уваги і показання свідка [PERSON] , яка на даний час доглядає за [PERSON] і вважає, що дитина повинна проживати разом із батьком. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed