Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 26.07.1997 року між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської ради було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний запис - №336. Від даного шлюбу народилися діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день подружжя проживає окремо. Оскільки відповідач в супереч сімейного законодавства України вихованням власних дітей не займається та не надає коштів на їх утримання, просить суд задовольнити позов та винести рішення, яким стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі по 1000грн. на кожну дитину щомісяця починаючи з 15 жовтня 2014 року до досягнення дитиною повноліття, та 500грн. на кожну дитину до досягнення повноліття додаткових витрат. Позивачка [PERSON]. в судове засідання не з'явилася, однак, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечила, та, просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. Однак, надав суду письмові заперечення, з яких просить суд відмовити в задоволені даного позову. А тому суд приходить до переконання про можливість розгляду справи у відсутності відповідача згідно вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК, ч. 1 ст. 224 ЦПК України та ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі, 26.07.1997 року між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської ради було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний запис - №336, що підтверджується копією Свідоцтва про одруження Серії [NUMBER] від 26.07.2009 року. Із ст.55 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Від даного шлюбу народилися діти - [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження Серії [NUMBER] від 18.02.1998 року) та [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження Серії [NUMBER] від 13.10.2014 року). Судом встановлено, що на сьогоднішній день подружжя проживає окремо, неповнолітні діти проживають разом із позивачкою [PERSON] Згідно ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.191 ч.1 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Із п.2 ч.1 ст. 182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. У відповідності до ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Позивачка в позовних вимогах просить суд стягувати з відповідача додаткові витрати на кожну дитину по 500грн. щомісяця до досягнення дітьми повноліття. Однак, суд приходить до переконання, що така вимога позивачки є неогрунтованою, а саме в підтвердження необхідності понесення додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, [PERSON] не надано суду жодного доказу, який би підтверджував наявність таких обставин, конкретний розрахунок витрат на їх забезпечення та необхідність стягнення таких коштів до досягнення дітьми повноліття. Враховуючи наведене та, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивачки на утримання дітей.

Outcome: partial