Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

19.11.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що перебувала з відповідачем по справі в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбних відносин сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу між ними проживають разом з позивачем та знаходяться на її матеріальному утриманні. Відповідач надає матеріальну допомогу на дітей, але в розмірі недостатньому для забезпечення їх розвитку, тому позивач у судовому порядку просила стягнути з відповідача на її користь кошти (аліменти) на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини від усіх видів його доходу та до досягнення дітьми самостійності. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав. При цьому вказував, що він надає допомогу своїм дітям як грошима, так й купує необхідні для них речі, продукти харчування, медикаменти. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема, судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітніх: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Як вбачається з довідки, виданої 07.11.2014 року КП «Єдність», діти проживають за адресою: [ADDRESS] разом з матір'ю. Відповідності до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. І цей обов'язок є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, які зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст. 180 СК України). Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій формі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При стягненні аліментів на утримання двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадає на дитину, яка досягла повноліття. При визначенні розміру аліментів, згідно із ч. 1 ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення по справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, у ч.2 ст. 59 ЦПК України закріплено імперативне правило, відповідно до якого обставини справи, що за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Таким чином, вирішуючи питання щодо розміру аліментів на двох дітей, суд виходить з вищевказаних вимог, з урахуванням наданих сторонами доказів, та принців справедливості і розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), тому частка від доходу, яка підлягає стягненню з відповідача як аліменти становить - 1/3 від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, з дня подачі до суду позовної заяви, тобто з 19.11.2014 року та до досягнення ними повноліття, що відповідає вимогам ст. 180, ч.1 ст. 191 СК України. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial