Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] , де третя особа Тячівський РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області, орган опіки і піклування Тячівської райдержадміністрації про виготовлення закордонного паспорта та надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька. В позовній заяві зазначила, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] і від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні і вихованні, а з відповідачем сімейні відносини не склалися, шлюб між ними було розірвано і вони проживають окремо. Відповідач участі у вихованні і догляді за дитиною не бере, у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає і аліменти не сплачує , з дитиною не спілкується, абсолютно не піклується про його утримання та виховання. Вона зверталася до відповідача із проханням надати їй через нотаріуса дозвіл на виготовлення їхньому сину закордонного паспорта, візи і перетин кордону України, але відповідач відмовив їй, пояснивши в усній формі , що дасть тільки в такому разі, якщо вона звільнить його від сплати аліментів на утримання дитини. Оскільки вона одна утримує дитину, останнім часом за місцем проживання не могла працевлаштуватися на роботу з належним рівнем оплати та умовами проживання для неї з дитиною , вона працевлаштувалася і має добру роботу в Румунії, де також проживають багато її родичів, має там належні умови для проживання її з дитиною та з метою забезпечення більш тісного спілкування дитини з матір'ю, планувала періодично брати сина до себе, однак відсутність згоди відповідача перешкоджає у виготовленні документів для виїзду дитини за кордон. А тому просить дозволити виготовлення паспорта, оформлення візи для виїзду за кордон та багаторазовий виїзд за кордон малолітнього сина [PERSON], [INFO] та його виїзд за кордон без згоди батька [PERSON]. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю посилаючись на викладені в письмовій заяві обставини та додатково пояснила, що має намір брати сина за кордон до Румунії та Чехії в період шкільних канікул. Просить позов задоволити. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю посилаючись на викладені в письмовій заяві обставини.Просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Представник Тячівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. Представник органу опіки і піклування Тячівської райдержадміністрації в судове засідання не з'явився , так як згідно до поданої письмової заяви просив розглянути справу у його відсутності , проти позову не заперечив , а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши всі обставини справи , суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено , що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі і від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні і вихованні позивачки ( а.с.8,9,10). Згідно ст. 141 CK України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи у супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України, визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року №3858-XII, Постановою КМУ від 27.01.1995 року №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадян України», додатком 4 «Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасового затримання та вилучення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 2014 р. №152 із відповідними змінами, тощо. Відповідно до п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМ України №57 від 27 січня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, також у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій, зокрема рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Згідно до п.4 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України №231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, оформлення паспорта громадянам України, які не досягли 16-річного віку , здійснюється на підставі нотаріально посвідченого клопотання батьків або їх законних представників у разі потреби самостійного виїзду таких осіб за кордон. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України №231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Таким чином , діючим законодавством не встановлено обмежень щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Як встановлено в судовому засіданні позивачка має намір тимчасово виїхати з малолітнім сином за кордон до Румунії та Чехії на період шкільних канікул, а згоди на виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон та виїзд за кордон для дитини відповідач невмотивовано не надає. Право кожного, хто на законних підставах перебуває на території України, на свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом, та повертатися в Україну, а також право на охорону здоров'я гарантуються Конституцією України (ст.ст.33,49). Згідно зі ст. 3 п. 1 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 і ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991року, ст. 7 ч. 8 СК України, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установам, судами, адміністративними органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. За змістом ст.ст. 154, 155 СК України батьки мають право на самозахист дитини, а здійснення ними своїх батьківських прав мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини. Беручи до уваги необґрунтовану відсутність згоди батька на виготовлення дитині документів та на виїзд за кордон із обумовленою метою і пов'язане з цим фактичне обмеження права дитини, а також наявність позитивного висновку органу опіки та піклування Тячівської райдержадміністрації, суд вважає , що в інтересах дитини позов слід задовольнити та надати дозвіл на виготовлення документів і тимчасовий виїзд дитини за кордон на територію визначених держав на період шкільних канікул. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Outcome: partial