Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

14 березня 2017 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової та немайнової (моральної) шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, посилаючись на те, що 15 січня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], скоїв наїзд на пішохода [PERSON], дружину позивача, яка від травм померла. Позивач, просив стягнути з відповідача на його користь на відшкодування шкоди, завданої смертю [PERSON], кошти, які були понесені ним на лікування за період з 15.01.2015 по 29.01.2015 року та поховання останньої в розмірі 14\~890,48 грн. та 300\~000 грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди. 21.08.2017 року позивач надав суду уточнену позовну заяву, в якій уточнив вимоги, просив стягнути з відповідача з урахуванням відшкодованої суми 13\~027 грн. 89 коп., моральну шкоду у розмірі 300\~000 грн. та витрати на послуги адвоката в сумі 9 600 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник позивача адвокат [PERSON] якій діє на підставі ордеру та договору про надання юридичних (адвокатських) послуг від 07.06.2016 року (а.с.131-132) та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №4494 (а.с.133) та ордеру серія АА №116703 від 21.08.2017 року (а.с.134), підтримав заявлені уточнені позовні вимоги, просив їх задовольнити, навів доводи, аналогічні доводам позовної заяви. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи , в судові засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі в судових засіданнях (а.с.74). Представник відповідача адвокат [PERSON], якій діє на підставі ордеру та договору про надання юридичних (адвокатських) послуг (а.с.66-68), позовні вимоги в частині відшкодування заподіяної матеріальної шкоди визнав в повному обсязі, в частині стягнення моральної шкоди частково в сумі 50\~000 грн, посилаючись на неспівмірність заявлених вимог. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши сторін і їх представників, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм деліктні цивільні правовідносини у яких реалізуються зобовязально-правові засоби захисту абсолютних прав потерпілого. Судом встановлено, що відповідно до постанови слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 26 лютого 2017 року про закриття кримінального провадження № 12015050510000126, відомості про яке 15.01.2015 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, 15 січня 2015 року о 18 годин 35 хвилин водій [PERSON]І, керуючи автомобілем марки «VOLVO 760», державний номер [NUMBER], здійснюючи рух про проїзній частині автодороги вул. Банківській (колишня вул. Ю. Комунарів) у напрямку вул. Лозоновича у м. Словянську, поблизу будинку №44а по вул. Центральна (колишня [PERSON]), скоїв наїзд на пішохода [PERSON], яка перетинала проїжджу частину дороги зліва направо відносно напрямку руху вказаного автомобіля . Внаслідок вказаної події [PERSON] отримала тілесні ушкодження. від яких 29.01.2015 померла в лікувальному закладі. Кримінальне провадження закрито на підставі ст. 284 ч.1 п.2 КПК України у звязку з відсутністю складу злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, оскільки в процесі проведення досудового розслідування в достатній мірі не встановлена винність водія [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Згідно висновку експерта №12-ОКБт/15 від 30.01.2015, [PERSON] 15.01.2015 року було доставлено до КЗОЗ «Словянська ЦРЛ» де після клінічного та лабораторних досліджень, а також оперативних втручань встановлено діагноз: «Поєднана тупа травма голови, грудної клітки, кінцівок. Тупа травма грудної клітки. Двосторонній гемопневматоракс, ускладнений емпіємою плеври ліворуч, забиття обох легенів. Дихальна недостатність, септичний стан. Цукровий діабет тип 2. ІХС, атеросклеротичний кардіосклероз. ЗЧМТ. Струс головного мозку, забиття правового гомілковостопного та лівого колінного суглобу». 28.01.2015 року о 23.30 годин по лінії санавіації хвору переведено до КЗОЗ «ОКЛ ЦЕМД та МК», та госпіталізовано у відділення полі травми. 29.01.2015 0 11:30 годин не дивлячись на проведене лікування та реанімаційні заходи, констатована біологічна смерть. При судово-медичній експертизи трупа [PERSON] виявлені патологічні зміни з боку кровообігу у вигляді тромбозу судин нижніх кінцівок, правої та лівої легеневих артерій, тілесні ушкодження які є слідами хірургічних втручань, медичних маніпуляцій, а також інші тілесні ушкодження , які могли утворитися незадовго до госпіталізації хворої в стаціонар, а саме: Закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, крововилив в мякі покрови голови в лівій лобно-тімяній області, яка утворилася від одноразової ударної дії тупого твердого предмету з розповсюдженою поверхнею, чи від удару о такий; Закрита травма грудної клітини у вигляді прикореневих крововиливів та розрив обох легенів з виливами крові в плевральні порожнини, - яка утворилася від дії струсу тіла більш ймовірно спричиненого в результаті сильного удару в область кінцівок. Травми ніжних кінцівок (стегон, правої гомілки, гомілково-ступневого суглобу та стопи, лівого колінного суглобу та гомілки) у вигляді масивних синців, крововиливів та розтрощень мяких тканин стегон з ушкодженням (стисненнями) судин, - що утворилися від одноразової ударної дії в тупого твердого предмету, індивідуальні властивості травмуючої поверхні котрого не відобразилися в ушкодженнях. Синці на верхніх кінцівках утворилися від ударних дій тупих твердих предметів, індивідуальні властивості травмуючої поверхні котрих не відобразилися в ушкодженнях. Всі зазначені ушкодження могли утворитися в результаті дорожньо-транспортної пригоди, при зіткненні транспортного засобу з постраждалою, коли остання знаходилася в вертикальному або близькому до нього положенні. Вищевказані тілесні ушкодження носять ознаки: синці на верхніх кінцівках, як окремо так і сукупно, - легкого тілесного ушкодження; зазначена черепно-мозкова травма легкого тілесного ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоровя; зазначені травма грудної клітини тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя; зазначені травми нижніх кінцівок, за своїми наслідками тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя. Причиною смерті громадянки [PERSON] явилась тромоемболія легеневої артерії, як смертельне ускладнення зазначених травм нижніх кінцівок, що має причинний звязок між отриманими ушкодженнями та настанням смерті. Відповідно до копій товарних чеків, квитанцій і накладних (а.с. 36-57), позивачем на лікування та організацію похорон було витрачено 14 890,48 грн. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК). При цьому відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами) шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно з ч. 5 ст. 1187 ЦК особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Таким чином, закон містить вказівку на перерозподіл обовязку доказування та зобовязує саме відповідача довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом з тим шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела. В судовому засіданні представник відповідача адвокат [PERSON], висловлюючи позицію свого довірителя відповідача [PERSON], посилаючись на положення ст. 1187 ЦК України, вказав на повне визнання позовних вимог в частині відшкодування заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 13\~027 грн. 89 коп. Відповідно до частин 1 і 2 статті 44 ст. ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має вчиняти ця особа. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності. Відповідно до витягу з Договору про надання юридичних (адвокатських) послуг від 30.03.2017 року, замовник [PERSON] при веденні цивільної справи уповноважив виконавця адвоката [PERSON] усіма правами, які надані відповідачу. в тому числі повного або часткового визнання позову (а.с.68). Згідно частин 1, 4 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 14\~890,48 грн. представником відповідача адвокатом [PERSON], який наділений таким правом Цивільно-процесуальним кодексом та необмежений в цьому праві умовами Договору про надання юридичних (адвокатських) послуг, не суперечить закону, и не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає диспозитивне розпорядження представника відповідача и вважає, що заявлені позовні вимоги в ці частині підлягають задоволенню. Крім того, позивачем заявлена вимога про стягнення на його користь з [PERSON] в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди 300\~000 грн. Вирішуючи позовні вимоги в цій частині, суд виходить з наступного. Згідно п.1 ч.2 ст. 1167 ЦК України, незалежно від вини фізичної особи відшкодовується завдана нею і моральна шкода, в тому числі якщо шкоди завдано ушкодженням здоровя внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 3 ст. 23 ЦК України, встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Враховуючи всі обставини по справі і виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає за можливе зменшити розмір моральної шкоди, спричиненої позивачу відповідачем і стягнути на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 150 000 грн. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд зазначає наступне. При зверненні до суду позивачем заявлені вимоги майнового та немайнового характеру. Згідно п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також смертю фізичної особи звільняються від сплати судового збору. Відповідно до п.п. 1, 2 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осібю. Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» з 1 січня 2017 року установлений прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1600 грн. Таким чином, розмір судового збору, який підлягав сплаті позивачем при зверненні до суду складає 640 грн. за окрему вимогу майнового та немайнового характеру. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що судом задоволені позовні вимоги про стягнення майнової шкоди задоволені повністю, а вимога щодо стягнення моральної шкоди задоволена на 50% з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1066,24 грн. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача, понесені ним судові витрати на правову допомогу, суд вважає наступне. У частині 1\~ст. 56 ЦПК України,\~зазначено, що правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги, ч. 2 цієї ж статті встановлено, що особа, зазначена в частині першій цієї статті, має право: знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. Відповідно до ч. 1\~ст. 84 ЦПК України, \~витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Частиною 4\~ст. 42 ЦПК України,\~встановлено, що повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватись ордером, який виданий відповідним адвокатським об'єднанням, або договором. До ордера адвоката обов'язково додається витяг із договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. Витяг засвідчується підписом сторін договору. Повноваження представника позивача [PERSON] адвоката [PERSON] підтверджуються ордером та договором про надання юридичних (адвокатських) послуг від 07.06.2016 року (а.с.131-132), свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №4494 (а.с.133) та ордером серія АА №116703 від 21.08.2017 року (а.с.134). Згідно ч. 1\~ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність",\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ч. 3 ст. 30 Закону). До матеріалів справи, наданий розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу, адвокатом [PERSON] у розмірі 9300 грн. 00 коп., яку суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial