Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про встановлення факту постійного проживання\~спадкоємця разом\~зі спадкодавцем\~на дату\~відкриття спадщини та визнання за нею права власності на спадкове майно у вигляді земельних ділянок і права на майновий пай члена КСП "Дружба" в порядку спадкування за законом, зазначивши, що [INFO] померла [PERSON] , яка була власницею земельної ділянки загальною площею 1,75 га на території Боровицької сільської ради Чигиринського району Черкаської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, без зміни її цільового призначення, згідно державного акту на право приватної власності на землю від 03.05.2001 року та власницею майнового паю в розмірі 16735 грн. на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату) серії ЧЕ-ХVІІІ № 297982. Після смерті [PERSON] на території Боровицької сільської ради Чигиринського району Черкаської області відкрилася спадщина за заповітом на вище вказане спадкове майно. Спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом від 11.11.1988 року, нотаріально посвідченим виконавчим комітетом Боровицької сільської ради народних депутатів Чигиринського району Черкаської області, був її онук [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті баби, але не оформив своїх спадкових прав. [INFO] [PERSON] помер і після його смерті відкрилася спадщина на майно після смерті [PERSON] та на належну йому земельну ділянку загальною площею 1,75 га на території Боровицької сільської ради Чигиринського району Черкаської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, без зміни її цільового призначення, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧР № 000606 від 03.05.2001 року. Позивачка, як рідна сестра померлого, являється спадкоємцем його майна другої черги спадкування та прийняла в установленому законом порядку спадщину після смерті [PERSON] , оскільки на час його смерті проживала з ним разом. Позивачка звернулася до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, але нотаріус відмовив їй в оформленні спадкового майна і рекомендував звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в зв`язку з неприйняттям спадщини в установленому законом порядку. Представник позивачки в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, пояснивши, що позивачка є сестрою померлого і спадкоємцем його майна другої черги спадкування та прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час смерті спадкодавця постійно проживала з останнім. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно на території Боровицької сільської ради Чигиринського району Черкаської області у виді земельних ділянок та майнового паю. Але нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, тому просить суд встановити факт постійно проживання позивачки зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнати за нею право власності на вказане спадкове майно. Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що знають позивачку давно, оскільки є її сусідами, а також їм відомо те, що позивачка проживала разом зі своїм братом [PERSON] . Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що 23 березня 2004 року, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.03.2004 року померла [PERSON] . Після її смерті на території Боровицької сільської ради Чигиринського району Черкаської області (нині - територія Сагунівської сільської ради Черкаського району) відкрилася спадщина. Так, [PERSON] була власницею земельної ділянки, загальною площею 1,75 га, яка складалася з земельної ділянки площею 1,54 га (кадастровий номер 7125480500:01:001:0108) та земельної ділянки площею 0,21 га (кадастровий номер 7125480500:01:002:0108), розташованої на території Боровицької сільської ради Чигиринського району Черкаської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧР № 000608 від 03.05.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 108, що підтверджується копією вищезазначеного державного акту в матеріалах справи та Витягами з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № [NUMBER] , № [NUMBER] від 19.10.2020 року. Крім того, судячи з даних свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату) серії ЧЕ-ХVІІІ № 297982, виданого 01.12.2001 року, [PERSON] була власницею майнового паю в розмірі 16735 грн. Судом також встановлено, що померла [INFO] [PERSON] згідно з заповітом від 11.11.1988 року, нотаріально посвідченим виконавчим комітетом Боровицької сільської ради народних депутатів Чигиринського району Черкаської області, заповіла все належне їй на день смерті майно своєму онуку - [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті баби, але не оформив своїх спадкових прав, що встановлено з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Чигиринської державної нотаріальної контори Цинди Р.М. № 613/02-31 від 09.08.2019 року. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14.08.2015 року, [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на території Боровицької сільської ради Чигиринського району Черкаської області (нині - територія Сагунівської сільської ради Черкаського району). [PERSON] був власником земельної ділянки загальною площею 1,75 га, яка складалася з земельної ділянки площею 1,54 га та земельної ділянки площею 0,21 га, розташованої на території Боровицької сільської ради Чигиринського району Черкаської області, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧР № 000606 від 03.05.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 106, що підтверджується копією вищезазначеного державного акту в матеріалах справи. А згідно з довідкою відділу у Чигиринському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області № 0-23-0.340-419/112-20 від 09.09.2020 року, за [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧР № 000606 від 03.05.2001 року зареєстровано земельну ділянку загальною площею 1,75 га, яка складається з земельної ділянки площею 1,54 га (кадастровий номер 7125480500:01:001:0105) та земельної ділянки площею 0,21 га (кадастровий номер 7125480500:01:002:0105), однак через помилкове визначення кадастрового номеру кадастровий номер 7125480500:01:001:0105 змінено на 7125480500:01:001:0106, кадастровий номер 7125480500:01:002:0105 змінено на 7125480500:01:002:0106. Судячи з довідки про проживання осіб за однією адресою з померлим № 615 від 20.08.2020 року, виданої виконавчим комітетом Сагунівської сільської ради Черкаського району, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] і та дійсно проживала з померлим [INFO] [PERSON] до дня смерті останнього. Позивачка є рідною сестрою [PERSON] , що підтверджується даними спадкової справи, а отже спадкоємцем його майна другої черги спадкування, згідно з вимогами ст. 1262 ЦК України. Крім досліджених доказів в судовому засіданні були допитані свідки, які підтвердили, що позивачка постійно проживала зі своїм братом на час його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З урахуванням цього, суд приходить до обгрунтованого висновку про те, що оскільки позивачка постійно проживала разом з [PERSON] на час відкриття спадщини, що встановлено в судовому засіданні як з пояснень представника позивача, свідків, так і з матеріалів справи, тому даний факт можливо встановити в судовому порядку. Разом з тим, як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.08.2019 року вих. № 613/02-31, виданої державним нотаріусом Чигиринської державної нотаріальної контори Циндою Р.М., [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, що належали особисто померлому [INFO] [PERSON] , земельні ділянки та майновий пай члена КСП СТОВ "Дружба", що належали рідній бабі спадкодавця [PERSON] , померлій [INFO] , в зв`язку з неприйняттям [PERSON] спадщини у встановлений законом спосіб. Тобто, єдиною підставою для відмови останній у вчиненні нотаріальної дії нотаріусом зазначено неприйняття спадщини у встановлений законом спосіб. Як передбачено ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Отже, оформлення спадщини здійснюється виключно у встановленому законом нотаріальному порядку. В разі неможливості оформлення спадщини в нотаріальному порядку особа вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Однак, згідно до вимог Вищого спеціалізованого суду України від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" (№24-753/0/4-13), при зверненні до суду з приводу оформлення спадщини позивач повинен надати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності суддів та нотаріусів. Отже, у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме: відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові. Також, в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, необхідною підставою для вирішення у позовному провадженні вимог про визнання права власності на спадкове майно є факт звернення спадкоємця до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини та відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Звернення до суду до цього моменту є передчасним, оскільки в такому випадку суди підміняють органи нотаріату, що не відповідає вимогам закону. Разом з тим, ні позивачкою, ні її представником не надано суду належних доказів на підтвердження того, що [PERSON] , у разі встановлення судом факту постійного проживання зі спадкодавцем, тобто, факту прийняття нею спадщини у встановлений законом спосіб, в позасудовому порядку не має змоги оформити спадщину після смерті [PERSON] та отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом на вище зазначені земельні ділянки і майновий пай. Документального підтвердження неможливості оформлення спадкових прав нотаріусом не встановлено і з оглянутої в судовому засіданні спадкової справи після померлого [PERSON] , а на копіях правовстановлюючих документів - державних актах на право приватної власності на землю серії І-ЧР № 0006060, серії І-ЧР № 000608 та на свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату) серії ЧЕ-ХVІІІ № 297982 стоїть відмітка нотаріальної контори "Згідно з оригіналом", що свідчить про те, що [PERSON] надавала нотаріусу оригінали правовстановлюючих документів під час заведення спадкової справи. Таким чином, судом не встановлено перешкод для нотаріального оформлення спадщини позивачкою. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що звернення позивачки з вимогами про визнання за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом є передчасним та не підтвердженим відповідною відмовою нотаріуса у вчиненні саме такої нотаріальної дії, а тому позов можливо задовольнити частково, встановивши лише факт постійного проживання позивачки з померлим братом на час відкриття спадщини та відмовити в іншій частині заявлених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial