Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області з вказаною позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Казанківської селищної ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі батька у вихованні дитини. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що він перебував у шлюбі з відповідачкою з 27.02.2016 року, від якого вони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Однак, сторони мають різні погляди на життя, у зв`язку з чим рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 03.10.2018 року шлюб було розірвано. Дитина зареєстрована та фактично проживає з матір`ю, окремо від позивача. Місце проживання дитини було визначено за їх спільною згодою, проте не було досягнуто згоди щодо участі у вихованні доньки батьком дитини. Ріенням опікунської ради позивачеві було визначено порядок участі у спілкуванні та вихованні дитини, однак відповідач та не дає можливості спілкуватися та бачитися з донькою а тому останній звернувся до суду за захистом своїх прав, та просив суд зобов`язати відповідача усунути перешкоди у спілкуванні позивачем з донькою, визначивши такі способи участі позивача у спілкуванні з дитиною: побачення друга і четверта субота та неділя щомісяця з 10-00 до 11-00 години з правом ночівлі. Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 11.08.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено проводити судовий розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 26.08.2021 року через канцелярії суду відповідач надала відзив, згідно якого позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню. Позивач самоусунувся від виховання дитини, матеріальної допомоги не надає, має заборгованість по сплаті визначених судовим рішенням аліментів, яка станом на 2020 рік становить 49000 грн. Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 11.10.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, просив суд їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги не визнала з підстав зазначених у відзові, просила суд відмовити в задоволені позовних вимог. Представник третьої особи - орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Казанківської селищної ради в судовому засіданні просила суд прийняти рішення в інтересах дитини. \~ \~ \~ \~ Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить такого висновку. Повач [PERSON] та [PERSON] з 27.02.2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 03.10.2018 року. Від шлюбу сторони у справі мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 28.12.2016 року. Судом встановлено, що малолітня [PERSON] з 09.07.2019 року зареєстрована та проживає з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою Адміністративного відділу «Центру надання адміністративних послуг» Казанківської селищної ради від 20.08.2021 року. У відповідності з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ст. ст. 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У статті 141\~СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За нормою ч. 1 статті 159 Сімейного кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Права батьків щодо виховання дитини та на спілкування з дитиною врегульовані ст. ст. 151, 153 Сімейного Кодексу України. Позивач, як батько малолітньої [PERSON] , [INFO] , має рівні з матір`ю дитини [PERSON] права та обов`язки щодо доньки незалежно від того, що позивач проживає окремо від дитини. Таке рівне право на спілкування з обома батьками має й дитина. Позивач визнає свій обов`язок щодо участі у вихованні дитини та її розвитку та має намір активно приймати участь у вихованні дитини. Відповідачем не надано доказів того, що спілкування батька з сином суперечить інтересам дитини та є обмеженим законом. Створення відповідачем перешкод батькові у спілкуванні з дитиною порушує не тільки права позивача як батька, а в першу чергу, порушує права та суперечить інтересам дитини. Допитана в якості свідка в ході судового розгляду [PERSON] повідомила суду, що позивача вона не знає, а з відповідача знає давно, вони є близькими подругами. Їх діти ходять в один дитсадок. Доньку в дитсадок приводить та забирає відповідач. Вона ніколи не чула щоб [PERSON] забороняла батьку спілкуватись із дитиною. Допитана в ході судового розгляду справи [PERSON] (мати позивача) повідомила суду, що [PERSON] постійно створює перешкоди у спілкувані з онукою як батькові так і їй. Коли батько або вони вдвох приходили до них додому, дитину їм відповідач ніколи не давала. Вона як бабуся приходить до них, дає подарунки як вдома, так і дитсадку. В наслідок таких дій відповідача, заборони спілкуватись, в них немає реальної можливості не те щоб спілкуватись, а якось виховувати та навіть просто бачити дитину, бавитись з нею. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (ч. ч. 1 - 3 ст. 157 СК України). Сторони після припинення стосунків питання виховання дитини спільно не вирішили. Батько проживає окремо від дитини, однак має право на особисте спілкування з дитиною, а щодо його участі у виховані дитини, то це є також його обов`язком. Відповідач перешкоджає позивачу у реалізації прав та у виконанні обов`язків щодо дитини. Саме по собі подання позову про визначення порядку спілкування з дочкою та фактичне заперечення відповідача про його задоволення, свідчить про наявність таких перешкод. Самостійно вирішити питання між собою щодо участі у спілкуванні та вихованні спільної дитини сторони не можуть. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами (ч. 2 ст. 159 СК України). Частини 1, 2 ст.\~15\~Закону України\~"Про\~охорону дитинства" передбачають, що дитина, яка проживає окремо від одного з батьків, має право на підтримання з ним регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні, мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано,\~що таке спілкування не перешкоджатиме її нормальному вихованню. Відповідно до ст.\~157\~СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до висновку опікунської ради при виконавчому комітеті Казанківської селищної ради, затверджений Рішенням Казанківської селищної ради № 147 від 18.12.2019 року, органом опіки та піклування визначено способи участі [PERSON] у вихованні його малолітньої доньки [PERSON] , яка проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] в такому порядку: друга і четверта субота та неділя щомісяця з 11.00 до 11.00 годин за попередньою домовленістю з правом ночівлі. Отже, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, а саме: висновок органу опіки та піклування, фактичні взаємовідносини сторін по справі, а також беручи до уваги відсутність підстав для обмеження спілкування будь-якою стороною з дитиною, виходячи з інтересів дитини суд вважає за можливе визначення наступного способу участі позивача у вихованні та спілкуванні у формі зустрічей наступним чином: друга і четверта субота та неділя щомісяця з 10-00 до 11-00 години з правом ночівлі, зі зміною часу за взаємною згодою батьків та враховуючі бажання дитини. На підставі викладеного,

Outcome: partial