Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

У червні 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 лютого 2014 року між ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» та [PERSON] був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0033204 відповідно до якого, в період з 15 лютого 2014 року по 14 лютого 2015 року під страховим захистом знаходився автомобіль «ВАЗ 2106», державний номер [NUMBER] . 30 вересня 2014 року, приблизно о 21 годині 40 хвилин на 42 км 900 м автодороги Київ-Ковель у Бородянському районі Київської області, [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2106», державний номер [NUMBER] , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, не врахував дорожню обстановку, дистанцію та інтервал та допустив зіткнення з автомобілем марки «VOLVO S80», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Бородянського районного суду Київської області від 06 жовтня 2014 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП. В результаті протиправних дій відповідача [PERSON] було завдано майновий збиток, сума якого підтверджується звітом № 123/15 про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу марки «VOLVO S80», державний номер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження. На підставі заяви на виплату страхового відшкодування позивачем було виплачено [PERSON] страхове відшкодування в сумі 17376,25 грн. Оскільки [PERSON] визнав, що під час керування транспортним засобом перебував у стані алкогольного сп`яніння, то після виплати страхового відшкодування до АТ «УОСК» перейшло право регресної вимоги до відповідача, як до особи, відповідальної за завдані збитки на загальну суму 18297,38 грн, що складається з 17376,25 грн основний борг, 217,00 грн 3% річних та 704,13 грн інфляційне збільшення. 18 січня 2021 року позивачем направлено [PERSON] претензію про виплату страхового відшкодування в порядку регресу, яку він отримав 23 лютого 2021 року, однак на даний час жодних пропозицій щодо врегулювання даної вимоги від відповідача не надходило. Враховуючи наведене, просив стягнути з [PERSON] заборгованість з урахуванням інфляційного збільшення в порядку регресу та 3% річних на загальну суму 18297,38 гривень. Представник позивача ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» - адвокат Грабовський О.О. позов підтримав, просив його задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не надав. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 30 вересня 2014 року, приблизно о 21 годині 40 хвилинна, на 42 км 900 м автодороги Київ-Ковель у Бородянському районі Київської області [PERSON] , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2106», державний номер [NUMBER] , не врахував дорожню обстановку, дистанцію та інтервал, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «VOLVO S80», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Бородянського районного суду Київської області від 06 жовтня 2014 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП (а.с. 10). Як вбачається зі змісту вказаної постанови, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення [PERSON] визнав, що випив пива, після чого керуючи автомобілем, який належить [PERSON] і допустив зіткнення з двома автомобілями, що стояли. На момент зазначеної ДТП, у відповідності до договору (полісу) № АІ/0033204 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного 14 лютого 2014 року між ПАТ «УОСК» та [PERSON] , транспортний засіб марки «ВАЗ 2106» державний номер [NUMBER] застраховано від ризику дорожньо-транспортної пригоди, строком дії з 15 лютого 2014 року по 14 лютого 2015 року ( а.с. 7). Як вбачається зі звіту № 123/15 про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу «VOLVO S80», державний номер [NUMBER] , складеного 17 лютого 2015 року ФОП [PERSON] вартість відновлювального ремонту з урахуванням ПДВ складає 55123,60 грн; вартість майнової шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу на дату оцінки 12 жовтня 2014 року, з урахуванням ПДВ в сумі 2857,45 грн, складає 21233,70 гривень (а.с. 11-21). Згідно страхового акта № 16698 від 06 квітня 2015 року за страховим випадком згідно з Полісом № АІ/0033204 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 15 лютого 2014 року, вказана подія кваліфікована, як страховий випадок, до сплати визначена сума страхового відшкодування за вирахуванням франшизи та без ПДВ 17376,25 гривень (а.с. 8-9). За заявою власника автомобіля «VOLVO S80», державний номер [NUMBER] , [PERSON] від 01 жовтня 2014 року позивачем було виплачено останній страхове відшкодування згідно полісу № АІ/0033204 від 15 лютого 2014 року в розмірі 42535,88 гривень (а.с. 22, 24). Статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст.\~38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» (в\~редакції чинній\~на момент\~ДТП),\~зокрема п.п.\~а)\~п.\~38.1.1\~пункту 38.1\~страховик після\~виплати страхового\~відшкодування має\~право подати\~регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач, з вини якого сталася вищевказана ДПТ, в стані алкогольного сп`яніння керував транспортним засобом «ВАЗ 2106», державний номер [NUMBER] , який було застраховано в ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» і останній сплатив страхове відшкодування власнику автомобіля «VOLVO S80», державний номер [NUMBER] , який було пошкоджено внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, а також, беручи до уваги те, що відповідач ухилився від участі в розгляді справи і жодних заперечень щодо позову суду не надав, суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на відшкодування витрат по виплаті страхового відшкодування 17376,25 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки право вимоги до відповідача перейшло позивачу 14 січня 2021 року ( з моменту остаточної виплати страхового відшкодування), тому з відповідача також підлягають стягненню штрафні санкції за порушення грошового зобов`язання. Так, позивачем було направлено відповідачу претензію від 18 січня 2021 року № 27 з вимогою у 10-денний строк після отримання даної претензії перерахувати за регресною вимогою суму в розмірі 17376,25 гривень на рахунок позивача, однак [PERSON] , незважаючи на отримання зазначеної претензії, станом на 16 червня 2021 року грошове зобов`язання не виконав, чим прострочив його виконання на 152 дні, а тому суд вважає за необхідне, задовольняючи і в цій частині позов, стягнути з [PERSON] на користь позивача, згідно розрахунку останнього, три проценти річних, що становить 217,00 гривень та інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 704,13 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути на відшкодування його витрат по сплаті судового збору 2270 гривень.

Outcome: approved