Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

28 травня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В позовній заяві позивач зазначив, що 04.06.2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Новосвітлівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, актовий запис №02, який рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 22.02.2021 року розірвано. Від цього шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Веселинівського районного суду Миколаївської області від 02.02.2021 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки - [PERSON] в розмірі ј частки від заробітку (доходу) платник аліментів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11.01.2021 р. до досягнення дитиною повноліття. На підставі цього Судового наказу Постановою від 17.02.2021 року було відкрито виконавче провадження №64540657 та відповідно розрахунку державного виконавця Веселинівського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Килевник С.В. на 01.05.2021 р. позивачу нараховано заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 8003, 16 грн. Вказаний розрахунок державного виконавця Веселинівського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Килевник С.В. щодо заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів на 01.05.2021 р. у виконавчому провадженні №64540657 суперечить обставинам справи. Адже, позивачем в період січень - квітень 2021 р. сплачувались щомісячно аліменти на користь відповідача в розмірі 1000 грн. Крім того, позивач за Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 28.09.2016 р. сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 30.08.2016 р. до досягнення дитиною повноліття, на підставі якого було відкрито виконавче провадження №52772939 та нараховано станом на 01.05.2021 р. заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 19450,62 грн., що підтверджується Викликом державного виконавця №689/146-36/02 від 13.02.2018 р. та Розрахунком. Крім того, розмір аліментів розраховується з середньої заробітної плати працівника по Веселинівському району, яка на 01.05.2021 р. становить 8705,00 грн. що складає 2176,25 грн. Тобто, загальна щомісячна сума аліментів, яку належить сплачувати позивачу складає 4352,50 грн., тоді як позивач на даний час не працює, з 04.11.2020 р. перебуває на обліку в Вознесенській міськрайонній філії Миколаївського обласного центру зайнятості як безробітній, і в березні 2021 року отримав середньомісячний дохід в розмірі 2899,24 грн. В зв`язку з цим, просить змінити розмір аліментів, а саме: просить стягнути з позивача [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 960 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] підтримав позовну заяву, просив її задовольнити. В своїй відповіді на відзив зазначив, що стягнення з позивача аліментів на утримання доньки [PERSON] відбувається за Судовим наказом, і на час присудження позивачу вказаних аліментів судом не з`ясовувався матеріальний стан позивача. На день звернення позивача до суду з вказаним позовом він перебував на обліку в Вознесенській міськрайонній філії Миколаївського обласного центру зайнятості як безробітній, і отримував в березні 2021 року останній раз допомогу в розмірі 2899,24 грн., а на даний час позивач на обліку вже не перебуває, не працює і взагалі будь - якого доходу не має, перебивається разовими заробітками, маючи при цьому нестабільний дохід, який не перевищує 3000 грн. в місяць. Посилання представника відповідача на наявність у позивача в період з 2019 р. по вересень 2020 р. достатнього доходу для утримання сім`ї та сплати аліментів на сина [PERSON] ніяким чином не спростовують доводи позивача про неможливість на даний час сплачувати аліменти у визначених розмірах, а навпаки підтверджують той факт, що після вересня 2020 р. у позивача змінився матеріальний стан, він змушений був стати на облік в Вознесенській міськрайонній філії Миколаївського обласного центру зайнятості як безробітній для отримання хоч якогось доходу, щоб сплачувати аліменти. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову. В своєму відзиві зазначила, що позивачем в обґрунтування позовних вимог жодним чином не довів погіршення свого майнового стану, не надано інформації як змінився його матеріальний стан від часу присудження йому сплати аліментів на доньку [PERSON] . В літній сезон позивач працевлаштовується комбайнером і отримує добрий заробіток. Крім того, сам по собі факт наявності іншої дитини, на яку слід сплачувати аліменти, ще не вказує на значне погіршення матеріального стану. Тому що присуджені на іншу дитину аліменти теж присуджені у мінімальному розмірі. Інших додаткових витрат позивач не несе. За період спільного проживання сторін, а це період - з 2019 р. по 2020 р., позивач отримував достатній дохід для утримання сім`ї та сплати аліментів на сина [PERSON] . Із врахуванням працездатності, наявності професії це вказує на спроможність забезпечувати як себе так і дітей. Позивач не має на утриманні інших осіб, в тому числі не утримує сина від іншого шлюбу. А обов`язок сплачувати аліменти і фактичне утримання певної особи - є різними речами з точки зору матеріальних затрат. В запереченні на відповідь на відзив зазначила, що позивач перебував на обліку в центрі зайнятості є мінливою обставиною і не вказує, що ті, кошти які позивачу виплачувались під час перебування на обліку є доходом, або що будуть постійно складовою бюджету позивача. Ціль звернення до органів зайнятості населення полягає у соціальному діалозі між безробітнім та роботодавцем з метою пошуку вигідної роботи. Крім того, позивач так і не зазначив про причини зняття з реєстрації. Тому доводи щодо неможливості працевлаштуватись залишились не спростованими. Разом з тим, позивач не надав доказів погіршення свого матеріального стану. Наприклад, як малозабезпечений позивач на обліку не перебуває. Позивачем не наведено дійсно вагомих причин, по яким позивач не може сплачувати аліменти в присудженому розмірі, як то: хвороба, н осіб, кредитні зобов`язання у значному розмірі. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3, 4 ст. 12, ч.1, 2 ст.13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, на підтвердження своїх вимог щодо зміни розміру аліментів, позивач в позові, посилається на те, що на теперішній час в нього на утриманні окрім старшого сина на утримання якого стягуються аліменти в розмірі 1/4 частки доходу, знаходиться молодша донька від іншого шлюбу на утримання якої також стягуються аліменти в розмірі 1/4 частки доходу, що загалом становить половину його заробітку, що перевищує встановлену законом частку відрахувань та є непомірним, та ставить його у скрутне матеріальне становище. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований 04 червня 2019 року Новосвітлівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області за актовим записом № 02, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . В зареєстрованому шлюбі в сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане 12 серпня 2019 року Новосвітлівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області. Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 22 лютого 2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Судовим наказом Веселинівського районного суду Миколаївської області від 02 лютого 2021 року [PERSON] зобов`язаний сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі ј частки від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягувати з 11 січня 2021 року до досягнення дитиною повноліття. Постановою про відкриття виконавчого провадження №64540657 від 17.02.2021 року на виконанні у Вознесенському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває судовий наказ №472/7/21 виданий 02.02.2021 року Веселинівським районним судом Миколаївської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти ј на утримання [PERSON] [INFO] , починаючи з 11.01.2021 р. Постановою №64540657 від 16.04.2021 р. державним виконавцем Килевник С.В. було прийнято виконавче провадження до Веселинівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про примусове виконання судового наказу №472/7/21 виданого 02.02.2021 року Веселинівським районним судом Миколаївської області. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками та проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Частиною 1 ст. 182 СК України встановлено, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Судом встановлено, що відповідно до довідки Вознесенського міськрайонної філії Миколаївського ОЦЗ №1392 від 08.07.2021 року [PERSON] був зареєстрований як безробітній з 04 листопада 2020 року по 07 червня 2021 рік та його дохід за цей період становив 21477,09 грн. Згідно довідки ТОВ «Сільськогосподарське виробничого підприємства «Вознесенське» №39 від 02.07.2021 року позивач [PERSON] працює в даному господарстві на посаді тракторист - машиніст з 07.06.2021 року (Наказ №62-к від 04.06.2021 р.) з посадовим окладом 6600 грн. Крім того, згідно виклику державного виконавця №689/14.6-36/02 від 13.02.2018 р. вбачається, що в провадженні Веселинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області перебуває виконавче провадження 52772939 від 02.11.2016 з примусового виконання виконавчого листа №400/1576/16-ц виданий 21.10.2016 Петрівським районним судом про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] - [INFO] у розмірі ј частки доходу, щомісячно починаючи з 30.08.2016 року і до повноліття дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Таким чином, враховуючи, що з позивача стягуються аліменти на двох дітей від різних жінок розмір яких перевищує 1/3 частину його заробітку і остаточна заробітна плата, яку він отримує після всіх відрахувань є занадто малою і не задовольняє всі його життєві потреби та з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, на думку суду, зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 на утримання неповнолітньої доньки є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітньої дитини.

Outcome: partial