Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], відповідно до якої просив: - при розгляді кримінального провадження № 12013120020005321/20.10.2013 р. стягнути з обвинуваченого [PERSON] на свою користь завдану його діями матеріальну шкоду в сумі визначеній на день розгляду справи судом; - при розгляді кримінального провадження № 12013120020005321/20.10.2013 р. стягнути з обвинуваченого [PERSON] на свою користь грошовий еквівалент на відшкодування завданого його діями моральної шкоди в сумі 100000 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Проте, оскільки даний позовом подавався в рамках кримінального провадження по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і на час розгляду справи змінились обставини, просив врахувати, що розгляд кримінального провадження закінчено та ухвалено вирок. Інші обставини не змінились, тому просив взяти до уваги обґрунтування спричиненої моральної шкоди наведеної у позові як-то, завданої наступними чинниками: - фізичним болем та стражданнями, яких він зазнав у зв'язку з ушкодженням здоров'я. Перенесенням не одної операції, що підтверджується відповідними епікризами. На даний момент ще не одужав повністю. За словами лікарів має ще тривалий час лікуватись. Це дає підстави побоюватись, що він зможе повністю відновити своє здоров'я до рівня як до аварії; - душевними стражданнями, пов'язаними з тим, що будучи фізично молодим, не може користуватися всіма благами та перевагами, які дає йому Держава. Зокрема, оперативністьу вирішенні всіх необхідних побутових потреб, вільний вибір професії, тримання всіх дозволів, на які потрібне проходження медичного огляду та відповідне обстеження нейрохірурга та психолога; - хвилюваннями і зв'язку з необхідністю перелаштовувати налагоджений ритм шиття. Адже безспірним є те, що тривале лікування, тривалий період на оновлення, користування допомогою його родичів щодо організації його побуту із врахуванням отриманих вад здоров'я та таке інше; - емоційним дискомфортом, пов'язаним з тим, що змінився його статус самодостатньої і незалежної людини. Після ДТП він відчуває себе залежним від допомоги оточуючих, що зовсім не вселяє оптимізму. Осягнути в повній мірі рівень моральних страждань, пов'язаних з ушкодженням чдоров'я та тим більше оцінити в грошовому виразі надзвичайно важко. Однак, приховуючи всі перелічені вище фактори, заподіяну моральну шкоду він оцінюю у розмірі 100 000,00 грн. Враховуючи те, що вина обвинуваченого доведена матеріалами кримінального провадження, в добровільному порядку [PERSON] надавав матеріальну допомогу лише спочатку, а потім відмовився. На пропозицію укласти мирову угоду відповів ігноруванням, тому змушений подати відповідний позов. В судовому засіданні представник позивача підтвердив інформацію відповідача, що ним сплачено матеріальну шкоду в повному обсязі та 2000 грн. моральної шкоди. Зазначив, що на час розгляду справи позивач продовжує морально страждати із-за отриманих в ДТП тілесних ушкоджень, тому враховуючи термін таких страждань та їх значну тривалість, що підтверджується медичними картами дослідженими в судовому засіданні є підстави для задоволення позову в повному обсязі в цій частині позову. Відповідач в режимі відео конференції позов визнав частково, оскільки матеріальну шкоду він відшкодував в повному обсязі та частково моральну. Вказав, що враховуючи умови отримання його доходів більш ніж 40000 грн. на відшкодування моральної шкоди він сплатити не має можливості, стягнення більшої суми негативно вплине на існування його сімї. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи та матеріали кримінальної справи 404/847/14-к, н/п 1-кп/404/88/14, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. За змістом положень статей 3, 4 та 11 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні інтереси у спосіб, визначений законам України. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 19.10.2013 року о 19-20 год. [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] рухаючись по проїзду \~вздовж вул. Г.Сталінграду від вул. Волкова до вул. Пацаєва м. Кіровограда, зі сторони вул. Волкова до вул. Пацаєва грубо порушив п. 2.3, 2.20,12.1 Правил дорожнього руху. Тобто був неуважним під час керування транспортним засобом, у разі причетності до дорожньої пригоди до проведення медичного огляду не вживати алкоголю, наркотиків, та лікарських препаратів виготовлених на їх основі., під час вибору безпечної швидкості руху, необхідно враховувати дорожню обстановку та \~стан транспортного засобу, щоб мати змогу \~безпечно керувати ним. Не вибрав безпечну швидкість, не впорався з керуванням, виїхав за межи проїжджої частини, де здійснив наїзд на електроопору, та після скоєння ДТП вжив слабоалкогольні напої. \~\~ В наслідок наїзду на електроопору, пасажир автомобілю [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми у вигляді перелому лобної кістки з переходом на передню черепну ямку в ділянці верхнього краю орбіти, забою головного мозку, рани тімяної ділянки голови та верхньої повіки зліва. \~Закритої травми хребта у вигляді: перелому передньої полу дуги С1 справа через атланто-аксіанальний суглоб з ротаційним підвивихом атланта, перелому дужки С 6 справа, перелом верхньо-суглобового відростку С 6 справа, перелом \~на півмісячного відростку С 7 справа, яки за сукупність відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, яки є небезпечними під час заподіяння, що підтверджується висновком експерта № 1709. Вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03.03.2014 року \~[PERSON] визнано винним в скоєні злочину передбаченого ч \~2 \~ст. 286 КК України призначено покарання за ч 2 \~ст. 286 КК України 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на 3 роки та стягнуто з засудженого [PERSON] на користь потерпілого [PERSON] 939,05 грн. матеріальної шкоди та 50000 грн. моральної шкоди. Ухвалою колегії судів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 27.05.2014 року вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03.03.2014 року стосовно [PERSON] змінено в частині цивільного позову, зменшивши суму моральної шкоди до 40000 грн. Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа від 10.02.2015 року вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03.03.2014 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 27.05.2014 року щодо [PERSON] в частині розвязання цивільного позову і в порядку ст. 433 КПК України ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.03.2014 року скасована та призначено в цій частині новий розгляд у суді першої інстанції у порядку цивільного судочинства. Згідно розписки від 24.10.2013 року відповідач надав кошти позивачу в сумі 3300 грн. на лікування, розписки від 31.10.2013 року надав 1600 грн., розписки від 13.12.2013 року надав 500 грн. на медичне обстеження. При розгляді справи судом було досліджено акт № 1318/1 огляду медико-соціальною експертною комісією та медичні картки стаціонарного хворого № 20305, № 24580 [PERSON]. З матеріалів акту № 1318/1 вбачається, що станом на вересень 2014 року у позивача продовжуються скарги на зниження памяті на події, що відбуваються, не памятає обставин травми, головний біль в тем.-лобній області, біль в шиї, обмеження рухів в шиї вправо, порушення сну, головний біль, зазначені хвороби повязані з ДТП 19.10.2013 року. Також, в даному акті містяться висновки невролога та психіатра, якими зазначено про розлади душевного стану позивача в звязку з чим рекомендовано обмежити роботу повязану з динамічним психико-емоційним навантаженням. Дані зміни у поведінці повязані з черепно-мозковою травмою отриманою 19.10.2013 року, як наслідок рекомендовано пройти протягом року соціальну реабілітацію. Згідно індивідуальної програми реабілітації інваліда № 1316 позивачу розроблена така програма з 10.11.2014 року в якій серед обмежень працевлаштування у період з 2014 по 2015 рік зазначено про обмеження роботи з фізичним, психоемоційним навантаженням та про працевлаштування з обмеженими через ЛКК. Як роз'яснено в пункті 4 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до ст. ст. 1166, 1187 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. В силу частини 4 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України, вина [PERSON] не потребує доказування, оскільки вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В задоволенні позовних вимог щодо матеріальної шкоди, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки сторони підтвердили, що дана шкода відшкодована відповідачем в добровільному порядку. Приймаючи рішення щодо задоволення моральної шкоди, суд виходить з наступного. \~\~\~\~ Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача щодо знищення майна потерпілого. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, на підставі ч. 1 ст.1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. \~\~\~\~ Враховуючи роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, даних у п.9 Постанови "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" за № 4 від 31 березня 1995 р. з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я позивача, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, при визначенні розміру моральної шкоди суд враховує, що внаслідок вчинення відповідачем визначеного вироком злочину, мало місце фізичних, душевних, психічних страждань позивача. З дослідженого матеріалів акту № 1318/1 огляду медико-соціальною експертною комісією встановлено, що станом на вересень-жовтень 2014 року позивач продовжує хворіти, дана хвороба повязана з черепно-мозковою травмою, яка вчинена ДПТ 19.10.2013 року, як наслідок вказане призводить до значних моральних страждань, погіршення психоемоційного стану, що також впливає на обмеження працездатності. Тому суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, та з урахуванням часу моральних страждань позивача та фінансових можливостей відповідача суд з урахуванням розумності та справедливості визначає розмір моральної шкоди у розмірі 58000 грн., котрі підлягають стягненню з [PERSON] на користь\~ [PERSON]. Відповідно до частини 3 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір від сплати якого позивач звільнений у встановленому законом порядку підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: partial