Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Енергобанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позовні вимоги тим, що 23.03.2007 року між ПАТ "Енергобанк" та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту "Універсал" №1-106-3. Відповідно до п.1.1. кредитного договору позивач зобов'язується надавати відповідачу грошові кошти в тимчасове користування в рамках відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 5 000 грн. 00 коп. Пунктом 1.2. кредитного договору передбачено, що для виконання операцій по кредиту позивач оформлює і видає відповідачу платіжну картку Visa International та відкриває відповідачу позичковий рахунок [NUMBER] та рахунок по нарахуванню процентів [NUMBER]. Приписами п. 1.3. кредитного договору передбачено, що відповідач використовує грошові кошти по кредиту на умовах визначених цим договором та правилами використання платіжних карток міжнародної платіжної системи Visa International, з терміном повного погашення заборгованості не пізніше 23.03.2011 року та зі сплатою процентів по ставці 22 % річних. Кредит надається по програмі споживчого кредитування працівників підприємств - учасників зарплатних проектів з використанням платіжних карток. Відповідач має в банку поточний рахунок [NUMBER], на який перераховується його заробітна плата (п. 1.4. Кредитного договору). За умовами п. 2.3. кредитного договору днем (датою) повернення кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки банку суми кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій, визначених договором, якщо інше не випливає з умов договору. Пунктом 2.5. кредитного договору передбачено, що відповідач повинен щомісячно, починаючи з 2-го календарного місяця дії договору, погашати частину заборгованості за кредитом. Поточний рівень суми часткового погашення кредиту визначається позивачем з урахуванням суми реальної заборгованості на кінець попереднього місяця та допустимого часу її погашення (сума реальної заборгованості ділиться на кількість місяців, що залишилися до кінця терміну використання кредиту). Пунктом 2.6. кредитного договору передбачено, що відповідач за час фактичного користування кредитними коштами сплачує проценти. Позивач щомісячно (в останній робочий день місяця, а також в день повного погашення кредиту) нараховує проценти за поточний календарний місяць з врахуванням фактичної заборгованості за кредитом та встановленої в договорі процентної ставки. База розрахунку процентів - 365/366 календарних днів. Відповідач повинен сплатити нараховані проценти протягом місяця, що слідує за поточним, шляхом перерахування відповідних коштів із зарплатного рахунку. При цьому датою сплати процентів є дата зарахування сплаченої суми на відповідний банківський рахунок. При відсутності надходжень на картковий рахунок зарплатних надходжень відповідач повинен самостійно внести кошти на позичковий рахунок та рахунок нарахованих процентів. У відповідності до п. 3.4.3. кредитного договору відповідач також зобов'язувався повернути в повному обсязі кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями у терміни, що визначені у договорі. Забезпечити своєчасне надходження на зарплатний рахунок коштів, необхідних для виконання позивачем операцій згідно п. .п. 2.8., 2.9. (договірне списання з зарплатного рахунку). Також відповідач у відповідності до п. 3.4.3. кредитного договору зобов'язувався протягом 3-х робочих днів повідомляти банк про зміну адреси, номерів телефонів, прізвища та імені та інших обставин, що можуть вплинути на виконання зобов'язань за цим договором, з наданням відповідних документів, що підтверджують такі зміни. За умовами п. 3.4.5. кредитного договору, при припиненні з будь-яких обставин трудових відносин відповідача з основним роботодавцем, з яким відповідач мав трудові відносини на момент укладання кредитного договору, або про виникненні інших факторів, що можуть вплинути на рівень та регулярність надходження коштів на зарплатний рахунок, термін користування кредитними коштами вважається таким, що припинився за згодою сторін і відповідач зобов'язаний протягом 30 днів погасити всю суму заборгованості по кредиту та суму процентів, якщо про інше не буде досягнуто згоди сторонами, про що укладається окрема додаткова угода до цього договору. Відповідно до п. 3.4.6. кредитного договору, у випадку невиконання або неналежного виконання своїх договірних зобов'язань відповідач несе повну відповідальність перед банком по даному договору незалежно від наявності вини або вини третіх осіб своїми коштами та всім належним йому майном. Позивач виконав свої зобов'язання за договором. Відповідач в порушення п.п. 2.5, 2.6, 3.4.3, 3.4.5 кредитного договору суму нарахованих процентів за користування кредитом не сплатив та не надав забезпечення своїх зобов'язань за кредитним договором. З метою досудового врегулювання спору відповідачу була направлена претензія-вимога щодо погашення заборгованості в п'ятиденний строк з дня отримання претензії-вимоги, однак заборгованість відповідачем не сплачена. Станом на 30.10.2013 р. за відповідачем по укладеному з позивачем кредитному договору від 23.03.2007 року рахується заборгованість на загальну суму 443 грн. 53 коп. Просить позовні вимоги задовольнити. Представник позивача Публічного акціонерного товариства "Енергобанк" - Загребельний В.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з наведених у позові підстав. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ч. 4 ст. 169 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Між сторонами виникли правовідносини в сфері договірних зобов'язань, що регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що 23.03.2007 року між ПАТ "Енергобанк" та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту "Універсал" №1-106-3. Відповідно до п.1.1. кредитного договору позивач зобов'язується надавати відповідачу грошові кошти в тимчасове користування в рамках відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 5 000 грн. 00 коп. Пунктом 1.2. кредитного договору передбачено, що для виконання операцій по кредиту позивач оформлює і видає відповідачу платіжну картку Visa International та відкриває відповідачу позичковий рахунок [NUMBER] та рахунок по нарахуванню процентів [NUMBER]. Пунктом 1.3. кредитного договору передбачено, що відповідач використовує грошові кошти по кредиту на умовах визначених цим договором та правилами використання платіжних карток міжнародної платіжної системи Visa International, з терміном повного погашення заборгованості не пізніше 23.03.2011 року та зі сплатою процентів по ставці 22 % річних. Кредит надається по програмі споживчого кредитування працівників підприємств - учасників зарплатних проектів з використанням платіжних карток. Відповідач має в банку поточний рахунок [NUMBER], на який перераховується його заробітна плата (п. 1.4. Кредитного договору). За умовами п. 2.3. кредитного договору днем (датою) повернення кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки банку суми кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій, визначених договором, якщо інше не випливає з умов договору. Пунктом 2.5. кредитного договору передбачено, що відповідач повинен щомісячно, починаючи з 2-го календарного місяця дії договору, погашати частину заборгованості за кредитом. Поточний рівень суми часткового погашення кредиту визначається позивачем з урахуванням суми реальної заборгованості на кінець попереднього місяця та допустимого часу її погашення (сума реальної заборгованості ділиться на кількість місяців, що залишилися до кінця терміну використання кредиту). Пунктом 2.6. кредитного договору передбачено, що відповідач за час фактичного користування кредитними коштами сплачує проценти. Позивач щомісячно (в останній робочий день місяця, а також в день повного погашення кредиту) нараховує проценти за поточний календарний місяць з врахуванням фактичної заборгованості за кредитом та встановленої в договорі процентної ставки. База розрахунку процентів - 365/366 календарних днів. Відповідач повинен сплатити нараховані проценти протягом місяця, що слідує за поточним, шляхом перерахування відповідних коштів із зарплатного рахунку. При цьому датою сплати процентів є дата зарахування сплаченої суми на відповідний банківський рахунок. При відсутності надходжень на картковий рахунок зарплатних надходжень відповідач повинен самостійно внести кошти на позичковий рахунок та рахунок нарахованих процентів. Відповідно до п. 3.4.3. кредитного договору відповідач також зобов'язувався повернути в повному обсязі кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями у терміни, що визначені у договорі. Забезпечити своєчасне надходження на зарплатний рахунок коштів, необхідних для виконання позивачем операцій згідно п. .п. 2.8., 2.9. (договірне списання з зарплатного рахунку). Згідно п. 3.4.3. кредитного договору зобов'язувався протягом 3-х робочих днів повідомляти банк про зміну адреси, номерів телефонів, прізвища та імені та інших обставин, що можуть вплинути на виконання зобов'язань за цим договором, з наданням відповідних документів, що підтверджують такі зміни. За умовами п. 3.4.5. кредитного договору, при припиненні з будь-яких обставин трудових відносин відповідача з основним роботодавцем, з яким відповідач мав трудові відносини на момент укладання кредитного договору, або про виникненні інших факторів, що можуть вплинути на рівень та регулярність надходження коштів на зарплатний рахунок, термін користування кредитними коштами вважається таким, що припинився за згодою сторін і відповідач зобов'язаний протягом 30 днів погасити всю суму заборгованості по кредиту та суму процентів, якщо про інше не буде досягнуто згоди сторонами, про що укладається окрема додаткова угода до цього договору. Відповідно до п. 3.4.6. кредитного договору, у випадку невиконання або неналежного виконання своїх договірних зобов'язань відповідач несе повну відповідальність перед банком по даному договору незалежно від наявності вини або вини третіх осіб своїми коштами та всім належним йому майном. З метою досудового врегулювання спору відповідачу була направлена претензія-вимога щодо погашення заборгованості в п'ятиденний строк з дня отримання претензії-вимоги, однак заборгованість відповідачем не сплачена. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі, здійснив видачу кредитних ресурсів в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, в порушення п.п. 2.5, 2.6, 3.4.3, 3.4.5 кредитного договору суму нарахованих процентів за користування кредитом не сплатив та не надав забезпечення своїх зобов'язань за кредитним договором. Станом на 30.10.2013 року за відповідачем наявна заборгованість в сумі 443 грн. 53 коп., з яких заборгованість за відсотками 387 грн. 75 коп., пеня за відсотками 55 грн. 78 коп. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ст.ст. 525, 526, 530, 536 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст.ст.610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Згідно ст.ст. 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Враховуючи вищезазначене, аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. Оскільки позивачем було сплачено судовий збір при подачі позовної заяви до суду, то відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтвердженні судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved