Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

У червні 2021р. Комунальне підприємство (далі КП) «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва» звернулись в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території. Позивач просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за комунально-житлові послуги за період з 01.08.2017р. до 01.02.2021р. в сумі 18 019,57 грн., інфляційні витрати в сумі 2225,75 грн., 3% річних від суми боргу у розмірі 882,58 грн., а всього - 21 127,90 грн., судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, розподілити між відповідачами. Позовні вимоги мотивовано тим, що житловий будинок [ADDRESS] віднесений до державного житлового фонду комунальної власності територіальної громади м.Києва, переданий до сфери управління Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації. Позивач зазначає, що відповідачі є власниками кв. 32 у вказаному будинку. На ім`я відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок. Позивач є виконавцем з утримання будинку та прибудинкової території. Договору з відповідачами про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, однак обов`язок сплачувати за послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової силу положення спеціального закону, яким урегульовано такий вид правовідносин, який склався між сторонами. Відповідачами не виконується обов`язок із сплати з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, внаслідок чого утворилась заборгованість. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 07.06.2021р. відкрито провадження у справі, призначено проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без виклику сторін (а.с.187,188). На підставі ст.ст.274-279 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином (а.с.194-196). Відповідачі не скористалися своїм правом на подання відзиву на позов. Суд розглядає справу за наявними у справі доказами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, рішенням Голосіївської районної в м.Києві РАДА № 41/10 від 19.10.2010р. передано будинки і споруди (майно) територіальній громаді Голосіївського району м.Києва з балансу Голосіївської районної в м.Києві РАДА на баланс комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського районну» 31.10.2010р., в тому числі і будинок [ADDRESS] (а.с.21,22). Рішенням Київської міської ради № 270/270 від 09.10.2014р. перейменовано комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського районну» в комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва» (а.с.23-26). На виконання зобов`язань з утримання та обслуговування житлового і нежитлового фонду КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва» укладено відповідні договори з виробниками житлово-комунальних послуг, які надаються споживачам даних послуг (договори з додатками містяться в матеріалах справи). Згідно довідки про реєстрацію місяця проживання відповідачі реєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.190-193). На ім`я відповідача [PERSON] у 1987 році виконавчим комітетом Київської міської ради народних депутатів видано ордер № 244, серії А на право зайняття кв. [ADDRESS] на сім`ю з п`яти осіб (а.с.19). Як вбачається, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомості щодо права власності на нерухоме майно, у даному випадку відносно кв. [ADDRESS] , в реєстрі відсутні, дата і час формування інформації 02.03.2021р., 11:10:40 (а.с.17). Позивачем відповідачу [PERSON] 11.02.2021р. направлялась претензія наявності станом на 01.11.2020р. заборгованості з утримання будинку і прибудинкової території (а.с.20). Позивачем ставиться питання про стягнення заборгованості за період з 01.08.2017р. до 01.02.2021р. Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником (Закон в редакції від 24.06.2004р. № 1875-1У). За п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (Закон в редакції від 24.06.2004р. № 1875-1У). Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції від 09.11.2017р. № 2189-УШ), споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні слуги щомісячно, якщо інший порядок та строки не визначені відповідними договорами. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ст..5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції від 09.11.2017р. № 2189-УШ), до житлово-комунальних послуг належить послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає в себе: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території; виконання санітарно-технічних робіт; обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладання індивідуальних договорі про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем); утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 06.06.2017р. № 668 встановлено тарифи та структура тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території та внесено змін до деяких розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (а.с.30-32). За приписами ст..4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції від 09.11.2017р. № 2189-УШ), до повноважень органів місцевого самоврядування не належить право встановлення тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. Як вбачається з наданого розрахунку заборгованості за період з 01.08.2017р. і до 01.01.2021р. вартість послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій не змінювалась, заборгованість становить 18 019,57 (а.с.15). Позивач до 11.06.2018р., період до якого діяв Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції від 24.06.2004р. № 1875-1У, надав послуги за тарифами, встановленими розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 06.06.2017р. № 668. Фактично з 11.06.2018р. розмір вартості послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій не збільшувався. З огляду на те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Також, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач просить стягнути інфляційну складову в сумі 2225,75 грн. та 3% річних - 882,58 грн., як вказано у розрахунку заборгованості (а.с.15). Відповідачами в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України наведенні дані у розрахунку заборгованості не спростовані. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позову, стягнувши з відповідачів в рівних частках суму заборгованості, інфляційну складову боргу та 3% річних від суми боргу з відповідачів у рівних частках. Підлягає стягненню в рівних частках з кожного відповідача: сума заборгованості 4504,89 грн. (18 019,57:4); інфляційна складова боргу 556,44 грн. (2225,75:4); 3% річних від суми боргу 220,64 грн. (882,58:4). Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача в рівних частках судовий збір у розмірі 2270,00 грн., що документально підтверджено (а.с.186), отже з кожного з відповідачів підлягає стягненню судові витрати в сумі 567,50 грн. (2270:4). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved