Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

29.04.2020 р. [PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що 16.06.2012 р. уклала шлюб з відповідачем, який було розірвано 06.04.2020 р. [INFO] у них народився син - [PERSON] , який проживає разом з нею. Відповідач працездатний, не має на утриманні інших осіб, має нерухоме майно. За позовом [PERSON] просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.04.2020 р. і до досягнення сином повноліття. Ухвалою від 13.05.2020 р. було відкрито провадження та справа призначена до судового розгляду на 02.06.2020 р. Позивач направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, просить постановити рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, при постановленні рішення просить врахувати його позицію, яка викладена у відзиві на позов (а.с.19-22), за змістом якого відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі ј частини від заробітку (доходу). Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про народження позивач і відповідач мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем (а.с.8). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст.182 СК України визначено, що при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Ч.2 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 СК України). На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів законними, обґрунтованими та частково задовольняє позов, стягуючи з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі ј частки від його заробітку (доходу). Заявлена позивачем до стягнення сума аліментів у розмірі 3000 грн. не узгоджується з положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», відповідно до ст. 7 якого прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року визначено рівним 2218 грн., з 1 липня 2020 року визначено рівним 2318 грн., а з 1 грудня - 2395 грн. Виходячи з прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, який має забезпечуватись насамперед батьками, рівного обов`язку батька та матері по утриманню дитини, врахувавши доводи, викладені відповідачем у відзиві на позов, суд дійшов висновку, що аліменти слід стягнути в частці від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 29.04.2020 року до повноліття. [PERSON] , як одержувач аліментів, від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень частини 2 статті 141 ЦПК України судовий збір в сумі 840,80 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з [PERSON] до спеціального фонду Державного бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: partial