Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

[PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Падучак І.І., звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі по 3000 гривень щомісячно у зв`язку з продовженням навчання до досягнення нею двадцяти трьох років або до закінчення навчання та про стягнення додаткових витрат на навчання дочки у розмірі 10 900,00 грн. В обгрунтування позову зазначено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання в якому в них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 20 липня 2016 року відповідач сплачував аліменти на утримання дочки [PERSON] до досягнення нею повноліття. Після досягнення дочкою повноліття, стягнення аліментів припинилося. На даний час [PERSON] продовжує навчання, є студенткою 2-го курсу Національного університету «Львівська політехніка» денної платної форми навчання. Загальна вартість навчання відповідно до договору про надання освітніх послуг №385-16 від 30 липня 2019 року становить 101080,00 грн.; 1 рік навчання - 21800,00грн.; 2 рік навчання - 24000,00 грн.; 3 рік навчання - 26300,00грн.; 4 рік навчання - 28980,00 грн. Дочка проживає з позивачкою, усі витрати по її утриманню несе мати. Навчання дочки зумовлює витрати на проїзд, придбання підручників, а також продуктів харчування, одягу. Позивачка не в змозі самостійно утримувати дочку, а відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги, хоча спроможний надавати таку допомогу. Навчання дочка продовжуватиме по 30 червня 2023 року. Просила позов задовольнити. Стягувати з відповідача на її користь аліменти на повнолітню дочку, яка продовжує навчання в розмірі по 3000 грн. щомісячно на період навчання до досягнення дочкою 23 років. Стягнути з відповідача на її користь половину понесених витрат на навчання дочки в сумі 10900 грн. Позивачка у судове засідання не з`явилася, представник позивача адвокат Падучак І.І. направила на адресу суд клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Участь у судових засіданнях це право, а не обов`язок сторін по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не прибув, не повідомив суд про причини своєї неявки, не подав клопотання про відкладення розгляду справи, чи слухання справи без його участі, не подав відзиву на позов, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши та перевіривши всі надані сторонами докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , яке видане 24 жовтня 2002 року Ходорівською міською радою Львівської області. Згідно довідки №1048/2020 від 05 жовтня 2020 року, виданої Національним університетом «Львівська політехніка», [PERSON] є студенткою другого курсу денного відділення, платної форми навчання. Відповідно до договору №385-16 від 30 липня 2019 року про надання освітніх послуг вартість 1- го курсу навчання становить 21 800 грн. [PERSON] оплачено за навчання [PERSON] згідно договору №385-16 від 30 липня 2020 року через касу університету згідно квитанцій №53459 від 06 серпня 2019 року в сумі 10 900 грн, №50079 від 15 січня 2020 року в сумі 10900 грн, що підтверджується довідками про оплату, виданими Національним Університетом "Львівська політехніка". Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. У разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» викладених у п. 20, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. [PERSON] навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим не має можливості працювати та самостійно себе утримувати, таким чином потребує матеріальної допомоги від батьків. Визначаючи розмір аліментів суд враховує те, що відповідач є працездатною особою, не має на утриманні неповнолітніх дітей, прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2021 року становить 2 270 грн., з 01 липня 2021 рок установитиме - 2379 грн., а з 01 грудня 2481 грн,, суд прийшов до висновку про задоволення позову у заявленій позивачкою сумі 3000 грн. щомісячно. Щодо позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину суд зазначає наступне. Згідно з вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз відповідних норм закону вказує, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199,200,201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Навчання у вищих навчальних закладах для здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року № 6-1296цс15, постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року №521/16268/18. На підставі вищевикладеного відсутні правові підстави для застосування ст. 185 СК України та стягнення з відповідача додаткових витрат, а тому у цій частині позовних вимог у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно д ост.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial