Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вказаною заявою, зазначивши, що вона постійно проживала зі своєю матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], вели з нею спільне господарство, були поєднані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, використовували спільні кошти для проживання, харчування, оплати комунальних платежів, лікування та вирішення всіх інших побутових питань. [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді предметів звичайної домашньої обстановки та вжитку, а також земельної ділянки на території Худоліївської сільської ради Чигиринського району Черкаської області. На сьогоднішній день заявник являється єдиною спадкоємицею майна померлої [PERSON], як її дочка, інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає. Заявник в установленому законом порядку прийняла спадщину після померлої [PERSON], оскільки на час її смерті проживала з нею разом, а тому для можливості отримання свідоцтва про право на спадщину за законом заявник просить встановити, що вона постійно проживала з померлою однією сім'єю. У судовому засіданні представник заявника підтримав заяву, пояснивши суду, що заявник проживала однією сім'єю разом з померлою, оскільки була її рідною дочкою. Під час спільного проживання вони вели з нею спільне господарство, були поєднані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, використовували спільні кошти для проживання, харчування, оплати комунальних платежів, лікування та вирішення всіх інших побутових питань. Інших спадкоємців у останньої немає нікого. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді предметів звичайної домашньої обстановки та вжитку, а також земельної ділянки на території Худоліївської сільської ради Чигиринського району, а тому для можливості отримання свідоцтва про право на спадщину заявник просить встановити факт її постійного проживання з [PERSON] по день її смерті, як однією сім'єю. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилася, надіславши суду лист в якому зазначили, що заперечень щодо встановлення факту проживання однією сім'єю заявника та померлої в них немає та просила провести судовий розгляд без їх участі. Свідки пояснили суду, що вони знають заявника тривалий час, оскільки вони проживають по-сусідству з нею та їм відомо, що [PERSON] постійно проживала у домоволодінні, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], разом зі своєю матір'ю [PERSON], яка померла [INFO] року, вони вели спільне господарство та були пов'язані спільним побутом. Заявник здійснювала догляд за [PERSON], оскільки остання мала поганий стан здоров'я та потребувала постійного догляду. Вислухавши представника заявника, свідків, задовольнивши лист заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.12.2016 року, що [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої на території Худоліївської сільської ради Чигиринського району Черкаської області відкрилася спадщина (а.с.8). Судом встановлено, що заявник [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.02.1961 року, де матір записано як "[PERSON]", що згідно "Словника власних імен" від 1996 року є однією і тою ж особою (а.с.10, 24). Заявник є спадкоємицею майна померлої [PERSON] за заповітом від 05 травня 2010 року, посвідченого секретарем Худоліївської сільської ради Чигиринського району, який на день смерті заповідача не змінений та не скасований. Інших спадкоємців за заповітом чи за законом не має (а.с.9). Так, згідно довідки від 05.07.2017 року № 335, виданого Худоліївською сільською радою Чигиринського району Черкаської області, заявник [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], фактично постійно проживала в одному будинку, вела спільне господарство, була поєднана спільним побутом та користувалася речами померлої - [PERSON] (померла [INFO] року), яка була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS], на час смерті матері доглянула та поховала її (а.с. 13). Згідно акта обстеження умов проживання від 09.08.2017 року, складеного депутатом Худоліївської сільської ради Чигиринського району [PERSON], встановлено, що за підтвердженнями свідків, гр. [PERSON] фактично постійно проживала в одному будинку з померлою [INFO] року [PERSON], вела спільне господарство, за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] доглядала [PERSON] до смерті останньої та провела її поховання (а.с.12). У силу ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 2 ст.256 ЦПК України зазначається, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пленум Верховного Суду України в п. 1 своєї Постанови № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснив, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з майбутнім вирішенням спору про право. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою, оскільки при розгляді справи було достеменно встановлено той факт, що заявник на момент смерті спадкодавця проживала разом зі своєю матір'ю [PERSON], і це підтверджується як показами свідків так і матеріалами справи, тому заяву можливо задовольнити та встановити заявнику даний юридичний факт. За таких обставин, враховуючи, що встановлення факту проживання необхідне для оформлення свідоцтва про право на спадщину, беручи до уваги відсутність можливості в інший спосіб довести факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд вважає за можливе задовольнити заяву [PERSON] та встановити даний юридичний факт.

Outcome: approved