Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи його тим, що відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 14.07.2000 позивачка та її доньки - [PERSON] , [PERSON] є співвласниками кв. [ADDRESS] в рівних долях. У вказаній квартирі, крім позивачки, також зареєстровані її доньки, чоловік доньки [PERSON] - [PERSON] та їх доньки [PERSON] , [PERSON] . Фактично у квартирі проживають тільки позивачка та її донька [PERSON] . Інша донька позивача разом з чоловіком та дітьми у 2013 році поїхали до Сирії на поховання батька відповідача, однак вони не повернулись. Позивачці невідома адреса фактичного проживання відповідачів, вони з 2013 року жодного року не з`являлись, не сплачують комунальні платежі, не роблять ремонт в квартирі. Позивачка перешкод у користуванні квартирою відповідачам не чинить. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05.07.2021 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в поряду загального позовного провадження. 20.09.2021 закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивачка в судовому засіданні пояснила, що відповідачі в 2013 році виїхали у Сирію на поховання батька чоловіка її доньки. Після поховання відповідачі не повернулись, тому просила задовольнити позовні вимоги. Відповідачі в судове засідання не прибули, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, відзив на позовну заяву від них не надходив, із заявами та клопотаннями до суду не звертались. Треті особи в судове засідання не прибули, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, із заявами та клопотаннями до суду не звертались. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов таких висновків. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками кв. [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру від 14.07.2000. Згідно з витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва в кв. [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно акту від 20.05.2021, складеного мешканцями буд. [ADDRESS] - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в кв. [ADDRESS] , власниками якої є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не проживають [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з 2013 року та по теперішній час, особистих речей вказаних осіб в квартирі немає. Крім того, в судовому засіданні, за клопотанням позивачки були допитані як свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вони з позивачкою сусіди. Донька позивачки, зять та двоє онучок з 2011 року проживали у позивачки. Донька позивачки працювала, онучки ходили до школи. В 2013 році в зятя позивачки помер батько, а тому він разом з родиною поїхав до Сирії на поховання батька. Після 2013 року свідок більше не бачила відповідачів. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивачка є її сусідкою. Позивачка давно мешкає у вказаній квартирі, раніше навіть працювала консьєржкою. Відповідачів бачила приблизно 10 років тому, вони працювали, мешкали разом з позивачкою, а потім вони кудись переїхали. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він знайомий з позивачкою досить давно, ще з дня заселення будинку. У них склались дружні сусідські відносини. Останній раз бачив відповідачів в квартирі приблизно вісім років тому, а потім вони кудись переїхали. Більше він відповідачів не бачив. Відповідно до змісту ст.16 ЦК України кожна особа має право, звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує це право. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У ч. 1 ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, гарантуючи захист права власності, закон надає саме власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Отже, судом встановлено, що відповідачі з 2013 року не проживають за місцем реєстрації, за комунальні послуги не сплачують, ремонті роботи не проводять, в приміщенні відсутні їх особисті речі, позивач не чинила їм перешкод у користування квартирою. За таких обставин реєстрація членів сім`ї (відповідачів у справі) у квартирі позивача перешкоджає власнику майна в повній мірі користуватися та розпоряджатися своїм житлом, а тому наявні підстави визнання їх такими, що втратили право користування квартирою. Згідно зі ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи, або її представника, що подається до органу реєстрації, рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або померлою. З огляду на цю норму Закону рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою.

Outcome: approved