Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

08.10.2021 року представник позивача - адвокат Філіпович-Силка Т.Ю. звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення на обґрунтування якої зазначила, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.10.2021 року було відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до Боратинської сільської ради, [PERSON] , державного реєстратора Олімпіюка С.В., Феденчук С.С., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Садівниче товариство "Промінь" про визнання незаконним та скасування рішення про приватизацію земельної ділянки, скасування державної реєстрації земельної ділянки та визнання права власності на садовий будинок, що розташований на даній земельній ділянці. Вказує, що у відзиві відповідача зазначено, що він поніс витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн., а нею, у свою чергу, до закінчення судових дебатів у справі було повідомлено суд про подання доказів, якими підтверджено витрати відповідача на надання професійної правничої допомоги, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Враховуючи викладене, просить суд постановити у справі додаткове рішення, яким стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. До початку судового засідання представником відповідача було подано до суду заяву з проханням слухати справу у її відсутності, заяву підтримує, просить її задовольнити. Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 259 ЦПК України визначено, що суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті. Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частинами 3 та 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, зокрема, представник відповідача просить стягнути з позивача понесені відповідачем витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 10000 грн. У підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представник відповідача долучає до матеріалів справи розрахунок б/н від 19.10.2021 року суми гонорару за надану правничу допомогу за договором про надання правничої допомоги № 3/01-21 від 14.01.2021 року, квитанцію до прибуткового касового ордера № 3 від 14.01.2021 року. З вищезазначеного розрахунка від 19.10.2021 року, вбачається, що вартість послуг по правовій допомозі в розмірі 10000 грн. складається з наступного: 1) З`ясування фактичних обставин справи у клієнта, вивчення та правовий аналіз законодавства по даному питанню, укладення договору про надання правничої допомоги - затрачено 1 год., вартість - 1000 грн.; 2) Підготовка, написання, подання, направлення відзиву на позовну заяву - затрачено 2 год., вартість - 2000 грн; 3) Підготовка, написання, подання, направлення клопотань про приєднання до матеріалів справи письмових доказів - затрачено 2 год., вартість - 2000 грн; 4) Здійснення представництва під час розгляду цивільної справи №161/20952/20 у Луцькому міськрайонному суді Волинської області - затрачено 3 год., вартість - 3000 грн; 5) Підготовка, написання, подання, направлення заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу - затрачено 2 год, вартість 2000 грн. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. Зокрема, у рішеннях у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006 року (пункт 80), у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009 року (пункти 34-36), у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 року, у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У пункті 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та складності), розумності їхнього розміру та конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Враховуючи вимоги ст. 137 ЦПК України та з огляду на співрозмірність витрат на оплату послуг адвоката, пов`язаних із захистом прав та представництвом інтересів відповідача у даній конкретній справі, враховуючи характер спору, участь адвоката у справі, кількість судових засідань, суд, з урахуванням основоположних засад справедливості, виваженості та розумності, вважає обґрунтованим та об`єктивним, і таким, що підпадає під критерій розумності, розмір витрат на правову допомогу, що підлягає стягненню з позивача на користь відповідача, у сумі 8000 грн.

Outcome: partial