Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], вказавши, що 20.09.2003 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, від шлюбу мають дитину [PERSON] Анієлло, [INFO]. Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 23.03.2015 року шлюб між позивачем та відповідачем розірваний, з січня 2015 року позивач та відповідач разом не проживають, спільного господарства не ведуть. 05.05.2015 року рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області визначено місце проживання малолітнього [PERSON] Анієлло з його матірю [PERSON] за місцем її проживання. В період шлюбу, до моменту припинення фактичних шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства, за спільні кошти ними було прибане наступне майно : в грудні 2011 року автомобіль «Toyota Avensis» 2003 року випуску, державний номер [NUMBER] вартістю 243 000 грн., автомобіль зареєстрований за відповідачем; кухонний гарнітур кольору «дуб», придбаний на замовлення вартістю 6 000 грн.; мікрохвильова піч «LG» вартістю 1500 грн. ; холодильник «Samsung» з корпусом з нержавіючої сталі вартістю 5 000 грн. ; блендер «Moulinex» у корпусі білого кольору вартістю 1000 грн.; мультиварка «Реймонд» корпус пластик та нержавіюча сталь обємом 5 л., вартістю 1000 грн., фритюрниця «Saturn» вартістю 600 грн.; кухонна плита «Ardo» у корпусі з нержавіючої сталі вартістю 3 000 грн.; кухонна витяжка у корпусі з нержавіючої сталі вартістю 1000 грн.; електрочайник «Еленберг» у корпусі з нержавіючої сталі вартістю 100 грн., кухонний комбайн «Moulinex» вартістю 2000 грн., посуд кухонний (сервіз кавовий, сервіз чайний, набір посуду з нержавіючої сталі) вартістю 1000 грн., телевізор «Dex» вартістю 2000 грн.; котел опалювальний «Ariston UNO» вартістю 5 000 грн. ; меблевий гарнітур у приймальню вартістю 2 000 грн., домофон вартістю 2000 грн., диван розкладний вартістю 2000 грн.; стіл компютерний вартістю 1000 грн.; компютер «LG» (системний блок, монітор) принтер «Canon» вартістю 4 000 грн.; спальний гарнітур з корпусу МДФ , колір «Липа» вартістю 4 000 грн., мякий куток, два крісла із фурнітурою з дерева вартістю 4 000 грн.; телевізор «Sony» вартістю 4 000 грн., музичний центр «Томсон» вартістю 1000 грн., стіл журнальний каркас МДФ, верх скло вартістю 1000 грн., тумба під телевізор з матеріалу МДФ вартістю 600 грн., праска професійна на підставці вартістю 1 000 грн., ДВД програвач «ВВК» вартістю 600 грн., кондиціонер вартістю 1500 грн., телевізійний тюнер вартістю 1 000 грн., фотоапарат «Sony» вартістю 800 грн., відеокамера «Sony» вартістю 2000 грн., пральна машина «LG» вартістю 6 000 грн., тумба під умивальник з матеріалу МДФ вартістю 800 грн., дві люстри придбані в 2009 та 2010 роках вартістю 1 000 грн. обидві., штори «Ламбрекен» світло бежевого кольору вартістю 850 грн., душова кабіна вартістю 3 000 грн., дзеркало з декором вартістю 1000 грн. Перелічене майно придбане подружжям за спільні кошти, хоча позивачка не була офіційно працевлаштована, але мала сталий дохід, бо отримувала грошові кошти від матері, яка займається підприємницькою діяльністю на території Автономної Республіки Крим. Угоди про добровільний поділ майна, що є спільною сумісною власністю, між ними не досягнуто. Просила суд здійснити поділ спільного майна подружжя. Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину автомобіля «Toyota Avensis» 2003 року випуску, державний номер [NUMBER] вартістю 120 000 грн. Виділити їй у власність : - холодильник «Samsung» з корпусом з нержавіючої сталі вартістю 5 000 грн. ; - блендер «Moulinex» у корпусі білого кольору вартістю 1000 грн.; - мультиварку «Реймонд» корпус пластик та нержавіюча сталь обємом 5 л., вартістю 1000 грн., - фритюрницю «Saturn» вартістю 600 грн.; - кухонний комбайн «Moulinex» вартістю 2000 грн., - посуд кухонний (сервіз кавовий, сервіз чайний, набір посуду з нержавіючої сталі) вартістю 1000 грн., - телевізор «Dex» вартістю 2000 грн.; - телевізор «Sony» вартістю 4 000 грн., - праску професійну на підставці вартістю 1 000 грн., - фотоапарат «Sony» вартістю 800 грн., - відеокамеру «Sony» вартістю 2000 грн. - пральну машину «LG» вартістю 6 000 грн., - дві люстри придбані в 2009 та 2010 роках вартістю 1 000 грн. обидві. Інше майно залишити за відповідачем. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом, вказавши, що сторони перебували між собою в зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2003 року, який рішенням Новокаховського міського суду було розірвано 23 березня 2015 року. У період шлюбу сторонами було придбано майно : мобільний телефон IPhone 5 S вартістю 9 000 грн.; ноутбук Aser Aspire 5349 B812 G Mnkk вартістю 5800 грн., пральну машину ВЕКО вартістю 3199 грн. За адресою : [ADDRESS] були встановлені нові металопластикові вікна вартістю 18 500 грн., загальна вартість придбаного майна становить 36 499 грн. 04.07.2015 року відповідачка виїхала разом з малолітнім сином до м. Сімферополь, мобільний телефон та ноутбук, забравши з собою. Пральна машина була куплена та встановлена на початку серпня 2014 року за адресою : [ADDRESS] АРК, в квартирі частка якої на праві спільної сумісної власності належить відповідачці по справі. 27.08.2014 року для потреб сім'ї сторонами було оформлено кредитний договір у ПАТ «[PERSON] банк» та отримано грошові кошти в сумі 33 597,44 грн., з процентною ставкою 15,99 % річних. Грошові кошти були витрачені на повернення боргу ( за ремонт та відпочинок в Криму), оплату деяких побутових речей : телевізора «Dex» вартістю 2000 грн., телевізійного тюнера вартістю 1000 грн., мікрохвильової печі «LG» вартістю 1500 грн., домофону вартістю 2000 грн., який встановлено за адресою : вул. Перемоги, 6/58 в м. Нова Каховка Херсонської області; електрочайнику «Еленберг» у корпусі з нержавіючої сталі, придбаного у 2014 році за 100 грн., який відповідачка забрала з собою. Повернення кредиту відбувалося тільки відповідачем, бо позивачка ніде не працювала. На даний час шлюб розірваний, грошові кошти, отримані в кредит для потреб сім'ї, повністю вкладені в квартиру та побутові речі, що знаходяться за адресою : [ADDRESS] Крим, позивач продовжує виплачувати кредит із свого заробітку. Протягом часу з 08.04.2015 року по 02.10.2015 року [PERSON] виплачено 26 560 грн. станом на 05.10.2015 року, борг за кредитом становить 23 869,55 грн. Просив суд поділити спільно нажите майно, визнавши за [PERSON] право власності на мобільний телефон IPhone 5 S вартістю 9 000 грн.; за [PERSON] визнати право власності на ноутбук Aser Aspire 5349 B812 G Mnkk вартістю 5800 грн., пральну машину ВЕКО вартістю 3199 грн.; телевізор «Dex» вартістю 2 000 грн., телевізійний тюнер вартістю 1000 грн., мікрохвильову піч «LG» вартістю 1500 грн. Стягнути з [PERSON] 1/2 частину вартості металопластикових вікон, встановлених за адресою : [ADDRESS] АРК, в розмірі 9 250 грн., ? частину сплаченого кредитного зобовязання, після розірвання шлюбу в період з 08.04.2015 року до 02.10.2015 року в сумі 13 280 грн. Визнати залишок боргових зобовязань за кредитним договором № 500957907 від 27.08.2015 року в сумі 23 869,55 грн., спільними борговим зобовязаннями подружжя [PERSON] та розподілити їх порівну між сторонами. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, зустрічний позов не визнав. Представник відповідача позову не визнала, пояснивши, суду, що частина майна зазначеного позивачкою в позові, придбана до укладення їх шлюбу з [PERSON], його матірю, що є співвласницею квартири, де проживало подружжя [PERSON], яка перебуває на заробітках в Італії і періодично приїздить додому, купує речі в квартиру. Зокрема їй належить кухонний гарнітур кольору «дуб», придбаний на замовлення, холодильник «Samsung» з корпусом з нержавіючої сталі, кухонна плита «Ardo» у корпусі з нержавіючої сталі, кухонна витяжка у корпусі з нержавіючої сталі, котел опалювальний «Ariston UNO», пральна машина «LG», тумба під умивальник з матеріалу МДФ, душова кабіна. Автомобіль «Тойота Авенсіс» був придбаний в період шлюбу з [PERSON], проте проданий в лютому 2015 року за їх згодою. Кухонний комбайн «Мулінекс» відсутній в їх господарстві, кухонний посуд вартістю 1000 грн., зазначений у позові не конкретизований, в наборах відсутній; телевізор «Dex», телевізійний тюнер був придбаний у квартиру матері позивачки, що знаходиться в м. Сімферополі, куди подружжя [PERSON] приїздило відпочивати влітку, там він і знаходиться на теперішній час, мікрохвильова піч «LG» знаходиться теж в квартирі в м. Сімферополі. Телевізора «Sony» у них не було, праску професійну на підставці, фотоапарат «Sony», відеокамеру «Sony», електрочайник «Еленберг», ДВД програвач «ВВК» у корпусі з нержавіючої сталі забрала [PERSON] під час відїзду, дві люстри знаходяться в квартирі, де вони разом проживали з [PERSON] і [PERSON] не заперечує їх віддати. Блендер «Moulinex» у корпусі білого кольору, мультиварка «Реймонд» корпус пластик та нержавіюча сталь обємом 5 л., меблевий гарнітур у приймальню, диван розкладний, спальний гарнітур з корпусу МДФ , колір «липа», два крісла із фурнітурою з дерева, кондиціонер , стіл журнальний каркас МДФ, верх скло, тумба під телевізор з матеріалу МДФ, штори «Ламбрекен» світло бежевого кольору, дзеркало з декором, фритюрниця «Saturn», домофон знаходяться в квартирі, він не заперечує проти їх поділу, столу компютерного та компютера «LG» (системний блок, монітор) і принтеру «Canon» у них не було, вони разом купували ноутбук, який забрала [PERSON], музичний центр «Томсон» був подарований матірю [PERSON] йому особисто на день народження. За зустрічним позовом представник позивача [PERSON] зазначила, що подружжя [PERSON] в шлюбі придбали мобільний телефон «Айфон», ноутбук «Асеr», який [PERSON] забрала, пральну машину «ВЕКО», яка знаходиться в м. Сімферополі, в квартирі матері [PERSON] Окрім того, на прохання [PERSON] вони замовляли пластикові вікна в м. Нова Каховка, які встановлювали в квартирі її матері, в м. Сімферополі. Влітку 2014 року, напередодні припинення шлюбних відносин, [PERSON] з відома дружини [PERSON] брав в кредит грошові кошти, які вони витрачали на придбання побутової техніки, відпочинок та ремонт в квартирі матері. Після розірвання шлюбу [PERSON] сплачував кошти, взяті в кредит без [PERSON] Просила суд здійснити поділ спільного майна подружжя. Визнати за [PERSON] право власності на мобільний телефон «iPhone 5 S» вартістю 9000 грн., за [PERSON] визнати право власності на ноутбук «ACER Aspire5349-B812G50 Mnkk» вартістю 5800 грн., пральну машину «Веко» вартістю 3199 грн., телевізор «Dex» вартістю 2000 грн., телевізійний тюнер вартістю 1000 грн., мікрохвильову піч «LG» вартістю 1500 грн. Стягнути з [PERSON] 1/2 частину вартості металопластикових вікон, встановлених за адресою: [ADDRESS] Крим у розмірі 9250 грн. та стягнути 13280 грн., що становить 1/2 частину, сплаченого кредитного зобовязання, який був сплачений після розірвання шлюбу у період часу з 08.04.2015 року по 02.10.2015 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позов частково, зустрічний позов підтримав, будучи допитаний судом в якості свідка пояснив, що автомобіль «Тойота Авенсіс», який придбаний в період шлюбу, був проданий до розірвання шлюбу, оскільки [PERSON] хотіла придбати квартиру. Він зателефонував матері, яка погодилася сплатити гроші та відправила їх переказом. Під час перереєстрації транспортного засобу в МРЕВ була присутня [PERSON] з дитиною. Грошові кошти, які передала його мати для придбання автомобіля були передані [PERSON] За час шлюбу ними було придбано майно, частину якого забрала [PERSON] Меблевий кухонний гарнітур, газова плита, витяжка, пральна машина «LG», душова кабінка, тумба під умивальник, холодильник, газовий котел були придбані до шлюбу його матірю. Музичний центр «Томсон» його мати вислала з Італії в якості подарунку для нього особисто. Компютерний стіл та компютер з принтером, телевізор «Соні», набір посуду вартістю 1000 грн., кухонний комбайн «Мулінекс» ними не придбавалися. Деякі речі купувалися за гроші, взяті ним в кредит, про який знала [PERSON], і на даний час знаходяться в квартирі її матері в м. Сімферополі пральна машина «Веко», мікрохвильова піч, телевізор «Dex», телевізійний тюнер, також вони замовляли та встановлювали металопластикові вікна в квартирі матері. Після розірвання шлюбу ним було сплачено частково кредит, пеня та штрафи за цей час не сплачувалися, бо він вносив суми в більшому розмірі, ніж потрібно. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували між собою в зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2003 року. Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 23.03.2015 року шлюб між ними розірваний. Зі свідоцтва про народження дитини вбачається, що [PERSON] Анієлло народився 15 березня 2012 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON] Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 05 травня 2015 року визначено місце проживання малолітнього [PERSON] Анієлло, [INFO] з матірю, [PERSON]. Позивачкою зазначено, що [PERSON] намагається продати їх спільно придбане майно - автомобіль «Тойота Авенсіс» за 243 100 грн., на підтвердження чого надала інформацію з сайту в мережі Інтернет від 25.08.2015 року. Зі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.03.2015 року слідує, що співвласниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право власності від 23.04.2007 року [PERSON] є власницею 1/3 частини квартири по вул. Ракетній, 17/71 в м. Сімферополь. З договору купівлі - продажу № 271 від 10 травня 2012 року слідує, що [PERSON] купив у ПП [PERSON] металопластикові вироби, сума замовлення складає 18 500 грн. Вартість замовлення включає всі фактичні витрати постачальника щодо надання відповідних послуг. В договорі зазначено адресу доставки металопластикових виробів [ADDRESS]. [PERSON] надано суду гарантійний талон на мікрохвильову піч LG Electronic Inc., яка придбана в ТОВ «Комфі-Трейд» вул. Євпаторійське шосе,8, накладну від 22.04.2003 року видану постачальник ПП [PERSON] на котел «Ariston uno 24 MFFI» вартістю 2850 грн.; розрахункову квитанцію про придбання пральної машини «LG» за 1890 грн. 14.06.2003 року в магазині «Візит»; гарантійний талон на холодильник «Samsung» модель RT 30 MBSS, придбаний [PERSON] 06.09.2006 року в магазині ТОВ «Торг-Сервіс Візит», гарантійний талон на ноутбук Aser Aspire 5349B812 G Mnkk, виданий 01.10.2012 року, гарантійний талон на мобільний телефон IPhone 5 S, що виданий 04.02.2014 року. Крім того [PERSON] надав суду чек про оплату пральної машини ВЕКО вартістю 3199 грн., придбаної в магазині «Технополіс-1» м. Нова Каховка 08.08.2014 року. З довідки відділення ДАІ м. Нова Каховка УМВС України в Херсонській області від 23.09.2015 року слідує, що 06.12.2011 року було зареєстровано автомобіль «Toyota Avensis» державний номер ВТ 0333 АI за [PERSON], 10.02.2015 року вказаний автомобіль був знятий з обліку для реалізації. З довідки рахунку від 12.02.2015 року слідує, що автомобіль «Toyota Avensis» свідоцтво про реєстрацію САЕ 684658 придбано [PERSON] за 149 000 грн. [PERSON] видано доручення [PERSON] від 13.09.2010 року на представництво її в усіх державних органах, в тому числі на укладення угод від її імені, що діяла на час придбання нею автомобіля «Toyota Avensis». 27.08.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено кредитний договір на суму 33 597,44 грн. з процентною ставкою за користування кредитом 15,99 %, з датою остаточного повернення кредиту в серпні 2017 року. З довідки ПАТ «Альфа-банк» від 05.10.2015 року слідує, що [PERSON] дійсно уклав кредитний договір № 500957907 на суму 33 597,44 грн. з ПАТ «Альфа-Банк» 27.08.2014 року. Станом на 05.10.2015 року заборгованість за договором складає відсотки 304,02 грн., комісія 846,66 грн., залишок суми кредиту 22 815,40 грн., загальна сума заборгованості станом на 05.10.2015 року складає 23 869,55 грн. З квитанцій про погашення кредиту слідує, що [PERSON] сплатив грошові кошти в рахунок погашення кредитної заборгованості в сумі 5 000 грн. 08.04.2015 року, 3185 грн. 08.04.2015 року, 1635 грн. - 06.05.2015 року, 5800 грн. - 08.04.2015 року, 2095 грн. - 02.10.2015 року , 2185 грн. -07.09.2015 року, 2285 грн. - 30.05.2015 року, 2000 грн. - 21.07.2015 року, 2285 грн. - 03.08.2015 року. З пояснень свідка [PERSON] слідує, що квартира, в якій проживали [PERSON] належить також матері [PERSON], яка перебуває на заробітках в Італії. Ще до укладення шлюбу з [PERSON], в квартирі було зроблено ремонт, придбано кухонний гарнітур, газову плиту, витяжку, встановлена душова кабінка, тумбочка під умивальник, пральна машинка та холодильник, встановлений газовий котел за гроші матері [PERSON] Коли [PERSON] виїжджала, то забрала всі свої речі та побутову техніку, придбану з [PERSON] за спільні кошти. Їй відомо, що подружжя в період шлюбу придбавали пластикові вікна, які замовляли в м. Нова Каховка, встановлювали в квартирі матері [PERSON], в м. Сімферополь, про це їй говорила [PERSON]. [PERSON] брав кредит для потреб сім'ї , їй також відомо, що коли відносини між подружжям погіршилися, вони вирішили продати автомобіль, бо Настя хотіла купити однокімнатну квартиру у м. Нова Каховка, в лютому 2015 року вони її продали, Насті про це було відомо. З пояснень свідка [PERSON] слідує, що він був присутній, коли [PERSON] забирала речі з квратири [PERSON], було багато коробок і сумок. Потім [PERSON] запросив його в квартиру, щоб зафіксувати факт відсутності речей [PERSON] в його квартирі, в ній були меблі, речей не було. З пояснень свідка [PERSON] слідує, що він знає [PERSON] з дитинства, був в квартирі, де він проживав до його шлюбу з [PERSON], в квартирі були кухонні меблі, витяжка, газова плита, котел, пральна машина. Телевізор «Dex» вони купували у квартиру, що знаходиться в м. Сімферополі, компютерного столу і компютера з принтером у них не було, був ноутбук, який він допомагав їм купувати. Музичний центр подарувала [PERSON] мати, вислала з Італії. Він позичав йому гроші в сумі 20 000 грн. на короткий час, бо вони робили ремонт в квартирі матері [PERSON], встановлювали пластикові вікна, потім він повернув гроші і говорив, що взяв кредит, про який знала [PERSON] Йому відомо, що [PERSON] продав автомобіль, про це знала його дружина. Автомобіль купувала мати [PERSON] і продавали вони автомобіль з відома матері. З довідки директора територіального сервісного центру 6545 МВС України в Херсонській області слідує, що автомобіль «Toyota Avensis» 2003 року випуску, 25.12.2015 року зареєстрований за [PERSON] Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; Особистою приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя. Згідно зі ст.65 ч.4 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Згідно зі ст. 70, 71 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Відповідно до п.22, 23,24 Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу,визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя",поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК , ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК). З матеріалів справи слідує, подружжя [PERSON] перебувало в зареєстрованому шлюбі. За час спільного сумісного проживання в шлюбі вони придбали автомобіль «Toyota Avensis» 2003 року випуску, державний номер [NUMBER], який був відчужений в період шлюбу і на даний час не зареєстрований за сторонами, тому суд вважає, необхідним виключити його зі складу спільно нажитого майна, що підлягає поділу, оскільки як слідує з пояснень свідків автомобіль був проданий за згодою обох із подружжя. Крім того , в період шлюбу вони придбали мікрохвильову піч «LG» вартістю 1500 грн., блендер «Moulinex» у корпусі білого кольору вартістю 1000 грн.; мультиварку «Реймонд» корпус пластик та нержавіюча сталь обємом 5 л., вартістю 1000 грн., фритюрницю «Saturn» вартістю 600 грн., електрочайник «Еленберг» у корпусі з нержавіючої сталі вартістю 100 грн., телевізор «Dex» вартістю 2000 грн.; меблевий гарнітур у приймальню вартістю 2 000 грн., домофон вартістю 2000 грн., диван розкладний вартістю 2000 грн.; спальний гарнітур з корпусу МДФ , колір «Липа» вартістю 4 000 грн., мякий куток , два крісла із фурнітурою з дерева вартістю 4 000 грн.; стіл журнальний каркас МДФ, верх скло вартістю 1000 грн., тумбу під телевізор з матеріалу МДФ вартістю 600 грн., праску професійну на підставці вартістю 1 000 грн., ДВД програвач «ВВК» вартістю 600 грн., кондиціонер вартістю 1500 грн., телевізійний тюнер вартістю 1 000 грн., фотоапарат «Sony» вартістю 800 грн., відеокамеру «Sony» вартістю 2000 грн., дві люстри придбані в 2009 та 2010 роках вартістю 1 000 грн., штори «Ламбрекен» світло бежевого кольору вартістю 850 грн., дзеркало з декором вартістю 1000 грн., а також мобільний телефон IPhone 5 S вартістю 9 000 грн.; ноутбук Aser Aspire 5349 B812 G Mnkk вартістю 5800 грн., пральну машину ВЕКО вартістю 3199 грн. Суд вважає, що мобільний телефон IPhone 5 S є річчю індивідуального користування, ним користується [PERSON], чого не заперечує [PERSON], тому суд виключає його з переліку майна, що підлягає поділу, як і музичний центр «Томсон», що був подарований [PERSON] його мамою особисто йому. Відповідачем [PERSON] надано письмові докази на підтвердження того, що кухонний гарнітур кольору «дуб», холодильник «Samsung» з корпусом з нержавіючої сталі, кухонна плита «Ardo» у корпусі з нержавіючої сталі, кухонна витяжка у корпусі з нержавіючої сталі, котел опалювальний «Ariston UNO», пральна машина «LG», тумба під умивальник з матеріалу МДФ, душова кабіна були придбані його матірю [PERSON] до укладення їх шлюбу з [PERSON], зазначені обставини підтвердили свідки, тому суд виключає зазначене майно зі спільно нажитого майна подружжя. Окрім того, [PERSON] та свідками зазначено, що кухонний комбайн «Мулінекс», кухонний посуд у наборах вартістю 1000 грн., стіл компютерний, компютер «LG» (системний блок, монітор) і принтер «Canon», телевізор «Sony» серед спільно придбаного майна відсутні, позивачкою докази про придбання зазначеного майна в період шлюбу не надані, представником позивача позовні вимоги не уточнені, тому суд виходить з пояснень відповідача [PERSON], доказів наданих ним та виключає зазначене майно з переліку майна подружжя, що підлягає поділу. Таким чином, сторонами за час шлюбу придбано майно на загальну суму 40 549 грн., частка кожного з подружжя складає 20 274,50 грн. Позивачка просить виділити їй певне майно, зазначене в позові : блендер «Moulinex» у корпусі білого кольору вартістю 1000 грн.; мультиварку «Реймонд» корпус пластик та нержавіюча сталь обємом 5 л., вартістю 1000 грн., фритюрницю «Saturn» вартістю 600 грн.; телевізор «Dex» вартістю 2000 грн.; праску професійну на підставці вартістю 1 000 грн., фотоапарат «Sony» вартістю 800 грн., відеокамеру «Sony» вартістю 2000 грн., на суму 8400 грн., проти чого не заперечував відповідач [PERSON] з чим погоджується суд, до того ж деякі речі [PERSON] вже забрала до поділу майна. Окрім того, за адресою її проживання знаходиться мікрохвильову піч «LG» вартістю 1500 грн., ноутбук Aser Aspire 5349 B812 G Mnkk вартістю 5800 грн., пральна машина «Веко» вартістю 3199 грн., ДВД програвач «ВВК» вартістю 600 грн., телевізійний тюнер вартістю 1000грн., електрочайник «Еленберг» у корпусі з нержавіючої сталі вартістю 100 грн. на суму 12 199 грн., яке купувалося за спільні кошти подружжя та встановлювалося в квартирі матері [PERSON] для їх спільного користування та залишилося після розірвання шлюбу, а деяке майно [PERSON] за згодою [PERSON] забрала після припинення шлюбних відносин, тому суд вважає за доцільне зазаначене майно також виділити у власність позивачки. Вартість майна, що підлягає виділенню у власність позивачки складає 20 599 грн., що перевищує частку в подружжі на 324,50 грн., тому суд вважає, що дві люстри придбані в 2009 та 2010 роках вартістю 1 000 грн. підлягають виділенню у власність [PERSON] [PERSON] не наполягає на стягненні з [PERSON] компенсацій різниці в частках подружжя в сумі 324 грн. 50 коп. , тому суд здійснює поділ без стягнення компенсації. [PERSON] у власність виділяється наступне майно : меблевий гарнітур у приймальню вартістю 2 000 грн., домофон вартістю 2000 грн., диван розкладний вартістю 2000 грн.; спальний гарнітур з корпусу МДФ , колір «липа» вартістю 4 000 грн., мякий куток , два крісла із фурнітурою з дерева вартістю 4 000 грн.; стіл журнальний каркас МДФ, верх скло вартістю 1000 грн., тумба під телевізор з матеріалу МДФ вартістю 600 грн., кондиціонер вартістю 1500 грн., дві люстри придбані в 2009 та 2010 роках загальною вартістю 1 000 грн., штори «Ламбрекен» світло бежевого кольору вартістю 850 грн., дзеркало з декором вартістю 1000 грн. на загальну суму 19 950 грн., що менше на 324,50 грн. від його частки у майні подружжя. Все перелічене майно перебуває в квартирі, де проживало подружжя [PERSON], позивачка проживає в Автономній Республіці Крим, що є тимчасово окупованою територією, тому переміщення зазначеного майна, в разі виділення його позивачці у власність є неможливим та створить певні складнощі і зайві витрати, до того ж воно придбавалося для конкретної квартири, тому суд важає, обгрунтованим саме такий поділ майна. За час шлюбу сторони придбали металопластикові вікна, вартість яких складає 18 500 грн., які встановлені за місцем проживання [PERSON] за адресою : [ADDRESS], тому суд вважає, що з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] 1/2 частина їх вартості у сумі 9 250 грн. Крім того, за час шлюбу [PERSON] брав в кредит грошові кошти, які витрачалися для потреб родини, що підтвердили свідки і не спростувала позивачка та її представник, тому суд вважає, що зазначені зобовязання є спільними для подружжя, [PERSON] після розірвання шлюбу було сплачено в рахунок погашення кредитної заборгованості гроші в сумі 26 560 грн., тому з відповідачки підлягає стягненню на його користь половина сплачених ним грошей в сумі 13 280 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір в розмірі, пропорційному сумі задоволених позовних вимог 243,60 грн., оскільки позов подавався до 01.09.2015 року. З [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] судовий збір пропорційно сумі задоволених зустрічних позовних вимог - 977,40 грн.

Outcome: partial