Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

[PERSON] звернувся доОвідіопольського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON]про стягнення матеріальної та моральноїшкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просить стягнути з Відповідача на свою користь матеріальну шкоду з врахуванням виплати страхового відшкодування від МТСБУ, моральної шкоди в розмірі 20 000 гривень та судових. Свої позовні вимоги Позивач обґрунтовує тим, що 13.09.2018 року о 06:45, відбулась дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля «HyndaiTucson» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Chrysler» державний номер [NUMBER] (Білорусь) під керуванням [PERSON] . Пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль «HyndaiTucson» державний номер [NUMBER] належить Позивачу, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію на вказаний автомобіль. Згідно постанови по справі № 509/3597/18 від 13 вересня 2018 року, яка набрала законної сили, вбачається що зіткнення відбулось внаслідок недотримання безпечної дистанції та безпечної швидкості руху [PERSON] . Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оскільки судом встановлено, що в момент дорожньо-транспортної пригоди автомобілем «Chrysler» державний номер [NUMBER] (Білорусь), керував відповідач [PERSON] на законній підставі, тому саме він є особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки (автомобілем). Відповідно до Звіту ТОВ «Авто Одекс», виконаного на замовлення позивача експерта № 28-08/18 від 17.10.2018 р. про оцінку автомобіля «HyndaiTucson» державний номер [NUMBER] , вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля«HyndaiTucson» державний номер [NUMBER] , пошкодженого при ДТП 13.08.2018 р. дорівнює ринковій вартості автомобіля та становить 355 416 гривні 93 коп. З наданих позивачем доказів вбачається, що відповідач за місцем проживання, а саме [ADDRESS] , отримав досудову претензію, яку відмовився задовольнити добровільно, про що повідомив позивача листом від 24.11.2018 року, та не погодився з розміром визначеного розміру матеріальної шкоди, однак будь-яких інших доказів які підтверджують необґрунтованості, наданого позивачем звіту про оцінку, або іншого звіту про оцінку суду не надав. Ухвала про відкриття провадження та розгляд справи в порядку загального позовного провадження, разом з позовною заявою та копіями документів [PERSON] була отримана, відзив на позовну заяву від [PERSON] не надходив. [PERSON] звернувся до суду з письмовим клопотанням про надання позовної заяви та копій матеріалів цивільної справи з перекладом на зрозумілу йому мову, а саме «російську» або «білоруську». 29.03.2019 року позовна заява, копії доказів по справі та завірені переклади на російську мову були направлені на адресу [PERSON] , однак повернулись з відміткою про «невитребування». Переклад був здійснений за рахунок та на замовлення [PERSON] , що підтверджується оригіналом прибуткового касового ордеру №91 від 29.03.2019 року. Ухвалою від 3 травня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. 7.05.2019 ухвала про закриття підготовчого провадження була направлена на адресу [PERSON] разом з повісткою, однак поштове відправлення повернулось з відміткою «невитребування». Згідно ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України"). Судом було вжито всіх можливих заходів для повідомлення [PERSON] про дату та місце проведення судових засідань, за наведених обставин суд вважає що відповідач об`єктивно обізнаний про наявність спору як взагалі, так і про підстави та предмет позовних вимог конкретно, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини явки суд не повідомляв, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався. Позивач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду не заперечував. За наведених обставин суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі ст. 280 ЦПК України. Дослідивши повно та всебічно всі обставини справи, надавши правову оцінку доказам по справі, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково, з огляду на таке: На момент ДТП цивільно правова відповідальність [PERSON] була застрахована згідно договору міжнародного страхування «Зелена Картка».(копія міститься в матеріалах справи). Відповідно до ст. 36.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо розмір заподіяної шкоди перевищує розмір страхової суми, то розмір страхової виплати обмежується такою виплатою. Відповідно до ст. 9.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума за шкоду, заподіяну майну потерпілого складає 100 000 гривень. Згідно наданих суду доказів вбачається, що за вказаним страховим випадком [PERSON] отримав страхове відшкодування в розмірі 102 000 гривень, що підтверджується випискою з рахунку № 245805 - 2018/ 1203 . Відповідно до Звіту ТОВ «Авто Одекс», виконаного на замовлення позивача експерта № 28-08/18 від 17.10.2018 р. про оцінку автомобіля «HyndaiTucson» державний номер [NUMBER] , вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «HyndaiTucson» державний номер [NUMBER] , пошкодженого при ДТП 13.08.2018 р. дорівнює ринковій вартості автомобіля та становить 355 416 гривні 93 коп. Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду яка висловлена в постанові від 04 липня 2018 року за результатами розгляду справи № 755/18006/15-ц: Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно з частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідачем не надано суду ніяких доказів на підтвердження, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно статті 1194 ЦК України,особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). 355 416,93 - 102 000 = 253 416,93 грн Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Суд враховує також, що відповідач [PERSON] ,винний у скоєнні ДТП, до теперішнього часу ніякої допомоги позивачу не надав, проігнорувавши досудову претензію, яка направлялась позивачем, та проігнорував судові засідання. Щодо стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне: Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику з справ про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема в моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] в дійсності зазнав моральних страждань в результаті нехтування відповідачем правилами дорожнього руху. Беззаперечно зіткнення в результаті якого автомобіль отримав такі важкі пошкодження завдало позивачу моральних страждань як в момент самого зіткнення, через фізичні страждання так і мало негативний вплив як наслідок пошкодження майна та позбавлення можливості вільного та комфортного пересування. За наведених обставин суд вважає за можливе та достатнє стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень. Щодо заявлених витрат на юридичну допомогу суд зазначає наступне: Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, тож цю вимогу слід залишити без задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати згідно попереднього орієнтовного розрахунку наданого позивачем разом з позовною заявою з врахуванням витрат на переклад, без врахування витрат на юридичну допомогу, а загалом 6 455,42 гривень.

Outcome: partial