Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом в суд та просить визнати кредитний договір №7/2612/07-6-Б від 26.12.2007 року , укладений між нею та відповідачем, а також договір іпотеки від 26 грудня 2007року , недійсним із застосуванням наслідків недійсності нікчемного правочину та застосування односторонньої реституції ,а саме зобов'язати Банк не стягувати з позивачки пеню та штрафні санкції, тощо так як вважає умови договору такими, що суперечать нормам цивільного законодавства. При цьому вказує що всупереч вимог 4.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» в Кредитному договорі не вказано суми кредиту, детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача. Відсутній графік погашення. Не відомо скільки позивачка має сплачувати щомісячно по тілу кредиту та відсотках за користування кредитом. Банком визначено мінімальну суму щомісячного платежу виходячи з того, що термін кредиту становить 60 місяців. В той же час кінцевий термін повернення кредиту - 10 грудня 2017 року. Тобто, договір укладено на 120 місяців. Банком всупереч умов кредитного договору зроблено розрахунок мінімального щомісячного платежу. Відповідно до кредитного договору позивачці надано 250 000 (двадцять п'ятдесят тисяч) грн. Строк кредиту до 17 грудня 2017 року, тобто на 120 місяців. Отже, щомісячний платіж мав становити 2 083 (дві тисячі вісімдесят три) грн. 33 коп. Загальна сума процентів за користування кредитом, відповідно до розрахунку позивача, становить 256 152 (двісті п'ятдесят шість тисяч сто п'ятдесят дів) грн. 31 коп. Загальна сума по тілу кредиту та процентів за користування кредитом мала б становити 506 152 (п'ятсот шість тисяч сто п'ятдесят дві) грн. 31 коп. Отже, щомісячний платіж мав би становити 4 217 (чотири тисячі двісті сімнадцять) грн. 94 коп. В той же час в кредитному договорі визначено такий платіж 5 108,56 грн. А тому рахує ,що загальна сума переплати по кредиту становить 106 874 (сто шість тисяч вісімсот сімдесят чотири) грн. 89 коп. Кредитний договір не містить всіх необхідних умов, зокрема, тип відсоткової ставки, детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг, варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги. Кредитний договір містить несправедливі умови. Існує істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Відповідно до п.4.2.5 кредитного договору - 4.2.5. банк має право вимагати від позичальника документи, що підтверджують його поточний фінансовий стан. У відповідності до п.п. 4.3.5., 4.3.6., 4.3.7., 4.3.10. п.4.3. договору - позичальник зобов'язаний: -достроково виконати зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та можливих штрафних санкцій у випадках, визначених в даному договорі; Протягом дії цього договору не здійснювати будь-яких дій щодо зниження вартості засобу забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань по цьому договору, а також надавати банку можливість перевірки його дійсності та грошової оцінки; Протягом двох робочих днів банк про зміну адреси, номерів телефонів, прізвища та імені, а також про факти розлучення, одруження, народження дітей та інших обставин, що можуть вплинути на виконання зобов'язань за цим договором, з наданням відповідних документів, що їх підтверджують; Надати додаткові засоби забезпечення за цим договором у разі суттєвого погіршення фінансового стану позичальника, невиконання дії або визнання недійсним договору іпотеки, зазначеного у п.п.2.2. цього договору зниження вартості забезпечення виконання зобов'язань за цим договором. Згідно п. 8.2. кредитного договору - у випадку, якщо на вимогу банку позичальник не з'являється для укладення чергової додаткової угоди щодо визначення розміру відсоткової ставки, або сторони не зможуть дійти згоди щодо розміру відсоткової ставки, позичальник зобов'язаний протягом 7 (семи) робочих днів достроково виконати зобов'язання щодо повернення кредиту, сплаті нарахованих відсотків та можливих штрафних санкцій. Кредитний договір містить лише 3 зобов'язання банку і 6 прав. В той же час позичальник має 13 зобов'язань та лише одне право. І це єдине право швидше є обов'язком. Адже відповідно до п.4.4.1 кредитного договору позичальник має право достроково повністю або частково погасити кредит та нараховані відсотки, попередивши письмово банк про свої наміри не пізніше як за десять робочих днів до дати погашення. Кредитний договір містить надто широкий перелік підстав дострокового розірвання банком в односторонньому порядку кредитного договору. Це право не залежить від волевиявлення позичальника. В той же час позичальник такого права не має. Кредитний договір містить положення про відповідальність виключно позичальника. Банк за порушення умов кредитного договору не несе жодної відповідальності (п.п. 5.1., 5.2. п.5 Кредитного договору). Положення кредитного договору про відповідальність суперечить ст. 61 Конституції України. Відповідно до цієї статті - ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Кредитний договір передбачає відповідальність, як у вигляді пені, так і штрафу. Відповідно до ст. 549 ЦК України пеня та штраф є один видом юридичної відповідальності (неустойкою). Розмір штрафних санкцій є надзвичайно великим - 365 % річних, без врахування штрафу. Відповідно до ст. З Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Облікова ставка Національного банку України за період користування кредитом не перевищувала 12% річних. На сьогоднішній день її розмір становить 6,5% річних (подвійна облікова ставка 13 %). Розмір відповідальності позичатьника більше, ніж в тридцять разів перевищує максимально можливий розмір відповідальності, встановлений законодавством. Відповідно до приписів ч.2 ст. 548 ЦК України недійсне зобов'язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов'язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Цивільним кодексом України у параграфі 6 глави 49 не передбачено інших негативних наслідків визнання недійсним основного зобов'язання, забезпеченого іпотекою, як визнання недійсним і додаткового зобов'язання. А тому в зв'язку з визнанням недійсним кредитного договору мають бути визнаний недійсним іпотечний договір. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному об'ємові. Представник відповідача ПАТ КБ "Надра" Рищук В.В. в судовому засіданні позовну заяву не визнав та доводи позивачки рахує надуманими та такими ,що суперечать дійсним обставинам справи. При таких обставинах просить відмовити в задоволені позовних вимог. Суд вивчивши матеріали справи , заслухавши позивачку та представників сторін по справі рахує позов таким що підлягає до часткового задоволення із наступних причин. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Також ч.1 ст.1056 ЦК України встановлює, що позичальник має право відмовитися від одержання кредиту частково або в повному обсязі, повідомивши про це кредитодавця до встановленого договором строку його надання, якщо інше не встановлено договором або законом. При укладенні спірного договору відповідачу були відомі усі умови договору та не існувало ніяких інших умов, які б примусили його прийняти ці умови на вкрай невигідних для себе умовах. Відповідно до ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Згідно ст.192 Цивільного кодексу України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Таким чином, відповідно до законодавства України гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, що і було дотримано сторонами при укладені спірного договору позики. Статті 47 та 49 Закону України «Про банки та банківську діяльність» визначають операції банків із розміщенням залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії. Стаття 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» визначає банківський кредит, як будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимог боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. При цьому, відповідно до цієї статті кошти - це гроші у національній валюті або іноземній валюті чи їх еквівалент. Даний принцип дотриманий при укладені спірного договору. Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно із ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог ст. 203 ЦК України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Ст. 638 ЦК України передбачено, що договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а саме умови, за якими має бути досягнуто згоди. При укладені кредитного договору №7/2612/07-6-Б від 26 грудня 2007 року було досягнуто згоди про надання кредиту в розмірі 250000гривень терміном до 10 грудня 2017 року зі сплатою відсотків в розмірі 20,49% річних. Відповідно до ст.207 ч.2 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний сторонами. Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Згідно ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідач обґрунтовано зіслався на те ,що сторони спірного Кредитного договору

Outcome: partial