Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

06.02.2014 року [PERSON], яка дії в інтересах неповнолітньої [PERSON] та [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Орган опіки та піклування виконкому Краматорської міської ради про позбавлення батьківських. 11.03.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Орган опіки та піклування виконкому Краматорської міської ради про визначення порядку спілкування з дітьми. 01.08.2014 року позивачкою надано заяву про залишення її позову без розгляду, про що судом винесено ухвалу. Із позову вбачається, що з жовтня 2003 року позивач співмешкав з [PERSON]. У них народилися діти [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. До спільного життя з позивачем, відповідачка перебувала 5 років у шлюбі та не мала дітей. [PERSON] постійно наголошувала позивачу про те, що запорукою їх щасливого сімейного життя мають бути діти. Тобто, створюючи сім'ю відповідачка обирала позивача, як батька своїх майбутніх дітей. Але, нажаль, сімейне життя у них не склалося. З вересня 2008 року вони мешкають окремо. Діти залишилися проживати з матір'ю за адресою [ADDRESS]. Приблизно з 2010 року, діти проживали з бабусею, матір'ю [PERSON], [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Це підтверджується тим, що дівчатка відвідують школу, що знаходиться в с. Красногірка, а не за місцем прописки. Перший час, після припинення проживання, відповідачка не чинила перешкод у спілкуванні з дітьми. Відпускала їх на різноманітні розважальні заходи, вони разом провідували родичів позивача, весело проводили час. Він постійно забирав дітей з дитячого садочка, старшу доньку з гуртків. Також має ряд фотознімків, які підтверджують гарні та доброзичливі відносини між відповідачем-позивачем та дівчатками. Він регулярно перераховував гроші на банківський рахунок відповідачки на утримання дітей, про це свідчать квитанції. В квітні 2011 року, [PERSON] переїхав на постійне місце проживання до міста Харкова. Практично кожні вихідні приїжджав до Краматорська, спілкувався з дівчатками. Крім цього [PERSON] та [PERSON] постійно спілкувалися з його батьками, сестрою та її дітьми. Проводили канікули на дачі у його батьків. На початку 2012 року він одружився. Довгий час йому вдалося приховувати це від матері його дітей, адже запорукою його спілкування з ними, на думку відповідачки є те, що він не одружений та не проживає з жінкою однією сім'єю Після того як [PERSON] стало відомо про шлюб, вона почала відмовляти у спілкуванні з дітьми, практично звела нанівець спілкування. Жодним чином не допускала того, щоб позивач поздоровляв доньок зі святами. Не дозволяла дітям брати подарунки від нього та його рідні. Викидала на сміття продукти харчування, які він передавав з городу батьків. Заявляла про те, що за побачення з дітьми потрібно плати гроші. Спілкування з дочками припинилося зовсім. Він благав позивачку побачитися з дітьми, натомість вона категорично відмовляла, налагоджувала дітей проти нього та його рідні. Постійно наголошувала, що дітям батько не потрібен, насильно заставляла [PERSON] та [PERSON] не говорити про нього, знищувала мобільні телефоні та сім карти, які він давав дітям для спілкування. Неодноразово були ситуації коли він домовлявся з позивачкою-відповідачкою про побачення з дітьми, платив їй гроші за це, приїздив з Харкова, натомість вона відключала мобільний та домашній телефони, вивозила дітей до подружок. Він був змушений повертатися не побачивши дівчат. В останнє дітей він бачив 01 вересня 2013 року на подвір'ї школи № 20 м. Краматорська. Відповідачка не дозволила навіть наблизитися та привітатися до дітей. Вона навмисно притуляла дівчаток обличчям до обличчя, щоб вони навіть не могли його бачити. Вказане відбулося на очах вчителів та учнів школи. Позивачу було дуже соромно за поведінку відповідачки, він довго розмовляв про це з вчителями, натомість [PERSON], забравши дітей пішла геть зі шкільного подвір'я. Відповідач-позивач дуже хоче відновити нормальне, систематичне спілкування з [PERSON] иа [PERSON], оскільки мирним шляхом це не можливо він звернувся з заявою 29.01.2014 року до служби у справах дітей Краматорської міської ради з прохання допомогти йому порозумітися з [PERSON] Однак, реакцією на цю заяву у відповідачки було те, що вона 04.02.2014 року подала позов до Краматорського міського суду про позбавлення його батьківських прав. Таким чином, оскільки сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дітей, мають обопільне бажання приймати участь у цьому і спілкування між ними та дітьми не перешкоджає нормальному розвитку дітей, але виникли непорозуміння щодо врегулювання питання з приводу побачень батька з доньками, просить суд визначити батьку [PERSON] та [PERSON], наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітніми доньками: 1. Зобов'язати [PERSON] повідомляти [PERSON], не пізніше ніж за добу, про зміну перебування дітей [PERSON] та [PERSON]. 2. Встановити можливість постійного, у будь-який час для [PERSON] та [PERSON], спілкування по телефону з батьком, [PERSON]. Зобов'язати [PERSON] повідомити [PERSON] номери мобільних телефонів доньок. 3. Встановити наступні дні для спілкування [PERSON] з доньками [PERSON] та [PERSON] у перший та третій тиждень місяця з 12 години суботи до 20 години суботи та з 12 години неділі до 18 години неділі, дні народження доньок з 12 години до 18 години; у всі святкові дні та державні свята з 12 години до 18 години, без присутності матері та дарувати донькам подарунки. Позивач у судовому засіданні позовну заяву просив задовольнити у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] та її представник у судовому засіданні у задоволенні позовних вимог просили відмовити. У судовому засіданні прокурор просив позов задовольнити частково. Представник третьої особи - органа опіки та піклування виконкому Краматорської міської ради суду пояснила, що з 2004 по 2008 року, [PERSON] та [PERSON] проживали спільно. Від спільного проживання мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У 2008 році [PERSON] та [PERSON] припинили спільне проживання. Діти залишились проживати в родині матері, яка займається їх вихованням, навчанням, утриманням, лікуванням та розвитком. Батько дітей, [PERSON], вихованням, утриманням та розвитком дітей не займається, їх долею, життям та здоров'ям не цікавиться; не проявляє до них батьківської турботи та уваги, безвідповідально відноситься до майбутнього своїх дітей, добровільної матеріальної допомоги не надає. Відповідно до інформації Краматорської загальноосвітньої школи № 20, де навчаються малолітні [PERSON] та [PERSON] за час навчання дітей в закладі їх батько, [PERSON] навчальний заклад не відвідував, навчанням дітей не цікавився, не приймав участі в батьківських зборах та інших формах роботи з батьками. Для з'ясування думки малолітніх [PERSON], [INFO] [PERSON], [INFO], за запитом суду було проведено їх психологічне обстеження. За висновком психологічної служби міського управління освіти по результатам психологічного обстеження малолітніх [PERSON] та [PERSON] встановлено, що рівень інтелектуального розвитку дітей відповідає віковій нормі. Своєю сім'єю діти вважають сім'ю матері, бабусі та дідуся по лінії матері. В усіх використаних методиках діти дають позитивну оцінку матері, близьким родичам по лінії матері. Про батька та його родичів розмовляти відмовились. Таким чином, прихильність дітей до батьків є неоднозначна До матері є тісна психоемоційна прихильність. У відношеннях з батьком існує дистанція. У відповідності з ч.4 ст.155 Сімейного кодексу України ухилення кого - небудь з батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.2 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Таким чином, [PERSON] самоусунувся від виховання та утримання своїх малолітніх доньок. На підставі вищевикладеного, враховуючи інтереси малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] Свідок [PERSON] у судовому засіданні суду пояснила, що позивачка-відповідачка її донька. У неї є доньки, [PERSON] та [PERSON]. Батько дітей з ними не спілкується, їх життям не цікавиться. Спочатку він приїжджав до дітей, а останні 3 роки зовсім зник. Вважає, що дітям буде краще з мамою. Свідок [PERSON] пояснив, що відповідачка його донька. У неї є діти, які з батьком не спілкуються, а проживають з ним та його дружиною, тобто з бабусей та дідусем. За останні роки, він позивача жодного разу не бачив. Його батьки дзвонили, просили побачити онуків. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що позивач їх син, у нього є дві доньки [PERSON] та [PERSON]. Він дуже любить доньок, але їх мати не дає з ними спілкуватися, не дозволяє бачитися. Вони неодноразово зверталися до [PERSON] та її батьків з проханням побачитися з онуками але ті відмовляють. Свідок [PERSON] пояснила, що позивач її брат. [PERSON] та [PERSON] її племінниці, а також вона є хрещеною мамою [PERSON]. ЇЇ брат кохає дітей, дуже сумує за ними, постійно цікавиться, але позивачка відмовляє в побаченні. Вона сама неодноразово зверталася з проханням побачити племінниць, погуляти з ними, але позивачка-відповідачка заперечує, пояснюючи, що вона може переказати брату і той також побачить дітей. Вислухавши пояснення сторін, свідків, думку прокурора, органа опіки та піклування виконкому Краматорської міської ради, дослідивши у сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити частково з наступних підстав. Дані правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. При цьому, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Саме батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України і на кожного з них покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно вимог ст.ст. 150, 155 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх повноважень і не звільніє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст.153 Сімейного кодексу України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. 3 ст. 151 СК України батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства Право на виховання дитини включає низку правомочностей. Насамперед, виховання неможливе без особистого спілкування дитини з батьками. Згідно ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ч. 3 цієї ж статті той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 159 Сімейного кодексу України встановлює право того батька, хто проживає окремо від дитини, на звернення до суду з позовом про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною та у її вихованні. При цьому здійснення батьками своїх прав на виконання обов"язків щодо виховання та розвитку дитини батьки зобов'язані поважати дитину, піклуватися про її здоров"я, при цьому батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] і позивач перебували в цивільному шлюбі з жовтня 2003 року по вересень 2008 року. Від цивільного шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. (а.с.20,21). Згідно довідки з місця роботи та характеристики, [PERSON] працює та за місцем роботи характеризується позитивно. (а.с.79). Згідно, наданих позивачем ,оригіналів фото, видно, що він на них з доньками на відпочинку та святах. Як вбачається з довідки про доходи в різні роки, [PERSON] постійно сплачує аліменти на утримання дітей, так у 2009 році ним сплачено 8678 грн, у 2010 році- 11900 грн, у 2011 році-3834 грн, 2012 рік- 5100 грн .(а.с.71- 78). Згідно довідки [PERSON]. за період з 08.07.2011 року по 25.03.2013 року на її користь утримано з заробітної плати [PERSON] 8875,86 грн.(а.с.117). За висновком психологічної служби міського управління освіти по результатам психологічного обстеження малолітніх [PERSON] та [PERSON] встановлено, що рівень інтелектуального розвитку дітей відповідає віковій нормі. Своєю сім'єю діти вважають сім'ю матері, бабусі та дідуся по лінії матері. В усіх використаних методиках діти дають позитивну оцінку матері, близьким родичам по лінії матері. Про батька та його родичів розмовляти відмовились. Таким чином, прихильність дітей до батьків є неоднозначна До матері є тісна психоемоційна прихильність. У відношеннях з батьком існує дистанція. В судовому засіданні встановлено, що позивач 29.01.2014 року звертався до служби у справах дітей Краматорської міської ради з проханням допомогти порозумітися з [PERSON] з приводу спілкування з дітьми, однак позитивного результату це не дало, тобто суд вважає цю обставину, як спростування доводів позивачки про небажання відповідача брати участь у вихованні дітей та байдужість з його боку до долі дітей. Відповідач у судовому засіданні підтвердив, що аліменти на утримання дітей сплачує регулярно, заборгованості немає. Судом встановлено, що матеріалів, компрометуючих особу позивача, а також будь-яких доказів, які б підтверджували шкідливість особистого спілкування батька з доньками в судове засідання відповідачкою надано не було. Також в судове засідання не надавалося рішень суду, які б прямо забороняли спілкування позивача з дітьми. В судовому засіданні встановлено, що батько дітей не знайшов спільної мови з відповідачкою з питання їх зустрічі з доньками. Конфліктні стосунки, які склалися між сторонами, не можуть на думку суду бути підставою для відмови в задоволенні зустрічного позову. Тому суд приходить до висновку, що враховуючи інтереси дітей, їх вік та психологічні особливості, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково. Визначити наступні способи участі батька, [PERSON], у вихованні доньки [PERSON] та [PERSON] : у перший та третій тиждень місяця з 12 годин суботи до 20 годин суботи та з 12 годин неділі до 18 годин неділі без присутності матері, дні народження доньок з 12 годин до 18 годин та всі святкові дні та державні свята з 12 годин до 18 годин за погодженням з матір'ю. В решті позовних вимог відмовити, так як вони не передбачені чинним законодавством.

Outcome: partial