Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-07 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») про стягнення з відповідача незаконно списаних з картокового рахунку грошових коштів у розмірі 1921 грн. 00 коп. та 5000 грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21.05.2020 року частково задоволено позов АТ КБ «ПриватБанк» і стягнуто заборгованість за кредитним договором б/н від 06.06.2012 року в сумі 22896 грн. 50 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту. Позивач повністю виплатив суму боргу за рішенням суду і на даний час заборгованості перед відповідачем не має. Проте, 14.05.2021 року, з невідомих для позивача причин, з його карткового рахунку було здійснено безпідставне списання грошових коштів в сумі 1921 грн. 00 коп. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09.08.2021 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідач надіслав на адресу суду відзив на позов, в якому заперечує проти заявлених позовних вимог та просить відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов наступного висновку. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21.05.2020 року позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 06.06.2012 року станом на 02.04.2020 року в сумі 22896 грн. 50 коп., що складається з заборгованості за тілом кредиту. В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в іншій частині відмовлено. Витрати по оплаті судового збору у розмірі 1414 грн. 33 коп. на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У задоволенні позову [PERSON] до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про зобов`язання здійснити певні дії відмовлено. Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк», [PERSON] станом на 22.12.2020 року має заборгованість в сумі 2020 грн. 38 коп. (1921,00 грн. + 99,38 грн.). (а.с. 16) Листом №20.1.0.0.0/7-210527/7761 від 18.06.2021 року відповідач повідомив позивача, що списання коштів, проведене 14.05.2021 року, проведено правомірно та поверненню не підлягає. Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк», [PERSON] станом на 22.07.2021 року не має заборгованості. За приписами статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. На підставі ст. 1071 ЦК України, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Крім того, відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» від 31.03.1995 року (зі змінами та доповненнями) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Згідно з ч.2 ст.23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом та/або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відшкодування моральної шкоди - це вчинення стосовно людини, котрій спричинено таку шкоду порушенням її загально соціальних (природних) прав чи свобод, певних дій, які спрямовані на усунення або ж послаблення у неї негативних психічних станів і процесів, викликаних приниженням її гідності внаслідок цього порушення. Як зазначено у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями (бездіяльністю) її заподіяно та якими доказами вона стверджується. Факт заподіяння моральної шкоди повинен довести позивач. Наявність причинного зв`язку між протиправним діянням і моральною шкодою, що є третьою підставою відповідальності за завдану моральну шкоду, виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. Встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою і моральною шкодою дає можливість визначити суб`єкта її відповідальності та її межі, тобто особа має нести відповідальність лише за ту шкоду, яка викликана саме її поведінкою. Отже, підставою відповідальності за завдану моральну шкоду є цивільне правопорушення, структурними елементами якого є чотири вищеописані складові (за винятками, встановленими чинним законодавством України). Відповідно до абзацу 2 ч.3 ст.23 ЦК розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. На підтвердження страждань [PERSON] та причинного зв`язку між діями відповідача і переживаннями позивача не було надано суду жодних доказів. В позовній заяві відсутнє підтвердження факту спричинення позивачу моральних чи фізичних страждань. За таких обставин, враховуючи, що відповідачем також не представлено жодних належних, допустимих та достовірних відомостей щодо наявності достатньої правової підстави для одностороннього списання з рахунку позивача простроченої заборгованості у визначеному розмірі - 1921 грн. 00 коп., позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі фактично списаних коштів. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог.

Outcome: partial