Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

30 вересня 2019 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12 червня 2010 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Локачинського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 09. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка - [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] . З 2011 року вони разом з дітьми проживають в с. Привітне у будинку її батьків. Відповідач працює в Республіці Польща на іноземній фірмі. Його заробітна плата становить орієнтовно 3000 злотих. Кошти йому перераховують на платіжну банківську картку. Відповідач фінансово допомагає дітям, має можливість забезпечувати їх матеріально щомісячно, проте добровільно сплачувати аліменти не бажає. Позивач не має змоги належним чином забезпечити матеріальні потреби дітей, оскільки не працевлаштована, стабільний дохід відсутній. Утримувати дітей, здійснювати за ними догляд та виховання допомагають батьки. Діти потребують матеріальної допомоги, оскільки часто хворіють і перебувають на амбулаторному лікуванні. Син [PERSON] хворіє на нестачу заліза в організмі, а також має вірусне захворювання, збудником якого є ДНК дитини. На лікування дітей необхідні значні кошти. [PERSON] припинив надавати допомогу дітям. Відповідач інших аліментів нікому не платить, стягнення за виконавчими документами з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків на його утриманні немає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн. на кожну дитину, щомісячно, з індексацією суми відповідно до закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду і до досягнення ними повноліття. 04 листопада 2019 року позивач подала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Не заперечує щодо винесення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов від нього не надійшло. Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12 червня 2010 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Локачинського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 09, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12 червня 2010 року (а.с.6). Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка - [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 7, 9). Із довідки Привітненської сільської ради Локачинського району Волинської області вбачається, що неповнолітні діти зареєстровані та проживають разом з батьками за адресою: [ADDRESS] ( а.с.10). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частинами 1, 2 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів судвраховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатнихчоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімумудля працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1,2 ст. 184 СК України судза заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум з 1 грудня 2019 року на дітей віком до 6 років становить 1779 грн., від 6 до 18 років - 2218 грн. Виходячи із норм СК України, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається рівною мірою на матір і батька. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін, зокрема, те, що позивач не працевлаштована, діти часто хворіють і перебувають на амбулаторному та стаціонарному лікуванні, що підтверджується довідками Привітненської амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 438, № 439 від 17 вересня 2019 року, консультаційним висновком спеціаліста щодо [PERSON] від 20 серпня 2019 року, випискою з його історії хвороби з Волинської обласної інфекційної лікарні № 2551, результатами лабораторних досліджень, фіскальними чеками в підтвердження витрат на лікування (а.с. 12-19). Дочка [PERSON] є ученицею 3 класу загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів с. Привітне та потребує витрат на навчання, середньомісячна плата за її харчування у школі становить 150 грн., що підтверджується довідкою ЗОШ від 24.09.2019 року (а.с.11). Відповідач зазначених позивачем обставин не оспорив, ним не подано до суду жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували його непрацездатність, наявність на утриманні інших дітей, непрацездатних осіб, а також ту обставину, що він за станом здоров`я чи у зв`язку з тим, що, перебуваючи у важкому матеріальному становищі, не спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у мінімальному рекомендованому розмірі. Враховуючи викладене, норми ст. 182 СК України, розмір прожиткового мінімуму на дітей віком до 6 років та від 6 до 18 років, а також положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України, відповідно до яких під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей: дочки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2218 грн., сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1779 грн., щомісячно, з індексацією суми відповідно до закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Суд вважає, що такий розмір аліментів є достатнім для забезпечення нормальної життєдіяльності дітей щоденно, позаяк відповідає прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, позивачем не представлено будь-яких доказів того, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі (доказів в підтвердження його доходів, наявності майна, тощо). Беручи до уваги зазначене та те, що обов`язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька, суд дійшов висновку про задоволення позову частково. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial