overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

21.01.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1000 грн. щомісячно від усіх видів заробітку на утримання сина [PERSON], [INFO], до його повноліття. У судовому засіданні позивач підтримала позов, просила стягнути з відповідача на утримання сина [PERSON] аліменти . Відповідач надіслав до суду заперечення на позов, у якому просив врахувати при вирішення справі його матеріальне становище, відсутність у нього роботи, тому просив стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Справу просив розглянути за його відсутністю. Розглянувши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим частковому задоволенню з наступних підстав : Шлюб між сторонами укладений 23.03.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER], актовий запис №86. Сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], актовий запис №246. Згідно ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України судом враховуються обставини при визначенні розміру аліментів. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи матеріальний стан сторін, відсутність роботи у відповідача, суд вважає можливим стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 500,0 грн. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Позивач звернулася до суду з заявою про стягнення аліментів 21.01.2016р., тому суд вважає можливим стягнути аліменти з даної дати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

21.08.2015 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття, а також витрати на правову допомогу в розмірі 650 грн. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи в заочному порядку за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Повідомлявся про час і місце розгляду справи своєчасно та належним чином. Приймаючи до уваги викладене, що позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, то в відповідності до ст.ст.197, 224 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом установлено, що сторони в справі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає позивачкою, а відповідач у справі матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Викладене підтверджується письмовими поясненнями позивачки та відсутністю заперечень на позов відповідача. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на викладене, стан здоров'я та матеріальне становище дитини і відповідача, а також те, що відповідач не платить аліменти на утримання інших дітей, у відповідності до ст. 182 Сімейного кодексу України, позовні вимоги підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивачки суд стягує аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини всіх видів доходу щомісяця. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Гранічні розміри компенсації витрат затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.06 року № 590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави". Згідно з додатком до зазначеної постанови граничний розмір витрат, пов'язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення у цивільній справі, у випадку якщо компенсація сплачується іншою стороною, не повинен перевищувати суму, що обчислюється з огляду на те, що зазначеній особі виплачується 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Із квитанції б/н від 21.08.15 року вбачається, що витрати на правову допомогу [PERSON] складають 650 грн., але розрахунків цієї суми відповідно до вказаної постанови, матеріали справи ні містять. З огляду на викладене, суд вважає, що в цій частині позовних вимог треба відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

21.09.2016 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка перебуває у неї на утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на утримання доньки аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття на користь [PERSON]. Також просить стягнути витрати за юридичну допомогу в сумі 300 гр. Справа за заявою позивача розглянута без її участі. Відповідач у судове засідання не з»явився, про час слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальний стан дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних чоловіка , дружини, дітей, батьків, інші обставини. Відповідно до ст. 183 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], відповідач здоровий, працездатний, ніяких стягнень з нього не проводиться, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини на користь позивачки. Понесені позивачем витрати за юридичні послуги в сумі 300 гр. стягненню не підлягають, оскільки відповідно до ст. 1 ЗУ "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" компенсація витрат особі, яка надавала правову допомогу, сплачується за участь вказаної особи у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.Компенсація витрат за інші юридичні послуги чинним законодавством не передбачена.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

21.11.2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та утримання дружини. В позові позивач посилалася на те, що [INFO] вона народила доньку [PERSON], батьком якої є відповідач у справі, з яким вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах, на теперішній час вона з дочкою мешкає зі своєю матір`ю у будинку матері, донька знаходиться на її утриманні, вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, соціальних пільг не отримує, майнового, земельного паю, внесків в установах банків не має, стягнень з доходів не має, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, угоди про спосіб утримання доньки між сторонами не досягнуто, прохає стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення повноліття дитиною, стягнути щомісячно з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини доходів відповідача на її утримання, починаючи з дня подання заяви і до виповнення дитиною трьох років до [INFO]. У судовому засіданні позивач позов підтримала, суду пояснивши, що [INFO] вона народила доньку [PERSON], батьком якої є відповідач у справі, з яким вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах, вона мешкає у будинку своєї матері, за проживання в якому не сплачує, не працює, здійснює догляд своєї малолітньої доньки, державної соціальної допомоги на дитину не отримує, майнового паю, земельної ділянки, внесків в установах банків не має, має кредит на картці на суму 5000 грн, який сплачує по 600 грн. щомісячно, стан здоров`я її та доньки задовільний, відповідач матеріальної допомоги на утримання її та доньки не надає, їй відомо, що відповідач мешкає у власному будинку, працює трактористом СВ "Руслан" с. Ковпаківка Магдалинського району Дніпропетровської області, його заробіток становить 1200 грн., майнового паю, земельної ділянки, внесків в установах банків, кредитів, стягнень з заробітної плати відповідач не має, стан його здоров`я задовільний, прохає стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення повноліття дитиною, стягнути щомісячно з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини доходів відповідача на її утримання, починаючи з дня подання заяви і до виповнення дитиною трьох років до [INFO]. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у свою відсутність не надав. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

21 жовтня 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] в якому просить суд, з врахуванням заяви про уточнення своїх вимог (а.с. 58), усунути перешкоди у користуванні належною йому ? частини квартири [ADDRESS], шляхом надання ключів від вхідних дверей та надання безперешкодного доступу до всіх приміщень цієї квартири. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він є власником ? частини житлової квартири [ADDRESS] на підставі рішення Камянка-Бузького районного суду від 01.08.2016р. Зазначає, що з 2015 року відповідачі з невідомих причин замінили замки у спірній квартирі і не впускають його не цієї квартири. Також зазначає, що таку квартиру відповідачу здають в оренду, а на його неодноразові звернення не реагують. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не прибула, однак надала заяву про розгляд справи без її участі, свої вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не зявились жодного разу, хоча про час та місце його слухання повідомлялись належним чином, в т.ч. шляхом оголошення у пресі. З огляду на повторну неявку відповідачів в судові засідання, суд проводив заочний розгляд справи у відповідності до ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Рішенням Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 01.08.2016р. за [PERSON] визнано право власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], а також на ? частину цієї квартири в порядку спадкування після смерті [PERSON] З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.09.2016р. видно, що [PERSON] є власником 2/4 частин квартири [ADDRESS]. Як стверджує позивач, у нього існують перешкоди у доступі до належного його майна. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Також, згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи той факт, що судом беззаперечно встановлено право спільної часткової власності позивача на квартиру [ADDRESS], а також враховуючи його посилання щодо наявності у нього перешкод у реалізації його права власності, та за умов відсутності будь-яких заперечень щодо цього зі сторони відповідачів, суд вважає, що право позивача підлягає судовому захисту. Водночас, аналізуючи зміст позовних вимог позивача, суд дійшов до висновку, що усунення перешкод у користуванні шляхом надання ключів від вхідних дверей охоплюється поняттям "безперешкодного доступу", а тому вважає за доцільне у цій частині вимог відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

21 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання синів [PERSON] та [PERSON] по 750 грн. щомісячно. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач та його представник позов визнали частково в частині стягнення по 350 грн. на дитину шомісячно, посилаючись на те, що він не працює, проживає із батьками-пенсіонерами, які потребують догляду, а також його дружина є вагітною. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 2 статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Обов'язок забезпечення дитині такого рівня життя покладається саме на батьків. Частинами 2 і 3 ст. 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом обєктивно встановлено, що сторони перебували у шлюбі, під час якого у них народилося двоє синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час діти проживають разом із позивачкою у [ADDRESS]. Відповідач проживає окремо, своїх зобов'язань по утриманню дітей до досягнення ними повноліття в достатній мірі не виконує, хоча має таку можливість. Він є здоровою та працездатною особою, на утриманні інших осіб немає, та будь-які інші стягнення з нього по виконавчих документах відсутні. Ці обставини підтверджуються свідоцтвами про народження дітей, рішенням про розірвання шлюбу від 13 травня 2014 року. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на користь позивачки по 400 грн. на кожну дитину щомісячно. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.\~\~

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

21 січня 2014 року [PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, але на даний час вони проживають окремо. Від спільного подружнього життя у сторін народилася дитина [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач з 15.12.2013 в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча фізично здоровий, має мінливі доходи, інших утриманців не має. Позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь на утримання малолітньої дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 600,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги викладені у позовній заяві, просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнав. Зазначив, що сплачувати аліменти на утримання дитини він не буде. Не заперечував, що з 15.12.2013 не надає кошти на утримання дитини. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. 02 жовтня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Могилів-Подільському Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №212. Від шлюбу у сторін народилися дитина [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою МКП «Житловокомунгосп» №113 від 15.01.2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів суд, відповідно до вимог ст. 182 СК України враховує матеріальне становище позивача, на утриманні якої знаходяться малолітня дитина і яка на даний час не працює, матеріальне становище відповідача, який не працює, фізично здоровий, інших утриманців не має та вважає, що розмір аліментів слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позивачем позову і до досягнення дитиною повноліття. При цьому суд враховує вік дитини та прожитковий мінімум на одну дитину відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік". На підставі викладеного вище та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

22.02.2017 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.02.2011 р. у розмірі 47325,26 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, підписала Заяву б/н від 18.02.2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 20000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Своїм підписом в заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором, можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом погодження, тобто обміну інформацією по питаннях банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/sms-ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank. uа) ПАТ КБ «Приватбанк», що діяв на підставі ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011р.,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

22.04.2014 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 15.05.2006 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит в сумі 3991,00 грн. зі сплатою 25,08 % річних на суму залишку заборгованості. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 15.01.2014 року по кредиту, процентам за користування ним, а також штрафні санкції в загальній сумі 30321,45 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглядати справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 15.05.2006 року сторони уклали кредитний договір, за яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 3991,00 грн. зі сплатою 2,09 % в місяць на суму залишку заборгованості. (а.с. 8-13) Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 15.01.2014 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту - 1721,65 грн.; відсоткам за користування кредитом - 9852,73 грн. Крім того, позивачем за умовами договору відповідачу нараховані: пеня - 16827,00 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 1420,07 грн. (а.с. 6, 7) Розв'язуючи спір в частині нарахованих позивачем відповідачу штрафних санкцій, зокрема пені в розмірі 16827,00 грн. та, не зважаючи на відсутність заперечень з боку відповідача, однак, беручи до уваги засади розумності, справедливості та співвимірності, суд виходить з такого. Згідно ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже суд вважає безпідставним нарахуванням позивачем штрафу в розмірі 16827,00 грн., оскільки ця штрафна санкція носить характер подвійної форми відповідальності за одне й те саме порушення зобов'язання. Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором загальній сумі - 13494 грн. 45 коп. (1721,65+9852,73+500,00+1420,07), а також судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial