Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі 08.10.2014 року. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні. Позивач щомісячно витрачає на утримання дитини біля 3500 грн на придбання продуктів харчування, ліків та одягу. Відповідач участі в вихованні сина не приймає, матеріально не допомагає, хоч має таку можливість, оскільки має професійну освіту, працює неофіційно, та отримує дохід розмір якого приховує. Виходячи із засад рівності обов»язків матері та батька просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1750 грн на місяць з урахуванням індексації, починаючи з дня пред»явлення позову і до повноліття дитини. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позов визнали частково, відповідач згідний сплачувати аліменти в розмірі 400 грн, оскільки не може знайти роботу за професією, а важка фізична працю йому протипоказана за станом здоров»я. Доходів не має так як не має роботи. Крім того, надавав матеріальну допомогу дружині коштами, купував сину куртку, яка коштує 500 грн., костюм 550 грн., подарунки на суму 2000 грн. Заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 08.10.2014 року серії І-БВ №129936. Під час спільного проживання народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-БВ № 255089. Відповідно ст.. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. На підставі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Правова природа аліментів у розумінні глави 15 Сімейного кодексу України є такою, що, з одного боку, вони є правом, а з іншого обовязком, і надаються тим із батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина. Малолітня дитина проживає з матір»ю, перебуває на ї утриманні даний факт сторонами не заперечується. Позивач зазначає, що вона витрачає на утримання дитини щомісячно 3500 грн, однак належними та допустимими доказами сума щомісячних витрат на утримання дитини позивачем не підтверджено. Відповідач є працездатного віку, має задовільний стан здоров»я, має фахову освіту, що не позбавляє його можливості самостійно працевлаштуватись. З довідки за № 2817 від 02.11.2016 р, виданої Хотинським районним центром зайнятості вбачається, що відповідач на обліку в центрі зайнятості не перебуває. З довідки № 906 від 17.10.2016 р, виданої виконкомом Каплівської сільської ради Хотинського району та листа за № 5259/05 від 02.11.2016 р за підписом керівника УПФУ в Хотинському районі вбачається, що відповідач не працює, підприємницькою діяльністю не займається, заробітну плату не отримує. З таких обставин суд вважає, що незалежно від працевлаштування, наявності постійного доходу, відповідач зобов»язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Не може бути визнана неспроможною сплачувати аліменти особа, яка будучи працездатною, не працює без поважних причин. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів того, що він, будучи працездатним, не працює з поважних причин. Відповідно до виписки з медичної картки стаціонарного хворого №271 від 22.01.2016 року відповідачу 15.01.2016 року була проведена операція пахової грижі, у п. 13 про лікувальні та трудові рекомендації зазначено, утриматися від фізичної праці на протязі одного місяця. У відповідності до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60; ч. 1 ст. 61 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Визначаючи розмір аліментів, що підлягає сплаті, суд бере до уваги положення Закону України "Про державний бюджет на 2016 рік", згідно якого визначено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років, становить з 01.12.2016 року 1355 грн, розмір мінімальної заробітної плати визначений на рівні 1600 грн. Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ОО про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХП від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи наведені вимоги закону, оцінюючі зібрані у справі докази, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 800 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття і визначений розмір аліментів забезпечить малолітній дитині достатній рівень життя. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави \~судовий збір \~в сумі 551,20 грн. На підставі ст.ст. 180-182, 191 СК України, та

Outcome: partial