Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

[PERSON] 12.09.2017 року звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем, неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], залишити на її виховання до повноліття дочки, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, стягнути з відповідача понесені судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 24.10.2004 року з відповідачем був укладений шлюб. Від даного шлюбу народилася дочка [PERSON], [INFO]. Останні 12 років сторони проживають окремо, через різні характери та погляди на сімейне життя, вважає, що їхня сімя розпалася остаточно і примирення між ними не можливе. Відповідач добровільно розірвати шлюб та надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відмовляється, тому вона змушена звертатися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду 27.09.2017 року письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та розглянути справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, про час, дату і місце розгляду справи повідомлений належним чином, у відповідності з ч. 5 ст. 74 ЦПК України, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності сторін, що відповідає положенню ст. 224, ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.10.2004 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Вишнопільською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 24.10.2004 року (а.с. 6). У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], батьком вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не заперечував своє батьківство (а.с. 7). Докази про матеріальний стан та доходи відповідача в справі відсутні. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Неповнолітня дитина фактично на даний час перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не виконує обов'язків по утриманню своєї дитини, які встановлені ст. 180 СК України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, має можливість працювати та отримувати відповідну заробітну плату. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За статтею 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років на день ухвалення рішення становить 1777,00 грн. Суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 900,00 (шістсот) грн., що не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття, в іншій частині в позові слід відмовити. Крім того, сторонам розяснюється, що відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матір'ю. Відтак, дитину суд залишає на виховання з позивачем, оскільки спору про це у сторін не виникло. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу та часткове задоволення позовних вимог про стягнення аліментів. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн. за пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу та на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 640,00 грн.за предявлення вимоги про стягнення аліментів.

Outcome: partial