Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

[PERSON] (далі за текстом - [PERSON].) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (відповідач 1) та товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (відповідач 2) про захист прав споживачів шляхом визнання договору поруки припиненою та визнання пунктів кредитного договору недійсними. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач вказував, що 08.07.2008 р. між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (надалі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») укладено договір поруки № SRML-204/094/2008/1 в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 08.07.2008 р. № ML-204/094/2008, укладеного між [PERSON] (далі - [PERSON].) та ЗАТ «ОТП Банк». Так, заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.02.2014 р., яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Запорізької області від 17.05.2018 р., солідарно стягнуто з [PERSON] та [PERSON] за вказаним вище кредитним договором та договором поруки суму заборгованості в розмірі 676 677,25 грн. Разом з тим, позивач вважає, що порука припинилась оскільки ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду про стягнення заборгованості - 19.10.2012 р., тобто після спливу шести місячного строку, встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України (в редакції, що була чинною станом на час виникнення спірних правовідносин) від дня направлення відповідачем 2 на адресу [PERSON] досудової вимоги за вих. від 02.03.2012 р. № 52935 про погашення заборгованості. Крім того, позивач вважає, що п. 4.1.1. кредитного договору від 08.07.2008 р. № ML-204/094/2008, яким передбачено розмір пені за несвоєчасне виконання зобов'язання є несправедливим у розумінні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації, а тому підлягає визнанню недійсним в судовому порядку. На підставі викладеного, просить суд позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач 1 в судові засідання жодного разі не з'явилась, 25.09.2018 р. на адресу суду надійшла заява від [PERSON] про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Представник відповідача 2 проти позову заперечила повністю, про що зазначила у відзиві на позовну заяву, вказувала, що підписанням кредитного договору сторони висловили цілковиту згоду з його умовами. Крім того, звертала увагу суду, що кредитний договір укладений з [PERSON] А тому, вимоги про визнання недійсним кредитного договору може пред'явити саме [PERSON], а не інша особа. Також, щодо вимог позивача про визнання недійсним п. 4.1.1. кредитного договору та договору поруки припиненим, то представник відповідача 2 зазначала, що строк позовної давності в цій частині заявлених вимог сплив. У зв'язку з чим, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача 2, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 08.07.2008р. між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» та у відповідності до ст.ст. 512-514 ЦК України правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна») та [PERSON] укладено кредитний договір № МL-204/094/2008, на виконання умов якого банк здійснив видачу кредитних коштів відповідачу 1 в сумі 48 475,20 доларів США на придбання нерухомого майна. Крім того, 08.07.2008р. між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» та у відповідності до ст.ст. 512-514 ЦК України правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна») та [PERSON] укладено договір поруки № SRМL-204/094/2008, згідно з яким позивач у цій справі, як поручитель зобов'язалась відповідати перед Банком за повне та своєчасне виконання Позичальником ([PERSON].) зобов'язань за кредитним договором від 08.07.2008 р. № МL-204/094/2008 у повному обсязі. Відповідно до п. 1.2. вказаного договору поруки, Поручитель та Боржник відповідають як солідарні боржники. Згідно з п.п. 3.2, 3.4 договору поруки від 08.07.2008 р. № SRМL-204/094/2008, у випадку невиконання Позичальником боргових зобов'язань перед Банком за кредитним договором, Поручитель зобов'язаний здійснити виконання боргових зобов'язань в обсязі, заявленому Банком, протягом трьох банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги. Обов'язок поручителя виконати боргові зобов'язання виникає при отриманні від Кредитора відповідної вимоги. Така вимога вважається отриманою Поручителем, якщо Кредитор надіслав її поштою за адресою, вказаною в цьому договорі. Відповідну досудову вимогу від 02.03.2012р. № 52935 ТОВ «ОТП Факторинг Україна» направлено на адресу [PERSON], як поручителю за кредитним договором від 08.07.2008 р. № МL-204/094/2008, але вимогу про погашення заборгованості останньою не виконано. Наведені вище обставини встановлені в рішенні Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.02.2014 року у справі № 812/9237/12, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Запорізької області від 17.05.2018 р., а тому, у відповідності до норм ч. 4 ст. 82 ЦПК України, не потребують доказуванню при розгляді цієї справи. Як свідчить зміст вказаного вище рішення, суд вирішив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 676 677,25 грн. заборгованості, яка виникла за кредитним договором від 08.07.2008 р. № МL-204/094/2008. [PERSON] заявлені вимоги про визнання припиненою поруки за договором поруки від 08.07.2008 р. № SRМL-204/094/2008 з підстав непред'явлення кредитором (ТОВ «ОТП Факторинг Україна») відповідної вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Частиною 1 ст. 546 ЦК України передбачено, виконання зобов'язання може забезпечуватися порукою. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі (ч.ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України (в редакції, що була чинною станом на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Аналіз зазначеної вище норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не вправі. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію цього виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки необхідно розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Outcome: partial