Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

Чернігівська місцева прокуратура звернулась до суду в інтересах держави в особі Чернігівської міської лікарні №2 до [PERSON] та просить стягнути з останнього на користь місцевого бюджету витрати на стаціонарне лікування потерпілої від злочину в розмірі 17 445 грн. 94 коп., які перерахувати на р/р 31413544700002 в ГУДКСУ у м. Чернігові Чернігівської області, МФО 853592, код ЄДРПОУ 38054398. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, представник особи, в інтересах якої подано позов, в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує, відповідач в судовому засідання позов визнав повністю. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що Чернігівська міська лікарня № 2 Чернігівської міської ради є закладом охорони здоров'я, який фінансується з місцевого бюджету. Ненадходження коштів до відповідного бюджету призводить до порушень діяльності зазначеного лікувального закладу щодо безоплатного надання медичних послуг населенню та порушує інтереси держави. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.04.2015 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності, за ч. 1 ст. 286 КК України у зв'язку з примиренням винного з потерпілою, а кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №12014270010005558 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрито. Встановлено, що [PERSON] 12.10.2014, приблизно о 19.15, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21070», державний реєстраційний номер [NUMBER], рухався по вул.І-го Травня у М.Чернігові зі сторони вул.Кільцева у напрямку вул.Бєлова, та у районі будинку №205 по вул.І-го Травня проявив неуважність, перевищивши дозволену швидкість, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого скоїв наїзд на неповнолітнього пішохода [PERSON], 1998 року народження, яка перетинала проїжджу частину у невстановленому місці зліва направо відносно руху автомобіля. У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримала тілесні ушкодження, у вигляді: двобічних переломів лонних та сідничних кісток тазу зі зміщенням уламків, закритого уламкового перелому обох кісток правої гомілки в середній третині зі зміщенням уламків, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, множинних забійно-рваних ран голови, обох стегон, множинних саден обличчя, попереково-сідничної області, обох ліктьових суглобів, які згідно висновку судово-медичної експертизи №17 від 15.01.2015, у сукупності відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров'я, строком понад 21 добу. Відповідно до п. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно- правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в Чернігівській міській лікарні №2 в період з 12.10.2014 по 07.11.2014, в період з 02.12.2014 по 26.12.2014, в період з 26.02.2015 по 13.03.2015 та в період з 25.01.2017 по 06.02.2017. З розрахунків №219, 220 та 221 від 28.04.2017, виданих адміністрацією Чернігівської міської лікарні №2, вартість витрат на лікування становить 17 445 грн. 94 коп., а саме: згідно розрахунку №219 від 28.04.2017 вартість витрат на лікування становить 3 346,44 грн.; згідно розрахунку №220 від 28.04.2017 вартість витрат на лікування становить 3 270,00 грн.; згідно розрахунку №221 від 28.04.2017 вартість витрат на лікування становить 10 829,50 грн. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року за № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я. Відповідно до ст. ст. 1166, 1206 Цивільного кодексу України, особа яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. У разі, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності АР Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Враховуючи викладене вище, позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved