Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

31 жовтня 2013 року, Публічне акціонерне товариство «Бердянське підприємство теплових мереж» звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просили стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з 01.10.2010 року по 31.07.2013 року в сумі 7 406,15 грн. та просили стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 229,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у вересні 2013 року позивач подав до Бердянського міськрайонного суду заяву про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання з [PERSON] 14.10.2013 року суд ухвалиd відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу у зв'язку з тим, що згідно адресно-довідкової картотеки м. Бердянськ, відповідач в м. Бердянську та Бердянському районі не значиться. Позивач згідно рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради № 546 від 14.10.2005 року є виконавцем послуг з централізованого теплопостачання в м. Бердянськ. Квартира відповідача приєднана до внутрішньо будинкової централізованої мережі теплопостачання. [PERSON] мешкає в [ADDRESS]. Опалювальна площа квартири складає 48,60 кв.м. Вказана квартира приєднана до централізованої мережі теплопостачання. Наявності пільг по оплаті послуг з теплопостачання не має. За період з 01.10.2010 року по 31.07.2013 року сума заборгованості складає 7 406,15 грн., оскільки боржник не в повному обсязі сплачує поточні нарахування, на попередження не реагує. [PERSON] належним чином не виконує зобов'язання, чим порушує право заявника на отримання коштів за надану послугу з централізованого теплопостачання. В ході судового розгляду, 20.04.2014 року, позовні вимоги було збільшено позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.11.2007 року по 31.07.2013 року в розмірі 12 741,06 грн. В судовому засідання представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позові та просив стягнути з відповідача заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.11.2007 року по 31.07.2013 року в розмірі 12 741,06 грн. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що між позивачем та відповідачем відсутні договірні відносини. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. 13 листопада 2012 року на підставі заочного рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області по справі № 801/10034/2012 було встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та його братом [PERSON], який помер [INFO] та визнано за [PERSON] право власності на 3/20 частки домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS]. Рішення набрало законної сили 30.11.2012 року. Вказане рішення було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.12.2013 року. З моменту державної реєстрації права власності на житло у відповідача виникли права та обов'язки щодо цього житла. [PERSON] неодноразово з 2009 року по 2011 роки звертався з заявами до позивача з проханням від'єднати квартиру [ADDRESS] від централізованого опалення, що колишній власник квартири помер, а він сам не проживає в цій квартирі та не має на неї права власності. Позивач продовжував опалювати квартиру та нараховувати заборгованість. Позивач звертався в 2010 році до Токмацького районного суду Запорізької області з заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання в розмірі 5391,91 грн. з [PERSON] Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 04.02.2011 року судовий наказ скасовано. Повторно до суду позивач не звертався. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення представника позивача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини та прийшов до наступного. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. Судом встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради № 546 від 14.10.2005 року закрите акціонерне товариство «Бердянське підприємство теплових мереж» є виконавцем послуг з централізованого теплопостачання в м. Бердянськ (а.с. 57, 76). Згідно п. 1.2. розділу 1 Загальних положень Статуту Публічного акціонерного товариства «Бердянське підприємство теплових мереж» (нова редакція) - Публічне акціонерне товариство «Бердянське підприємство теплових мереж» створене шляхом реорганізації з Бердянського орендованого підприємства теплових мереж і є правонаступником усіх його прав і обов'язків, пов'язаних з минулою діяльністю. У відповідності до рішення загальних зборів акціонерів від 15 квітня 2011 року змінено тип акціонерного товариства з Закритого акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство. Публічне акціонерне товариство «Бердянське підприємство теплових мереж» є новим найменуванням Закритого акціонерного товариства «Бердянське підприємство теплових мереж» відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» (а.с. 62). Квартира відповідача приєднана до внутрішньобудинкової централізованої мережі теплопостачання. Опалювальна площа квартири складає 48,60 кв.м. Згідно ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14.10.2013 року відмовлено у прийнятті заяви Публічного акціонерного товариства «Бердянське підприємство теплових мереж» про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 7406,15 грн. Згідно адресно-довідкової картотеки м. Бердянськ, [PERSON] в м. Бердянську та Бердянському районі не значиться. За [PERSON] визнано право власності на 3/20 частки домоволодіння розташованого за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після брата [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується наявною в матеріалах справи копією заочного рішення від 13 листопада 2012 року. Вказане рішення набрало законної сили 30.11.2012 року (а.с. 26-27, 36-37). Судом встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину за законом після смерті [INFO] свого рідного брата [PERSON] звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою (а.с. 27, 37). Відповідно до положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Право власності на 3/20 частки житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами зареєстровано за [PERSON] 12.11.2013 року, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 28, 38). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Тобто, спадкоємець приймає спадщину у повному обсязі без будь-яких умов та застережень. Оскільки прийняття спадщини є правом спадкоємця, а не його обов'язком, то законодавством передбачено право спадкоємця на відмову від спадщини. Відмова від спадщини здійснюється шляхом подачі нотаріусу відповідної заяви про відмову від спадщини. Відповідач від спадщини після померлого брата не відмовився, а навпаки прийняв її у спадщину та зареєстрував за собою право власності на майно, що в свою чергу свідчить про те, що [PERSON] вжив всі передбачені законом заходи, щоб отримати у спадок майно та зареєструвати його на своє ім'я. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1269 ЦК України). Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 N 630, визначено, що централізоване опалення - це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постанової КМУ №630 від 21 липня 2005 року, плата за надані послуги вноситься щомісячно. Виробники послуги з централізованого опалення несуть витрати по забезпеченню нормативної температури повітря у приміщенні незалежно від факту проживання у квартирі споживачів. Успадкувавши 3/20 частки домоволодіння розташованого за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після брата [PERSON], який помер [INFO], до відповідача [PERSON] перейшли обов'язок передбачені ст. 322 ЦК України тягар по утримуванню цього майна. [PERSON] успадкував 3/20 частки домоволодіння розташованого за адресою: [ADDRESS], яке він як спадкоємець повинен був утримувати та відповідно сплачувати кошти за постачання теплової енергії. Згідно ст.ст. 19, 25 Закону України" Про теплопостачання", споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, передбачений ст. 20 Закону України від 24.06.2004 року «Про житлово-комунальні послуги». Щодо відключення від централізованого опалення квартири [ADDRESS], то це питання розглядалося позивачем та таке відокремлення приміщення у будинку не можливе, а можливе відповідно до Закону України «Про теплопостачання», Постанови КМ України № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» із змінами та Наказу будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України «Про затвердження Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання» № 4 від 22.11.2005 року лише будинку в цілому, а ні його окремих приміщень та з ініціативи усіх споживачів та в разі коли є технічна можливість такого відключення, затвердженої органом місцевого самоврядування схемою теплопостачання. При цьому обов'язковою умовою є наявність загальнобудинкового приладу обліку теплової енергії. А тому заяву відповідача про відключення постачання теплової енергії в квартирі [ADDRESS] правомірно залишено без виконання. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати комунальних послуг. Відсутність письмового договору між Підприємством та власником квартири щодо постачання теплової енергії, наявності від останнього звернення про відмову від надання таких послуг чи про відключення квартири від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не є підставою для відмови у задоволені позовних вимог підприємства, оскільки фактично послуги з постачання теплової енергії Підприємством надавалися. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.11.2007 року по 31.07.2013 року в розмірі 12 741,06 грн., тобто майже за шість років. Відповідно до положень ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлена загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. В даному випадку позивач звертався в 2010 році до Токмацького районного суду Запорізької області з заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання в розмірі 5391,91 грн. з [PERSON] Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 04.02.2011 року судовий наказ скасовано. В позовному порядку позивач до суду не звертався. Доводи представника позивача про те, що вони не знали про скасування судового наказу і дізналися лише в 2013 року не знайшли свого підтвердження. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Представник відповідача наполягає на застосуванні позовної давності. Суд, оцінюючи зібрані по справі докази, дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Бердянське підприємство теплових мереж» підлягають частковому задоволенню, а саме шляхом стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з теплопостачання за період з 01.10.2010 року по 31.07.2013 року в сумі 7 406,15 грн. В іншій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. В даному випадку з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial