Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

17 грудня 2020 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2500 грн. щомісячно, та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову та до повноліття дітей. Позов обґрунтований тим, що між сторонами укладено шлюб 04 серпня 2012 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом із позивачем. Відповідач надавав позивачу для утримання дітей періодично, останній раз надавав гроші в січні 2020 року, та невелику суму на день народження сина [INFO] , і з того часу коштів на утримання дітей не надає, не приймає участі в їх вихованні. Належний рівень життя дітям одна мати забезпечити не може. [PERSON] працездатний, отримує дохід, інших осіб на утриманні не має, має нерухоме майно, транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати, тому може сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі 2500 грн. щомісячно на кожну дитину. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 18.12.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, визначено проводити розгляд справи без виклику сторін. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Між сторонами укладено шлюб 04 серпня 2012 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . (а.с. 2) Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження Серія [NUMBER] ), та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження Серія [NUMBER] ). (а.с. 3-4) Відповідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, малолітні діти мешкають разом із позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5) Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII (78912) від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст.141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. [PERSON] у позовній заяві просить стягувати з відповідача аліменти на утримання двох малолітніх дітей у твердій грошовій сумі 2500 грн. щомісячно на кожну дитину. Суд, при визначенні розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі враховує положення ст.182, 183,184 СК України. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч.2 ст. 182 СК України). Суд зауважує, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, які б свідчили про реальний розмір доходів відповідача, тому не можна стверджувати про їх достатність для сплати аліментів в розмірі, заявленому позивачем. Крім цього, суд враховує, що батьки несуть рівні обов`язки по утриманню дітей, тому забезпечення дітям прожиткового мінімуму у розмірі, визначеному законом, покладається як на батька, так і на матір. Суд зазначає, що згідно вимог ст. 185 СК України [PERSON] не позбавлена можливості звернутись до суду з позовом про стягнення з [PERSON] додаткових витрат на утримання дітей, які пов`язані з їх навчанням, розвитком здібностей або їх хворобою. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. Додаткові витрати визначаються залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" встановлено розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Враховуючи надані позивачем докази, обставини, передбачені статтею 182 СК України, прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років, дітей віком від 6 до 18 років, рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини, суд вважає необхідним та достатнім визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст.430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. За вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн. у справі про стягнення аліментів. На підставі викладеного і

Outcome: partial