Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

15 березня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , в розмірі половини заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову до суду. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем мають спільну дитину [PERSON] [INFO] . Відповідач разом з позивачем та дитиною не проживає, спільне господарство не веде, добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, ігнорує свої обов`язки по утриманню та вихованню дитини. Позивач являється інвалідом ІІІ групи і сама утримує малолітню дитину, яка також хворіє; власних коштів на належне утримання сина позивачу не вистачає, у зв`язку з чим вона змушена була звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 25 березня 2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Позивач у судове засідання не з`явилася. Від її представника адвоката Ліненка О.А. надійшла заява, відповідно до якої позовні вимоги свого довірителя підтримав, просить їх задовольнити, справу розглядати без їхньої участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання, повідомлений належним чином, надав заяву, відповідно до якої просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги [PERSON] визнає частково, оскільки вже являється платником аліментів і на утримання першої дитини сплачує ј частину свого заробітку. Таким чином, погоджується щоб загальний розмір стягуваних аліментів складав 50% від його заробітку. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до\~ст.247 ч.2 ЦПК України,\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню частково з огляду на наступне. 18 грудня 2010 року позивач зареєструвала з відповідачем шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції в Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис №99. 06.12.2018 року рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано що підтверджується копією судового рішення. У сторін [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.04.2012. Положенням ч. 1\~ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства"\~визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Сімейний кодекс України\~передбачає два способи визначення розміру аліментів: у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини (стаття 183 СК України) та у твердій грошовій сумі (стаття 184 СК України). Так, згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга\~статті 183 СК України). Відповідно до ч.1\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України\~\~27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З урахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та обов`язку обох батьків по утриманню дитини, а також того, що відповідач визнав позовні вимоги частково, що він є платником аліментів на утримання ще однієї дитини, суд вважає необхідним позовні вимоги про стягнення аліментів задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі ј частини з усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до\~ст. 430 ЦПК України\~рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 908 грн. 00 коп.

Outcome: partial