Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

12 грудня 2017 року [PERSON] пред'явила в суд позов до [PERSON], третьої особи - Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, в якому просила суд постановити рішення, яким визначити наступний спосіб участі відповідача у вихованні дітей: [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO]: систематичні побачення щонеділі з 12.00 год. до 13.00 год. у громадських місцях за її присутності та за бажанням дітей . В обгрунтування позовних вимог зазначала про те, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилось троє дітей: [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO]. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 02 грудня 2015 року шлюб між ними розірвано. Причиною розірвання шлюбу була неадекватна поведінка відповідача, насильство яке він вчиняв щодо неї у присутності дітей. Така поведінка [PERSON] мала негативний вплив на розвиток дітей, особливо на молодшого сина [PERSON], який через пережиті стреси у 1.5 - річному віці перестав говорити, і вона змушена була звернутися за консультаціями до психолога та невролога. З серпня 2014 року [PERSON] проживає окремо, він нерегулярно телефонував дітям та відвідував їх раз на декілька місяців. 20 травня 2017 року [PERSON] попросив її дати йому дітей, оскільки в нього був день народження. До 22.00 год. [PERSON] дітей не повернув і тому вона зателефонувала до сина [PERSON], який повідомив, що вони знаходяться на вул. Личаківська у м. Львові і батько б'ється із своїм знайомим. Через деякий час батько знайомого [PERSON] привіз дітей додому, сам відповідач не з'явився, а діти були сильно налякані. Після цього випадку [PERSON] протягом деякого часу до дітей не приходив. У липні 2017 року відповідач знов попросив дати дітей погуляти до лісу. Через 3-4 години він привіз дітей, у молодшого сина були попечені пальці рук. 20 липня 2017 року [PERSON] пішов з дітьми гуляти до центру міста. На пр. Свободи у м. Львові молодшого сина збив мотоцикл на пішохідному переході, дитина була сильно травмована. Відповідач не повідомив її про те, що сталося. Дитина проходила лікування протягом тижня, оскільки було діагностовано забій черепно - мозкових тканин та струс головного мозку, стан був важкий. Оскільки спір із відповідачем [PERSON] не можливо вирішити мирним способом, тому вона вирішила звернутися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, з мотивів, які викладенні у письмовому відзиві на позов. Додатково [PERSON] пояснив, що, незважаючи на припинення із позивачем стосунків, він постійно продовжував брати участь у вихованні дітей і прикладав всі зусилля, щоб непорозуміння, які стали причиною розірвання шлюбу, не відбивалися на дітях. Він неодноразово пояснював позивачу, що дітям батько потрібен так само як і мати. Представник третьої особи Пацюркевич Б.А. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги частково з врахуванням інтересів дітей і розпорядження №501 Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 10 жовтня 2017 року. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], представника третьої особи Пацюркевич Б.А., свідків [PERSON] та [PERSON], з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Батьками дітей - [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO],є - [PERSON] та [PERSON] - сторони по справі. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 02 грудня 2015 року. Сторони проживають окремо. Діти проживають разом з матір'ю. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплені в ст.150 СК України. Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою крім випадків, коли це право обмежене законом. Відповідно до ч.2,3 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. У свою чергу, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Законом України "Про охорону дитинства" , а саме ч.3 ст.11 передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. У ст.15 вказаного Закону зазначено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства - стаття 7 СК України. Статтею 3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх з відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Суд не вбачає підстав, які б свідчили про негативний вплив батька на виховання малолітніх дітей. Відтак його право на спілкування з дітьми не може бути обмежене. Встановлено, що сторони не могли дійти згоди щодо порядку участі батька у вихованні дітей та спілкуванні з ними. З приводу цього між ними виникали непорозуміння. Суд вважає, що встановлення днів та годин зустрічей позивача з малолітніми дітьми повністю відповідатиме як інтересам батька, так і інтересам дітей, їх праву бачитися та спілкуватися. Згідно з розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради № 501 від 10 жовтня 2017 року, визначено за доцільне встановити [PERSON] таке спільне проведення часу з дітьми: - третя субота місяця з 15 год. до 18 год.; - друга та четверта неділя місяця з 11 год. до 14 год.; - інші дні за погодженням з матір'ю; - зустрічі повинні відбуватися без присутності матері. Представник третьої особи Пацюркевич Б.А. в судовому засіданні пояснила, що дане розпорядження було прийняте з врахуванням інтересів дітей, зайнятості батьків, віку дітей, режиму їх навчання та відпочинку. Суд вважає, що в основному слід погодитись з розпорядженням Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради № 501 від 10 жовтня 2017 року щодо участі відповідача у вихованні дітей сторін. Крім того, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний приймати участь у вихованні дітей самостійно, а не тільки у присутності позивача. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. У зв'язку з частковим задоволенням позову з відповідача слід стягнути в користь позивача частину судового збору в розмірі 320 грн.

Outcome: partial