Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

05 липня 2017 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належить 5/6 частин житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул.. Чаплинська, 120. Цю частину вона успадкувала після смерті свого батька [PERSON], який помер 09 липня 2005 року. 1/6 частину спірного домоволодіння № 120 по вул. Чаплинській в м. Дніпро після смерті її батька успадкувала її мати [PERSON]. Ні вона, ні її мати [PERSON] свідоцтва про право на спадщину не отримували. 23 вересня 2012 року померла її мати [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина на 1/6 частину спірного домоволодіння. 07 червня 2017 року вона звернулася до нотаріуса з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], але постановою нотаріуса від 07 червня 2017 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва, що стало причиною звернення до суду з вказаним позовом, в якому вона просить встановити факт того, що вона постійно проживала зі своєю матірю [PERSON], на момент її смерті 23 вересня 2012 року, за адресою місто Дніпро, вулиця Чаплинська, будинок 120та визнати за нею право власності на 1/6 частину домоволодіння № 120, яке в цілому складається з: житлового будинку літ. А-1 загальною площею 61,8 кв.м, житловою площею 30,9 кв.м з прибудовами: а-1, а'-1, ганком -а; літньої кухні - Г, ногрібу ( під Г), сараю - Д, входу в погріб -Е, навісу - Ж, літнього душу -3, вбиральні -И, споруд №1-6,І, по вул. Чаплинській в м. Дніпро в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON], яка померла 23 вересня 2012 року (а.с.1-2). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову. Від державного нотаріуса Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори надійшли письмові пояснення по суті справи, в яких вона просить суд розглядати справу без її участі (а.с.23). Вислухавши учасників процесу, свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав, встановлених в судовому засіданні. Суд встановив, що батьками [PERSON] - є [PERSON] та [PERSON], про що свідчить копія свідоцтво про народження (а.с.8). 11 вересня 1992 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після якого вона змінила прізвище на «Яблонську», що підтверджується копією свідоцтво про шлюб серії ІV-КИ № 411210 (а.с.12). 19 березня 2004 році [PERSON] склав заповіт на доньку - [PERSON], яким заповів належне йому все майно, яке залишиться на день його смерті (а.с.46). 09 липня 2005 року батько позивача - [PERSON] помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с.9). Після його смерті відкрилась спадщина, яка складалась з житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями №120 по вул. Чаплинська в м. Дніпро загальною площею будинку 61,8 кв.м. 07 червня 2017 року [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON] та отримала свідоцтво на право на спадщину за заповітом на 5/6 частин житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Чаплинська, 120, про що свідчить витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.3,4). 23 вересня 2012 року мати позивача - [PERSON] померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії І-КИ № 469297 (а.с.10). Після смерті матері відкрилась спадщина на 1/6 частину спірного домоволодіння № 120 по вул. Чаплинській в м. Дніпро. З копії спадкової справи вбачається, що позивач, як спадкоємець, звернулася до Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері лише 07 червня 2017 року (а.с.25). Постановою від 07 червня 2017 року нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як позивач постійно не проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с.42). Приходячи до висновку про задоволення позовних вимог в частині встановлення факту, що [PERSON] постійно проживала зі своєю матірю [PERSON], на момент її смерті 23 вересня 2012 року, за адресою місто Дніпро, вулиця Чаплинська, будинок 120, суд виходив з досліджених в сукупності в судовому засіданні доказів та їх оцінки. В судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що з 2010 року стан здоровя матері позивачки почав погіршуватися, тому позивач стала проживати разом з матірю у спірному домоволодінні № 120 по вул. Чаплинській в м. Дніпро. Ці обставини узгоджується з довідкою від 20.06.2017 року №229, виданої головою територіальної ради ж.м. Чаплі, з якої вбачається, що позивача дійсно проживала на момент смерті матері з листопада 2010 року за адресою: м. Дніпро, вул. Чаплинська, 120, де проживає і досі (а.с.13). Вказані обставини також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки - [PERSON] та [PERSON], кожен з яких окремо підтвердили той факт, що позивач дійсно з листопада 2010 року перейшла проживати до своєї матері за адресою: м. Дніпро, вул. Чаплинська, 120, де проживає і по цей час. Не зважаючи на те, що позивач не зареєструвала своє місце проживання у домоволодінні № 120 по вул. Чаплинській в м. Дніпро, системний аналіз усієї сукупності матеріалів справи свідчить про те, що факт постійного проживання позивачки в період з листопада 2010 року по 23 вересня 2012 року з [PERSON], яка померла 23 вересня 2012 року, за адресою: м. Дніпро, вул. Чаплинська, будинок 120, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджується належними доказами, отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Встановлення цього факту не суперечить чинному законодавству і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання за позивачем права власності на 1/6 частину домоволодіння №120 по вул. Чаплинська в м. Дніпро в порядку спадкування після смерті [PERSON], суд виходив з того, що ці вимоги є передчасними, з огляду на те, що причиною відмови у видачі позивачці свідоцтва про право власності в порядку спадкування на спірне домоволодіння, була саме відсутність встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та не подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини (а.с.42). За змістом п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Згідно пункту 23 цієї Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою саме про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, при наявності цього рішення суду про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, позивач має право у загальному порядку отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, і лише у разі відмови у його видачі, вирішувати спір в цій частині в судовому порядку.

Outcome: partial