Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Фінансове управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (надалі «Позивач») звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом [PERSON] (надалі «Відповідач»), третя особа Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради, про спонукання до укладення договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська. Представником Позивача подано до суду клопотання про розгляд справи без його участі, в якому він підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до вимог чинного законодавства України [PERSON], яка є замовником реконструкції квартири [ADDRESS] під крамницю з добудовою, зобовязана укласти договір про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська, у звязку з чим Позивачем на її адресу було направлено відповідну пропозицію щодо укладення такого договору, однак відповіді на вказану оферту від Відповідача не отримано. Відповідач [PERSON], в судове засідання повторно не зявилася, явку уповноваженого представника до суду не забезпечила, про причини неявки суду не сповістила, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином, подала клопотання про закриття провадження у справі. Письмового відношення Відповідача до позовних вимог до суду не надходило. Представником Третьої особи подано до суду заяву про розгляд справи без його участі. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. Відповідно до наявних в матеріалах справи Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки №1-212/12 від 17 липня 2012 року (а.с. 13) [PERSON] є замовником реконструкції квартири №3 за адресою вул. В.Стуса, 25, під крамницю з добудовою. 03 серпня 2012 року Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області [PERSON] зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт на реконструкцію квартири №3 під крамницю з добудовою на вул. В.Стуса, 25/3 в м. Івано-Франківську (а.с. 14-15). Відповідно до статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобовязаний взяти участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Згідно зі статтею 4 Закону України «Про архітектурну діяльність» під будівництвом слід розуміти нове будівництво, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт та знесення обєкта містобудування. За нормами статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовником є фізична або юридична особа, що має намір щодо забудови території (однієї або декілька земельних ділянок) і подала у встановленому законодавством порядку відповідну заяву. Частиною 1 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Відповідно до листа Міністерства регіонального розвитку ,будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.07.2011року №23-11/6294/0/6-11 «Про пайову участь забудовників у створенні і розвитку інфраструктури населених пунктів» такий порядок, прийнятий та оприлюднений органом місцевого самоврядування, відповідно до норм частини першої статті 144 Конституції України, є нормативно-правовим актом, обовязковим до виконання на відповідній території. Відповідно до Положення «Про пайову участь замовників будівництва у створені та розвитку інженерно-транспортної інфраструктури міста» пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до бюджету м. Івано-Франківська коштів на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Івано-Франківська у розмірах: 7 відсотків вартості будівництва (реконструкції) обєкта містобудування для нежитлових будівель та споруд та 4 відсотків вартості будівництва (реконструкції) обєкта містобудування для житлових будинків. Замовники будівництва залучаються до пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста виключно на підставі укладених з виконавчим комітетом та фінансовим управлінням договорів про пайову участь (пункт 1.2 Положення). Для укладання такого договору замовник зобовязаний повідомляти виконавчий комітет про будь-які вчинені ним дії щодо забудови земельної ділянки, відповідно до діючого законодавства та звернутися про укладання Договору про пайову участь (пункт 1.3 Положення). Договір про пайову участь укладається на підставі звернення замовника будівництва на імя першого заступника міського голови (пункт 4.4 Положення). Частиною 7 статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що замовник будівництва зобовязаний протягом семи днів з дня реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт або з дня набуття права на виконання будівельних робіт, письмово проінформувати виконавчий орган міської ради за місцем знаходження обєкта будівництва про початок виконання будівельних робіт. Відповідно до частини 9 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовникам про його укладання, але до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію. 08 липня 2016 року Фінансове управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради надіслало [PERSON] для розгляду та підписання у 10-денний термін з моменту отримання два примірники проекту Договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста (а.с.9-11). Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 208 Цивільного кодексу України правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених частиною 1 статті 206 цього Кодексу. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина 1 статті 638 Цивільного кодексу України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст.ст. 642 643 Цивільного кодексу України. Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Розкриваючи зміст засади свободи договору у статтях 6, 627, Цивільний кодекс України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору. Закріпивши принцип свободи договору, Цивільний кодекс України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до частини 3 статті 6 та статті 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Зазначені положення узгоджуються з нормами частини 1 статті 203, частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України, відповідно до яких підставою недійсності правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства. Згідно зі статтею 60 ЦПК кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з статтею 11 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства цивільні права та обовязки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів місцевого самоврядування. Відповідно статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі статтею 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, меж здійснення особою цивільних прав і виконання цивільних обовязків (статті 3, 6, 12-15, 20 Цивільного кодексу України), в разі невизнання особою права на укладення договору, таке право підлягає захисту судом на підставі пункту 1 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбаченим нормативним актом обовязкової дії. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 10 жовтня 2012 року у справі №6-110цс12. Враховуючи вказане, зважаючи на те, що Позивачем було здійснено всі дії, необхідні для укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Івано-Франківська, а також зважаючи на те, що запропонований для підписання проект договору з додатком містить всі реквізити та істотні умови, необхідні для договорів такого виду, інші домовленості сторін щодо укладення договору та його умов відсутні, Суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову шляхом визнання договору укладеним, що також відповідає принципу публічності цивільного процесуального права.

Outcome: approved