Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

22 грудня 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідачам надаються послуги з централізованого опалення квартири та гарячого водопостачання, яка розташована за адресою : [ADDRESS]. Проте відповідачі з 01 вересня 1999 року по 01 грудня 2015 року не здійснювали в повному обсязі оплату за надані послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість за вказаний період у сумі 17240,16 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів. На підставі ст..625 ЦК України позивач також просить стягнути з відповідачів індекс інфляції у сумі 12251,57грн. та 3% річних у сумі 2759,25 грн., нарахованих за період з 01 квітня 2008 року по 01 грудня 2015 року. Всього позивач просить стягнути солідарно з відповідачів 32250,98грн. та судові витрати. Позивач вточнив позовні вимоги, про що надав суду письмову заяву ( а.с.150151 т.2), та просив суд : стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01 вересня 1999 року по 01 січня 2015 року у сумі 13364,77 грн., індекс інфляції у сумі 12126,04 грн. та 3% річних у сумі 2651,12 грн., а всього 28141,93 грн.; стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01 січня 2015 року по 06 вересня 2015 року у сумі 2956,44 грн., індекс інфляції у сумі 308,86 грн. та 3% річних у сумі 25,53 грн., а всього 2390,83 грн. відповідно до часток у праві власності - 1/5, що становить по 478,17 грн. з кожного. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити. Представники відповідача [PERSON] з позовом не погодилися та просили відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що відповідачка на підставі рішення була вселена наприкінці 2014 року в квартиру, до якої надаються послуги, а тому не повинна сплачувати вартість послуг за той час, коли вона ними не користувалася та була обмежена в доступі до квартири. Крім того, просять застосувати строк позовної давності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] повторно в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належними чином. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надавши суду, кожен окремо, заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких просили стягнути заборгованість з [PERSON] та [PERSON], які проживали в квартирі та користувалися послугами, в той час, як вони в квартирі не проживали ( а.с.152-157 т.1). Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів, які не з'явилися, на підставі наданих доказів. Заслухавши пояснення представника позивач, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 26 листопада 2015 року позивачу відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення на його користь з відповідачів заборгованості за послуги теплопостачання ( а.с.5 т.1). Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками квартири, розташованої у [ADDRESS], та кожному з них належить по 1/5 частки квартири, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 31 січня 2003 року ( а.с.60 т.2). У відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, власником 1/5 частини вищезазначеної квартири був [PERSON], який помер [INFO] та склав заповіт, відповідно до якого належне йому на час смерті майно заповів [PERSON], та після смерті [PERSON] відповідач [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в інтересах неповнолітнього на той час [PERSON] Вказана обставина встановлена рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 03 вересня 2014 року ( а.с.55-61 т.1), яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 08 грудня 2014 року ( а.с.49-54 т.1). Вищезазначеним рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 03 вересня 2014 року визнано за [PERSON] та її неповнолітнім сином [PERSON], [INFO], право користування житловою площею в квартирі [ADDRESS], та судом встановлено, що останні проживали у квартирі після народження [PERSON]. Крім того зазначеним рішенням [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було вселено до вказаної квартири. Згідно з актом від 03 жовтня 2012 року, посвідченого 12 жовтня 2012 року директором ТОВ «Полтава житлосервіс» у квартирі [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON] не проживають з квітня 1996 року по час складення акту, а в квартирі проживають [PERSON] та її син [PERSON] Згідно з ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 19 квітня 2011 року було скасовано судовий наказ Октябрського районного суду м.Полтави від 21 грудня 2010 року про стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» заборгованості за надані послуги у сумі 9748,07 грн. з тих підстав, що рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 24 грудня 2010 року було скасовано рішення про приватизацію житла - квартири [ADDRESS], куда стягувачем подавалося тепло. ( а.с.47 т.1). Як вбачається з постанови державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського міського управління юстиції про закінчення виконавчого провадження від 30 грудня 2014 року відповідно до акту державного виконавця від 29 грудня 2014 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було вселено у квартиру [ADDRESS] ( а.с.60 т.2) Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно з пунктом п'ятим частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила) розрахунковим періодом для оплати послуг визначено календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі не відмовлялися від послуг з теплопостачання, які надає позивач у квартиру та послуги до квартири надавалися відповідно до договору про надання послуг теплопостачання від 09 листопада 2005 року, укладеного з відповідачем [PERSON] ( а.с.21 т.1). Статтями 20 та 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, за якими споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, та зобов'язаний оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст..322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Проте, відповідачі належним чином не виконували свої зобов'язання по оплаті за послуги позивача з централізованого опалення та водопостачання, внаслідок чого утворилася заборгованість за надані послуги. Суд вважає стягнути з відповідача [PERSON], яка на час неповноліття [PERSON] була його законним представником, як його мати, заборгованість за надані послуги теплопостачання за період з 01 вересня 1999 року по 01 січня 2015 року, так як на той час саме вона з неповнолітнім сином проживали у квартирі, до якої надавалися послуги з теплопостачання, та користувалися ними. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були позбавлені можливості користуватися своєю власністю - частками квартири та послугами, які надав позивач, вселилися у квартиру 29 грудня 2014 року. Таким чином, суд вважає стягнути з них заборгованість за надані послуги у період 01 січня 2015 року по 06 вересня 2015 року. Згідно з розрахунком на а.с.152-156 заборгованість за послуги теплопостачання за період з вересня 1999 року по грудень 2014 року складає 13364,77 грн. та підлягає стягненню з [PERSON] У відповідності до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму заборгованості із врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. Згідно з розрахунками, наданими позивачем, інфляційні втрати за період з лютого 2004 року по вересень 2015 року становлять 12126,04 ( а.с.157-159 т.2) грн., 3 % річних -2651,12 грн. ( а.с.160-163 т.2). Загальна сума заборгованості становить 28141,93 грн. (13364,77 грн. + 12126,04 грн. + 2651,12грн.) та підлягає стягненню з відповідача [PERSON], у стягненні заборгованості з [PERSON] слід відмовити, так як у вказаний період він був неповнолітнім. За період з 01 січня 2015 року по 06 вересня 2015 року заборгованість за надані позивачем послуги з теплопостачання становить 2056,44 грн. ( а.с. 164 т.2), нараховано індекс інфляції у сумі 308,86 грн. ( а.с.166 т.2), 3% пічних у сумі 25,53 грн. ( а.с.165 т.2), а всього заборгованість становить 2390,83 грн. У відповідності до ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Оскільки відповідачам належить по 1/5 частині квартири кожному, то з них підлягає стягненню на користь позивача заборгованість по оплаті за послуги з теплопостачання у сумі 478,14 грн. з кожного. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача 28620,10 грн. ( 28141,93 грн. + 478,14 грн.), з [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 478,14 грн. з кожного. Представники відповідача [PERSON] просили застосувати строк позовної давності. Проте, враховуючи, що з відповідача [PERSON] стягується заборгованість, яка утворилася з 01 січня 2015 року, та з цього часу трирічний строк позовної давності, передбачений ст.257 ЦК України, не сплив, тому строк позовної давності не підлягає застосуванню. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачів також підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог : [PERSON] - 1144,92 грн. ( 94% від задоволених вимог) , [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 19,20 грн. ( 6% від задоволених вимог) з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial