Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

14.01.2019 [PERSON] звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівське АТП-14631», третя особа [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що внаслідок ДТП, яка мала місце 03.02.2018 о 09 год. 30 хв. на 35км. + 800м. автодороги Львів-Краковець в м.Новояворівську Яворівського району Львівської області відбулося зіткнення між автобусом марки «Van Hool 916-SH2» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем марки «Деу Ланос» реєстраційний номер [NUMBER] , під його керуванням, внаслідок чого його автомобіль відкинуло на зустрічну смугу руху, по якій в цей час рухався автомобіль марки «Рено Трафік», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 30.05.2018 [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку з передачею його на поруки трудовому колективу ТзОВ «Львівське АТП-14631». Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, він звернувся за відшкодуванням завданої йому шкоди до ПАТ СК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП", в якій був застрахований автобус відповідача. ПАТ СК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" було прийнято рішення про часткове відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди, заподіяної здоров`ю. В результаті дорожньо-транспортної пригоди він отримав політравму, компресійні переломи тіл 2,3,4,5 грудних хребців I-II ступеня без порушення функцій спинного мозку, посттравматичну центральну протрузію диску сегмента С3-С4 без компресії дуального мішка та нервових корінців, закриту черепно-мозгову травму, струс головного мозку, тупу травму грудної клітини, забій грудини, ощирену підшкірну гематому тім`яної ділянки голови, травматичний шок I-II ступеня, що відноситься до середньої тяжкості тілесного ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я. В результаті отриманих травм та незадовільним станом здоров`я рішенням МСЕК від 02.05.2018 йому було призначено третю групу інвалідності. Завдана моральна шкода полягає у фізичному болі, яку він переніс під час дорожньо-транспортної пригоди, в результаті отриманих тілесних ушкоджень. Крім цього, знищення його автомобіля призвело до порушення усталених життєвих зв`язків, порушився звичний ритм життя після закінчення лікування. Даний автомобіль він використовував для доїзду до місця праці, у вихідні та святкові дні для відпочинку з сім`єю, для відвідування культурно-розважальних закладів. Після втрати автомобіля, багато справ, що потребували пересування автотранспортом, йому довелось відкласти, а від деяких взагалі був змушений відмовитись. З врахуванням вищенаведених обставин, вважає, що моральна шкода, яка йому була спричнена внаслідок ДТП становить 75000 грн., однак враховуючи що страховою компанією частково відшкодовано моральну шкоду в розмірі 5114,63 грн., тому просить стягнути з відповідача на його користь 69000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а також 3000 грн. понесених витрат за надання професійної правової допомоги. Просить позов задовольнити. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 17.01.2019, відкрито спрощене провадження у цивільній справі. 20.06.2019 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому частково визнає позовні вимоги [PERSON] , в розмірі 10\~000 грн. В обґрунтування відзиву зазначає, що під час перебування позивача в лікувальному закладі [PERSON] неодноразово пропонував позивачу придбати ідентичний автомобіль для того, щоб він не був позбавлений можливості вести звичний спосіб життя, однак позивач відмовився від такої пропозиції, аргументувавши тим, що бажає дорожчу марку автомобіля. Підстав для відшкодування моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням майна немає. Крім цього, довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, в травні 2018 року [PERSON] встановлено третю групу інвалідності, причиною якої є загальне захворювання. Відтак, причинний зв`язок інвалідності з травмою, отриманою під час дорожньо-транспортної пригоди, нічим не підтверджується. Окрім того, на момент ДТП позивач працював заступником директора з медичної частини в КНП ЛРР ЛО «НГЛ ім.Ю.Липи, де і перебував на лікуванні, що ставить під сумнів тривалість лікування позивача та достовірність даних ним довідок. Також відповідач заперечує щодо заявлених позивачем судових витрат, які [PERSON] зазначає, що поніс за надання правничої допомоги, оскільки понесені такі витрати підтверджуються квитанцією до касового ордеру №34 від 16.05.2018, який виданий під час розгляду кримінального провадження, однак цивільний позов підписано 28.12.2018. Позивач у відповідності до ст.ст.134,137 ЦПК України не надав суду попереднього розрахунку суми судових витрат, які він поніс або очікує понести із розглядом справи, не долучив копії договору про надання правничої допомоги, де встановлюється розмір і характер даних витрат, та доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Варениця В.С. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, давши пояснення аналогічні доводам позовної заяви, просили його задовольнити. Представник відповідача адвокат Андрес О.В. в судовому засіданні заперечила проти позову, посилаючись на доводи, які аналогічні викладеним у відзиві. Просить позов задовольнити частково. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, пояснив, що неодноразово хотів відшкодувати позивачу завдану шкоду, пропонував йому відкупити аналогічний автомобіль, який був пошкоджений внаслідок ДТП, однак позивач категорично відмовився. \~ \~ \~ \~Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,\~встановив наступне. Судом встановлено, що 03.02.2018 приблизно о 09:30 год [PERSON] , керуючи технічно-справним транспортним засобом марки «Van Hool 916-SH2» номерний знак [NUMBER] та рухаючись ним автодорогою Львів-Краковець на 35 км + 800 м автодороги в напрямку до м.Львів, порушив чинні вимоги «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями, а саме: п.п.1.5, 2.3 (б,д) 12.1, 12.4, 13.1, вимоги дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах» розділу №33, які виразилися в тому, що був неуважним та не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, під час вибору безпечної швидкості руху не врахував дорожньої обстановки і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, у населеному пункті рухався зі швидкістю більше 50 км/год в напрямку до м.Львова по крайній лівій смузі руху, з якої дозволяється лише поворот ліворуч та розворот, не дотримався безпечної дистанції з автомобілем марки «Daewoo Lanos» номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався попереду в попутному напрямку та зупинився для виконання повороту ліворуч в напрямку до м.Новояворівська Яворівського району Львівської області, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди зіткнення з автомобілем марки «Daewoo Lanos» номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобіль марки «Daewoo Lanos» номерний знак [NUMBER] відкинуло на зустрічну смугу руху, по якій в цей час рухався автомобіль марки « Renault Trafic» номерний знак [NUMBER] в напрямку до смт.Краковець Яворівського району Львівської області, що призвело до контактування автомобіля марки «Daewoo Lanos» номерний знак [NUMBER] із автомобілем марки « Renault Trafic» номерний знак [NUMBER] . В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «Daewoo Lanos» номерний знак [NUMBER] [PERSON] отримав політравму: компресійні переломи тіл 2, 3, 4, 5 грудних хребців, І-ІІ ступеня без порушення функції спинного мозку, посттравматичну центральну протрузію диску сегмента С3-С4 без компресії дуального мішка та нервових корінців, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, тупу травму грудної клітки, забій грудини, обширну підшкірну гематому тім`яної ділянки голови, травматичний шок І-ІІ ступеня, що відноситься до середньої тяжкості тілесного ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 30.05.2018 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1\~ст.286 КК України, у зв`язку з передачею його на поруки трудовому колективу Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівське АТП 14631» за умови, що він протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку. З відповіді ПАТ СК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" №6695 від 25 жовтня 2018 року вбачається, що загальний розмір страхового відшкодування виплаченого [PERSON] складає 107407, 21 грн., з яких 57616,58 грн. - відшкодування витрат на лікування, 44676,00 грн. відшкодування шкоди, пов`язаної зі стійкою втратою непрацездатності, 5114,63 грн. - відшкодування моральної шкоди, виплату яких позивачем незаперечується. Транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі ч. 2\~ст.\~1187\~Цивільного кодексу\~України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З огляду на вказані положення законодавства саме на відповідача ТзОВ «Львівське АТП-14631» покладається обов`язок відшкодувати потерпілій стороні, позивачу по справі, моральну шкоду, оскільки з вини третьої особи [PERSON] , який перебував з відповідачем в трудових відносинах, що є володільцем джерела підвищеної небезпеки, сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було заподіяно моральну шкоду. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. \~\~\~\~\~\~\~\~ Частиною 3 ст.23\~ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. \~\~\~\~\~\~ Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.ч.4, 5\~ст.23 ЦК України). \~\~\~\~\~\~ Разом із тим шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає без вини відповідальність власника такого джерела. Незалежно від вини фізичної особи відшкодовується і моральна шкода, у тому числі, якщо в наявності ушкодження здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. \~\~\~\~\~\~ Суд погоджується з доводами позивача [PERSON] про те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому завдано моральну шкоду, яка полягала у фізичному болі та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, тривалий час змушений був лікуватись, не міг вести активний спосіб життя. Також моральна шкода полягає у душевних стажданнях, яких він зазнав, у зв`язку з пошкодженням його майна, що призвело до вимушених змін у його житті, неможливістю користуватись транспортним засобом в повсякденному житті. Враховуючи наведене та принципи розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а тому з ТзОВ «Львівське АТП-14631» на користь [PERSON] слід стягнути моральну шкоду в сумі 20000,00 грн., що на думку суду буде достатньою компенсацією завданих моральних страждань. Що стосується позовної вимоги щодо стягнення понесених витрат на правничу допомогу у сумі 3000 грн., суд зазначає наступне. Згідно з ч.2 ст.137 ЦПК України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 3\~ст.137 ЦПК України, встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Враховуючи наведене, суд вважає заявлену позивачем вимогу про відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 грн. необґрунтовану, оскільки в матеріалах справи міститься лише квитанція до касового ордеру №34 від 16.05.2018, яку видано під час розгляду кримінального провадження, в той час коли цивільний позов подавався значно пізніше. Крім цього, позивачем не надано суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, що в силу ч.3\~ст.137\~ЦПК України слугує підтвердженням розміру витрат на професійну правничу допомогу та не надано договору про надання правничої допомоги Таким чином, враховуючи те, що обґрунтованість та фактичний обсяг витрат на правничу допомогу не підтверджено належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що судові витрати на професійну правничу допомогу не підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до\~ст.141\~ЦПК України з ТзОВ «Львівське АТП-14631» слід стягнути судовий збір відповідно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial