overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

12.09.2016р. [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що між нею та відповідачем, 24 листопада 2007 року, відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб. Під час шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який в теперішній час проживає з позивачем. Шлюбні відносини між ними припинені, оскільки повністю втрачено почуття любові та поваги. Вважає, що шлюб з відповідачем розпався остаточно та носить формальний характер. На примирення не згодна. Зазначила, що після розірвання шлюбу син проживатиме разом з нею. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити та слухати справу у її відсутність. Після розірвання шлюбу бажає змінити своє прізвище на «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про місце, час та день розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки відповідача не відомі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, 24.11.2007р. між позивачем та відповідачем, відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 596. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила своє прізвище "[PERSON]" на прізвище чоловіка - "[PERSON]".(а.с.5). Відповідно до свідоцтва про народження, копія, якого міститься в матеріалах справи, за час спільного життя у них народився син [PERSON], [INFO].(а.с.6). Судом встановлено, що шлюбні відносини між ними припинені та примирення неможливе. Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Пунктом 2 статті 104 СК України визначено, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" №11 від 21 грудня 2007 року шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сім'я сторін фактично розпалася, існує лише формально і зберегти її неможливо, оскільки сторони не бажають примирення, не ведуть спільне господарство, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливо та наявні правові підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

23.09.2016р. [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що між ними 17.09.2010р. відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб. За час спільного проживання у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка в теперішній час проживає з позивачкою. Шлюбні відносини між ними припинені, оскільки відповідач проявив подружню зраду. Вважає, що їхня сім'я розпалась остаточно. Зазначила, що після розірвання шлюбу донька проживатиме разом з нею. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити та слухати справу у її відсутність. Після розірвання шлюбу бажає залити собі прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій вказав, що позов визнає просив справу слухати у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов слідуючого. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, 17.09.2010р. між позивачкою та відповідачем, відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 322. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила своє прізвище "[PERSON]" на прізвище чоловіка - "[PERSON]".(а.с.5). Відповідно до свідоцтва про народження, копія, якого міститься в матеріалах справи, за час спільного проживання у них народилася донька [PERSON], [INFO].(а.с.6). Судом встановлено, що шлюбні відносини між ними припинені та примирення неможливе. Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Пунктом 2 статті 104 СК України визначено, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" №11 від 21 грудня 2007 року шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сім'я сторін фактично розпалася, існує лише формально і зберегти її неможливо, оскільки сторони не бажають примирення, не ведуть спільне господарство, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливо та наявні правові підстави для розірвання шлюбу. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки 551,20 грн. витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій зазначає, що 02 вересня 2011 р. між нею та відповідачем було укладено шлюб. Позивач зазначає, що на даний час шлюб фактично розпався і з травня 2013 року вони мешкають окремо, вважає, що шлюб зберегти неможливо.Просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити призвіще " [PERSON]". Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовільнити, погодилась на ухвалення заочного рішення, строк на примирення просила не надавати. Відповідно до відомостей, зазначених в позовній заяві, останнім відомим місцем проживання відповідача є адреса: [ADDRESS] Разом із тим, оскільки суд позбавлений можливості достеменно встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача, судом у відповідності до ч. 9 ст. 74, п. 4 ч. 3 ст. 122 ЦПК України, відповідача було викликано оголошенням у пресі - в газеті "Урядовий Кур'єр" № 61 від 31.03.2016 року (а.с. 36-37) та газеті "Донеччина" № 11 від 25.03.2016 року (а.с. 31-32). Відповідач в судове засідання не з"явився. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у його відсутність відповідачем до суду надано не було. З огляду на наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до кредитної спілки «Коштовна» про стягнення коштів за депозитним договором в розмірі 236968 гривень, вказавши, що 18 червня 2009 року між нею та КС "Коштовна" було укладено договір "Ощадний"№12 на суму 250000 гривень. Відповідно до п.4.1 зазначеного договору 18 червня 2010 року закінчився термін дії договору. Статтею 629 ЦК України передбачена обов'язковість виконання договору для сторін. З початку дії депозитного договору "Ощадний" №12 і до цього часу відповідач неналежним чином виконує свої зобов'язання щодо розрахунку по ньому, оскільки лише частково сплачено основну суму депозиту. Невиплату заборгованості згідно депозитного договору відповідач мотивує рішенням Загальних зборів Кредитної спілки про тимчасове введення мораторію на повернення основних сум депозитів та призупинення нарахувань відсотків по усіх депозитних договорах, що укладалися між спілкою та її вкладниками. Загальна заборгованість кредитної спілки по депозитному договору "Ощадний" №12 від 18 червня 2009 року складає 236968 гривень. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направив заяву про слухання справи у його відсутність та визнання позову. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об'єктивно встановлено, що 18 червня 2009 року між [PERSON] та КС "Коштовна" було укладено депозитний договір "Ощадний"№12 відповідно до якого вкладник вносить депозитний внесок до спілки в сумі 250000 гривень. Відповідно до п.4.1 зазначеного договору 18 червня 2010 року закінчився термін дії договору. Кредитна спілки «Коштовна» не повернула [PERSON] кошти в сумі 236968 гривень. Згідно ст. 1060 ЦК України - договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Оскільки КС "Коштовна" умови договору не виконала то слід стягнути з кредитної спілки «Коштовна» на користь [PERSON] 236968 гривень боргу. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 331.07.2000 року між нею та відповідачами був укладений договір №1362 купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого вона придбав квартиру [ADDRESS], яка належала відповідачам. В рахунок укладеного договору вона передала відповідачам відповідну грошову суму, а вони фактично передали їй у власність нерухомість, а самеквартиру [ADDRESS]. Посилаючись на те, що при укладенні угоди сторони досягли згоди з усіх її суттєвих умов та виконали умови договору, але на теперішній час відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення укладеного договору, позивач просив визнати договір купівлі-продажу дійсним. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти задоволення позову. Третя особа надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримують. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 31 липня 2000 року [PERSON] придбала у [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], квартиру [ADDRESS], яка належала відповідачам на підставі "Свідоцтва про право власності на житло" від 21.11.1995 р. виданого Миколаївсько. міською службою приватизації державного житлового фонду згідно з розпорядженням від 25.10.1995 р. №5641 і зареєстрованого ММБТІ в реєстровій книзі №91 під реєстровим №16121 від 05.02.1997 р. Договір №1362 купівлі-продажу нерухомого майна був зареєстрований Універсальній біржі "Південь" у "Журналі реєстрації біржових угод із нерухомістю" №1362 від 31.07.2000 року, зареєстрованого в ММБТІ 04.08.2000 р. за реєстровим №16121. Згідно Свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER], [PERSON] змінила ім'я на [PERSON]. У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Враховуюче вище викладене,на підставі ст. ст. 224, 228, ч.2 ст. 57, ст. 220, 328, 334, 655 ЦК України, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Старобільського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Луганській області про усунення перешкод у користуванні будинком та припинення реєстрації, у якому просить суд зобов'язати відповідача усунути перешкоди у користуванні ним, як власником, будинком [ADDRESS], а Старобільський РС УДМС України в Луганській області зобов'язати зняти відповідача з реєстрації у вказаному будинку. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він є власником вказаного будинку. Відповідач зареєстрований в цьому будинку, однак в ньому він не проживає. Реєстрація відповідача перешкоджає йому володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому будинком. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутності, свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. В своїй письмовій заяві позов визнав у повному обсязі, просить суд розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача - Старобільського РС УДМС України в Луганській області Зіньковський В.О. у судове засідання не з'явився. У своїй письмовій заяві просить справу розглянути за його відсутності та рішення винести на розсуд суду. Справа розглянута у відсутності сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є власником вказаного в позові будинку, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 29.01.2000 року та копією технічного паспорту на житловий будинок. Те, що відповідач [PERSON] зареєстрований у вказаному в позові будинку, підтверджується копією домової книги. Своєю бездіяльністю, а саме не бажанням виписатись з будинку, відповідач перешкоджає позивачу володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому будинком, порушує вимоги ст.ст.328, 380,383 ЦК України, ст.ст. 6, 7,8,9,10 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" №1382-IV від 11.12.2003 року, оскільки її реєстрація (прописка) у належному позивачу будинку позбавляє позивача права користуватися будинком. Відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Питання реєстрації знаходяться у веденні Старобільського РС УДМС України в Луганській області, що передбачено ст.11 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні". Однак, без письмової заяви відповідача Старобільський РС УДМС України в Луганській області не може зняти його з реєстрації за вказаною адресою. На підставі ст.ст.328, 380,383, 391 ЦК України, ст.ст.6, 7,8,9,10 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" №1382-IV від 11.12.2003 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою в якій просить розірвати шлюб з [PERSON] В обґрунтування позову у заяві вказала, що 07.08.2010 р. між нею та відповідачем у Підгайчиківській сільській раді Золочівського району Львівської області було укладено шлюб про що зроблено актовий запис № 2. Від спільного шлюбу народився син [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося тому, що у них різні погляди на сімейне життя та обов"язки. На підставі чого в сім"ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що ми стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім"ю немає. Подружні відносини між ними припинилися з січня 2015 року. З цього часу спільне госопдарство не ведеться, спору про спільне майно немає. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. На примирення вона не згідна і тому вважає, що необхідно розірвати шлюб. Позивачка в суд подала заяву у якій просить справу розглянути у її відсутності, вимоги позову підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. про що свідчить повідомлення в газеті " Високий Замок " №141(5541) від 13.12.2016 року, а тому, відповідно до ст.224 ЦПК України, проводиться заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення \~про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Із свідоцтва про шлюб видно, що 07.08.2010 року сторони уклали шлюб у Підгайчиківській сільській раді Золочівського району Львівської області про що зроблено актовий запис № 2. З січня 2015 року подружні відносини між ними припинилися. З цього часу спільне госопдарство не ведеться, спору про спільне майно немає Враховуючи наведене, подальше проживання сторін та збереження їхньої сімї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

В березні 2012 року державне підприємство водних шляхів „Устьдунайводшлях" (далі ДПВШ „УДВШ") звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 6568,50 грн., вказуючи, що наказом ДПВШ „УДВШ" № 33 від 21.03.2005 р. відповідач [PERSON] був прийнятий з 24.03.2005 р. на посаду начальника Одеського представництва цього підприємства, та, займаючи вказану посаду, відповідач отримав матеріальні цінності (запасні частини) для виробничих потреб на суму 6568,50 грн., які не були ним повернуті на склад підприємства, а також не були надані до бухгалтерії документи, підтверджуючі витрати або списання цих цінностей. Представник позивача - Попов П.Р. просив розглянути справу без участі представника позивача та задовольнити позов, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Направлені судові повістки відповідачу [PERSON], за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, неодноразово були повернуті судові з помітками пошти про те, що за такою адресою він не проживає. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно наказу ДПВШ „УДВШ" № 33 від 21.03.2005 р. відповідач [PERSON] був прийнятий з 24.03.2005 р. на посаду начальника Одеського представництва цього підприємства. В ході проведеної повної інвентаризації матеріальних цінностей в Одеському представництві ДПВШ „УДВШ" згідно наказу ДПВШ „УДВШ" № 146 від 31.10.2007 р. та проведеної об'єднаним Ізмаїльським контрольно-ревізійним відділом КРУ в Одеській області ревізії фінансово-господарської діяльності ДПВШ „УДВШ" за період з 01.08.2008 р. по 30.06.2011 р., за результатами якої було складено акт № 930-16/131 від 29.11.2011р., було виявлено, що на відповідальному зберіганні у начальника Одеського представництва ДПВШ „УДВШ" [PERSON] знаходились матеріальні цінності (запасні частини) на суму 6568,50 грн., які не були повернуті останнім на склад підприємства, а також не були надані до бухгалтерії документі, підтверджуючи витрати або списання цих цінностей. При цьому, факт знаходження матеріальних цінностей (запасних частин) на суму 6568,50 грн. на відповідальному зберіганні у відповідача [PERSON] також підтверджується інвентаризаційним описом № 4 товарно-матеріальних цінностей від 01.10.2007 р., підписаним членами інвентаризаційної комісії ДПВШ „УДВШ" та відповідачем [PERSON] Позивач своїм листом У 95-4/2 від 16.02.2011 р. запропонував [PERSON] добровільно повернути на склад підприємства матеріальні цінності (запасні частини) або погасити їх вартість але відповідач залишив цей лист позивача без задоволення. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 214,60 грн., пов'язані зі сплатою судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

в Острозький районний суд з заявою про визнання недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна [PERSON] звернувся [PERSON] Заяву мотивує тим, що [PERSON], яка є його матір'ю, страждає хронічним психічним розладом, що позбавляє її можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні [PERSON] підтримав заяву. Пояснив, що його мати [PERSON] має захворювання психіки, що позбавляє її можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У зв'язку з тим, що комісія лікарів прийшла до висновку, що [PERSON] позбавлена можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними, просить визнати її недієздатною, встановити над нею опіку та призначити його опікуном [PERSON] Представник органу опіки і піклування Острозької міської ради Рівненської області в судовому засіданні заяву [PERSON] підтримала. Пояснила, згідно карти стаціонарного хворого та заключення ЛКК, [PERSON] потребує стороннього догляду та нагляду, тому не заперечує проти визнання [PERSON] недієздатною, встановлення опіки та призначення її опікуном [PERSON] Представник КЗ "Острозька ОПЛ" в судовому засіданні заяву [PERSON] підтримала. Пояснила, що [PERSON] хворіє хронічним, стійким психічним захворюванням, з приводу якого перебуває на лікуванні в КЗ "Острозька ОПЛ". У зв'язку з цим не заперечує проти визнання [PERSON] недієздатною, встановлення опіки та призначення її опікуном [PERSON] Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, його представника, представників заінтересованих осіб, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до довідки КЗ "Острозька обласна психіатрична лікарня" №170 від 12.08.2014 року, [PERSON] встановлено основний діагноз: "атеросклеротична деменція" з супутнім захворюванням "церебральний атеросклероз". З акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №292/14 від 19.08.2014 р. вбачається, що [PERSON] страждає на психічну хворобу - атеросклеротичну деменцію змішаного типу і зазначене захворювання позбавляє її здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Оскільки психічне захворювання [PERSON] позбавляє її можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, то її слід визнати недієздатною. Орган опіки та піклування Острозької міської ради Рівненської області звернувся з поданням про встановлення опіки і призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] Відповідно до вимог ч.1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є близьким родичем [PERSON] та беручи до уваги, що [PERSON] може бути опікуном, то зважаючи на подання органу опіки і піклування з цієї підстави суд вважає, що заяву слід задовольнити в повному об'ємі. Враховуючи викладене та

Outcome: approved