Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

12.04.2018 року позивач звернувся з позовом до відповідача в якому просить зменшити розмір аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO], які стягуються на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.05.2016 р., з 1/4 частини на 1/7 частину всіх видів заробітку (доходу) але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач мотивував тим, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.05.2016 року стягнуто з нього на користь відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.02.2016 року до досягнення дитиною повноліття. 11.11.2016 р. він зареєстрував шлюб з [PERSON]. Від даного шлюбу 26.03.2018 р. в них народився син [PERSON]. В звязку з тим, що його сімейний стан змінився, а це призвело і до зміни матеріального становища, так як на його утриманні знаходиться дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років та малолітній син, просить зменшити розмір аліментів. В судове засідання представник позивача надала заяву, в якій просить проводити розгляд справи без їх участі, з заочним розглядом справи погодились. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву до суду не подала. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 26.05.2016 р. рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області стягнуто з позивача аліменти на корить відповідача на утримання сина [PERSON], що народився 22.11.2004 р. в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.02.2016 р. до досягнення дитиною повноліття. Із свідоцтва про шлюб серії І-ФП №132685, виданого Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Миколаївської області вбачається, що 11.11.2016 року позивач зареєстрував шлюб із [PERSON], актовий запис № 374. Від даного шлюбу 26.03.2018 р. в них народився син [PERSON]. В свідоцтві про народження, виданого Первомайським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області серії І-ФП №280248, батьком дитини зазначено позивача, актовий запис №73. Згідно ст.\~180, ч. 3 ст.\~181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Ч. 1\~ст. 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи із вказаної диспозиції статті суд в будь-якому випадку повинен встановити мінімальний розмір аліментів на дитини у відсотках від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Крім цього, статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства"передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Положеннями ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 5 Протоколу N 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. У відповідності до ч.2 ст.12, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 cт.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи те, що позивач довів зміну свого матеріального та сімейного стану, що є підставою для зменшення розміру аліментів, з урахуванням положень Конвенції про рівний обовязок батьків у прийнятті участі у забезпеченні дитині необхідних умов життя для її розвитку, відсутність доказів позивача щодо необхідності зменшення аліментів саме до розміру 1/7 частки доходів, змін в законодавстві щодо мінімального розміру аліментів встановленого держаною, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково. Слід зменшити розмір стягуваних аліментів з 1/4 до 1/6 частки доходу.

Outcome: partial