Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з ТОВ «Ін-Тайм» інфляційних втрат, 3% річних, витрат на правову допомогу, сплату судового збору, відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги мотивовано тим, що 23 травня 2014 р. між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг перевезення. В підтвердження прийняття вантажу для перевезення відповідачем було виписано декларацію №1501007921 від 23 травня 2014 р. Відповідно до умов договору вантаж мотоцикл б/у (оголошена цінність 30000 грн.) було відправлено з пункту навантаження м. Миколаїв до пункту розвантаження м. Лозова, Харківської області на імя позивача. 27 травня 2014 р. на телефон позивача було відправлено смс-повідомлення про те, що вантаж доставлено на склад у місті Лозова. Цього ж дня позивач зателефонував на склад ТОВ «Ін-Тайм», де йому повідомили, що вантаж було видано іншій особі. 28 травня 2014 р. засобами електронного звязку на електронну пошту ТОВ «Ін-Тайм» позивачем було направлено вимогу (претензію) про відшкодування вартості втраченого вантажу. Листом від 11 червня 2014 р. відповідач відмовився відшкодовувати вартість втраченого вантажу. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2015 р. із змінами, внесеними рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 9 квітня 2015 р. з відповідача на користь позивача стягнуто грошові кошти у розмірі вартості втраченого вантажу в сумі 30\~000 грн., а також витрати на надання правової допомоги в сумі 1\~322,76 грн., на сплату судового збору в сумі 300 грн., усього 31 622,76 грн. Вказану суму відповідач сплатив позивачеві в період з 24 квітня до 5 червня 2015 р. Вважаючи, що відповідач прострочив виконання грошового зобовязання, позивач просить суд стягнути з відповідача суму інфляційних втрат у розмірі 16\~503 грн., 3% річних, що становить 784,11 грн., витрати на оплату правової допомоги у розмірі 3000,00 грн., витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн. В свою чергу ТОВ «Ін-Тайм» звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] безпідставно отриманих коштів в розмірі 6\~332,00 грн. Позовні вимоги ТОВ «Ін-Тайм» мотивовано тим, що на виконання вказаного рішення суду позивач перерахував на рахунок [PERSON] грошові кошти у розмірі 31 622,76 грн., а також помилково ще 6\~332,76 грн., які відповідач відмовляється повернути. З наведених підстав позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 6\~332,00 грн. та витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн. В судовому засіданні [PERSON] свої позовні вимоги та їх обґрунтування підтримав, наполягаючи на задоволені позову, позовну заяву ТОВ «Ін-Тайм» не визнав, суду пояснив, що відповідачем на його користь на виконання рішення суду перераховано грошові кошти у розмірі 32\~955,52 грн. замість 31\~622,76 грн., переплата становить 932,76 грн., які він готовий повернути. Представник ТОВ «Ін-Тайм», будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, однак суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. Суд вважає, що позови [PERSON] до ТОВ «Ін-Тайм» про стягнення інфляційних втрат, 3% річних, витрат на правову допомогу, сплату судового збору; ТОВ «Ін-Тайм» до [PERSON] про повернення безпідставно отриманих коштів підлягають частковому задоволенню; позов [PERSON] до ТОВ «Ін-Тайм» про відшкодування моральної шкоди не підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Комунарського районного суду від 29 січня 2015 р. із змінами, внесеними рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 9 квітня 2015 р., з ТОВ «Ін-Тайм на користь [PERSON] стягнуто грошові кошти у розмірі вартості втраченого вантажу в сумі 30\~000 грн., а також витрати на надання правової допомоги в сумі 1\~322,76 грн., на сплату судового збору в сумі 300 грн., усього 31 622,76 грн. (а.с. 11-14) Вказаним рішенням суду встановлено, що 23 травня 2014 р. між позивачем та ТОВ «Ін-Тайм» укладено разовий договір про надання послуг перевезення. В процесі виконання договору вантаж було втрачено з вини перевізника. Відповідно до ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу з моменту прийняття до перевезення й видачі одержувачеві, у разі порушення зобов'язань,що випливають з договору перевезення, сторони згідно зі ст. 920 ЦК України несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, іншими законами України, транспортними кодексами (статутами). У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В судовому засіданні встановлено, що 28 травня 2014 р. позивач звернувся до ТОВ «Ін-Тайм» з претензію про відшкодування вартості втраченого вантажу. (а.с. 9) Листом від 11 червня 2014 р. відповідач відмовився відшкодовувати вартість втраченого вантажу. (а.с. 10) Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З наведених підстав суд вважає за необхідне стягнути з ТОВ «Ін-Тайм» на користь [PERSON] за період зі дня відмови від виконання своїх зобов'язань за договором перевезення (11 червня 2014 р.) до початку погашення заборгованості (24 квітня 2015 р.) інфляційні втрати в сумі 16\~044,09 грн. /(30\~000 х 100,4 : 100 х 100,8 : 100 х 102,9 : 100 х 102,4 : 100 х 101,9 : 100 х 103,0 : 100 х 103,1: 100 х 105,3 : 100 х 110,8 : 100 х 114,0: 100) 30\~000), а також 3% річних в сумі 784 грн. 11 коп. (3 : 365 х 318 х 30\~000 :\~100) У відповідності зі ст. 79, 88 ЦПК України з ТОВ «Ін-Тайм» на користь [PERSON] необхідно також стягнути витрати на правову допомогу в сумі 3\~000 грн. (а.с. 15-16, 17); частину витрат на сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 238,09 грн. Задовольнити заяву ТОВ «Ін-Тайм» про застосування позовної давності (а.с. 41) суд не може з наступних підстав. У відповідності зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно зі ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність; позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог у зв'язку з перевезенням вантажу. Позивач звернувся до суду 9 червня 2015 р., початок перебігу позовної давності відповідно до ст. 261 ЦК України рахується з 9 червня 2014 р. В судовому засіданні встановлено, що про порушення свого права позивач дізнався 11 червня 2014 р., коли відповідач відмовився відшкодовувати вартість втраченого вантажу, позовна давність спливає 11 червня 2015 р., позивач звернувся до суду з позовом у межах позовної давності. Вирішуючи позов [PERSON] до ТОВ «Ін-Тайм» про відшкодування моральної шкоди, суд приймає до уваги наступне. У відповідності зі ст. 23 ЦК України, на яку посилається позивач як на підставу свого позову, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. В позовній заяві зазначено, що позивачеві завдано душевні страждання внаслідок втрати майна з вини відповідача, в зв'язку з чим він просить стягнути з відповідача 5\~000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди. Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема, при порушені зобов'язань, які підпадають під дію Закону «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст. 22 ч. 2 Закону України "Про захист прав споживачів" при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Між тим, главою 64 ЦК України, якою регулюються перевезення, не передбачено відшкодування моральної шкоди внаслідок порушення зобовязань за договором перевезення. Вирішуючи позов ТОВ «Ін-Тайм» до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів, суд приймає до уваги наступне. Рішенням Комунарського районного суду від 29 січня 2015 р. із змінами, внесеними рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 9 квітня 2015 р., з ТОВ «Ін-Тайм на користь [PERSON] стягнуто грошові кошти у розмірі вартості втраченого вантажу в сумі 30\~000 грн., а також витрати на надання правової допомоги в сумі 1\~322,76 грн., на сплату судового збору в сумі 300 грн., усього 31 622,76 грн. Наданими позивачем копіями платіжних документів встановлено, що ТОВ «Ін-Тайм» сплатило [PERSON] на виконання вказаного рішення суду 32\~955,52 грн. (а.с. 30-35), переплата становить 932,76 грн. У відповідності зі ст. 1212 ч.1 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Оскільки в судовому засіданні встановлено та не оспорюється відповідачем, що грошові кошти в сумі 932,76 грн. він отримав безпідставно, суд вважає за необхідне вказану суму стягнути з відповідача на користь позивача. Суд не може стягнути з відповідача на користь ТОВ «Ін-Тайм» грошові кошти в сумі 6\~332,00 грн., як те зазначено в позовній заяві, оскільки наданими позивачем копіями платіжних документів встановлено, що [PERSON] сплачено на 932,76 грн. більше суми, зазначеної в рішення суду. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь ТОВ «Ін-Тайм» необхідно також стягнути частину витрат на сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 35,88 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial