Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить стягувати з відповідача в користь повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно, з моменту звернення до суду з позовом до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою 23 років. В позовній заяві зазначила, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, за час шлюбу в них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано [INFO] . [PERSON] досягла повноліття, є студенткою ІІІ курсу денної форми навчання Івано-Франківського коледжу Державного вищого навчального закладу «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника». Оплата за навчання за півріччя становить 4890 грн. Крім того, матеріальні витрати щороку збільшуються: проїзд, придбання канцтоварів, харчування, одягу, тощо. Покликаючись на ст.ст. 180, 182,199, 200 СК України, позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , яка продовжує навчання, так як відповідач отримує дохід, може надавати матеріальну допомогу, однак, добровільно цього не робить. 15.10.2019 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що проти сплати аліментів не заперечує, однак заперечує проти способу їх стягнення в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно. Відповідач в даний час офіційно працює в приватного підприємця [PERSON] , та отримує заробітну плату в розмірі 3359,26 грн. Інших видів доходів, крім заробітної плати у відповідача немає, він не є підприємцем, проживає разом із батьками в с. Олієво-Королівка Городенківського району, фактично перебуває на їх утриманні. Він може надавати матеріальну допомогу для дочки, яка продовжує навчатися, лише у частці від заробітку в розмірі 1/4 частини від доходу, як це встановлено ч. 1 ст. 200 СК України, а не в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно. При сплаті аліментів у запропонованому позивачкою розмірі він залишиться без засобів існування. Відповідач зазначає, що надавав кошти дочці для оплати за її навчання, проїзд, для придбання речей, необхідних для проживання та навчання. Позивачкою не доведено факту, що саме вона оплачувала навчання дочки, оскільки з наданих нею квитанцій вбачається, що оплату за навчання здійснювала дочка [PERSON] , але не зазначено, що для оплати давав саме відповідач. Дочка [PERSON] особисто з позовом до суду не зверталася, що свідчить про те, що її влаштовував спосіб участі відповідача щодо її утримання під час навчання. Відповідач просить взяти до уваги дані заперечення, які частково спростовують позовні вимоги та прийняти рішення, яким стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини від доходу на утримання дочки [PERSON] , [INFO] на період її навчання до досягнення нею 23 років. Позивачка в судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково. В обґрунтування покликається на свій відзив на позовну заяву. Суду пояснив, що саме він їздив з дочкою при вступі до навчального закладу, на пошуки квартири, оплачував їй навчання, кожний тиждень давав дочці кошти в розмірі 300-350 грн., на одяг - 2000-3000 грн. Не заперечує щодо стягнення з нього аліментів згідно закону в твердій грошовій сумі, у розмірі 1000 грн. щомісячно в користь повнолітньої дочки [PERSON] , на період її навчання. Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України. Суд, заслухавши вступне слово відповідача, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 09 жовтня 2018 року по справі № 342/756/18 (провадження № 2/342/560/2018), яке набрало законної сили 09 листопада 2018 року, розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 14 березня 2000 року виконкомом Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22 жовтня 2001 року Олієво-Королівською сільською радою стверджено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є: [PERSON] та [PERSON] , актовий запис за № 11 від 22.10.2001. Довідка про реєстрацію місця проживання особи, видана Олієво-Королівською сільською радою, свідчить, що місце проживання [PERSON] з 11.01.2018 по теперішній час зареєстроване по [ADDRESS] . Дочка сторін [PERSON] досягла повноліття, вона навчається в Івано-Франківському коледжі Державного вищого навчального закладу «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника» на IІІ курсі денна контрактна форма навчання, спеціальність «Початкова освіта», період навчання з 01.09.2017 по 30.06.2021, що стверджується довідкою Державного вищого навчального закладу «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника» № 09/05-13/811 від 12.09.2019. Із наданих позивачкою копій квитанцій № 0.0.1196580474.1 від 26.11.2018, №0.0.1366741074.1 від 28.05.2019, вбачається, що [PERSON] здійснено оплату за навчання в коледжі Прикарпатського національного університету ім. В.Стефаника в розмірі - 4890 грн., 5370 грн. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України передбачає, які обставини суд враховує при визначенні розміру. Частина 2 згаданої статті визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як слідує з п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15 травня 2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батькiв утримувати повнолiтнiх дочку, сина, якi продовжують навчатися пiсля досягнення повнолiття (незалежно вiд форми навчання), виникає за обов`язкової сукупностi таких юридичних фактiв: досягнення дочкою, сином вiку , який перевищує 18, але є меншим 23 рокiв; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матерiальнiй допомозi; наявнiсть у батькiв можливостi надавати таку допомогу. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Право на утримання повнолітніх дочки, сина невід`ємно пов`язане з навчанням і припиняється у разі припинення навчання, визначає ч.2 ст.199 СК України. Ч.3 ст. 199 СК України визначає, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син. З наданих відповідачем документів: копії трудової книжки серії [NUMBER] та довідки від 11.10.2019 судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 07.03.2019 працює в ПП [PERSON] на посаді менеджера з продаж згідно трудового договору № 12 від 07.03.2019 (наказ № 4 від 07.03.2019) та отримує заробітну плату (нараховано - 4173 грн., до видачі - 3359,26 грн.). Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 № 2629-VIII визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 липня - 2007 гривень, з 1 грудня - 2102 гривні. Судом встановлено, що у зв`язку з продовженням навчання повнолітня дочка сторін [PERSON] , яка проживає з матір`ю, потребує матеріальної допомоги батька. Позивачці не вистачає коштів на її утримання. Відповідач є працездатним, має постійне місце роботи, в судовому засіданні він ствердив, що може надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці [PERSON] , яка продовжує навчання, в розмірі по 1000 грн. щомісячно. Враховуючи обставини, визначені ст.ст. 182, 184, 200 СК України, приймаючи до уваги те, що позивачкою не надано доказів щодо можливості сплачувати відповідачем аліментів в розмірі по 2000 грн., суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, стягувати з відповідача в користь повнолітньої дочки [PERSON] , аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі розмірі по 1100 (одній тисячі сто) грн. щомісячно, що відповідає мінімальному гарантованому розміру аліментів на одну дитину. Згідно з ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. У відповідності до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивачка звернулася до суду з позовом 17.09.2019, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється у разі припинення [PERSON] навчання у Івано-Франківському коледжі Державного вищого навчального закладу «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника». Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити негайному виконанню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. На підставі ст.ст. 182, 184, 191, 198-201 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial