Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому вказала, що 19.11.2001 року померла її баба [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки (паю). 06.01.2007 р. помер батько позивача [PERSON], котрий був спадкоємцем майна своєї матері [PERSON], не встигши переоформити спадщину на своє імя після смерті матері. Як запевняє позивач, нещодавно їй стало відомо про те, що її бабу [PERSON] було внесено до списку-додатку до державного акту на право колективної власності на землю КСП ім. Фрунзе Зачепилівського району Харківської області, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності за № 10 від 26 січня 1996 року, серія ХР-11-00-000512, але отримати сертифікат на право на земельну частку (пай) при житті вона не встигла по причині смерті. Батько позивача [PERSON] помер 06.01.2007 р. та не встиг оформити спадщину після смерті матері. [PERSON] стверджує, що прийняти та оформити спадщину не має можливості по причині відсутності правовстановлюючого документа на земельну ділянку, тому вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 19.11.2001 року, на земельну частку (пай) розміром 7,4 умовних кадастрових гектарів, із невитребуваних паїв по реформованому КСП ім. Фрунзе Зачепилівського району Харківської області. Представник позивача [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача, на позовних вимогах [PERSON] наполягає та просить задовольнити їх в повному обсязі. Ухвалою судді від 14.02.2019 року дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (без виклику) за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини. Позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище «Ставицька», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія № 263411 виданого 05.09.1978 р. Павловською сільською радою Чернігівського району Чернігівської області) [PERSON] є спадкоємцем майна свого батька [PERSON], померлого 06.01.2007 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього серія І-БК № 063200 виданого 06.01.2007 р. відділом реєстрації смерті у м. Києві. Спадщина відкрилась\~06.01.2007\~року в\~день смерті\~спадкодавця [PERSON],\~яку останній\~успадкував від\~своєї матері\~[PERSON],\~яка померла\~19.11.2001\~р.що підтверджується свідоцтвом про смерть І-КС №529365 виданого 19.11.2001 р. Зеленівською сільрадою Розказівського району Тамбовської області Росія. Факт того, що [PERSON], є рідною бабою [PERSON] та відповідно матірю [PERSON] (так як відсутній документ про народження останнього) встановлено рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 22.01.2019 р. в цивільній справі №620/1097/18. В судовому засіданні встановлено, що бабу позивача [PERSON] було внесено до списку-додатку до державного акту на право колективної власності на землю КСП ім. Фрунзе Зачепилівського району Харківської області, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності за № 10 від 26 січня 1996 року, серія ХР-11-00-000512, але отримати сертифікат на право на земельну частку (пай) при житті вона не встигла по причині смерті. Згідно пунктів 1,4,5 Прикінцевих та\~перехідних\~положень\~ЦК України\~2003\~року цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року і застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного\~кодексу\~України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Аналогічні роз'яснення містить пункт 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13, правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові від 18 грудня 2013 року у справі № 6-138 цс13, згідно яких відносини спадкування регулюються правилами ЦК України 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до Постанови Пленуму\~Верховного\~Суду\~України від\~16\~квітня\~2004\~року\~N\~7\~"Про\~практику\~застосування\~судами земельного\~законодавства\~при\~розгляді цивільних\~справ" член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно з п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу\~України 1990\~року,\~Указу\~Президента\~України від\~8\~серпня\~1995\~року\~№\~720/95\~«Про\~порядок\~паювання земель,\~переданих\~у\~колективну власність\~сільськогосподарським\~підприємствам\~і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. \~Згідно ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року № 666/94, право на земельну частку (пай) може бути об'єктом спадщини. Згідно ст..\~529\~ЦК\~України (1963р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями\~\~першої черги є в рівних частках діти, дружина і батьки померлого. Виходячи з того, що баба позивача [PERSON] на день відкриття спадщини була внесена до списку Додатку до державного акту на право колективної власності на землю КСП імені Фрунзе Зачепилівського району Харківської області серії ХР-11-00-000512, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності за № 10 від 26.01.1996 року, але не встигла отримати сертифікату, яку в свою чергу не встиг успадкувати батько позивача [PERSON], суд вважає вимоги позивача про визнання за нею права власності на земельну частку (пай) обґрунтованими. Згідно з п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) видача нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачена. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Беручи до уваги те, що баба та батько позивача за життя не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), а позивач, згідно чинного на час відкриття спадщини Цивільного кодексу УРСР 1963 року, входить до кола спадкоємців за законом першої черги, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову у повному обсязі, оскільки це не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved