Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування збитків завданих ДТП. Позовні вимоги мотивує тим, що 28 серпня 2020 року близько 09 години 14 хвилин, [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «Мерседес-Бенц Спрінтер», державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по вулиці Станційній, в м. Ужгород, при здійсненні перестроювання допустив зіткнення із транспортним засобом «Мазда 3», номерний знак [NUMBER] . Вказує, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача [PERSON] , що встановлено постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.09.2020 року справа №308/9035/20 Зазначає, що цивільна відповідальність відповідача на момент вчинення ДТП застрахована не була, у добровільному порядку відшкодувати майнову шкоду останній відмовився та згідно Висновку експертного дослідження №13/42ЕД від 22.09.2020 вартість відновлювального ремонту становить 22\~833,48 грн. та вартість матеріального збитку 18\~512,41 грн. Враховуючи викладене, просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 18 512,41 грн. завданих збитків, 15\~000 грн. моральної шкоди, та понесені судові витрати. Позивач не скористалася правом на участь у судовому засіданні та в матеріалах справи міститься заява її представника [PERSON] , згідно з яким він просить розглянути справу у відсутності сторони позивача зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач також не скористалася правом на участь у судовому засіданні, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, відзиву чи заперечень на позовну заяву подано не було. У відповідності до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~заочно, оскільки проти цього не заперечує позивач. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 28 серпня 2020 року близько 09:14 год. відбулася дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter», номерний знак [NUMBER] , в м. Ужгород по вул. Станційна, 26, при перестроюванні не надав перевагу у русі транспортному засобу «Mazda 3», номерний знак [NUMBER] , що рухався у попутному напрямку, та допустив з ним зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. З дослідженої у судовому засіданні копії постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.09.2020 року встановлено, що [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за вищевказаних обставин дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 28.08.2020 року. Вказана постанова суду набула законної сили 30.06.2020 року. За приписами ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З доданого до матеріалів справи Висновку експертного дослідження №13/42ЕД від 22.09.2020 року встановлено, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «Mazda 3», номерний знак [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 18\~512,41 грн. За приписами частини 1 статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України при зіткненні двох автомобілів шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, у позивача виникло право на відшкодування йому завданої матеріальної шкоди у вказаному розмірі. Одночасно, виходячи з положень ст.\~23\~ЦК України позивач просить відшкодувати моральну шкоду. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода\~полягає у\~фізичному болю\~та стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~з каліцтвом\~або іншим\~ушкодженням здоров`я; у\~душевних стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~з протиправною\~поведінкою щодо\~неї самої,\~членів її\~сім`ї\~чи близьких\~родичів; у\~душевних стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~із знищенням\~чи пошкодженням\~її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. У п. 5\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"\~судам роз`яснено, оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду. Позивач вказала, що неправомірними діями відповідача їй заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із вчиненням щодо неї правопорушення, у перенесених нею хвилюваннях через неможливість підтримання свого звичного режиму дня та вимушеним користуванням громадським транспортом, та вимушену оплату вартості ремонту, а тому вважає, що їй завдано моральну шкоду у розмірі 15 000 гривень. Згідно з п. 9 Постанови ВСУ № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. За такого, суд вбачає підстави для застосування до спірних правовідносин сторін загальної норми цивільного законодавства України щодо підстав для відшкодування моральної шкоди, що найбільш відповідатиме вимогам розумності та справедливості, основним засадам соціальної та правової держави Україна, як закріплено в ст. 3 Конституції України - що саме права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. При цьому, визначаючи розмір заподіяної шкоди, суд виходить\~із принципів виваженості, розумності та справедливості, враховує глибину понесених позивачем моральних страждань, враховує, що підтримання в робочому стані автомобіля відноситься до матеріальної шкоди, а не моральної, зважаючи на те, що доказів погіршення здоров`я у зв`язку із ДТП позивачем надано не було, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача суму моральної шкоди у розмірі 2 000 грн. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст.\~81\~ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що позивачем було надано належні докази на підтвердження своїх тверджень про стягнення збитків, завданих ДТП, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача матеріальної шкоди є обґрунтованою та підлягає до задоволення, а вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають до часткового задоволення. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 908 грн. за позовну вимогу про стягнення матеріальної шкоди та 266 грн. за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди (задоволено на 13,3%)

Outcome: partial