Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

У червні 2020 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на 1/4 частку домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] своєчасно прийняли по 1/8 частці домоволодіння [PERSON] та [PERSON] як спадкоємці за законом першої черги. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на 3/8 частки вказаного домоволодіння. Спадщину після її смерті [PERSON] прийняв своєчасно як спадкоємець за законом першої черги. Однак, оскільки при житті спадкодавці не отримали правовстановлюючих документів на домоволодіння, позивачі не можуть оформити на себе право власності на вказане спадкове майно. Просили суд визнати за ними право власності на домоволодіння в порядку спадкування. Представник позивача подав заяву про проведення підготовчого судового засідання у його відсутності, позов підтримав та просив задовольнити заявлені вимоги. Представник відповідача Малинівської сільської ради в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачами не суперечить встановленим обставинам по справі та не порушує права та інтереси інших осіб, дійшов висновку про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні та задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Малинівської сільської ради Новоселицького району № 254 від 21 травня 2020 року станом на 1990-1991 роки домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS] відносилося до дворів колгоспного типу, в якому були зареєстровані та проживали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в силу чого виходячи з положень ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року, кожен з них мав рівні долі у колгоспному дворі, тобто по 1/4 частці домоволодіння. Житловий будинок вказаного домоволодіння побудований до 1970 року на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстрований в Малинівській сільській раді Новоселицького району в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що домоволодіння побудоване відповідно до діючого на час їх будівництва законодавства, належним чином були зареєстровані органом місцевого самоврядування і належали зареєстрованим та проживаючим в ньому станом на 1990-1991 роках особам на праві спільної сумісної власності. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на 1/4 частки вказаного домоволодіння. Згідно ст. 1218 ЦК України, діючого на час відкриття спадщини, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкодавець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадщину після смерті [PERSON] як спадкоємці по закону 1 черги, своєчасно прийняли по 1/8 частці домоволодіння [PERSON] та [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою Малинівської сільської ради № 255 від 21 травня 2020 року. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на 3/8 частки вищевказаного домоволодіння, а саме на 1/8 частку, яку вона успадкувала після смерті [PERSON] та на 1/4 частину її власної частки, яку вона набула в майні колишнього колгоспного двору. За змістом ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадщину після смерті [PERSON] як спадкоємець по закону 1 черги, своєчасно прийняв [PERSON] , звернувшись в межах шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини із відповідною заявою до нотаріуса, що підтверджується матеріалами спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] .. В цей же термін [PERSON] від прийняття спадщини відмовився. Однак, у зв`язку із смертю спадкодавців та відсутністю за ними правовстановлюючих документів на домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння. Враховуючи, що позивачі є спадкоємцями за законом 1 черги після смерті [PERSON] та [PERSON] , спадщину прийняли своєчасно, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, у зв`язку із чим позов слід задовольнити та право власності на спадщину визнати за ними в порядку спадкування. У зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України слід повернути позивачам, які сплатила судовий збір у даній справі, з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що складає для [PERSON] - 420 гривень 40 копійок та для [PERSON] - 538 гривень 93 копійки. На підставі ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.ст. 328, 1218, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270, 1273 ЦК України, суд

Outcome: approved