Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

05.12.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму депозиту у розмірі 15 323,10 доларів США та 27 116,00 гривень, посилаючись на те, що 24.07.2013 року між ним та відповідачем був укладений договір банківського вкладу «ПосК1310.5S» 1300001085, відповідно до якого банк прийняв від нього грошові кошти у розмірі 10 600 доларів США на депозитний рахунок [NUMBER], строком на 398 днів, з процентною ставкою 10,5% річних. Відповідно п. 2.1.2 договору в період з 24.07.2013 року по 10.02.2014 року позивач вніс в касу банку на депозитний рахунок [NUMBER] додатково 4 630 доларів США. Таким чином, загальна сума депозитного вкладу становила 15 230,00 доларів США. 26.08.2014 року сплив строк, на який був укладений договір. Позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення суми вкладу та процентів за вкладом, проте відповідач відмовив в поверненні суми вкладу та нарахованих процентів, так як після спливу строку банківського вкладу сума вкладу у розмірі 15 230,00 доларів США та сума нарахованих процентів в розмірі 93 долара 10 центів США були перераховані на банківський рахунок [NUMBER] в ПАТ «ІМЕКСБАНК». До теперішнього часу депозит за договором банківського вкладу «ПосК1310.5S» № 1300001085 не повернуто. 08.10.2013 року між позивачем та ПАТ «ІМЕКСБАНК» укладено договір банківського вкладу «ПостК-т13м» № 1300001206, відповідно до якого банк прийняв від нього грошові кошти у розмірі 14 500 гривень на депозитний рахунок [NUMBER], строком на 398 днів, з процентною ставкою 20,50 % річних. Відповідно п. 2.1.2 договору в період з 08.10.2013 по 10.02.2014 року позивач вніс в касу банку на депозитний рахунок [NUMBER] додатково 12 500,00 гривень. Таким чином, загальна сума депозитного вкладу разом із нарахованими процентами склала 27 116,00 гривень. 10.11.2014 року сплив строк, на який був укладений договір. 07.11.2014 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення коштів в розмірі 27 116,00 гривень, проте кошти до теперішнього часу не повернуто. Тому, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, просить суд стягнути з ПАТ «ІМЕКСБАНК» залишок грошових коштів на рахунку [NUMBER] в розмірі 15 323 доларів 10 центів США та 27 116,00 гривень. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Представник відповідача, повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явився і не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки представника відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 24.07.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ІМЕКСБАНК», відділення № 340 (банк) та [PERSON] (вкладник) був укладений договір банківського вкладу «ПосК1310.5S» 1300001085, відповідно до якого банк прийняв від вкладника грошові кошти у розмірі 10 600 доларів США на депозитний рахунок [NUMBER], строком на 398 днів, з процентною ставкою 10,5% річних (а.с. 7). Відповідно до п.2.1.2 договору банківського вкладу «ПосК1310.5S» 1300001085 від 24.07.2013 року вкладник має право поповнювати кошти на депозитному рахунку [NUMBER] до дня, який передує даті повернення коштів, зазначеній у п. 1.1 договору шляхом перерахування зі свого поточного рахунку, з іншого власного депозитного рахунку чи шляхом внесення готівки. Квитанцією № 585 від 24.07.2013 року підтверджено, що на депозитний рахунок [NUMBER], відкритий у ПАТ «ІМЕКСБАНК» від [PERSON] р.н.о.к.п.п. [NUMBER] надійшли грошові кошти в розмірі 10 600 доларів США, що еквівалентно 84 725 грн. 80 коп. (а.с. 10). На підставі п. 2.1.2 договору [PERSON] за період з 24.07.2013 року по 10.02.2014 року вніс в касу банку на депозитний рахунок [NUMBER] додатково 4 630 доларів США, що підтверджено відповідними квитанціями (а.с. 9,11, 12, 21). 15.09.2014 року позивач звернувся до банку із заявою про повернення суми вкладу і нарахованих за договором відсотків (а.с.23). Відповідач на вказаний лист позивача не відповів та не повернув останньому суму вкладу. Крім того, 08.10.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ІМЕКСБАНК», відділення № 340 (банк) та [PERSON] (вкладник) був укладений договір банківського вкладу «ПостК-т13м» № 1300001206, відповідно до якого банк прийняв від нього грошові кошти у розмірі 14 500 гривень на депозитний рахунок [NUMBER], строком на 398 днів, з процентною ставкою 20,50 % річних (а.с. 16-17). Квитанцією № 3410 від 08.10.2013 року підтверджено, що на депозитний рахунок [NUMBER], відкритий у ПАТ «ІМЕКСБАНК» від [PERSON] р.н.о.к.п.п. [NUMBER] надійшли грошові кошти в розмірі 14 500 гривень (а.с. 20). На підставі п. 2.1.2 договору [PERSON] за період з 08.10.2013 року по 10.02.2014 року вніс в касу банку на депозитний рахунок № [NUMBER] додатково 12 500 гривень, що підтверджено відповідними квитанціями (а.с.18,19,22). Згідно п. 2.4.4 договору банківського вкладу «ПостК-т13м» № 1300001206 відповідач зобов'язується повернути вкладнику суму депозиту з нарахованими відсотками після закінчення терміну дії договору, на першу вимогу вкладника, готівкою або в безготівковій формі за заявою вкладника, шляхом перерахування на поточний або інший депозитний рахунок, вказаний вкладником. 07.11.2014 року позивач звернувся до банку із заявою про повернення суми вкладу і нарахованих за договором відсотків (а.с.24-25). Відповідач на вказаний лист позивача не відповів та не повернув останньому суму вкладу та нараховані проценти. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 2 Закону України "Про банки та банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, затвердженого Постановою Правління Національного банку України №516 від 03.12.2003 року, передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Частиною другою статті 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Згідно з п. 7 Постанови Правління Національного банку України № 540 від 29.08.2014 року «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків» уповноважені банки мають право достроково повертати вклади, залучені в іноземній валюті за всіма типами договорів, та достроково погашати ощадні (депозитні) сертифікати, номіновані в іноземній валюті, у національній валюті за курсом купівлі іноземної валюти уповноваженого банку на день проведення операції. Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що [PERSON] свої зобов'язання за договором банківського вкладу «ПосК1310.5S» 1300001085 від 24.07.2013 року та за договором банківського вкладу «ПостК-т13м» № 1300001206 від 08.10.2013 року виконав у повному обсязі та вніс на рахунки, зазначені у договорах, грошові кошти в сумі 10 600 доларів США та 14 500 гривень, а у подальшому додатково на вказані рахунки позивачем були внесені певні грошові кошти. З розрахунку № 2635.5.449989.004 по депозитному вкладу «ПосК1310.5S» 1300001085 від 24.07.2013 року встановлено, що за період з 24.07.2013 року по 05.11.2014 року сума коштів вкладника [PERSON] складає 15 230 доларів США (а.с. 8). Отже, відсотки в розмірі 93 долара 10 центів США були виплачені позивачу, а тому сума, що підлягає стягненню з ПАТ «ІМЕКСБАНК» на користь [PERSON] складає 15 230 доларів США. З розрахунку №2620.2.449989.005 від 10.11.2014 року по банківському вкладу «ПостК-т13м» № 1300001206 сума коштів вкладника [PERSON] складає 27 116 грн. 01 коп., з яких 27 000 грн. - сума вкладу, 116 грн. 01 коп. - сума процентів (а.с. 18). На даний час строки дії договорів банківського вкладу «ПосК1310.5S» 1300001085 від 24.07.2013 року та «ПостК-т13м» № 1300001206 від 08.10.2013 року спливли, однак відповідачем зобов'язання щодо повернення позивачу суми вкладів не виконані, тому є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми вкладів у розмірі 15 230 доларів США та 27 116,00 гривень, тобто задоволення позову частково. Відповідно до ч.1 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, тому суму по сплаті судового збору необхідно стягнути з відповідача в доход держави. Згідно п. 36 Постанови ПВССУ № 10 від 17.10.2014 року, вимога пропорційності присудження витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір. Станом на 29.01.2015 року Національним Банком України було встановлено офіційний курс гривні до іноземної валюти - 1 долар США еквівалентно 15 грн. 95 коп. Так як, позов задоволено частково - в сумі 270 034 грн. 50 коп. (15 230Х15,95+27 116,00), тобто 99,45 % (270 034,5Х100%:271 519,45 - сума позовних вимог) від заявлених вимог, то сума судових витрат понесених позивачем при зверненні з позовом до суду, яка підлягає стягненню з відповідача складатиме 242 грн. 26 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial