Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

22.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію, в обґрунтування якої зазначив, що відповідачу по справі - [PERSON], який є власником (наймачем) квартири за адресою: [ADDRESS], підприємство ТОВ „Бахмут-Енергія" регулярно надає послуги з постачання теплової енергії, за які необхідно щомісячно вносити плату за встановленими тарифами. Порушуючи чинне законодавство, відповідач тривалий час ухиляється від сплати вартості наданих йому послуг і, не зважаючи на попередження, у добровільному порядку заборгованість, яка утворилася за період з 01.06.2010 р. по 01.05.2015 р., не погашає. Розмір заборгованості складає 10589,15 грн. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь вказану суму боргу, а також судовий збір у розмірі 1378 грн., сплачений позивачем при подачі позовної заяви. Заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27.02.2018 року позовні вимоги задоволені у повному обсязі. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16.10.2018 року скасовано заочне рішення від 27.02.2018 року та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 16.10.2018 року на 15-00 год. Представник позивача Скиданенко О.А. у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву, в якій на вимогах позовної заяви наполягала та просила її задовольнити у повному обсязі. Проти ухвалення рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні вимоги позовної заяви визнав частково. Не заперечує проти стягнення з нього суми заборгованості за теплову енергію у розмірі 10589,15 грн. Вимоги про стягнення з нього судового збору у розмірі 1378 грн. не визнає та просить звільнити його від сплати судового збору, оскільки він є інвалідом І групи, про що надав суду копію довідки до акту огляду МСЕК. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 31-32). Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 21777127 від 15.03.2016 року, з 14.03.2016 року змінено найменування юридичної особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» (а.с. 12). Відповідач [PERSON] є споживачем житлово-комунальних послуг, включаючи централізоване опалення, та ТОВ „Бахмут-Енергія" дійсно надає відповідачу послуги з теплопостачання за адресою: [ADDRESS]. Згідно розрахунку заборгованості за спожиту теплову енергію по особовому рахунку [NUMBER], відкритому на ім'я [PERSON], відповідач має заборгованість по оплаті послуг теплопостачання у розмірі 10589, 15 грн., яка утворилася за період з 01.06.2010 р. по 01.05.2015 р. (а.с. 6). Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Згідно з Законом України «Про теплопостачання», постачання теплової енергії регламентується нормативно-правовими актами, які є обов'язковими для виконання всіма суб'єктами відносин у сфері теплопостачання та споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Підключення квартири відповідача до централізованого опалення житлового будинку та відкриття особового рахунку теплопостачальним підприємством свідчить про фактичне існування між сторонами відносин з приводу постачання та споживання теплової енергії. Статтею 322 ЦК України встановлено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 68 Житлового кодексу Української РСР, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначенні права й обов'язки споживача і виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, а обов'язком оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановленні договором або законом. Частиною 5 п. 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2007 року №1198, передбачено, що споживач теплової енергії зобов'язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Згідно ч. 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Так, судом досліджено ліцензії ТОВ «Артемівськ-Енергія» на виробництво та транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами) серії АД № 041816 від 27.09.2012 р. та серії АД № 041817 від 27.09.2012 р.; ліцензію ТОВ «Артемівськ-Енергія» на постачання теплової енергії серії АД № 041818 від 27.09.2012 р.; рішення виконавчого комітету Артемівської міської ради № 173 від 05.03.2008 р. «Про погодження тарифів на послуги з теплопостачання, що надаються ТОВ «Артемівськ-Енергія»; рішення виконавчого комітету Артемівської міської ради № 729 від 01.10.2008 р. «Про погодження тарифів на послуги з теплопостачання, що надаються ТОВ «Артемівськ-Енергія»; рішення виконавчого комітету Артемівської міської ради № 344 від 11.08.2010 р. «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у місті Артемівську»; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.03.2016 р. щодо перейменування ТОВ «Артемівськ-Енергія» на ТОВ «Бахмут-Енергія»; відомості з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія». Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, споживач зобов'язаний оплатити отримані ним житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин, зобов'язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. З огляду на наведене, судом встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно не виконує своїх обов'язків по оплаті за надані йому послуги і має заборгованість, що виникла за період з 01.06.2010 р. по 01.05.2015 р. у розмірі 10589,15 грн. З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги ТОВ «Бахмут-Енергія» про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за теплову енергію за період з 01.06.2010 р. по 01.05.2015 р. у розмірі 10589,15 грн. підлягають задоволенню. Щодо клопотання відповідача про звільнення його від сплати судового збору суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди І та ІІ груп. Згідно копії довідки серії 10 ААБ № 050321, відповідач [PERSON], [INFO], є інвалідом І групи за захворюванням, отриманим в період проходження військової служби (а.с. 66). За таких обставин, суд вважає, що клопотання відповідача про звільнення від сплати судового збору підлягає задоволенню та в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача судового збору слід відмовити, оскільки відповідач [PERSON] звільнений від сплати судового збору. Враховуючи вищенаведене, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial