Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом зняття з реєстраційного обліку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що є власником житлового будинку який розташований за адресою: [ADDRESS]. Також у належному їй будинку зареєстровано місце проживання відповідачів. Вказує, що відповідачі з 2013 року за зазначеною адресою не проживають та не беруть участі в утриманні будинку. Крім того, вказує, що реєстрація місця проживання відповідачів у вказаному житловому будинку обмежує її права як власника. З врахуванням наведеного, просить суд, усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням, будинком який розташований за адресою: [ADDRESS], шляхом зняття з реєстраційного обліку[PERSON], [PERSON], [PERSON] Ухвалою суду від 30 січня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. До судового засідання представник позивача подав заяву, в якій просять справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явились з невідомих суду причин проте, вчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідним оголошенням на веб-порталі судової влади. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності учасників справи по наявним матеріалам справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності від 24 січня 2014 року, позивач є власником житлового будинку який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с 6). В даному будинку зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.7-9). Із висновку Луцького ЛВП ГУНП України у Волинській області від 27.09.2018 №1791 вбачається, що відповідачі не проживають за вказаною адресою з 2013 року (а.с.10). У відповідності до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Зазначена правова позиція також викладена Верховним Судом України у постанові від 16.11.2016 року у справі № 688/63/15-ц. Відтак, відповідачі зареєстровані у спірному будинку, [PERSON], а тому право позивача передбачене ст.ст. 317, 319 ЦК України, як власника житлового приміщення підлягає захисту, а право відповідача на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що слід усунути перешкоди в користуванні будинком [ADDRESS], визнавши відповідачів такими, що втратили право користування даним житловим приміщенням. Щодо заявленої вимоги про зняття з реєстрації за місцем проживання, то вона не підлягає до задоволення, так як відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Отже, наявність рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є самостійною і достатньою підставою для зняття такої особи з реєстраційного обліку. Тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Outcome: partial