Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

17 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що з [PERSON] вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 26 квітня 2014 року. З відповідачем у справі має двох дітей [PERSON] , 2014 року народження та [PERSON] , 2007 року народження, батьком якої в актовому записі зазначений відповідач у справі [PERSON] в порядку добровільного встановлення батьківства. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23 січня 2018 року шлюб між сторонами розірваний та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] у розмірі 900 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 29 вересня 2017 року і до повноліття дітей. Зазначала, що відповідач не займається вихованням доньки [PERSON] та її духовним розвитком, не забезпечує матеріально, не спілкується з нею. Посилаючись на те, що відповідач без будь-яких поважних причин ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, має заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини, [PERSON] просила позбавити його батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] та змінити прізвище [PERSON] , [INFO] на [PERSON] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні 14 травня 2019 року позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. При цьому пояснила, що відповідач [PERSON] не є біологічним батьком дитини [PERSON] , 2007 року народження, в свідоцтві про народження дитини зазначений батько [PERSON] в порядку добровільного встановлення батьківства. Під час проживання у шлюбі відповідач постійно ображав та принижував доньку Софію. В судове засідання 29 липня 2019 року до суду не з`явилася, направила до суду свого представника, яка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 14 травня 2019 року та 29 травня 2019 року проти задоволення позову про позбавлення його батьківських прав заперечував. При цьому посилався на те, що він не є біологічним батьком дитини [PERSON] , 2007 року народження. 31 серпня 2018 року [PERSON] до Московського районного суду м. Харкова поданий позов до [PERSON] про виключення з актового запису у свідоцтві про народження [PERSON] , 2007 року народження запису про нього як батька вказаної дитини, у разі задоволення якого відпадають правові підстави для позбавлення його батьківських прав. Дитина [PERSON] сама не бажає з ним спілкуватися під впливом своєї матері та бабусі, які забороняють дитині з ним бачитися. Зазначав, що на час розгляду справи сплачує аліменти на утримання дітей згідно зі своїми фінансовими можливостями, на підтвердження чого надав копії квитанцій. Відповідач [PERSON] та його представник 29 липня 2019 року в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Представник третьої особи служби у справах дітей Чаплинської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , 2007 року народження. Суд, заслухавши пояснення учасників справи та їх представників, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Згідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Частинами 1-3 статті 150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частинами 1-2, 4 ст. 155 СК України закріплено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і кожен в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що сторони з 26 квітня 2014 року перебували у шлюбі, який рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23 січня 2018 року був розірваний. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] - видане повторно). При цьому, [PERSON] не є біологічним батьком [PERSON] . Відомості про його батьківство внесені до свідоцтва про народження в порядку добровільного встановлення батьківства. Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (довідка про склад сім`ї) [PERSON] та її донька [PERSON] , син [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23 січня 2018 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] у розмірі 900 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 29 вересня 2017 року і до повноліття дітей. Встановлено та підтверджується оглянутими в судовому засіданні доказами, що відповідач має заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей. Відповідач не заперечував, що участі у вихованні доньки не приймає. При цьому посилається на те, що саме донька не бажає з ним спілкуватися, оскільки мати дитини [PERSON] її негативно налаштовує по відношенню до нього. [PERSON] проживає з матір`ю - [PERSON] , яка займається її вихованням та забезпеченням. Відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). З висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 23 квітня 2019 року № 317 вбачається, що малолітня [PERSON] , [INFO] мешкає разом з матір`ю [PERSON] Заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 01 лютого 2019 складає 10860,00 грн. На засіданні комісії була присутня мати дитини [PERSON] , батько дитини [PERSON] на засідання Комісії не з`явився, причини неявки не повідомив. Посилаючись на вказані обставини Департамент служб, який діє від імені органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] . Відповідач в своїх поясненнях посилався на те, що позивач чинить йому перешкоди у спілкуванні та вихованні доньки [PERSON] . При цьому жодних доказів підтверджуючих вказані обставини відповідач не надав. До органу опіки та піклування з заявою про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною не звертався. Разом з тим відповідач 31 серпня 2018 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виключення відомостей про нього як про батька дитини з актового запису про народження доньки. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що не є батьком дитини [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні 14 травня 2019 року відповідач також пояснив, що звернувся з таким позовом до Московського районного суду м. Харкова оскільки він не є батьком дитини [PERSON] , [INFO] . В разі задоволення позовних вимог про виключення з актового запису про народження відомостей про батька дитини, особа, відомості про батьківство якої виключені з актового запису про народження втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання. Суд розцінює такі дії як відсутність бажання відповідача мати відносно дитини батьківські права та виконувати батьківські обов`язки. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , в інтересах дитини. Щодо позовних вимог [PERSON] про зміну прізвища дитини [PERSON] , [INFO] на [PERSON] , суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання. Враховуючи, що зміна прізвища малолітньої (неповнолітньої) дитини відноситься саме до особистих немайнових прав батьків, згода батька або матері, позбавлених батьківських прав для зміни дитині прізвища не потрібна. Зміна прізвища дитини здійснюється відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання після набрання рішення суду законної сили про позбавлення батьківських прав за заявою матері. З огляду на вищезазначене, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Питання про судові витрати, суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial