Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Хмельницький міжрайонний прокурор з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до Кам'янець-Подільської районної державної адміністрації, [PERSON] про визнання незаконними та скасування розпоряджень, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, зобов'язання повернути земельну ділянку. Ухвалою суду залучено в якості третьої особи Головне управління Держземагенства у Хмельницькій області. В обґрунтування позовних вимог прокурор вказує, що Розпорядженням Кам'янець-Подільської районної державної адміністрації № 96/2008-р від 19.02.2008 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою» припинено право постійного користування земельною ділянкою, розташованої за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам'янець-ГІодільського району, загальною площею 1.33 га та передано її до складу земель державної власності(запас). В подальшому, розпорядженням Кам'янець-Подільської районної державної адміністрації № 130/2008-р від 03.03.2008 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» надано дозвіл 16 громадянам України (в тому числі [PERSON].) замовити в проектній організації розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, розташованих за межами населенихпунктів Староушицької селищної ради Кам'янець-Подільського району, з метою передачі у власність для ведення індивідуального садівництва. Разом з тим, проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки гр. Никифорчину 0.3. проектною організацією не розроблявся. Однак, розпорядженням Кам'янець-Шюдільської районної державної адміністрації № 374/2008-р від 01.07.2008 «Про передачу у власність земельних ділянок для ведення індивідуального садівництва» передано у власність громадянам України (в тому числі [PERSON].) земельні ділянки для ведення індивідуального садівництва, розташованих за межами населених пунктів Староушицької селищної ради та дозволено виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки. На підставі розпорядження № 374/2008-р від 01.07.2008 гр. [PERSON] проектною організацією ПГІ «ГІроектбуд» розроблено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку. 13.01.2009 гр. [PERSON] отримав державний акт серії [NUMBER] про право власності на земельну ділянку за кадастровим номером [NUMBER], площею 0,045 га, який зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за [NUMBER]. Зазначені розпорядження Кам'янець-Подільської районної державної адміністрації прийняті з порушенням вимог чинного законодавства, у зв'язку з чим підлягають визнанню незаконними та скасуванню, а державний акт - недійсним, оскільки: після припинення права постійного користування ВАТ «Хмельницькрибгосп» земельною ділянкою загальною площею 1,33 га вона була передана до складу земель державної власності (запасу) і її подальше надання у власність(користування) мало б відбуватися на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки як новоствореної. Однак, розпорядженням Кам'янець-Подільської районної державної адміністрації № 374/2008-р від 01.07.2008 р. надання відповідачу в приватну власність земельної ділянки із земель державної власності відбулося без розроблення проекту землеустрою. Під час розгляду Кам'янець-Подільським міськрайонним судом кримінальної справи № 1-726/11 встановлено факт підробки виписки із земельно-облікових документів Староушицької селищної ради Кам'янець-Подільського району, а тому зазначений документ не може вважатися таким, що підтверджує факт користування вказаною земельною ділянкою гр. [PERSON] У зв'язку з тим, що всупереч вимогам п.1.16 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі», затвердженої Наказом Держкомзему України від 04.05.1999 № 43 (у редакції чинній на момент прийняття спірних розпоряджень) у технічній документації, відсутній пакет документів, необхідний для складання державного акта на право власності на земельну ділянку, та технічна документація належним чином не затверджена, розпорядження Кам'янець-Подільської районної державної адміністрації № 374/2008-р від 01.07.2008 р. має бути визнане незаконним та підлягає скасуванню, а виданий на підставі нього державний акт - визнаний недійсним. При прийнятті вказаних розпоряджень Кам'янець-Подільською районною державною адміністрацією допущено й інші порушення законодавства. Відповідно до документації із землеустрою та виданого державного акту земельна ділянка за кадастровим номером [NUMBER] надана гр. [PERSON] для ведення індивідуального садівництва. Разом з тим, вказана земельна ділянка, згідно висновку № 7/12 судової інженерно-технічної експертизи від 17.05.2012 р. частково розташована в межах прибережної захисної смуги Дністровського водосховища. Пунктом «а» ч.2 ст.61 ЗК України передбачено, що в прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво. Оскільки вказана земельна ділянка розташована в межах прибережної захисної смуги Дністровського водосховища та відноситься до категорії земель водного фонду, надання її для ведення індивідуального садівництва із земель сільськогосподарського призначення, без зміни у встановленому законом порядку її цільового призначення, є порушенням вимог земельного законодавства. Відповідно до інформацій Головного управління Держземагентства у Хмельницькій області № 10-22-0.6-10376/2-14 від 29.09.2014 вказана технічна Документація для проходження державної експертизи землевпорядної документації не надходила, а отже взагалі не могла бути затвердженою. Оскільки в даному випадку спірна земельна ділянка вибула з власності держави всупереч вимогам законодавства та поза волею належного розпорядника - Хмельницької обласної державної адміністрації, тому існують всі правові підстави для її витребовування з незаконного володіння відповідача та повернення державі на підставі ст.ст. 387, 388 ЦК України. Прокурор просить суд винести рішення яким: визнати незаконним та скасувати розпорядження Кам'янець-Подільської районної державної адміністрації № 130/2008-р від 03.03.2008 в частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. [PERSON]; визнати незаконним та скасувати розпорядження Кам'янець-Подільської районної державної адміністрації № 374/2008-р від 01.07.2008 в частині надання у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва гр. [PERSON]; визнати недійсним державний акт серії [NUMBER] про право власності на земельну ділянку за кадастровим номером [NUMBER], площею 0,045 га, який зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за№ [NUMBER]; зобов'язати гр. [PERSON] повернути земельну ділянку за кадастровим номером [NUMBER], площею 0,045 га, Хмельницькій облдержадміністрації. В суді прокурор позов підтримав, просить його задоволити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, при вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Представник відповідача - Кам'янець-Подільської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, направив суд заперечення в яких просить справу розглянути без їх участі, просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник відповідача направив також суду заяву про застосування строку позовної давності, крім цього вказує, що рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 18.09.2013 р. було відмовлено в задоволенні позовних вимог прокуратури Кам'янець-Подільського району у вимозі про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЗ № 266255, виданого [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся судовими повістками, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе справу розглянути без його участі на підставі наявних в справі доказів. Представник третьої особи в суді при розгляді справи покладається на думку суду. Суду представник третьої особи пояснив, що на час видачі відповідачу державного акту на земельну ділянку було достатньо виписки з земельно-облікових документів, крім цього не встановлено межі прибрежно-захисної смуги. Заслухавши пояснення прокурора, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, матеріали кримінальних справ № 1-726/11 та № 676/4532/13-к, матеріали цивільної справи № 2-3459/11, суд встановив наступне. Розпорядженням Кам'янець-Подільської райдержадміністрації від 19 лютого 2008 р. № 96/2008-р припинено право відкритого акціонерного товариства «Хмельницькрибгосп» на постійне користування земельною ділянкою загальною площею 1,33 га, що розташована на території Староушицької селищної ради Кам'янець-Подільського району Хмельницької області, та передано цю земельну ділянку до складу земель державної власності (запасу)(а.с.16). Розпорядженням Кам'янець-Подільської райдержадміністрації від 3 березня 2008 р. № 130/2008-р надано дозвіл 16 громадянам, у тому числі [PERSON], на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам'янець-Подільського району Хмельницької області, з метою передачі їх у власність громадян для ведення індивідуального садівництва(а.с.17). 1 липня 2008 р. Кам'янець-Подільська райдержадміністрація видала розпорядження № 374/2008-р про передачу земельних ділянок у власність громадян для ведення індивідуального садівництва, зокрема, [PERSON] передано земельну ділянку площею 0,045 га(а.с.64). На підставі цього розпорядження 13 січня 2009 р. відповідач одержав державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку (кадастровий номер [NUMBER]), зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № [NUMBER](а.с.9). Зазначені обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами. Як передбачено ч. 1 ст. 116 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Частинами 6, 7, 8, 9, 10 ст. 118 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання. Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність. У відповідності до ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. В силу п. «в» ч. 1 ст. 2 Закону № 858-ІV землеустрій забезпечує встановлення і закріплення на місцевості меж адміністративно-територіальних одиниць, територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, меж земельних ділянок власників і землекористувачів. Землеустрій проводиться в обов'язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок, організації нових і впорядкування існуючих об'єктів землеустрою (п.п. «в», «ґ» ч. 1 ст. 20 Закону № 858-ІV). Згідно до ч. 1, п.п. «д» і «і» ч. 2 ст. 25 Закону № 858-ІV (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) документація із землеустрою розробляється у вигляді програм, схем, проектів, спеціальних тематичних карт, атласів, технічної документації. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок і технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, є різновидами документації із землеустрою. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі надання, передачі, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок. Порядок складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 50 Закону № 858-ІV (в редакції на час виникнення спірних правовідносин). Із положень п. 2 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року № 677, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, убачається, що проект відведення земельної ділянки не розробляється у разі, коли: земельна ділянка, межі якої визначено в натурі (на місцевості), надається у користування або безоплатно передається у власність без зміни її цільового призначення; земельна ділянка набувається у власність шляхом купівлі-продажу, дарування, міни, на підставі інших цивільно-правових угод, успадкування, без зміни її меж та цільового призначення; земельна ділянка придбана на конкурентних засадах (за результатами земельних торгів). Проект відведення земельної ділянки може не розроблятися також в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст. 62 Закону № 858-ІV документація із землеустрою підлягає державній експертизі з метою забезпечення її відповідності вихідним даним та технічним умовам, вимогам законів України, іншим нормативно-правовим актам. Порядок здійснення державної експертизи документації із землеустрою визначається законом. Статтею 8 Закону № 1808-ІV визначено, що державна експертиза проводиться в обов'язковій, вибірковій та добровільній формах. Як передбачено ст. 9 Закону № 1808-ІV (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), обов'язковій державній експертизі підлягають проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок, проекти землеустрою щодо створення нових та впорядкування існуючих землеволодінь і землекористувань. Результатом проведення державної експертизи є висновок державної експертизи. Позитивні висновки державної експертизи щодо об'єктів обов'язкової державної експертизи є підставою для прийняття відповідного рішення органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування, відкриття фінансування робіт з реалізації заходів, передбачених відповідною документацією (ч.ч. 1, 4 ст. 35 Закону № 1808-ІV). Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що на час набуття відповідачем права власності на спірну земельну ділянку передача новостворених земельних ділянок у власність громадян в порядку приватизації земель державної власності здійснювалася на підставі розробленого та погодженого в установленому законом порядку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок і позитивного висновку державної експертизи цього проекту. Матеріали справи вказують на те, що райдержадміністрація передала у власність відповідачу новостворену земельну ділянку, сформовану на землях, які перебували в постійному користуванні відкритого акціонерного товариства «Хмельницькрибгосп». Її межі були встановлені на місцевості та закріплені межовими знаками під час виготовлення приватним підприємством «Проектбуд» технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності [PERSON] на земельну ділянку (а.с. 10-15). Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] не був розроблений спеціалізованою організацією та не проходив обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації. Частиною 1 статті 35 ЗК України встановлено, що громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва. Відповідно до ч. 1, п. «в» ч. 2 ст. 60 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів. Прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво (ч. 1, п. «а» ч. 2 ст. 61 ЗК України). Аналогічні положення містяться у ст.ст. 88, 89 ВК України. В силу ст. 4 ВК України прибережні захисні смуги вздовж морів, річок та навколо водойм належать до земель водного фонду. Згідно до п. «д» ч. 4 ст. 84 ЗК України до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом. З висновку судової інженерно-технічної експертизи № 7/12 від 7 травня 2012 року (а.с. 37-54), проведеної в рамках кримінальної справи № 1-726/11(т.5, а.с.136-156) по обвинуваченню [PERSON], [PERSON] в скоєні злочинів, передбачених ч.2 ст.364, ч.1 ст.366 КК України, частина земельної ділянки [PERSON] знаходиться в прибережній захисній смузі річки Дністер і є природоохоронною територією з обмеженим режимом використання. Така земельна ділянка належить до земель водного фонду, на яких заборонено садівництво, внаслідок чого вона не могла бути передана у власність [PERSON] Зазначений висновок судової експертизи одержаний прокурором з дотриманням порядку встановленого законом і є допустимим доказом. Відсутність проекту землеустрою зі встановлення прибережної захисної смуги не свідчить про відсутність самої прибережної захисної смуги, оскільки її розміри встановлені законом. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 24 грудня 2014 року (справа № 6-206цс14), яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів, що зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Отже, оскаржувані розпорядження райдержадміністрації не відповідають вимогам закону та підлягають скасуванню, а державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON] не може залишатися дійсним. Суд критично оцінює вимоги представника відповідача - Кам'янець-Подільської райдержадміністрації щодо застосування строку позовної давності до вимог прокурора. При цьому суд враховує, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як передбачено ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). На час виникнення спірних правовідносин були чинними положення п. 4 ч. 1 ст. 268 ЦК України, згідно яких позовна давність не поширювалася на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право. Зазначена норма виключена Законом № 4176-VІ, який набрав чинності 15 січня 2012 року. При цьому п. 5 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 4176-VІ встановлено, що протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, тобто до 15 січня 2015 року, особа має право звернутися до суду з позовом про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено право власності або інше речове право особи. Прокурор звернувся до суду з позовом на захист порушеного права власності держави 24 жовтня 2014 року, тому позовна давність не сплила. Критично суд також оцінює заперечення представника відповідача - Кам'янець-Подільської райдержадміністрації що рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 18.09.2013 р. по справі № 2-3459/11 по справі за позовом прокурора Кам'янець-Подільського району в інтересах держави в особі Кам'янець-Подільської районної державної адміністрації до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], відділу Держземагенства в Кам'янець-Подільському районі, треті особи - [PERSON], [PERSON], про визнання недійсним державних актів на право власності на земельні ділянки яким в задоволенні позову відмовлено, в тому числі відмовлено в задоволенні позовних вимог прокурора в інтересах держави в особі Кам'янець-Подільської районної державної адміністрації про визнання недійсним державного акту серії [NUMBER] виданого [PERSON] на право власності на земельну ділянку площею 0,045 га, яка розташована на території Староушицької сільської ради Кам'янець-Подільського району Хмельницької області. Зазначене рішення суду набуло законної сили 11.11.2013 р. При цьому суд враховує, що відмовляючи в задоволенні позову по вказаній справі суд виходив з того, що оскаржуваний державний акт про право власності на земельну ділянки був виготовлений на підставі розпорядження Кам'янець-Подільської державної адміністрації, яке на день ухвалення рішення не скасовано, що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку не може бути визнаним недійсним з підстав внесення недостовірних даних до виписки з земельно-облікових документів. Під час розгляду вказаної справи прокурором не заявлялось позовних вимог про визнання недійсними розпоряджень Кам'янець-Подільської райдержадміністрації, які стали підставою для видачі [PERSON] державного акту серії [NUMBER]. Крім цього в справі, що розглядається підставою для визнання державного акту виданого [PERSON] є інші підстави ніж зазначені в позові прокурора по справі № 2-3459/11. Належними відповідачами у справі є райдержадміністрація і [PERSON], тому в силу ст. 88 ЦПК України на них слід покласти судові витрати. Згідно висновку експертів за результатами проведення оціночно-земельної експертизи від 29.03.2013 р.(а.с.20-35), оригінал якої знаходиться в матеріалах кримінальної справи № 676/4532/13-к(т.19, а.с.84-99) по обвинуваченню [PERSON] за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.365, ч.3 ст.27, ч.1 ст.366 КК України, вартість спірної земельної ділянки встановлено в розмірі 138600 грн. В зв'язку з цим судовий збір в розмірі 1386 грн. повинен бути стягнутий з двох відповідачів порівну. З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved