Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

30 листопада 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а у випадку продовження нею навчання, до досягнення 23 років. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Дитина знаходиться на повному матеріальному забезпеченні позивачки. Відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, усі зароблені ним кошти йдуть на його власні потреби. Позивачка просить стягнути аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту звернення до суду до досягнення дитиною повноліття, а у випадку продовження нею навчання, до досягнення 23 років. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин. Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначена справа є малозначною, як справа незначної складності, враховуючи, що ціна позову в цій справі не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 04 грудня 2020 року судом винесена ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. (а. с. 17-18). Жодних заяв та повідомлень від сторін на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву, в порядку ст. 178 ЦПК України відповідачем подано не було. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. [PERSON] , [INFO] , народилася в м. Дніпропетровськ, паспорт серія [NUMBER] , виданий 05 січня 2010 р. Кіровським РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області. (а. с. 4-6) РНОКПП [NUMBER] (а. с. 7). 21 листопада 2009 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим виконавчим комітетом Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 21 листопада 2009 року серії [NUMBER] , актовий запис № 80. (а. с. 8). Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження, видане виконкомом Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області від 19 березня 2013 року серії [NUMBER] , актовий запис № 03). (а. с. 9). Зі змісту позовної заяви вбачається, що малолітня дитина проживає разом зі своєю матір`ю на повному її матеріальному забезпеченні. Вона сама купує їй одяг, взуття, продукти харчування та всі необхідні речі для розвитку та лікування дитини. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, усі зароблені ним кошти витрачає виключно на власні потреби. [PERSON] працездатний, його стан здоров`я задовільний, інших осіб на утриманні не має, виплат по аліментах не здійснює. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлюють обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина 1 ст. 182 СК України вказує на обставини, які мають враховуватися при визначені розміру аліментів. Як зазначено у ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, при цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 198 СК України (Підстави виникнення обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина) передбачено, що: 1. Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 199 СК України (Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання) зазначається, що: 1. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. 2. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. 3. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У статті 200 СК України (Розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина) міститься, що: 1. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. 2. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. (ст. 201 СК України). Суд, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до часткового задоволення. Оскільки з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, до досягнення нею 23 років необхідно звертатися після досягнення дитиною повноліття, у випадку продовження нею навчання. Тобто на даний час ця частина позовних вимог поставлена на вирішення завчасно. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. За ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial