Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 31 грудня 2012 року відповідач [PERSON] вчинив по відношенню до неї насильство в сім'ї, чим заподіяв фізичні та моральні страждання. Вина [PERSON] у скоєнні протиправних дій підтверджена постановою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 08.03.2014 року, якою відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 51,00 грн. Просить суд стягнути з відповідача 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди, 300 грн. витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги та судовий збір - 221,80 грн. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали, вважаючи їх необгрунтованими. У задоволенні позову просили відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, оцінивши докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Статтями 1166, 1167 ЦК України встановлено, що майнова та моральна шкода, завдані неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.4 ст.61 ЦПК, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Частинами 1, 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з врахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Постановою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 08.03.2013 року [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 51 грн. (а.с.7). Як вбачається з вказаної постанови, внаслідок вчинення [PERSON] насильства в сім'ї була завдана шкода фізичному здоров'ю потерпілої [PERSON] Наявність у [PERSON] моральних страждань у суду сумніву не викликає, оскільки внаслідок протиправної поведінки відповідача позивачка зазнала фізичного болю, відчувала психологічний дискомфорт, страх, переживала за своє здоров'я. Разом з тим, суд вважає вимоги про стягнення моральної шкоди завищеними і такими, що недостатньо доведені доказами для задоволення їх у повному обсязі. Визначаючи суму моральної шкоди, суд виходить із принципів розумності та справедливості та вважає достатнім стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 500 грн. у рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Вимоги щодо відшкодування витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги, задоволенню не підлягають, оскільки ці витрати не підтверджені жодними доказами. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial