Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про стягнення моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що її батько, [PERSON] тривалий час працював на підприємствах вугільної промисловості правонаступником яких є ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», у в зв`язку зі шкідливими та важкими умовами праці отримав професійне захворювання при виконанні трудових обов`язків, про що було складено Акт розслідування професійного захворювання № 75 від 26 червня 1996 року. За висновком МСЕК йому було встановлено стійку втрату професійної працездатності та групу інвалідності. [INFO] її батько помер та згідно з довідкою про причинний зв`язок смерті з професійним захворюванням серії АА № 0000108 від 19 березня 2014 року, встановлено зв`язок смерті з професійним захворюванням. Вона втратила рідну людину - батька, з яким у неї були спільні плани на майбутнє. Його поради, допомога та підтримка у становленні та зміцненні її сім`ї були неоцінимі. Вона втратила не тільки близьку людину, а й людину яка мала суттєвий життєвий досвід і була для неї взірцем на життєвому шляху, їх життєві плани були порушені. У зв`язку з його смертю, вона зазнала значних душевних страждань, душевного болю, відчула сильний емоціональний стрес, наслідками якого стала часткова втрата сну на тривалий час, постійні головні болі, підвищена нервозність, що негативно впливає па її психологічний та загальний стан (фізичне здоров`я). Враховуючи, тяжкість та незворотність наслідків від смерті близької людини, вважає, що сума 80000,00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди є обґрунтованою та співмірною її стражданням. У судове засідання позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохала їх задовольнити. Представник відповідача ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» Тюлькіна О.О. позовні вимоги [PERSON] не визнала, прохала в задоволенні позову відмовити, підтримала поданий нею відзив на позовну заяву, згідно якого ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» вважає вимоги [PERSON] необґрунтованими та не підлягаючими задоволенню. Однією з підстав для відмови в позові є те, що позивачка не надала жодних документів в яких вказана причина смерті та на підставі яких проводився розгляд питання про встановлення причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом згідно з п.2.4 Наказу Міністерства охорони здоров`я «Про затвердження Інструкції про встановлення причинного зв`язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом, такими документами можуть бути: посмертний епікриз, завірений адміністрацією ЛПЗ, в якому перебував на лікуванні, диспансерному нагляді померлий; медична карта амбулаторного хворого, з описом її змісту, зробленим ЛПЗ; копія протоколу патолого-анатомічного розтину з гістологічним дослідженням, затвердженої завідувачем патолого-анатомічного бюро, головним лікарем чи заступником головного лікаря з медичної частини або з поліклінічного розділу роботи, чи акту судово-медичного та судового гістологічного дослідження, затвердженого начальником обласного бюро (міського, районного відділення) судово-медичної експертизи (якщо вони були проведені). Позивачка з 06 грудня 1990 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого має доньку [PERSON] . [PERSON] разом зі своєю сім`єю та батьками [PERSON] та [PERSON] проживали за адресою [ADDRESS] . Положеннями ч.2 ст.1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Втім позивачка, на думку представника відповідача, не відноситься до кола осіб які мають право на відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю батька. Так відповідно до ст.ст.3, 4 Сімейного кодексу України (СК України) сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Отже, створивши власну сім`ю позивачка не була членом сім`ї батька. Спільне проживання у одній квартирі та ведення спільного господарства не породжують сімейних правовідносин у розумінні СК України. До смерті батька позивачка мала лише обов`язок відносно батька щодо його утримання (ст.202 СК України), у зв`язку зі смертю батька позивачка втратила близьку, рідну людину, та вона не втратила жодного права відносно батька, гарантованого СК України. Більше того, особи які мають право на відшкодування моральної шкоди відповідно до ст.1168 ЦК України є чоловік (дружина), батьки (усиновлювачі), діти (усиновлені), тобто ці особи за життя померлого мали право на утримання від останнього відповідно до ст.ст. 84, 181, 202 СК України. Окрім того, відповідно до ст.6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Таким чином, позивачка після досягнення повноліття втратила статус дитини, який давав би право на відшкодування їй моральної шкоди у зв`язку зі смертю батька. Відповідно до ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Зміст позовної заяви в частині обґрунтування вимог про компенсацію моральної шкоди, не містить, якими саме доказами підтверджується спричинення моральної шкоди, з яких міркувань виходила позивачка, визначаючи розмір моральної шкоди, чи є у неї хвороби, пов`язані зі стресом чи депресією, чи є наявним факт заподіяння позивачці моральної шкоди. Якщо так, то в чому полягає факт моральної шкоди, чи є він наявним у позивачки на даний час і до якого ступеня складності він відноситься. Окрім того, в позовній заяві відсутні медичні дані про перенесення стресових, депресивних та інших негативних проявів у стані здоров`я позивачки. У своїй позовній заяві позивачка посилається на п.1 ч.2 ст. 23 Цивільного кодексу України, а саме: моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, але позивачка не надала жодних доказів, щодо наявності у неї каліцтва або іншого ушкодження здоров`я пов`язаного зі смертю батька. Визначаючи розмір моральної шкоди, необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні Нечипорук та Йонкало проти України № 42310/04 від 21.04.2011 року, роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. В даному випадку, позивачка звертається до суду без наявних для цього підстав. Прохає суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди відмовити. Вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи суд вважає встановленими наступні факти та обставини. [PERSON] при виконанні трудових обов`язків на шахті «Степова» виробничого об`єднання «Павлоградвугілля», правонаступником якого є ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», захворів на професійні захворювання - пиловий бронхіт 1 ст., емфізему легень 1 ст., про що було складено акт розслідування хронічного професійного захворювання №75 від 26 червня 1996 року. [INFO] [PERSON] помер (свідоцтво про смерть [NUMBER] , видане 03 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області). Згідно довідки міжрайонної профпатологічної МСЕК про причинний зв`язок смерті з професійним захворюванням або трудовим каліцтвом [NUMBER] від 19 березня 2014 року встановлено причинний зв`язок смерті потерпілого [PERSON] з раніше отриманим ним професійним захворюванням під час роботи на шахті «Степова», правонаступником якої є ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , видане 15 вересня 1983 року Новогродівським міським бюро РАЦС Селидівського міськвиконкому Донецької області, її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яке видано 06 січня 1990 року міським відділом РАЦС міста Першотравенська, Дніпропетровської області, [PERSON] 06 січня 1990 року уклав шлюб із [PERSON] . Прізвище подружжя після реєстрації шлюбу [PERSON] . Відповідно до виписки з фінансово-облікового рахунку № [NUMBER] , виданої 06 червня 2014 року Приватним підприємством «Комунальщик-2», у квартирі [ADDRESS] , зареєстровані: з 05 травня 1970 року [PERSON] , як власник, 28 червня 2012 року знятий з реєстрації у зв`язку з і смертю; з 06 жовтня 1970 року [PERSON] , як дружина власника, 04 січня 2014 року знята з реєстрації у зв`язку зі смертю; з 16 травня 1989 року [PERSON] , як донька власника; з 03 листопада 2010 року [PERSON] , як онука власника. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті. Відповідно ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. У зв`язку зі смертю батька позивачки, причиною якої є недотриманням відповідачем вимог чинного законодавства у сфері безпеки праці, позивачу спричинено моральну шкоду, пов`язану із втратою рідної людини, люблячого батька, опори та моральної підтримки, що призвело до душевних страждань, порушення нормальних життєвих зв`язків. Викладене приводить суд до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні Нечипорук та Йонкало проти України № 42310/04 від 21.04.2011 року, роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. При визначенні суми, яка підлягає стягненню, суд враховує конкретні обставини по справі, а саме те, що батько позивачки [PERSON] більше 30 років працював на підприємствах вугільної промисловості в умовах зі шкідливими факторами, він померлого (помер у віці 77 років), моральні страждання позивачки, істотність вимушених змін її життєвих стосунках та наслідки, що наступили. За таких умов, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] та стягнути на її користь у відшкодування моральної шкоди 20000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок. В задоволенні решти позовних вимог відмовити. У відповідність до ст.141 ЦПК України стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь держави судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: partial