Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису, в якій зазначає, що з 6 червня 2009 року перебуває у шлюбі з [PERSON] , з яким проживають за адресою: [ADDRESS] . Мають дочку [PERSON] , [INFO] . Останнім часом відносини між нею і чоловіком погіршилися. [PERSON] постійно пиячить, ніде не працює, застосовує психологічне та фізичне насильство, яке виражається у постійних погрозах, залякуванні, цькуванні, штовханні та застосуванні фізичної сили. У зв`язку з наведеним нею неодноразово викликалася поліція, якою відносно [PERSON] були складені протоколи про адміністративне правопорушення. Постановами суду [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за насильство в сім`ї за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Крім того, відносно [PERSON] були винесені термінові заборонні приписи. Заявник звертає увагу, що на час дії обмежувального припису [PERSON] має можливість мешкати разом зі своїми батьками за адресою: [ADDRESS] . За цих підстав [PERSON] просить видати обмежувальний припис відносно [PERSON] на строк шість місяців, заборонивши йому перебувати в місці спільного проживання з нею за адресою: [ADDRESS] ; наближатися на відстань менш ніж 200 метрів до місця її проживання за адресою: [ADDRESS] ; особисто і через третіх осіб розшукувати її, якщо вона за власним бажанням перебуває у невідомому йому місці, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; вести з нею листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. У судовому засіданні заявник [PERSON] свою заяву підтримала та наполягала на її задоволенні. Заінтересована особа [PERSON] з`явився в судове засідання, проти задоволення заяви заперечував, пояснивши, що дійсно вживав алкогольні напої, притягувався до адміністративної відповідальності за насильство в сім`ї, однак бажає змінити свою поведінку та примиритися з дружиною, для чого йому необхідний деякий час. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що заява про видачу обмежувального припису підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне: Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 6 червня 2009 року. Мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Сторони спільно проживають у належній їм квартирі [ADDRESS] . Як зазначено в заяві, наразі заявником подана заява про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. З матеріалів справи вбачається, що постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2021 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме домашнього насильства відносно своєї дружити [PERSON] , яке виразилося в тому, що 4 квітня 2021 року о 17 годині 00 хвилин [PERSON] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання за адресою: [ADDRESS] вчинив відносно своєї дружини [PERSON] домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного і фізичного характеру, які полягали у висловлюванні на її адресу нецензурної лайки та погроз фізичної розправи. Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2021 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме домашнього насильства відносно своєї дружити [PERSON] , яке виразилося в тому, що 16 квітня 2021 року о 20 годині 53 хвилин, перебуваючи в [ADDRESS] , в стані алкогольного сп`яніння виражався відносно [PERSON] нецензурною лайкою та погрожував їй. Також постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2021 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яке виразилося в тому, що 21 квітня 2021 року о 01-00 годин, перебуваючи за адресою: [ADDRESS] у стані алкогольного сп`яніння порушив вимоги термінового заборонного припису, а саме заборону на вхід та перебування в місці проживання постраждалої [PERSON] . Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 10 червня 2021 року відносно [PERSON] був складений терміновий заборонний припис строком на 5 діб, яким зобов`язано залишити місце проживання постраждалої особи, заборонено вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи, а також в будь-який спосіб контактування з нею. Відповідно до зазначеного припису, 10 червня 2021 року [PERSON] за адресою: [ADDRESS] залякував дружину, гучно кричав, сварився, чим вчинив психологічне насильство відносно [PERSON] . Звертаючись із заявою про встановлення обмежувального припису, заявник посилається на те, що з боку її чоловіка [PERSON] вчиняється домашнє насильство та існує ризик його продовження. Вирішуючи заяву [PERSON] , суд враховує, що організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно з пунктами 3, 14 та 17 частини першої\~статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» \~до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 частини першої\~статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною третьою\~статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої\~статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.\~Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. Відповідно до частини першої\~статті 350-6 ЦПК України,\~розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. При цьому не мають правового значення мотиви, з яких вчиняється насильство, та не є обов`язковою наявність у діях кривдника ознак адміністративного чи кримінального правопорушення. Суд вважає, що досліджені в судовому засіданні докази переконливо свідчать, що з боку [PERSON] має місце вчинення домашнього насильства відносно своєї дружини [PERSON] , яке, зокрема, полягає у застосуванні психологічного насильства. Факт вчинення [PERSON] домашнього насильства відносно [PERSON] підтверджується постановами суду від 27 квітня 2021 року та 19 травня 2021 року, якими якого було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, а також копією термінового заборонного припису від 10.06.2021 року. Суд вважає, що в даному випадку існує реальний ризик продовження або повторного вчинення з боку [PERSON] домашнього насильства відносно заявника, що підтверджується неодноразовим систематичним вчиненням ним відносно дружини за місцем їх спільного проживання протиправних дії, які мають ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і встановлений відносно нього терміновий обмежувальний приписи виявився неефективним. Отже, з огляду на притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за домашнє насильство та видачу відносно нього термінового припису за фактом вчинення ним протиправних дій відносно дружини [PERSON] , дійсно існує ризик продовження або повторного вчинення ним у майбутньому домашнього насильства, зокрема психологічного, відносно дружини, оскільки між ними наявні негативні відносини на ґрунті зловживання [PERSON] алкогольними напоями, що підтверджено останнім у судовому засіданні, та з його боку мають місце словесні образи та погрози на адресу дружини, які можуть викликати в неї побоювання за свою безпеку, спричинити їй емоційну невпевненість, завдати шкоди її психологічному здоров`ю. За таких обставин суд вважає за необхідне видати обмежувальний припис відносно [PERSON] , яким строком на два місяці заборонити йому: перебувати в місці спільного проживання з [PERSON] в квартирі [ADDRESS] ; наближатися ближче ніж 200 метрів до місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; особисто чи через третіх осіб розшукувати [PERSON] , переслідувати її чи в будь-який інший спосіб спілкуватися з нею; вести листування, телефонні переговори з [PERSON] чи контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Суд вважає, що застосування таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника протягом двох місяців буде достатнім для запобігання ризику продовження чи повторного вчинення ним домашнього насильства відносно [PERSON] , його виправлення з урахуванням позиції змінити свою поведінку та налагодити відносини у родині. На переконання суду, видача обмежувального припису відносно [PERSON] , у тому числі шляхом заборони перебувати в місці спільного проживання з [PERSON] , є легітимним заходом, пропорційним втручанню в його права та свободи, оскільки такий захід пов`язаний, насамперед, з його протиправною поведінкою. Більш того, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] має можливість на час дії обмежувального припису тимчасово проживати в житлі своїх батьків у місті Дніпрі. Таким чином, враховуючи принцип пропорційності, відповідність вимог заявника щодо застосування заходів тимчасового обмеження прав кривдника частині другій\~статті 26\~Закону\~України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial