Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

17 лютого 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивачка зазначила,\~що 08 вересня 2017 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . Відповідач не утримує сина, не допомагає матеріально. Вона самостійно утримує дитину, коштів не вистачає. Просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі, у розмірі по 2500,0 грн щомісяця до досягнення сином повноліття. Ухвалою суду від 26 лютого 2021 року відкрито спрощене позовне провадження, у якій роз`яснено відповідачу право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Копію ухвали надіслано сторонам. У наданий в ухвалі термін від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні позивачка та її представниця позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позові, просили суд задоволити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився. 12 травня 2021 року надіслав до суду відзив, в якому заперечує щодо стягнення з нього на користь позивачки аліменти на утримання сина в розмірі по 2500 грн щомісячно, оскільки ця сума не відповідає його матеріальному стану. Відповідач зазначає, що в нього є ще двоє дітей від попереднього шлюбу, на утримання яких він, відповідно до рішення суду від 05 жовтня 2018 року, сплачує аліменти по 1500,0 грн на кожну дитину. Позовні вимоги визнає частково, погоджується сплачувати аліменти у розмірі по 1200,0 грн щомісячно. 14 травня 2021 року представниця відповідача адвокат Крохмалюк С. С. подала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без участі відповідача та його представниці та при визначенні розміру аліментів врахувати доводи відповідача, викладені у відзиві на позов (а. с. 36). Заслухавши позивачку та її представницю, дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, заявлені вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. ст. 81, 82 ЦПК України\~кожна сторона\~зобов`язана\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог і\~заперечень. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Згідно з ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Суд установив, що відповідно до змісту наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про народження [PERSON] ,\~ [INFO] , його батьком є [PERSON] , відповідач у справі (а. с. 6). Згідно з копією свідоцтва про шлюб, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а. с. 5). Згідно з ч. ч. 2, 3\~ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік»\~установлено у 2021 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З огляду на встановлені обставини справи, а саме те, що у позивачки не достатньо коштів для належного забезпечення дитини, яка проживає разом з нею, і так чи інакше, обов`язок щодо утримання та виховання дитини переважно лежить на позивачці, доказів протилежного відповідач не надав, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Також суд\~бере до\~уваги те,\~що відповідач не працює офіційно, має нестабільний дохід, не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 2500,0 грн, оскільки він має ще двоє дітей від попереднього шлюбу та згідно з рішенням суду від 05 жовтня 2018 року на їх утримання сплачує аліменти у розмірі по 1500,0 грн на кожну дитину щомісячно. Крім цього, відповідно до відзиву відповідач позовні вимоги визнає частково та може сплачувати аліменти у розмірі по 1200,0 грн щомісячно. З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню частково, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, матеріальне становище сторін, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України\~принципів справедливості,\~добросовісності та\~розумності,\~відповідності моральним\~засадам суспільства,\~стягувати з\~відповідача щомісячно\~аліменти на\~утримання неповнолітньої\~дитини у\~твердій грошовій\~сумі у\~розмірі по\~1500\~(одна\~тисяча п`ятсот) гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Згідно зі ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Крім цього, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св 19). Також, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124 св 20) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.\~ На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. З наданих до матеріалів справи доказів вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються договором про надання правової допомоги від 16 лютого 2021 року, який укладений міє позивачкою та адвокатом Свиридою Г. С., квитанцією № 511058 про оплату 1000,0 грн за надання професійної правничої допомоги за складання позовної заяви та свідоцтвом про право заняття адвокатською діяльністю (а. с. 7-9). Оскільки позовна вимога про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню, то суд вважає, що є всі підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правничу допомогу у розмірі 600,0 грн, що є пропорційним до розміру задоволених вимог. Позивач звільнена від сплати судового збору, згідно\~з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VІ. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України суд стягує судовий збір з відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial