Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

01 серпня 2014року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що з серпня 2012 року по жовтень 2013року вона проживала з відповідачем у цивільному шлюбі. В період спільного проживання у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Батьком дитини є [PERSON]. На теперішній час, дитина проживає разом з матір'ю, а батько дитини разом з ними не мешкає. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено. Донька знаходиться на повному утриманні позивачки. Відповідач з донькою не спілкується, ніякої матеріальної допомоги та підтримки не надає. Сама ж позивачка належної та достатньої матеріальної допомоги надати дитині не може, так як вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років і отримує державну допомогу. Домовленості про спосіб утримання дитини в добровільному порядку між сторонами не досягнуто. Просить суд, стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на її користь на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову та до її повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути без неї, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, по невідомим суду причинам. Про час розгляду справи повідомлений своєчасно, про причини неявки не повідомив. Справа розглянута без участі сторін, в заочному порядку, на підставі наявних доказів, оскільки відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони мають спільну дитину -доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21 лютого 2013року, де в графі «батько» записаний відповідач (а.с.7). Із тексту позовної заяви вбачається, що дитина знаходиться на повному її утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча має можливість. Відповідач знаходиться у працездатному віці, не є інвалідом, не працездатних батьків не має. Також позивачка зазначає, що за їх спільного життя відповідач працював будівельником, мав добрі заробітки. Ким і де працює зараз їй не відомо. На теперішній час відповідач проживає з іншою жінкою, від попереднього шлюбу має неповнолітнього сина, на утримання якого з нього утримуються аліменти. Отже, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяють сплачувати ним аліменти на утримання доньки. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, передбачений ст.. 180 СК України. При винесенні рішення суд враховує обставини вказані в ст.. 182 СК України і визначає їх розмір відповідно до вимог ст.. 183 СК України. Відповідно до ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України, тобто 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що сторони по справі разом не проживають, дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Запорізької області №3177 від 31.07.2014 року (а. с. 9), відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість, так як знаходиться у працездатному віці, не є інвалідом, не працездатних батьків не має. Отже, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяють йому сплачувати аліменти на утримання дитини. Однак, враховуючи, що відповідач від попереднього шлюбу має неповнолітнього сина, на утримання якого з нього вже стягуються аліменти, що слідує з тексту позовної заяви, суд вважає доцільним позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходу, а також позивачка повинна надати допомогу дитині (а. с. 10, 11). У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в доход держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial