Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] через свого представника адвоката Каруна В. П. звернувся до суду із позовною заявою до Мислятинської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] помер його дядько [PERSON] . Позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] , будучи його спадкоємцем за правом представлення. Матір`ю спадкодавця [PERSON] була [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадщину після її смерті прийняв [PERSON] , однак спадкова справа не заводилася. На день смерті [PERSON] належало право на земельну частку (пай) в землях колишнього КСП «Мир» с. Мислятин Ізяславського району Хмельницької області площею 2,77 в умовних кадастрових гектарах, однак сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий на її ім`я, було втрачено, що підтверджується оголошенням у газеті «Зоря Надгориння». У зв`язку із відсутністю оригіналу сертифіката на право на земельну частку (пай) [PERSON] не може оформити свої спадкові права на належне спадкодавцеві [PERSON] майно, тому і звертається з даним позовом до суду. Ухвалою судді від 02 червня 2020 року прийнято дану позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання по справі. Ухвалою суду від 25 червня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача адвокат Карун В. П. підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача Мислятинської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області Гордієнко І. А. у судове засідання не з`явилася, надала суду письмове клопотання, у якому просить справу розглянути у відсутності представника сільської ради, зазначивши, що при винесенні рішення покладається на думку суду. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши позицію представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Судом встановлено відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Мислятинською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 02 січня 2001 року, що [INFO] померла [PERSON] . У відповідності до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції Хмельницької області 24 грудня 2008 року, [PERSON] був сином [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається із довідок Мислятинської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області № 62 та № 63 від 24 січня 2020 року, на день своєї смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , разом із нею був зареєстрований її син [PERSON] . [PERSON] протягом шести місяців з дня смерті матері фактично вступив в управління спадковим майном та взяв його під свою охорону. З повідомлень завідувача Ізяславської державної нотаріальної контори Хмельницької області Ефендієвої А. П. від 05 червня 2020 року № 693/01-16, завідувача Хмельницьким державним нотаріальним архівом Вальчук І. І. від 10 червня 2020 року № 1584/01-21, інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 60460428 від 05 червня 2020 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилося. У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За змістом ст.ст. 529, 548 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з ст. 549 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Отже, [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , оскільки фактично вступив в управління спадковим майном, яке залишилося після неї. [INFO] [PERSON] помер. Згідно з свідоцтвом про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER] , виданим Мислятинською сільською радою Ізяславського району 16 серпня 1982 року, його матір`ю значиться [PERSON] . Відповідно до актового запису про народження [PERSON] № 8 від 14 лютого 1958 року, її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Разом з тим, [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , повторно виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Ізяславського районного управління юстиції. Згідно з ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Таким чином, [PERSON] являється спадкоємцем за правом представлення щодо майна [PERSON] , оскільки матір позивача та сестра спадкодавця [PERSON] померла до відкриття спадщини після смерті останнього. Також судом встановлено, що в Ізяславській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу за № 154/2012 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Спадкоємцем за законом (за правом представлення) являється племінник спадкодавця [PERSON] - позивач у даній справі, що підтверджується повідомленням завідувача Ізяславської державної нотаріальної контори Ефендієвої А. П. від 05 червня 2020 року № 693/01-16. 27 травня 2012 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1,9040 Га, розташовану на території Мислятинської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, належну спадкодавцю [PERSON] . Судом також встановлено згідно відомостей, наданих відділом в Ізяславському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області за № 29-22-0.25-37/101-20 від 14 лютого 2020 року, що в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Мислятинської сільської ради КСП «Мир» є запис щодо отримання сертифікату на право земельну частку (пай) гр. [PERSON] за № 426, сертифікат серії ХМ 0231426, площа - 2,77 в умовних кадастрових гектарах, виданий 19 листопада 1996 року згідно розпорядження Ізяславської РДА від 22 травня 1996 року № 11. Однак, даний сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ 0231426, виданий на ім`я [PERSON] , втрачено, про що свідчить повідомлення у газеті «Зоря Надгориння», випуск № 14 від 02 квітня 2020 року. Відповідно до положень ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, судом встановлено, що позивач являється спадкоємцем за правом представлення після смерті [PERSON] , прийняв спадщину в установленому законодавством порядку, проте позбавлений можливості оформити свої спадкові права у зв`язку з втратою сертифікату на земельну частку (пай), який був виданий [PERSON] . За таких обставин, суд вважає, що слід визнати за позивачем право на спірну земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом після смерті його дядька. На підставі викладеного,

Outcome: approved