Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

Харківська міська рада звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] , посилаючись на те, що спірна квартира не приватизована, а тому є об`єктом комунальної власності територіальної громади м. Харкова, за даною адресою з 18.05.1985 зареєстрована відповідач - [PERSON] , яка з квітня 2014 року в квартирі не мешкає, заборгованість по квартирній платі становить 15456,53 грн. У судовому засіданні представник позивача Харківської міської ради - Безродний О.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про дату, час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не подавала. Від третьої особи - Департаменту реєстрації Харківської міської ради надійшли пояснення, в яких зазначено, що підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи є, зокрема судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. При цьому, судове рішення, яке набрало законної сили, подане до Департаменту реєстрації Харківської міської ради в якості підстави для зняття з реєстрації місця проживання в порядку, встановленому Правилами реєстрації місця проживання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 за № 206, є обов`язковим до виконання, не потребує додаткового зобов`язання щодо відповідного органу реєстрації в резолютивній частині рішення. Представнику позивача роз`яснено порядок заочного розгляду справи та обмеження, передбачені ч. 3 ст. 280 ЦПК України. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків [PERSON] та [PERSON] , вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08.10.2020 власником квартири [ADDRESS] є територіальна громада м. Харкова в особі Харківської міської ради Харківської області, код ЄДРПОУ 04059243. Згідно довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 21.10.2020 в квартирі [ADDRESS] зареєстрована з 18 травня 1985 року [PERSON] , [INFO] . Згідно інформації КП «Жилкомсервіс» заборгованість по квартирній платі за адресою: [ADDRESS] , станом на 01.10.2020 складає 15456,53 грн. Згідно Акту від 20.06.2017 про обстеження квартири [ADDRESS] , складеного працівниками КП «Жилкомсервіс», а саме інженером дільниці № 25 [PERSON] та бухгалтером [PERSON] , підписаного начальником дільниці № 25 КП «Жилкомсервіс» Дмитренко А.І. , в спірній квартирі зі слів сусідів з квартир [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] по [ADDRESS] ніхто не мешкає з квітня 2014 року. За даними форми «Б» з 18.05.1985 в квартирі були зареєстровані - [PERSON] , [INFO] , разом із її неповнолітньої донькою [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] померла [INFO] та знята з реєстраційного обліку 10.08.2005, квартира опечатана, факт не проживання підтверджується сусідами. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили, що зі слів сусідів в квартирі [ADDRESS] з серпня 2014 року відповідач [PERSON] не мешкає. Статтею 61 Житлового кодексу Української РСР визначено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Відповідно до ст. 64 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо перелічені особи перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Згідно ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Частиною 3 ст. 71 ЖК УСРС передбачені випадки зберігання жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців, а саме 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; перебування на військовій службі прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби - протягом перших п`яти років перебування на дійсній військовій службі; 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; 3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Якщо з будинку, квартири (їх частини) вибула дитина (діти) і членів її (їх) сім`ї не залишилося, це житло може бути надано за договором оренди іншому громадянину до закінчення строку перебування дитини (дітей) у дитячому закладі або до досягнення нею (ними) повноліття і повернення від родичів, опікуна чи піклувальника, в окремих випадках - до закінчення навчання в загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, а також в професійно-технічних чи вищих навчальних закладах або до закінчення строку служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях; 4) виїзду у зв`язку з виконанням обов`язків опікуна чи піклувальника, наданням батькам-вихователям житлового будинку або багатокімнатної квартири для створення дитячого будинку сімейного типу - протягом усього часу виконання таких обов`язків; 5) влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей-інвалідів, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги - протягом усього часу перебування в них; 6) виїзду для лікування в лікувально-профілактичному закладі - протягом усього часу перебування в ньому; 7) взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім`ї. Якщо в будинку, квартирі (їх частині) не залишилися проживати інші члени сім`ї наймача, це житло може бути надано за договором оренди (найму) у встановленому законом порядку іншому громадянину до звільнення таких осіб з-під варти або до відбуття ними покарання. Відповідно до Основ житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік законодавством Союзу РСР і Української РСР може бути встановлено й інші умови і випадки збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами на більш тривалий строк. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК УРСРС). Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 за № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу УСРСР» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Коли відсутній повернувся на жилу площу за згодою членів сім`ї, його не можна вважати таким, що втратив право на жилу площу. Якщо ж він вселився в жиле приміщення всупереч волі членів сім`ї і був відсутнім понад встановлені строки без поважних причин, то суд вправі визнати його таким, що втратив право на жилу площу. Коли в жилому приміщенні не залишалися члени сім`ї особи, яка була відсутня, його повернення в це приміщення до часу розгляду спору в суді є істотною обставиною, але вона не може бути безспірною підставою до відмови в позові, а повинна оцінюватись у сукупності з іншими обставинами. Наявність рішення суду про право громадянина користуватися жилим приміщенням не є перешкодою до розгляду і задоволення позову про визнання його таким, що втратив це право з мотивів, що після набрання рішенням законної сили або після його виконання він був відсутнім понад шість місяців, у тому числі і в тих випадках, коли строк для виконання рішення не скінчився. Наймачеві або членові його сім`ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо). Враховуючи, що відповідач [PERSON] відсутня у жилому приміщенні понад шість місяців без поважних підстав і її відсутність підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved