overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 50400 грн., трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 1900 грн. та моральної шкоди в розмірі 10000 грн., посилаючись на те, що відповідач 5 листопада 2012 року позичив у нього вказану суму позики, зобов»язуючись повернути її до 5 травня 2014 року. Однак, до цього часу борг так і не повернув. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з"явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до вимог ст. 1050 ч. 1 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 5 листопада 2012 року [PERSON] позичив [PERSON] 50400 грн., які відповідач зобов»язувався повернути до 5 травня 2014 року. На підтвердження укладення договору позики [PERSON] написав відповідну розписку. Однак, до цього часу борг так і не повернуто. Крім того, в даній розписці не передбачено стягнення моральної шкоди за невиконання чи неналежне виконання своїх обов"язків позичальником. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 50400 грн. та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 1900 грн. В решті позовних вимог необхідно відмовити. Крім того, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу в сумі 2500 грн., оскільки [PERSON] не надано документального підтвердження щодо їх понесення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 16899 грн. 55 коп. та інфляційні витрати в сумі 49084 грн. 67 коп., посилаючись на невиконання відповідачем рішення Хмельницького міськрайонного суду від 11 травня 2016 року про стягнення з нього заборгованості за договором позики в сумі 4250 доларів США, що еквівалентно 107083 грн. 43 коп. Д ослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 11 травня 2016 року вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 4250 доларів США, що еквівалентно 107083 грн. 43 коп., яку на даний час не повернуто. Відповідно до вимог ст. 1050 ч. 1 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Відповідно до вимог ст. 2 ч. 1 цього Закону індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру. Як вбачається з вищезгаданого судового рішення, 21 липня 2015 року [PERSON] позичив [PERSON] 7000 доларів США. Таким чином, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Розрахунок пені: Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуВідсоткова ставкаВідсотки 11.05.201621.01.20211717107083 грн. 43 коп.315111 грн. 97 коп. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] три проценти річних від простроченої суми в розмірі 15111 грн. 97 коп. В решті позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив усунути перешкоди в праві користування квартирою № 91 будинку № 51-Б по вул. Дзержинського в м. Миколаєві шляхом виселення відповідача та всіх проживаючих осіб в цій квартирі осіб. В обґрунтування позову позивач послався на належність йому на праві власності спірної квартири, що була придбана в ПАТ "Ерсте Банк" в порядку звернення стягнення на іпотечне майно. В судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову підтримує. Відомості про поважність причин неявки відповідача в судове засідання матеріали справи не містять. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 222, належить на праві власності квартира [ADDRESS]. Право власності позивача на квартиру зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21 лютого 2014 року за № 4750701. Як слідує з обставин справи на час її розгляду судом у спірному житловому приміщенні фактично проживає відповідач, яка в ній не зареєстрована. Доказів про те, що спірній квартирі фактично проживають інші особи, матеріали справи не містять. Такий стан речей перешкоджає нормальному користуванню та розпорядженню позивачем своєю власністю, а тому позов на підставі 383, 321, 391 ЦК України підлягає задоволенню. Вирішуючи питання стосовно способу захисту порушеного права за вказаних обставин та в межах заявлених вимог, суд вважає за необхідне виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Любецької селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області та Павлівського старостинського округу про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , котра сталася [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON] , але з поважних причин пропустив строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого не може реалізувати своє право на спадщину. У підготовче засідання позивач не з`явився, надавши до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність. Представник відповідача - Любецької селищної ради, у підготовче засідання не з`явився, надавши до суду відзив на позов, у якому просив справу розглядати у його відсутність, та зазначив, що позовні вимоги Любецька селищна рада визнає в повному обсязі, наслідки визнання позову зрозумілі та задовольняють. Представник Павлівського старостинського округу у підготовче засідання не з`явився, оскільки Павлівський старостинський округ не є юридичною особою. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем Любецької селищною радою, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України та п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки Павлівський старостинський округ не є юридичною особою, а відтак є не належним відповідачем по справі, тому позовні вимоги [PERSON] до Павлівського старостинського округу не підлягає задоволенню. Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства (надалі по тексту ПАТ) "Дизельний завод" про стягнення компенсації за невикористану відпустку, індексації грошових доходів, компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, середнього заробітку за період затримки виплати коштів при звільненні та моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що з 13 червня 1984 року він перебував у трудових відносинах з відповідачем. Наказом № 168 від 30.09.2014 року його звільнено із займаної посади за п. 1 ст. 40 КзпП України за скороченням штату. У день звільнення йому була видана належним чином оформлена трудова книжка, однак виплату всіх належних сум при звільненні, відповідач йому не здійснив. Тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь компенсацію за невикористану відпустку в сумі 11 544,26 грн; середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в сумі 10 902,40 грн; індексацію грошових доходів в сумі 152,25 грн; компенсацію втрати части грошових доходів у зв'язку з порушенням строків її виплати в сумі 501,67 грн та моральну шкоду в сумі 5 000,00 грн. Позивач стверджує, що діями відповідача були порушені вимоги закону щодо сплати йому сум при звільненні, тому суд має всі підстави щодо усунення таких порушень шляхом примусового стягнення боргу з відповідача на користь позивача. У судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. При цьому вказав, що не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причину неявки не повідомив, заперечень на позов не надав. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом і просить стягувати в його користь з відповідача [PERSON] на його утримання аліменти в розмірі по 850 грн. щомісяця до припинення ним навчання. Позивач посилається на ті обставини, що його мама, [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від даного шлюбу у них народився він, однак сімейне життя батьків не склалось і вони розійшлися. До досягнення ним повноліття відповідач утримував його матеріально, однак після досягнення повноліттяостанній припинив надавати будь-яку матеріальну допомогу. В даний час він продовжує навчатись у Івано-Франківському професійному політехнічному ліцеї, де буде навчатися до 30 січня 2015 року. Відповідач зобов'язаний утримувати його до досягнення ним двадцяти трьох років при продовженні навчання і спроможний надавати таку допомогу. Аліменти просив стягувати в твердій грошовій сумі в розмірі по 850 грн. щомісячно. При цьому подав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність та у якій вказує про те, що позовні вимоги зменшує та просить стягувати з відповідача в його користь аліменти в розмірі по 400 грн. щомісячно. Відповідач теж подав суду письмову заяву із змісту якої вбачається, що позов позивача визнає частково. Не заперечуючи того, що він зобов"язаний сплачувати аліменти на його утримання, та не заперечує щодо стягнення з нього в користь позивача аліментів в розмірі по 400 грн. щомісячно. Перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що мати позивача, [PERSON] та відповідач, [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. З копії свідоцтва про народження вбачається, що в цьому шлюбі [INFO] народився позивач, батьком його є [PERSON]. З довідки виданої Івано-Франківським професійним політехнічним ліцеєм за № 01-17/126 від 21.08.2014 року вбачається, що [PERSON] продовжує навчатись в цьому ліцеїі на денному відділенні. Згідно ст.ст. 198, 199 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, якщо вони (батьки) можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідач має змогу надавати сину матеріальну допомогу в розмірі 400 грн. щомісячно. На підставі ст.ст. 198, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 01 лютого 2013 року о 19 год. 40 хв. на проспекті Героїв Сталінграду,1-А в м. Києві сталась ДТП за участю автомобіля " Дача Логан" д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля “ Шевроле Авео”, д/н [NUMBER], що належить [PERSON], яким він і керував. Внаслідок ДТП автомобіль “ Шевроле Авео”, д/н [NUMBER], що належить [PERSON] зазнав технічних ушкоджень, тобто позивачу завдано матеріальну шкоду на загальну суму 5684 грн.90 коп., що підтверджується Звітом з оцінки транспортного засобу № 6889 від 16.02.2013 року, складеного СПД ФОП [PERSON] За проведення автотоварознавчого дослідження позивач сплатив 500 грн. Розмір франшизи, встановлений в полісі № АЕ/0651761 від 14.11.2012 року складає 1000 грн. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 20.02.2013 року [PERSON] визнано винним у скоєні зазначеної ДТП і притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП. З часу ДТП відповідачами не було здійснено жодної дії щодо відшкодування позивачу спричиненої шкоди. Чисельні клопоти по оформленню ДТП та ремонту автомобіля завдали неприємних переживань та хвилювань, тобто моральної шкоди, яку позивач оцінює в розмірі 2000 грн.00 коп. Позивач просить суд стягнути з відповідача ПрАТ «СК «Лафорт» матеріальну шкоду в розмірі вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу, в сумі 4684 грн. 90 коп. та вартість витрат на оплату послуг оцінювача в сумі 500 грн., з відповідача [PERSON] просить стягнути частину вартості заподіяного матеріального збитку, що не відшкодовується за рахунок ПрАТ «СК «Лафорт» в розмірі франшизи, встановленої полісом страхування № АЕ/0651761 від 14.11.2012 року, в розмірі 1000 грн. та моральну шкоду в розмірі 2000 грн., а також судові витрати - витрати по сплаті судового збору у розмірі 458 грн. 80 коп. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи судом повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача ПрАТ «СК «Лафорт» в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи МТСБУ в судове засідання не з»явився, проте надіслав на адресу суду лист у якому просить в задоволенні позову, в частині його пред'явлення до МТСБУ відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно. В позовній заяві в обґрунтування своїх вимог вказав, що з 11. 04. 1998 року вони з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] і [PERSON] [INFO]. В даний час вони з відповідачкою разом не проживають, діти знаходяться на його утриманні, у зв"язку з чим він просить стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей в розмірі по 500 грн. на кожну дитину. В судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, пояснив, що після розлучення з [PERSON] у 2011 році вона поїхала від них влаштовувати своє особисте життя, а діти залишилися проживати з ним. Відповідачка взагалі не приймає участі у їх утриманні, хоча доньки уже дорослі і потребують певних коштів на свої потреби. Відповідачка в судове засідання не явилася, про день слухання справи сповіщена, у заяві просить розглядати справу за її відсутності і зменшити розмір аліментів до 200 грн. на кожну дитину у зв'язку з її складним матеріальним становищем. Після дослідження матеріалів справи, судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 11. 04. 1998 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей, на утримання яких позивач просить стягнути аліменти в розмірі по 500 грн. на кожну дитину. Вказані факти підтверджено копіями рішення Бердянського міськрайонного суду від 18. 03. 2011 року і свідоцтв про народження дітей. Той факт, що діти мешкають разом з позивачем, підтверджено в судовому засіданні довідкою виконавчого комітету Берестівської сільської ради від 05. 11. 2015 року, характеристиками дітей, виданими Берестівською ЗОШ Бердянського району. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 182 СК України передбачає, що суд при визначенні розміру аліментів враховує 1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають значення для справи. Згідно до ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватись до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи вищевикладене, соціальні стандарти на утримання дітей віком від 6 до 18 років, той факт, що відповідачка в даний час працює, але отримує нестабільний заробіток, суд вважає за можливе стягнути з неї аліменти на утримання дітей в розмірі 800 грн. щомісячно.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, про усунення перешкод в користуванні власним житловим будинком та просив позбавити [PERSON] права користування житловим будинком по [ADDRESS] та зобов"язати Ульяновський районний сектор управління ДМС України скасувати реєстрацію місця проживання відповідача. Свої позовні вимоги мотивував тим, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок по [ADDRESS]. З 08 вересня 2012 року його донька [PERSON] та [PERSON], після реєстрації шлюбу, стали проживати разом з Позивачем у його будинку. З 2013 року [PERSON], зібравши свої речі, виїхав із зазначеного будинку. Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 27.10.2014 року було розірвано шлюб між [PERSON] та донькою Позивача [PERSON] При зверненні [PERSON] до Ульяновського районного сектору управління ДМС України з приводу зняття з реєстрації [PERSON], йому було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду. До початку судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Клопотань та заперечень проти позову не подавав. Представник відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Ульяновського РВ УМВС України в Кіровоградській області в судове засідання не з"явився. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, згоду позивача, суд,

Outcome: partial