Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, [PERSON] є споживачем послуг природного газу, які надаються Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» за адресою: [ADDRESS] . Споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.9). [PERSON] в повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснював, тому згідно розрахунку заборгованості за період з 01.07.2017 по 01.07.2020 у відповідача виникла заборгованість, яка складає 45302грн.16коп. за спожитий природний газ (а.с.10). Позивачем направлялося відповідачу повідомлення про припинення газоспоживання та погашення простроченої заборгованості від 30.04.2019 з вимогою добровільно сплатити борг (а.с. 13). Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.04.2020, відмовлено у видачі судового наказу за заявою ТОВ «Дніпропетровсьгаз збут» про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожитий природний газ (а.с. 25). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також до Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП № 2246 від 09.12.1999 року, TOB «Дніпропетровськгаз збут» надає фізичній особі-споживачу житлово-комунальні послуги, що полягають у постачанні природного газу за його місцем проживання. Відповідно до договору про постачання природного газу побутовим споживачем постачальник (заявник) зобов`язується постачати природний газ споживачеві (боржнику), членам його сімї та іншим особам, зареєстрованим у квартирі, житловому будинку, для побутових потреб, а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати надані послуги з газопостачання за встановленими цінами, у строки і на умовах, що визначені цим договором. Так, відповідач є споживачем природного газу, який постачає ТОВ «Дніпропетровськаз збут» за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією про зареєстрованих осіб (а.с. 8). Згідно наданого позивачем розрахунку за період з 01.07.2017 по 01.07.2020 за особовим рахунком № [NUMBER] , за вищевказаною адресою існує заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 45302,16 грн. (а.с.10). Правила постачання природного газу, затверджені Постановою НКРЕКП № 2246, які регулюють відносини між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи. Відповідно до п. 2 розділу 3 Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України, шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Згідно п. 4 розділу 3 Правил постачання природного газу, для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта. За відсутності зауважень до персоніфікованих даних у заяві-приєднання та її змісту побутовий споживач зобов`язаний підписати заяву-приєднання та повернути один її примірник постачальнику. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог Правил. Таким чином, шляхом фактичного споживання природного газу [PERSON] приєднався до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора, за яким ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» зобов`язався постачати природній газ у необхідному об`ємі, а [PERSON] в свою чергу взяв на себе зобов`язання оплачувати вартість спожитого природного газу згідно Правил. Згідно ч. 1, 2 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Згідно з ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина 1 ст. 627 ЦК України закріплює, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Оскільки відповідач є споживачем послуг ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», за отримані послуги надані позивачем не сплачує, хоча фактично ними користується, суд вважає необхідним позов задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість в розмірі 45302грн. 16 коп.. за період 01.07.2017 по 01.07.2020. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, нарахування позивачем на суму боргу в розмірі 45302грн. 16 коп. 3% річних у розмірі 2080грн.70коп. та інфляційних витрат в розмірі 3766грн.21коп. за період з 01.07.2017 по 01.07.2020, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за невиконання зобов`язань, суд вважає правомірним, що також узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними в постановах від 16.12.2015 справі № 6-2023цс15, від 13.01.2016 у справі № 6-931цс15, а тому пред`явлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ч.2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Таким чином, ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» при зверненні до суду з заявою про видачу судового наказу сплатив судовий збір в сумі 210,20 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №94 від 13.03.2020(а.с. 23). Ухвалою Тернівсько районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.04.2020, відмовлено у видачі судового наказу за заявою ТОВ «Дніпропетровсьгаз збут» про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожитий природний газ. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому слід стягнути з відповідача 2102 грн. судового збору, який сплачений позивачем при подачі позову та при подачі заяви про видачу судового наказу (а.с. 7,23), із розрахунку (1891,80+210,20). На підставі викладеного та

Outcome: approved