Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернувся з позовом до ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» про захист прав споживача, визнання пункту 12.1 договору недійсним, розірвання договору фінансового лізингу та стягнення коштів. Позивач зазначав, що 14 липня 2015 року між ним та ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» було укладено договір фінансового лізингу №000183 з додатками, згідно якого предметом лізингу по даному договору є МТЗ 892. Відповідно до умов договору лізингодавець (відповідач) бере на себе зобов'язання придбати предмет лізингу (МТЗ 892, зазначений у специфікації, що є додатком №2 до договору) у власність та передати предмет лізингу у користування лізингоодержувачу (позивач) на умовах передбачених договором. В усній формі представник відповідача роз'яснила позивачу, що він повинен спочатку сплатити передплату за транспортний засіб в сумі 51 000 гривень шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок відповідача, після чого з ним буде укладено договір лізингу і протягом декількох днів відповідач передасть в користування предмет лізингу. В той же день позивач сплатив рахунок на суму 51 000 грн.. Однак, представником відповідача не було роз'яснено призначення платежу, який виявився адміністративним платежем, тобто винагородою лізингодавцю за організаційні заходи, пов'язані з підготовкою та укладенням договору. Позивач вважав, що це часткова оплата вартості транспортного засобу (зі слів представника компанії). В договорі це передбачено, але у нього не було можливості детально ознайомитися з умовами договору до його підписання, так як представник відповідача не надала достовірної інформації, завірила в тому, що всі істотні умови договору вона пояснила та спонукала його підписати договір швидше, мотивуючи тим, що на неї чекають інші особи, які бажають укласти договір лізингу. Крім цього, протягом обіцяних днів предмет лізингу так і не був переданий. Компанія відмовилася передавати предмет лізингу з посиланням на те, що договором передбачено передачу автомобіля протягом строку, який становить не більше 120 робочих днів з моменту сплати адміністративного платежу, 50% від вартості предмету лізингу, комісії за передачу предмета лізингу, а сплачена сума в розмірі 51 000 грн. є адміністративним платежем за оформлення договору. Ознайомившись більш детально з умовами договору фінансового лізингу він зрозумів, що його свідомо ввели в оману, оскільки під час попередніх переговорів питання про авансовий платіж у розмірі 50 % від вартості трактора не обговорювалися. Вивчивши зміст договору № 000183 фінансового лізингу, він зрозумів, що сплачені кошти йому не повернуть, можливість розірвати цей договір відсутня, оскільки у договорі немає положень щодо розірвання договору з ініціативи лізингоодержувача, що є порушенням його прав як споживача. Достовірної інформації про умови договору лізингу представником відповідача йому надано не було, призначення платежу, що виявився адміністративним платежем і винагородою компанії за укладення ним даного договору, йому роз'яснено не було, детально ознайомитись з умовами договору можливості йому теж не надали, спонукаючи до скорішого підписання договору, мотивуючи тим, що інші люди очікують на укладення договорів. Умови договору № 000183 фінансового лізингу від 14 липня 2015 року, укладеного позивачем [PERSON] із ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто», зокрема п. 12.1 договору, згідно із ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" є несправедливими умовами договору, так як надають можливість продавцю (виконавцю) не повертати сплачені споживачем кошти у разі розірвання договору, містять істотний дисбаланс прав та обов'язків сторін, завдають шкоди споживачеві. Умови договору про те, що лізингоодержувач зобов'язаний сплатити адміністративний платіж - першочерговий платіж за перевірку, розгляд та підготовку документів для укладення договору суперечать вимогам чинного законодавства, порушують принципи добросовісності і справедливості, тому п. 12.1 договору № 000183 фінансового лізингу від 14 липня 2015 року має бути визнаний судом недійсним відповідно до вимог ст. ст. 203, 215 ЦК України з моменту його укладення, а договір фінансового лізингу - розірваний на вимогу споживача. Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати п.12.1 договору фінансового лізингу №000183 від 14 липня 2015 року - недійсним, розірвати цей договір та стягнути з відповідача на користь позивача сплачені кошти в розмірі 51 000 грн.. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. В судове засідання представник відповідача ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» Міщенко А.Л. не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та письмові заперечення на позов, в яких зазначав, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] має бути відмовлено через те, що даний позов є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підкріплений жодним належним та допустимим доказом і ґрунтується виключно на припущеннях позивача, без належного ознайомлення із нормами Закону, що безпосередньо регулюють діяльність відповідача. Умови надання позивачу послуг на підставі договору та інформація про ці послуги викладені досить детально і ясно в договорі та додатках до нього. Тому відповідач вважає, що позивач мав повну і достовірну інформацію про послуги відповідача та порядок їх надання та порядок сплати коштів за укладання договору. Посилаючись на викладене, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Судом встановлено, що 14 липня 2015 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» було укладено договір фінансового лізингу №000183 з додатками, згідно якого предметом лізингу по даному договору є МТЗ 892 (а.с.11-24). Відповідно до умов договору лізингодавець (відповідач) бере на себе зобов'язання придбати предмет лізингу (МТЗ 892, зазначений у специфікації, що є додатком №2 до договору) у власність та передати предмет лізингу у користування лізингоодержувачу (позивач) на умовах передбачених договором. У ч. 2 ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначено, що за договором фінансового лізингу, лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). За змістом ч. 1 ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг», відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Відповідно до норми ч. 1 ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Згідно із ч. 2 ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг», істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу. За умовами п. 1.1 ст. 1 договору № 000183 фінансового лізингу від 14 липня 2015 року предметом фінансового лізингу за даним договором є транспортний засіб МТЗ-892 (а.с.11). Відповідно до п. 1.4 ст. 1 договору, лізингодавець бере на себе зобов'язання придбати предмет лізингу у власність та передати його у користування лізингоодержувачу на строк та на умовах, передбачених цим договором. Згідно із п. 1.8 ст. 1 договору лізингу, предмет лізингу передається в користування лізингоодержувачу протягом строку, який становить не більше 120 робочих днів, з моменту сплати останнім на рахунок лізингодавця: адміністративного платежу; авансового платежу; комісії за передачу предмета лізингу; у разі наявності, оплати різниці до вже сплаченого платежу, у разі зміни вартості предмета лізингу. У преамбулі договору лізингу визначено, що адміністративний платіж - першочерговий одноразовий платіж, який входить до складу першого платежу, що підлягає сплаті лізингоодержувачем на користь лізингодавця за перевірку, розгляд та підготовку документів для укладення договору, незалежно від назви призначення платежу у квитанції на сплату. Розмір адміністративного платежу відображається у додатку № 1 до договору та становить погоджений сторонами відсоток вартості предмета лізингу (а.с.23). За змістом п. 8.1 ст. 8 договору, лізингові та інші платежі, що підлягають сплаті за цим договором на користь лізингодавця, розраховуються відповідно до чинного курсу обміну долара США до української гривні за готівковими операціями, встановленим комерційним банком АТ "Райффазен Банк Аваль" при продажу долара США станом на дату здійснення платежу. Із додатку № 1 до договору лізингу вбачається, що адміністративний платіж становить 10 % вартості предмета лізингу та складає 21 250,00 доларів США за курсом долара США на дату підписання договору (1 долар США = 24,00 грн.), що становить 51 000 грн.. 14 липня 2015 року, згідно із квитанцією № N16КС36874 від 14 липня 2015 року, позивач [PERSON] сплатив у відділенні банку АТ "Райффазен Банк Аваль" №0934 на користь відповідача ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» платіж у сумі 51 000 грн. (а.с.25). [PERSON] подав до адміністрації ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» заяву від 14 липня 2015 року про розірвання договору фінансового лізингу №000183 від 14 липня 2015 року та повернення сплаченого ним платежу в розмірі 51000 грн., так як трактор МТЗ 892 він не отримав. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а за відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться. Відповідно до підпункту 3.2.7 п. 3.2 ст. 3 договору лізингу, лізингодавець має право в односторонньому порядку розірвати даний договір у випадку неможливості придбання ним предмета лізингу або відмови продавця (постачальника транспортних засобів, з якими лізингодавець уклав договори) здійснити продаж та/або поставку предмета лізингу та у разі не обрання нового предмета лізингу лізингоодержувачем протягом року, йому лізингодавцем повертаються кошти на умовах п. 12.1 ст. 12 договору лізингу, тобто без повернення адміністративного платежу в розмірі 10 % вартості предмета лізингу та 40 % внесених лізингоодержувачем платежів, чим знову ж таки правам споживача завдається шкода. У ч.2 ст. 651 ЦК України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. За змістом п.3 ч.1 ст.11 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач має право вимагати розірвання договору лізингу у випадках, передбачених законом. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що договір № 000183 фінансового лізингу, укладений 14 липня 2015 року між ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» і [PERSON], підлягає розірванню. Відповідно до умов п. 12.1 ст. 12 договору лізингу, лізингоодержувач, який сплатив адміністративний платіж, частково або повністю сплатив авансовий внесок та не отримав транспортний засіб, має право розірвати даний договір за власним бажанням, про що має повідомити лізингодавця у письмовій формі з чітким волевиявленням щодо розірвання договору, шляхом направлення відповідного листа рекомендованою кореспонденцією на адресу лізингодавця. У строк, встановлений чинним законодавством, лізингодавець розглядає заяву лізингоодержувача та надає письмову відповідь, у якій повідомляє про розірвання договору та про наслідки його розірвання. У такому випадку поверненню підлягає 60 % від сплаченого авансового платежу та/або частини авансових платежів, 40 % лізингодавець утримує в якості штрафу за дострокове розірвання договору. Адміністративний платіж у такому випадку поверненню не підлягає. Згідно із умовами договору № 000183 фінансового лізингу від 14 липня 2015 року, адміністративний платіж у розмірі 10 % вартості предмету лізингу, який є істотною умовою договору та змінений відповідачем в односторонньому порядку на товар більшої вартості з метою отримання більшого у два рази розміру даного платежу, сплачується споживачем за перевірку, розгляд та підготовку документів для укладення договору. Суд приходить до висновку, що сторони, уклавши та підписавши договір № 000183 фінансового лізингу від 14 липня 2015 року, погодили між собою всі істотні умови, в тому числі і зазначені в п.12.1 ст.12 договору, та розуміли наслідки своїх дій, а тому позивач [PERSON] знав, що сплачує адміністративний платіж у розмірі 10 % вартості предмету лізингу за перевірку, розгляд та підготовку документів для укладення договору, який у разі розірвання договору не повертається. За таких обставин суд приходить до правильного висновку про відмову в задоволенні позову в частині визнання пункту 12.1 статті 12 договору № 000183 фінансового лізингу від 14 липня 2015 року, укладеного між ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» та [PERSON], з чого випливає, що і позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача сплачених коштів в розмірі 51 000 грн., оскільки за умовами договору вони поверненню не підлягають. Згідно із ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід Держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно із п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав. У зв'язку з наведеним, із відповідача на користь Держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial