Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

[PERSON] в липні 2015 року заявила позов до ФОП [PERSON], за яким просила стягнути з відповідача на її користь 2956 грн. на відшкодування шкоди, в тому числі: 856 грн. - неустойка за прострочення виконання зобов'язань за договором; 1600 грн. - сума скидки на поставлені вироби; 500 грн. - на відшкодування моральних збитків. Позов мотивований тим, що відповідачем було прострочено зобов'язання за договором з виготовлення і установки в квартирі позивача пластикового вікна. [PERSON] просила розглянути справу в її відсутність. Відповідача про час і місце судового розгляду повідомлено за останнім відомим місцем знаходження, проте його представник в суд не з'явився. Оскільки, у справі достатньо даних про права взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Судом встановлено таке. [PERSON] (замовник) 24.03.2015р. уклала із ФОП [PERSON] (виконавець) договір підряду, за яким виконавець за дорученням замовника зобов'язується організувати роботи по виготовленню і передачі у власність ПВХ конструкції (за поясненнями позивача пластикове вікно), а замовник зобов'язується прийняти готовий виріб і роботу відповідно до умов договору. На виконання вимог п. 3.1 договору, [PERSON] 01.04.2015 року повністю оплатила вартість виробу та роботи в сумі 4286 грн., що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру від 24.03.2015р. про внесення завдатку на суму 4000 грн., та від 01.04.2015р. про оплату залишку вартості. Згідно з п. 3.2 договору, після виконання п.3.1 договору виконавець зобов'язується передати у власність замовника виготовлені вироби протягом 21 робочого дня з моменту укладення договору. Отже, виконавець мав би виконати свої зобов'язання не пізніше 22.04.2015р. Проте, позивач стверджує, що замовлення виконане лише 26.05.2015 року. На підтвердження прострочення виконання договору позивач надала копію претензії, що направлена на адресу відповідача 13.05.2015р. (див. квитанцію на поштове відправлення). У випадку невиконання п.3.2 договору виконавець, відповідно до п.4.2 договору, зобов'язаний виплатити неустойку в розмірі 0,1% від вартості дійсного договору за кожний робочий день прострочення. Таким чином, суд вважає, що відповідач зобов?язаний сплатити позивачу неустойку за 20 днів прострочення виконання договору в сумі 85 грн. 72 коп. (4286 грн. х 0,1% х 20 р.д.), на підставі ст.ст. 509, 526, 610, 623, 627 ЦК України. Разом з тим, ст. 865 ч.3 ЦК України встановлено, що до відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Ст. 10 ч.5 Закону України «Про захист прав споживачів» визначена пеня у розмірі 3% вартості роботи (послуги) за кожен день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором. Коли ж вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі 3% загальної вартості замовлення. Оскільки, договором не визначено вартість робіт, то відповідач зобов?язаний додатково сплатити позивачу неустойку в розмірі 3% загальної вартості замовлення, тобто 128 грн. 58 коп. Отже, позов в цій частині вимог підлягає задоволенню частково. Що стосується інших вимог позову, то підстав для їх задоволення суд не знаходить. Так, позивач просить стягнути з позивача 40% знижки в сумі 1600 грн., проте суду не надано доказів, що така знижка не врахована при визначенні вартості договору. Напроти в своїй претензії позивач не згадує про знижку. Щодо відшкодування моральної шкоди слід зазначити таке. Загальні положення про відшкодування моральної шкоди закріплені в статтях 23, 1167 ЦК. Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови Пленуму від 31 березня 1995 р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму від 25 травня 2001 р. № 5, від 27 лютого 2009 р. № 1) надав роз'яснення, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами Конституції або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Підстави відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товарів, робіт (послуг), передбачені § 3 гл. 82 ЦК України. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що у спорах про захист прав споживачів чинне цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо шкода завдана майну споживача або завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. В обґрунтування позову в цій частині вимог позивач послалась лише на те, що роботи виконані неякісно, проте будь яких доказів на підтвердження даних обставин, а рівно і на підтвердження зазначених вище обставин не надала. Отже, позов підлягає задоволенню частково в сумі 214 грн. 30 коп.. в задоволенні ж решти вимог позову слід відмовити, за необґрунтованістю. Судові витрати у справі, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд покладає на відповідача.

Outcome: partial