Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

30.09.2016 позивач Публічне акціонерне товариство "Державний Ощадний банк України", в особі філії - Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 04.01.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір №1284244 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки (далі Договір), за яким позивач відкрив відповідачу поточний рахунок [NUMBER]. В наслідок неналежного виконання умов договору у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 34666 грн 44 коп з яких: 26812 грн 96 коп - тіло кредиту, 4164 грн 74 коп - заборгованість по процентам, 2705 грн 34 коп- заборгованість за інфляційне збільшення заборгованості, 983 грн 40 коп - заборгованість за 3% річних від суми заборгованості, яку разом з понесеними судовими витратами позивач просить стягнути з [PERSON] Представник позивача Сидор Г.Я., яка належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.45,51) в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.46,52). Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату час і місце розгляду справи, відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення в пресі в газеті "Урядовий кур'єр" №197 від 21.10.2016, клопотань про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи та заперечень проти позову не надходило. Ухвалою суду від 20.09.2016 прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи у відсутності відповідача, який належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм кредитні правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що 04.01.2013 року між представником позивача заступником керуючого ТВБВ № 10004/0159 філії - Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" та відповідачем [PERSON] був укладений договір №1284244 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки за яким Банк відкрив Клієнту поточний рахунок [NUMBER] в гривні на умовах таріфного пакету Зарплатний, надав платіжну картку та ПІН-конверт до неї. Згідно п.1.2 Банк зобов'язується приймати і зараховувати на Рахунок грошові кошти, що надходять Клієнту, та забезпечує проведення розрахунків за операціями, зокрема здійсненими з використанням Платіжної картки, в межах Витратного ліміту. 04.01.2013 року Сторонами укладено додатковий договір №1, яким внесені зміни до основного Договору. Відповідно до п.п.1.1.4. Додаткового договору Банк встановив Клієнту Кредит у сумі 12000 грн. під 10,5% річних. Процентна ставка за Несанкціонованим овердрафтом складає 24% річних. Проте, взятих на себе зобов'язань по поверненню коштів, сплаті відсотків, комісії у строки та в порядку, встановлених кредитним договором, а у випадку порушення зазначеної угоди штрафних санкцій, відповідач не виконує (а.с.6-9). Відповідно до п. 3.3 Договору відповідач зобов'язався щомісячно отримувати звіт по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту(виписки) по рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або до початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем або неробочим згідно з договором. Внаслідок неналежного виконання умов договору загальна сума заборгованості по кредитному договору склала 34666 грн 44 коп з яких: 26812 грн 96 коп - тіло кредиту, 4164 грн 74 коп - заборгованість по процентам, 2705 грн 34 коп- заборгованість за інфляційне збільшення заборгованості, 983 грн 40 коп - заборгованість за 3% річних від суми заборгованості. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За загальним правилом ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином, тоді як їх невиконання або неналежне виконання є порушенням в розумінні ст. 610 Цивільного кодексу України. Стаття 611 Цивільного кодексу України окрім сплати заборгованості встановлює серед наслідків порушення зобов'язання необхідність сплати неустойки. Згідно ч.2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Виходячи з наведеного, в сукупності встановлених у справі обставин суд вважає, що позивачем доведений факт укладання кредитного договору між позивачем та відповідачем та факт не виконання відповідачем в повному обсязі своїх зобов'язань за договором, а тому суд, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню. До такого висновку суд приходить виходячи з наступного. В заяві-анкеті позичальника на відкриття рахунку фізичній особі та видачу платіжної картки та кредитній заявці на встановлення ліміту кредиту по рахункам фізичної особи, завіреній особистим підписом відповідача зазначено, що [PERSON], при встановленні ліміту кредиту по рахунку в розмірі 12000грн., ознайомився з умовами кредитування та правилами здійснення операцій за рахунками (а.с 10). Підписуючи заяву позичальника від 04.01.2013 року та договір про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки, додатковий договір від 04.01.2013, [PERSON] був ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а банк, надавши кредит, виконав своє зобов'язання за договором. Дослідивши виписку по рахунку клієнта Банку [PERSON] (а.с 14-35). Перевіривши розрахунок суми заборгованості (а.с 4 об.) суд вважає його вірним. З огляду на викладене, суд приходить до висновку проте, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованість за договором в розмірі 34666 грн 44 коп з яких: 26812 грн 96 коп - тіло кредиту, 4164 грн 74 коп - заборгованість по процентам, 2705 грн 34 коп- заборгованість за інфляційне збільшення заборгованості, 983 грн 40 коп - заборгованість за 3% річних від суми заборгованості, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає таке. Згідно із ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивачем сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 1378,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням від 18.08.2016 року (а.с.3) та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а.с 2). Крім того позивачем під час судового розгляду понесені судові витрати пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 630,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 17.10.2016 року (а.с.53). Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені судові витрати у розмірі 2008 грн. 00 коп (1378,00+630,00 +2008,00).

Outcome: approved