Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

25 грудня 2013 року позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що КП «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради є комунальним унітарним підприємством, основним видом діяльності якого, відповідно до затвердженого статуту підприємства, є виробництво та транспортування теплової енергії у вигляді гарячої води для задоволення потреб опалення та гарячого водопостачання населення та інших груп споживачів. Згідно з державною програмою забезпечення населення послугами теплопостачання, КП «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради протягом опалювального періоду з жовтня 2006 по грудень 2013 року надавало теплову енергію за адресою: [ADDRESS]. Для обліку нарахувань відкритий особовий рахунок № [NUMBER]. Боржники повинні були сплачувати за надані послуги щомісячно. Однак оплату за надані послуги боржники здійснювала не регулярно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, станом на 01.12.2013 року у розмірі 13143 грн. 56 коп. Добровільно сплатити заборгованість боржники відмовляються. Просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за теплопостачання в сумі 13143 грн. 56 коп. та судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судовому засідання позовні вимоги визнали частково. Пояснили, що мають дуже тяжке матеріальне становище та просили суд застосувати строк позовної давності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги частково обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Як встановлено у судовому засіданні, відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS]. Позивач здійснює постачання теплової енергії у вигляді гарячої води для задоволення потреб опалення та гарячого водопостачання відповідачам згідно відкритого особового рахунку № [NUMBER], а тому згідно Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, відповідачі зобов'язані сплачувати за надані послуги. Згідно розрахунку суми заборгованості за постачання теплової енергії у вигляді гарячої води для задоволення потреб опалення та гарячого водопостачання станом на 01.12.2013 рік заборгованість відповідачів складає 13143 грн. 56 коп. (а.с. 5-6). Згідно ст. 218 ЦК України, у разі фактичного споживання послуг з теплопостачання, фізична особа, що спожила послуги, вважається такою, що уклала договір про надання населенню послуг з теплопостачання. Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання", та п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, оплата послуг повинна проводитись споживачем теплової енергії щомісячно за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги ( до яких відповідно до п.1 ч. 1 ст. 13 цього ж закону віднесено і послуги з надання централізовано опалення та гарячої води) у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджено постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005р., у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно із законодавством, пунктом 18 цих правил також передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно зі ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги(водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ЦК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 20 Закону України від 24.06.2004 року № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] надали до суду заяву про застосування строку позовної давності. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, поданою до винесення судового рішення. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Враховуючи викладене, перевіривши у судовому засіданні розрахунок заборгованості, суд вважає за необхідне задовольнити частково позовні вимоги КП «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення суми боргу по сплаті за теплопостачання у розмірі 13143 грн. 56 коп. за період з жовтня 2006 року по 01 грудня 2013 року та про стягнення судових витрат та стягнути солідарно з [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (ІН [NUMBER]), [PERSON], [INFO] на користь КП «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради (на р/р 26002231692001 в ПАТ КБ «Надра» м. Київ, МФО 380764, ЄДРПОУ 32688148) суму боргу по сплаті за теплопостачання за період з 01 грудня 2010 року по 01 грудня 2013 року у розмірі 6538 грн. 58 коп. та відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати по оплаті судового збору у сумі 114 грн. 70 коп. (на р/р 26002231692001 в ПАТ КБ «Надра» м. Київ, МФО 380764, ЄДРПОУ 32688148), а всього 6653 грн. 28 коп. В решті заявлених позовних вимог КП «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial