Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

17.02.2014 року [PERSON] звернувся в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що 15.11.2012 року о 21.35 годині на 217 км автодороги М-12 Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка, поблизу повороту на с.Криштопівка Волочиського району сталася дорожньо - транспортна пригода з участю автомобіля «Тойота Ленд Крузер Прадо» д.н.з. [NUMBER] під його керуванням та автомобіля «ВАЗ-2104» д.н.з.[NUMBER] під керуванням [PERSON] В результаті ДТП автомобіль «Тойота Ленд Крузер Прадо» д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON], зазнав механічних пошкоджень, вартість матеріального збитку з врахуванням збільшених позовних вимог (а.с.191), становить 80507,28 грн., з яких вартість відновлювального ремонту та втрата товарної вартості автомобіля - 75694,82 грн., упущена вигода - 3076,13 грн., експертні дослідження і звіти та послуги банку - 720 грн. (450+250+20), виготовлення дубліката переднього номерного знаку - 250 грн., послуги автоевакуатора - 1100 грн. (450+650), витрати на поштове повідомлення [PERSON] щодо дати та місця проведення експертного огляду пошкоджень автомобіля - 58,20 грн. Крім того, як вказує [PERSON], йому заподіяно моральну шкоду, яку він оцінив в 15000 грн. Оскільки автомобіль «ВАЗ-2104» д.н.з.[NUMBER] під керуванням [PERSON] був забезпечений полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а страховиком виступило ПрАТ «СК «Провідна» з лімітом відповідальності в 50000 грн., тому [PERSON] просить визнати [PERSON] винним у вчиненні ДТП, стягнувши на його користь з відповідачів вказані суми та судові витрати по справі. [PERSON] 24.03.2014 року звернувся в суд іззустрічним позовом до [PERSON] та ПрАТ «СГ «ТАС» про стягнення з них солідарно на його користь 10111,60 грн. у відшкодування матеріальної шкоди через витрати на лікування внаслідок ДТП та 18500 грн. моральної шкоди (а.с.126), посилаючись на те, що внаслідок цієї пригоди був також пошкоджений його автомобіль ВАЗ - 2104, який не підлягав ремонту, а він отримав легкі тілесні ушкодження. У судовому засіданні [PERSON] свій позов підтримав повністю, а позов [PERSON] не визнав повністю, посилаючись на обставини, викладені в своїй заяві, уточнивши свої вимоги і просить стягнути на його користь з ПрАТ «СК «Провідна» 50000 грн. у відшкодування матеріальних збитків та 2500 грн. у відшкодування моральних збитків, а з [PERSON] стягнути на його користь 30507,28 грн. у відшкодування матеріальних збитків та 12500 грн. у відшкодування моральних збитків, стягнувши з відповідачів пропорційно судові витрати по справі, додатково пояснив, що протокол огляду і затримання транспорту складався вночі і до нього було записано лише видимі поверхневі пошкодження, за послуги евакуатора він сплатив 450 грн. за доставку його автомобіля і автомобіля [PERSON] в смт.Війтівці, де розміщується стаціонарний пост ДАІ, а 600 грн. він сплатив за доставку евакуатором його машини з смт.Війтівці в м.Хмельницький для подальшої оцінки і ремонту, водій евакуатора йому касовий чек не дав, лише письмову розписку про отримання коштів. Розмір моральної шкоди він визначив в сумі 15000 грн. виходячи з того, що після ДТП не міг користуватися пошкодженим автомобілем, а користувався іншим автомобілем, він постійно перебував в стресовому стані, у нього понижений тиск, після ДТП була аритмія і він звертався в Хмельницький кардіоцентр, де йому було рекомендовано пройти лікування в м.Хмельнику, путівка куди коштувала 8900 грн. на 24 дні. У судовому засіданні [PERSON] свій позов підтримав повністю, а позов [PERSON] не визнав повністю, посилаючись на обставини, викладені в своїй заяві, додатково пояснив, що свою вину в ДТП не визнає, оскільки правил дорожнього руху не порушував, а виїхав на смугу зустрічного руху, бо на його смузі руху протягом 100 метрів були розсипані буряки, зустрічну машину він побачив за 5 секунд до зіткнення, висновок експерта щодо його вини в ДТП він спростувати не може, дійсно він отримував повідомлення від [PERSON] про проведення огляду пошкоджень автомобіля, однак не зміг туди з'явитися, але заяви про його відкладення не подавав. Розмір моральної шкоди він визначив в сумі 18500 грн. виходячи з того, що у нього порушені життєві зв'язки, а [PERSON] йому весь час погрожував, що буде на нього жалітися, виклав запис із свого відеореєстратора в інтернет із своїми образливими коментарями. Представник відповідача ПрАТ «СК «Провідна» у судове засідання не з'явився, подавши заперечення проти позову (а.с.92-99, 114-122 ), в яких просить провести розгляд справи у його відсутності та відмовити в задоволенні позову [PERSON], оскільки страхове відшкодування за полісом обов'язкової цивільної відповідальності з лімітом відповідальності страховика в сумі 50000 грн. сплачується потерпілій особі за наявності в діях водія забезпеченого транспортного засобу вини, а враховуючи відсутність постанови суду про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, у них відсутні підстави для виплати [PERSON] страхового відшкодування. Представник відповідача ПрАТ «СГ «ТАС» у судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі та заперечення проти позову (а.с.185-188), в яких просить відмовити в задоволенні позову [PERSON], оскільки постановою Хмельницького міськрайонного суду від 19.09.2013 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Хмельницької області від 05.11.2013 року, було закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно [PERSON] у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, тому відсутня його вина у нанесенні шкоди [PERSON], який відповідно не має права на отримання страхового відшкодування, оскільки при даній ДТП не виникла цивільно-правова відповідальність [PERSON] Вислухавши учасників, дослідивши матеріали справи, надані докази, судом встановлено наступне. 15.11.2012 року о 21.35 годині на 217 км автодороги М-12 Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка, поблизу повороту на с.Криштопівка Волочиського району сталася дорожньо - транспортна пригода з участю автомобіля «Тойота Ленд Крузер Прадо» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], та автомобіля «ВАЗ-2104» д.н.з.[NUMBER] під керуванням [PERSON] Постановою від 19.11.2012 року було відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно [PERSON] за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ст.286 КК України (а.с.147-149). Протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП було складено 29.11.2012 року відносно [PERSON], згідно якого тому ставилося у вину те, що він здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, де допустив зіткнення із зустрічним автомобілем «ВАЗ-2104» д.н.з.[NUMBER] під керуванням [PERSON], чим порушив п.1.1 розділу 34 ПДР України. Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду від 19.09.2013 року (а.с.11,12), при розгляді адміністративної справи про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП з посиланням на висновок експертів №1074/1075/13-52 від 13.08.2013 року констатовано, що відстань між автомобілями при зміні напрямку руху на смугу руху в напрямку м.Тернопіль складала приблизно 16 м; з моменту зміни напрямку руху автомобілем «ВАЗ-2104» д.н.з.[NUMBER] до зіткнення пройшов час приблизно 1 сек і своїми односторонніми діями водій автомобіля «Тойота Ленд Крузер Прадо» д.н.з. [NUMBER] не мав можливості уникнути ДТП навіть шляхом застосування гальмування автомобіля, як того вимагає п.12.3 ПДР України. Дії водія [PERSON], який перед пригодою рухався по зустрічній для свого напрямку руху смузі, призвели до того, що водій автомобіля «Тойота Ленд Крузер Прадо» д.н.з. [NUMBER] [PERSON], для уникнення зіткнення, змінив напрямок руху на смугу зустрічного руху, де і відбулося зіткнення. Дії водія [PERSON] в умовах даної пригоди не відповідали вимогам п.п.10.1, 12.3 ПДР України, та вимогам дорожньої розмітки 1.1 ПДР. В зв'язку з цим, суд прийшов до висновку про відсутність в діях [PERSON] порушень ПДР України та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, тому провадження в справі було закрито. Постановою судді апеляційного суду Хмельницької області від 05.11.2013 року (а.с.9-10), вказану вище постанову суду першої інстанції залишено без змін, в якій також констатовано, що на схемі до протоколу огляду від 15.11.2012 року, будь-яких перешкод на смузі руху автомобіля ВАЗ не зафіксовано, а тому необхідності виїжджати на зустрічну смугу руху у вказаного транспортного засобу відповідно не було. В зв'язку з викладеним, суд приймає критично пояснення [PERSON] в суді про те, що він виїхав на смугу зустрічного руху, бо на його смузі руху протягом 100 метрів були розсипані буряки, а те що [PERSON] не зміг уникнути зіткнення, не може бути поставлено йому в провину, тому що він не зобов'язаний був виходити з можливості грубого порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля ВАЗ-2104 [PERSON], який рухався по його смузі руху. Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи викладене, суд вважає доведеним той факт, що в діях [PERSON] відсутня вина у вчиненні ДТП, яка мала місце 15.11.2012 року, а вина у вчиненні цього ДТП є [PERSON], який порушив п.п.10.1, 12.3 ПДР України та вимоги дорожньої розмітки 1.1 ПДР, що підтверджується дослідженими матеріалами, а встановлення вини є необхідним для вирішення цієї цивільної справи, тому в задоволенні зустрічного позову [PERSON] необхідно відмовити, оскільки той не має права на отримання страхового відшкодування, так як при даній ДТП не виникла цивільно-правова відповідальність [PERSON] Крім того, слід зазначити, що завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини, а за наявності вини лише особи, якій завдано шкоду, вона їй не відшкодовується (ч. 1 ст. 1188 ЦК України), а згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності її вини. Внаслідок зазначеної ДТП [PERSON], як власнику автомобіля «Тойота Ленд Крузер Прадо» д.н.з. [NUMBER], заподіяна матеріальна шкода, яка складається з вартості відновлювального ремонту та втрати товарної вартості автомобіля - 71576,90 грн. + 3726,05 грн., оплата експертних досліджень і звітів - 700 грн. (450+250), послуги банку - 20 грн., виготовлення дубліката переднього номерного знаку - 250 грн., послуги автоевакуатора - 1100 грн. (450+650), витрати на поштове повідомлення [PERSON] щодо дати та місця проведення експертного огляду пошкоджень автомобіля - 58,20 грн. Вказані суми підтверджуються наданими належними документами (а.с.25-68, 194-199). Що стосується вимог про стягнення упущеної вигоди в сумі ,13 грн., то відповідно до п.п.2 ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є доходи, які могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). [PERSON] в обгрунтування упущеної вигоди, посилається на те, що 21.12.2010 року між ним та ПАТ «Райффайзен банк Аваль» було укладено договір про вклад «Ощадний» (з капіталізацією % та пролонгацією), на який він протягом трьох років, по можливості, відкладав свої заощадження, а станом на 25.12.2013 року на депозитному рахунку були накопичені кошти в сумі 76744,43 грн. В зв'язку з відсутністю у нього коштів, необхідних для оплати відновлювального ремонту автомобіля та через невідшкодування відповідачами йому коштів, необхідних на ремонт пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля, він був вимушений розірвати з банком договір і зняти всі кошти, втративши реальну можливість отримати відсотки по вкладу в майбутньому. Позивачем належно обгрунтовано та доведено підстави для нарахування збитків у вигляді упущеної вигоди, надано відповідні докази та розрахунки на підтвердження реальної можливості щодо отримання доходів від зберігання коштів на його депозитному рахунку (а.с.70-74, 200). Таким чином, загальна сума матеріальних збитків, заподіяних [PERSON] з вини [PERSON] становить 80507,28 грн. Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини (ч. 1 ст. 1188 ЦК України). Згідно ст.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників, а згідно ст.6 цього Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Статтею 22 цього Закону визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених в страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Пункти 9.1, 9.2 та 9.4 статті 9 цього Закону передбачають, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування; розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого; страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Відповідно до ч.1 ст.12 цього Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Цивільно-правова відповідальність [PERSON], як особи, яка на момент ДТП на законних підставах володіла автомобілем «ВАЗ-2104» д.н.з.[NUMBER], була застрахована в розмірі 50000 грн. страхової суми (ліміту відповідальності) за шкоду, заподіяну майну потерпілого, франшиза становить 0 грн., що підтверджується полісом №АВ/7300037 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів між ним та ПрАТ «СК «Провідна», за яким забезпеченим був автомобіль «ВАЗ-2104» д.н.з.[NUMBER] (а.с.23). Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичними розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що ПрАТ «СК «Провідна» зобов'язана відшкодувати позивачу [PERSON] шкоду, пов'язану з пошкодженням автомобіля, яким він володіє на відповідній правовій підставі в межах страхової суми (ліміту відповідальності) без врахування нульової франшизи, що становитиме 50000 грн. В зв'язку з тим, що ця сума страхової виплати недостатня для повного відшкодування завданої [PERSON] матеріальної шкоди, тому [PERSON] зобов'язаний сплатити потерпілому [PERSON] відповідно до вимог ст.1194 ЦК України різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), що буде становити 30507,28 грн. Що стосується вимог про відшкодування [PERSON] відповідачами моральної шкоди в сумі 15000 грн., суд приходить до наступного. У ч. 1 ст. 1167 ЦК України відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності її вини. Пунктами 4 і 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" передбачено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, якими доказами це підтверджується, а суд повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру. Враховуючи, що [PERSON] ні при подачі позовної заяви до суду, ні при розгляді справи в суді не надано доказів на підтвердження факту наявності моральних страждань, втрат немайнового характеру, тому в цій частині позову слід відмовити. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи належать і витрати на правову допомогу. [PERSON] сплачено судового збору на суму 1257,55 грн. (а.с.1,2,190) та подано документи на підтвердження витрат на правову допомогу на суму 1997,52 грн. (а.с.202-203), а всього 3255,07 грн. Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Розмір витрат, виходячи з обсягу виконаної роботи, зазначеному в розрахунку та прибуткових касових ордерах від 15.02.2014 року та 06.05.2014 року визначений у межах, передбачених Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», і є обгрунтованим. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог позивача, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що буде становити 81,4 % від суми заявлених позовних вимог і відповідно становити 2649,63 грн. від загальної суми 3255,07 грн. понесених судових витрат. Оскільки судові витрати підлягають стягненню з двох відповідачів, тому їх слід стягнути з кожного відповідача на користь позивача пропорційно до розміру стягнених з них сум, а саме: з приватного акціонерного товариства «Страхова група «Провідна» слід стягнути 1669,27 грн., а з [PERSON] - 980,36 грн.

Outcome: partial