Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

26.09.2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 09.01.2019 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір № 2562200001 від 09.01.2019 р. у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, на підставі якого відповідачем був отриманий кредит, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок (платіжну картку) у розмірі 3 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,98% на залишок суми кредиту за кожний день користування кредитними коштами та 1,98% за кожний день користування кредитом на залишок фактичної заборгованості по кредиту у разі порушення відповідачем умов договору строком дії на 30 (тридцять) днів, але у будь-якому разі, до повного виконання позичальником своїх зобов`язань. Як вказано у позові, банк виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач належним чином не виконує передбачені договором зобов`язання, внаслідок чого станом на 14.08.2019 р. перед ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» утворилась заборгованість у розмірі 9287,40 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 3000 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 882 грн.; заборгованості за порушення зобов`язань за договором - 5405,40 грн. З огляду на викладене, позивач просить суд задовольнити позов та стягнути судові витрати , які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 1921,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 750 грн. Відповідач подав відзив на позов, в якому зазначив, що дійсно укладав з позивачем договір і отримав в кредит 3000 грн. зі сплатою відсотків в розмірі 0,98 % на залишок суми кредиту за кожний день користування кредитними коштами.Він сплатив на виконання умов договору 882 грн., однак у зв`язку з фінансовими труднощами не міг вчасно виконувати свої зобов`язання, у зв`язку з чим звертався до позивача з заявою про реструктуризацію боргу, однак його заяви були проігноровані. Крім того, зазначає, що нараховані позивачем проценти в розмірі 1,98 % є неустойкою, тому просить суд зменшити розмір нарахованої суми з 5405,40 грн. до половини суми, одержаної за договором, а саме до 1500 грн. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. 09.01.2019 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір №2562200001 у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, на підставі якого відповідачем був отриманий кредит, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок (платіжну картку) у розмірі 3000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,98% на залишок суми кредиту за кожний день користування кредитними коштами та 1,98% за кожний день користування кредитом на залишок фактичної заборгованості по кредиту у разі порушення відповідачем умов договору строком дії на 30 днів, але у будь-якому разі, до повного виконання позичальником своїх зобов`язань. Як вказано у позові, і не заперечується у відзиві відповідачем, позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач належним чином не виконує передбачені договором зобов`язання, внаслідок чого станом на 14.08.2019 р. перед ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» утворилась заборгованість, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 3000,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 882 грн. Банк виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч.6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Ч. 5 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначає, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, суд вважає, що між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та відповідачем правовідносини виникли внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Із запропонованими умовами відповідач ознайомивсята погодився. Договір позики укладено та підписано в електронній формі, що відповідає приписам ст.ст.6, 627 ЦК України, ст.ст.11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Разом з тим, щодо нарахованї позивачем суми процентів за порушення зобов`язань в розмірі 5405,40 грн. , судом встановлено наступне. Положеннями п. 6.3. Договору передбачено право збільшення процентної ставки у разі порушення Позичальником умов Договору. За змістом ч.1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відтак, сума, яка пред`являється позивачем до стягнення за порушення вимог п.6.3. Договору, а саме нараховані 5405,40 грн. за своєю правовою природою є неустойкою. Відповідно до ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов`язання). Розмір заборгованості та штрафних санкцій (розмір неустойки), їх співмірність, обставини, які дають суду право застосувати або не застосувати ч.3 ст.551 ЦК України, є фактичними обставинами справи, встановлення яких судом відповідно до п. п.1, 2 ч.1 ст.214 ЦПК України є обов`язковою умовою при розгляді справи та ухваленні судового рішення у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 4 вересня 2014 року (справа № 6-100цс14), ч.3 ст.551 ЦК України з урахуванням положень ст.3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Крім того, п. 5 ч. 3 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором є несправедливими умовами, можуть бути визнані недійсними. Розмір нарахованої відповідачу неустойки в сумі 5405,40 грн. значно перевищує розмір заборгованості відповідача по тілу кредиту -3000 грн. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача вказаної суми, яка по суті є неустойкою, підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі не більше 1/2 частки від заборгованості по тілу кредиту, а саме в розмірі 1500 грн. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення непогашеного тіла кредиту в розмірі 3000 грн., процентів за користування кредитом в розмірі 882 грн., а також 1500 грн. неустойки (за п. 6.3. Договору), а всього стягнути 5382 грн. заборгованості за кредитним договором №2562200001 від 09.01.2019 р. За змістом ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Згідно положень ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Із наданого представником позивача договору про надання правової допомоги №39/19-ц, укладеного 10.07.2019 року між Адвокатським об`єднанням «Макмел» в особі керуючого партнера Мельник О.С., який діє на підставі Статуту, та ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» вбачається, що адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання з надання правової допомоги (юридичних послуг) на передбачених договором умовах, в тому числі зобов`язується підготувати та відправити позовні заяви про стягнення заборгованості відносно боржників позивача згідно реєстру боржників. Згідно п.3.1.2. Договору позивач зобов`язується оплатити послуги представника в розмірі, порядку та строки, передбачені цим договором, зокрема, винагороду в сумі 750 грн. з розрахунку за надання правової допомоги по одному боржнику на підставі акту приймання-передачі, який складається щодо боржника. Як вбачається із наданого позивачем Акту надання правової допомоги від 04.09.2019 року Адвокатським об`єднанням «Макмел» надано послуги з правової допомоги позивачу, а саме: підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту позичальнику [PERSON] , загальною вартістю 750 грн. відповідно до п.4.1 Договору. Відповідач не заявляв клопотання про зменшення судових витрат позивача. Враховуючи, що понесені позивачем судові витрати у справі та витрати на професійну правничу допомогу документально підтверджені відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial