Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

У червні 2020 року ТОВ «УПРАВ-ДОМ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] в якому просять стягнути з останнього заборгованість за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території в сумі 11417,25 грн., 3% річних в сумі 412,64 грн., втрати від інфляції у сумі 655,59 грн., судові витрати в сумі 2102,00 грн. та витрати на правничу допомогу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.12.2010 року між ТОВ «УПРАВ-ДОМ» та [PERSON] укладено договір про утримання будинків і споруд та прибудинкової території, з якого вбачається, що [PERSON] є власником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Починаючи з серпня 2017 року у відповідача почала накопичуватись заборгованість, останній в добровільному порядку кошти не сплачує, тому позивач завернувся до суду про їх стягнення. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд постановити рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, просив у їх задоволенні відмовити з підстав, зазначених у відзиві. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне. 23.12.2010 року між ТОВ «УПРАВ-ДОМ» та [PERSON] укладено договір про утримання будинків і споруд та прибудинкової території, з якого вбачається, що [PERSON] є власником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно пункту 3 Договору, розмір щомісячної плати за надані послуги становить 3,50 (три гривні п`ятдесят коп.) за один квадратний метр загальної площі. Пунктом 4 Договору встановлено розрахунковий період - календарний місяць. Оплата спожитих послуг проводиться щомісячно та вноситься не пізніше ніж до 15 числа місяця, що настає за розрахунковим. Пунктом 9 передбачений обов`язок Споживача оплачувати послуги в установлений цим договором строк. Пункт 12 Договору передбачає відповідальність Споживача за несвоєчасне внесення платежів з послуги. Розпорядженням виконавчого органу Київської міської Ради (КМДА) від 03.04.2017року №386 «Про внесення змін до Тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг, по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами незалежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим», розмір щомісячної плати було збільшено до 6,05 грн. за один кв.м. загальної площі квартири. Розпорядженням виконавчого органу Київської міської Ради (КМДА) від 07.03.2018року №371 «Про внесення змін до Тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг, по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами незалежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим», розмір щомісячної плати було збільшено до 8,81 грн. за один кв.м. загальної площі квартири. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» / в редакції Закону України №1875-IV від 24 червня 2004 року/ комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. З розрахунку позивача вбачається, що заборгованість відповідача за надані житлово-комунальні послуги станом на 25.05.2020 року становить 11 417,25 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є - договори та інші правочини. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. З цього випливає, що правовідносини, які склалися між сторонами з приводу надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора, передбачене ч. 1 ст. 509 ЦК України, вимагати сплати грошей за надані послуги. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно розрахунку наданого позивачем 3% річних складають 412,64 грн., втрати від інфляції становлять 655,59 грн. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги розрахунки позивача, суд вважає, що вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 11417,25 грн., 3% річних у розмірі 412,64 грн., втрати від інфляції у розмірі 655,59 грн. є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно до п.1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Зазначені витрати мають бути документально підтвердженні та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Представником позивача до суду не надано підтвердження про витрати на правничу допомогу, а саме відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб які їх понесли, пропорційно до задоволеної частини вимог. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача суми судового збору, сплаченої позивачем при зверненні до суду.

Outcome: partial