Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

У червні 2021 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 23.12.2007 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, розмір якого у подальшому збільшився до 50000,00 грн. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 12.05.2021 року за ним рахується заборгованість на загальну суму 23366,69 грн., яка складається з: 20132,31 грн. - заборгованість за тілом кредиту; в т. ч. 00,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 20132,31 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3234,38 грн. - заборгованість за простороченими відсотками. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 23.12.2007 року в розмірі 23366,69 грн. та судовий збір. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві вказав про розгляд справи за його відсутності та проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач направив до суду заяву з проханням проводити розгляд справи за його відсутності, зазначивши про невизнання позову, так як борг ним сплачено повністю, на підтвердження чого надав виписку з баніквського рахунку від 12.10.2021 року. Частиною ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за їхньої відсутності на підставі наявних у справі матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.12.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, розмір якого у подальшому збільшився до 50000,00 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем належним чином обов`язку зі сплати коштів в обумовлений договором строк у рахунок погашення боргу за кредитним договором та сплати інших платежів станом на 12.05.2021 року позивачем нараховано заборгованість на загальну суму 23366,69 грн., яка складається з: 20132,31 грн. - заборгованість за тілом кредиту; в т. ч. 00,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 20132,31 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3234,38 грн. - заборгованість за простороченими відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості. Як убачається з виписки по картковому рахунку АТ КБ «ПриватБанк» від 12.10.2021 року, відкритому на ім`я відповідача (кредитна картка [NUMBER] відкрита 02.09.2019 року з терміном дії до 05/23), ним проведено оплати на суму 24666,30 грн. на погашення боргу та заборгованості зі сплати коштів за кредитним договором не існує, а тому боргові зобов`язання за договором у розмірі 23366,69 грн. є такими, що виконані позичальником у повному обсязі. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. За положеннями ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином, що передбачено ч. 1 ст. 599 ЦК України. Із досліджених судом доказів випливає, що відповідачем погашена заборгованість за кредитним договором у розмірі 23366,69 грн., у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. З огляду на те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, тому в силу вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір за подання позову покладається на позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог та не стягується з відповідача.

Outcome: dismissed