Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із зазначеним позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з моменту подачі заяви і до закінчення навчання сином навчального закладу, до 30 червня 2015 року. Зазначені вимоги позивача обгрунтовуються посиланням на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, але їхнє спільне життя не склалось і вони вимушені були розлучитись. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. На даний час син продовжує навчання на денній формі навчання в навчально-науковому центрі професійно-технічної освіти Навчальної Академії педагогічних наук України м. Києва. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина добровільно не надає, не бере участі в його вихованні, хоча й працює і має високий та стабільний дохід. Вона ніде не працює, але перебуває на обліку в Лугинському РЦЗ і отримує незначну допомогу по безробіттю, що не дає можливості повноцінно утримувати та навчати сина, а для цього потрібні значні кошти. Позивач в судове засідання не з'явилась. Від неї надійшла письмова заява у відповідності до якої вона просить зазначену справу розглядати без її участі; позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. З Овруцького районного суду надійшов протокол судового засідання від 26 січня 2015 року, згідно якого відповідач просить зазначену справу розглядати без його участі; позов не визнає, оскільки він добровільно матеріально допомагає сину. Він купував сину необхідні речі для школи, а саме: одяг, взуття, а також купив йому мотоцикл та велосипед. Разом із тим, зазначив, що в даний час на його утриманні перебуває його нова сім'я, а саме: дружина та двоє дітей, власного житла немає, дружина знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, він працює на одній роботі, а додаткового заробітку немає; стан здоров'я у нього задовільний. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Згідно ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 ст. 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано 29.03.2002 року, що підтверджується виданим відділом РАГС Лугинського РУЮ 26.02.2003 року копією свідоцтва про розірвання шлюбу. Сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження. [PERSON] проживає разом із позивачем, що підтверджується довідкою, виданою Жовтневою селищною радою Лугинського району від 07.11.2011 року №1183. Довідкою, виданою навчально-науковим центром професійно-технічної освіти Навчальної Академії педагогічних наук України м. Києва від 09.10.2014 року №599 стверджується, що син сторін в справі [PERSON] навчається в зазначеному навчально-науковому центрі на денній формі навчання; термін навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2015 року. Добровільної угоди щодо утримання сина на час його навчання між сторонами не досягнуто. Як вбачається з наданого позивачем акту обстеження матеріально-побутових умов від 07.11.2014 року позивач проживає в квартирі, яка знаходиться в задовільному стані. Разом із нею проживають: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Разом із тим, позивач перебуває на обліку в центрі зайнятості. Із довідки від 06.11.2014 року №25, виданої Лугинським районним Центром первинної медико-санітарної допомоги вбачається, що син сторін в справі [PERSON], 1996 року народження, не знаходиться на диспансерному обліку в зазначеному Центрі. У відповідності до довідки, виданої ТОВ "Універсал" від 21.01.2015 року відповідач працює в зазначеному ТОВ на посаді звальщика-лісоруба та його дохід з липня 2014 року по грудень 2014 року складав 9042,99 грн. Зважаючи на те, що відповідач є батьком повнолітнього [PERSON], який продовжує навчання, не має самостійного заробітку, відповідач є працездатною особою, працює і має певний дохід, і таким чином спроможний надавати матеріальну допомогу сину в період його навчання у навчально-науковому центрі професійно-технічної освіти Навчальної Академії педагогічних наук України м. Києва, з врахуванням матеріального становища сторін в справі, тому суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову. Разом із тим, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial