Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, по якому просив суд зобов'язати класичний приватний університет подати до управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя скасовуючі документи щодо недостовірних відомостей про [PERSON] як про застраховану особу, а саме сформувати та подати звіти за попередні періоди з червня 2008 року по липень 2015 року, включивши до кожного з них перелік таблиць звіту, відповідну таблицю зі статусом «скасовуюча» з відомостями, які були помилкові щодо позивача як застрахованої особи та відповідну таблицю зі статусом «початкова» із зазначеними правильними відомостями про позивача як застраховану особу за кодом «ЗНТ024А1», який є підставою для обліку та зарахування спеціального стажу позивачу, як науково-педагогічному працівнику згідно Закону України «Про наукову та науково-педагогічну діяльність». На обґрунтування позову зазначено, що протягом червня 2008 року - липня 2015 року класичний приватний університет як страхувальник подавав до управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя недостовірні відомості про [PERSON] як про застраховану особу в частині коду категорії застрахованої особи. Безпосередньо такі недостовірні відомості містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування та стосуються зазначення помилкового коду категорії застрахованої особи, а саме замість зазначення коду «ЗНТ024А1», який є підставою для обліку та зарахування спеціального стажу позивачу, як науково-педагогічному працівнику згідно Закону України «Про наукову та науково-педагогічну діяльність», в реєстрі щодо нього зазначено код «1», що є підставою для обліку та зарахування йому загального стажу як найманому працівнику. Недостовірність відомостей звітності відповідача як страхувальника позивач пояснює тим, що він, як штатний науково-педагогічний працівник, працював у відповідача за контрактом з працівником № 214 від 09.04.2008 року. На думку позивача, відповідач зазначеними вище діями порушив його трудові права у сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування та пенсійного забезпечення як науково-педагогічного працівника. Для їх поновлення відповідач зобов'язаний сформувати та подати звіти за попередні періоди з червня 2008 року по липень 2015 року, включивши до кожного з них перелік таблиць звіту, відповідну таблицю зі статусом «скасовуюча» з відомостями, які були помилкові щодо [PERSON] як застрахованої особи та відповідну таблицю зі статусом «початкова» із зазначеними правильними відомостями щодо [PERSON] як застрахованої особи за кодом «ЗНТ024А1». Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, останній до початку судового засідання через канцелярію суду подав заяву, якою просив розглянути справу без його участі, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на викладені в ньому обставини. В судове засідання представник відповідача не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про дату та час судового засідання. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. З копії статуту класичного приватного університету, затвердженого 22.11.2007 року, слідує, що відповідач є юридичною особою, приватним закладом, головним завданням якого є здійснення освітньої діяльності певного напрямку, яка забезпечує підготовку фахівців відповідних освітньо-кваліфікаційних рівнів і відповідає стандартам вищої освіти (п.п. 2.1., 3.1., 3.4.). Відповідач у своїй діяльності керується Конституцією, Цивільним та Господарським кодексами України, Законом України «Про освіту», Законом України «Про вищу освіту», здійснює свою діяльність відповідно до чинного законодавства України, цього статуту тощо (п. 3.2. Статуту). Пунктами 4.2. та 4.3. Статуту передбачено, що відповідач забезпечує дотримання законодавства про працю, соціального страхування, оплату праці і сплату всіх податків та інших відрахувань згідно з чинним законодавством. Права та обов'язки науково-педагогічних працівників визначаються відповідно до законодавства та нормативних актів з питань вищої освіти і науки (п. 4.4.). Відповідач відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та інших нормативно-правових актів складає затверджені форми місячної, квартальної та річної звітності та подає їх до органів державної податкової служби, Державного комітету статистики, пенсійного фонду України, фонду соціального страхування (п. 12.1.). Згідно ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (як в редакції закону від 09.07.2007 року, що діяла на час заснування відповідача, так і в його чинній редакції від 01.04.2015 року) страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону. Платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування (пункти 1, 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»). Крім Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, подання страхувальником звітності про застрахованих осіб та інші пов'язані з цим питання у зазначений в позові період часу врегульовувались підзаконними нормативно-правовими актами з 21.08.2004 року по 01.01.2010 року порядком формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 10.06.2004 р. № 7-6 , з 01.01.2010 року по 01.01.2011 року порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 05.11.2009 р. № 26-1, з 01.01.2011 року по 08.01.2014 року порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 08.10.2010 р. № 22-2 з 01.10.2013 року по 30.04.2015 року порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 р. № 454, з 30.04.2015 року по теперішній час порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 р. № 435. Відповідно до п. 8.3. Постанови персоніфікований облік заробітної плати застрахованих осіб, для яких у звітному році одночасно є декілька підстав для визначення відповідних пенсійних прав, у тому числі згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність" (підстава ЗНТ024А1), здійснюється окремими звітними документами за формою ІНДАНІ з урахуванням наступних ключових вимог. В абзаці 4 пункту 3.7. Постанови № 26-1 зазначено, що для кодування підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства використовуються серійно-порядкові коди з довідника кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства. Код «ЗНТ024А1» - є кодом, що діє з 13.12.1991 року, та є підставою для обліку стажу та призначення пенсії науковому (науково-педагогічному) працівнику (п. 38 додатку 8 до Порядку № 26-1, п. 38 додатку 3 до Постанови № 22?2, п. 41 Додатку 3 до Наказу № 454). Відповідно до п. 9 Наказу № 435 щомісячні суми нарахованої заробітної плати застрахованій особі за роботу на посадах, які дають право на призначення пенсії згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», відображаються окремими записами (рядками) із зазначенням ознаки наявності підстави для обчислення спеціального стажу. Відомості про заробітну плату або винагороду за роботу цій самій застрахованій особі за роботу на посадах, що не належать до науково-технічних, відображаються в окремому рядку. За вказаного, суд приходить до висновку, що відповідач як страхувальник зобов'язаний звітувати та сплачувати страхові внески відносно своїх науково-педагогічних працівників за їх роботу на посадах, які дають право на призначення пенсії згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», за кодом ЗНТ024А1. Також судом встановлено, 09.04.2008 року між сторонами по справі укладено контракт з працівником № 214 відповідно до якого [PERSON] приймається на посаду проректора з міжнародної роботи за кваліфікацією доктор юридичних наук, професор на строк з 09.04.2008 року по 09.04.2018 рік. Зі змісту трудової книжки позивача серії АМ № 033020 Індивідуальної відомості від 12.11.2014 р. форми ОК-5 про застраховану особу [PERSON], а також листа Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя вих. № 32/П-9 від 26.03.2015 року, слідує, що з 01.09.2008 року [PERSON] працював у відповідача на посаді проректора з науково-педагогічної роботи та міжнародних зв'язків на підставі наказу № 273-к від 01.09.2008 року. 03.09.2012 року наказом відповідача № 318-к позивач переведений на посаду завідувача кафедри міжнародного права та правознавства, професора Інституту права ім. В. Сташиса КПУ. 01.11.2013 року наказом відповідача № 410-к позивача переведено на посаду професора кафедри конституційного, адміністративного та фінансового права Інституту права ім. В.Сташиса КПУ. 01.09.2014 року наказом відповідача № 285/1-к позивача переведено на посаду професора кафедри конституційного, міжнародного та адміністративного права Інституту права ім. В.Сташиса КПУ. 18.05.2015 року наказом відповідача № 119-к позивача звільнено на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП. Суд погоджується з позивачем, що на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 48 Закону України «Про вищу освіту» від 17.01.2002 року (в усіх редакціях, що діяли у період роботи позивача у відповідача) посади, які обіймав позивач у той час, належали до науково-педагогічних. Посада, яку позивач обіймав з 06.09.2014 року також відноситься до основних посад науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів. Суд приходить до висновку, що за час роботи позивача у відповідача з 01.08.2008 року по 18.05.2015 року останній працював як науково-педагогічний працівник та обіймав посади, які дають право на призначення пенсії згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність». Відтак відповідач як страхувальник позивача був зобов'язаний протягом всього цього часу звітувати та сплачувати страхові внески відносно позивача за кодом ЗНТ024А1. Матеріалами справи, а саме індивідуальною відомістю форми ОК-5 про застраховану особу [PERSON] від 12.11.2014 р. та листом Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя вих. № 32/П-9 від 26.03.2015 року, також підтверджується, що відповідач почав виконувати вказаний вище обов'язок щодо позивача лише з грудня 2014 року по лютий 2015 року. До грудня 2014 року відповідач звітував про позивача як про застраховану особу та сплачував відповідні внески за нього на загальних підставах за кодом «1» (найманий працівник). Враховуючи вищезазначене суд погоджується з позивачем, що на протязі серпня 2008 року - грудня 2014 року до звітності про позивача як про застраховану особу відповідачем вносились недостовірні відомості в частині його коду. На думку суду, вказані дії відповідача призвели до порушення трудових прав позивача у сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування та пенсійного забезпечення як науково-педагогічного працівника, гарантованого статтею 46 Конституції України, статтею 2 та главою 17 КЗпП України. Однак суд вважає необґрунтованими висновки позивача про внесення відповідачем недостовірних відомостей про позивача як про застраховану особу з березня по травень 2015 року включно, оскільки на їх підтвердження позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу. Суд критично оцінює надані представником відповідача документи на спростування позовних вимог та доведення факту виправлення відповідачем у звітності відомостей про позивача як про застраховану особу (а.с. 120-131). Представлені документи стосуються виключно факту сплати відповідачем за позивача страхових внесків на загальнообов'язкове страхування в розмірі, що відповідає коду ЗНТ024А1. Разом із тим, жодним з документів прямо не підтверджено факт внесення відповідачем змін до звітності про позивача як про застраховану особу. Підтвердження сплати страхових внесків за позивача є лише підставою припускати, що відповідачем було внесено виправлення до звітності про позивача як про застраховану особу. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, в другому реченні абзацу 1 п. 11, з метою забезпечення правильного й однакового застосування судами норм цивільного процесуального законодавства при ухваленні рішення суду постановив «встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що відповідач не довів факт внесення ним виправлень до звітності про позивача як про застраховану особу, не спростував обґрунтованість пред'явлених до нього позовних вимог. Суд вважає, що позивачем обрано належний спосіб захисту його прав виходячи з наступного. У відповідності з п. 1.3. постанови № 7-6, п. 2.16. та 2.17. постанови № 26-1; п. 1.1. постанови № 22-2, п. 5.2. наказу № 454 та п. 2. наказу № 435 у разі виявлення страхувальником у звіті після закінчення звітного періоду помилки в реквізитах (крім сум), що стосується страхувальника або застрахованої особи, подаються скасовуючі документи, тобто страхувальник повинен сформувати та подати звіт за попередній період, який містить: перелік таблиць звіту, відповідну таблицю зі статусом «скасовуюча» з відомостями, які були помилкові, на одну або декількох застрахованих осіб та відповідну таблицю зі статусом «початкова» із зазначеними правильними відомостями на одну або декількох застрахованих осіб, при цьому таблиця 6 додатка 4 до цього Порядку повинна містити дані по кожній застрахованій особі окремо. Звіт, сформований для виправлення помилок за попередні звітні періоди, не повинен містити таблиць 1 - 4 додатка 4 до цього порядку. При цьому внесення змін до сум нарахованої заробітної плати або доходу та у зв'язку з цим до нарахованих сум єдиного внеску за звітний місяць при формуванні і поданні скасовуючих документів не допускається. Якщо потрібно повністю скасувати відомості, зазначені в таблицях 5 та 7 додатка 4 до цього Порядку, подаються тільки скасовуючі документи щодо виявлених недостовірних відомостей про застраховану особу. На підставі викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Витрати по сплаті судового збору розподіляються відповідно до вимог статті 88 ЦПК України та покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial