Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

08 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить оголосити померлим її чоловіка - [PERSON], [INFO], уродженця смт. Новоайдар Луганської області. В обґрунтування заявлених вимог заявниця зазначила, що 07 червня 2014 року в домоволодіння, в якому вона проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] та сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS], увірвались невідомі особи в камуфльованій формі, викрали її чоловіка та виїхали у невідомому напрямку. 13.06.2014 року заявниця звернулася з заявою до Новоайдарського РВ ГУМВС про скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, однак до цього часу осіб, які вчинили злочин працівниками правоохоронних органів не виявлено. З того часу про місце перебування чоловіка заявниці нічого не відомо. Оголошення [PERSON] померлим необхідно заявниці для оформлення права на спадщину, а саме на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного заявниця просить суд оголосити [PERSON], [INFO], уродженця смт. Новоайдар Луганської області померлим. У судовому засіданні заявниця [PERSON] заявлені вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - відділ РАЦС Новоайдарського РУЮ у судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, заявлені вимоги підтримує, не заперечує проти їх задовлення. Прокурор - Перова Н. В. у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, не заперечувала проти їх задоволення. Суд, заслухавши заявника, свідка, висновок прокурора, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 07 червня 2014 року в домоволодіння, в якому заявниця проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] та сином [PERSON], яке розташоване за адресою: [ADDRESS], увірвались невідомі особи в камуфльованій формі зі зброєю, викрали її чоловіка та виїхали у невідомому напрямку. 13.06.2014 року заявниця звернулася з заявою до Новоайдарського РВ ГУМВС України в Луганській області про скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, 13.06.2014 року за даним фактом відкрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014130500000257, що підтверджується копією витягу з кримінального провадження (а.с.8), однак до цього часу осіб, які вчинили злочин працівниками правоохоронних органів не виявлено. З того часу про місце перебування чоловіка заявниці нічого не відомо. Відповідно до паспорта [NUMBER] [PERSON], [INFO], народився в селищі Новоайдар Луганської області (а.с.10,11). [PERSON] є дружиною [PERSON] з 07 лютого 1981 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER], виданого 07.02.1981 року Новоайдарським ЗАГС Ворошиловградської області (а.с.7). [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.11), фактично проживав за адресою: [ADDRESS] (а.с.22). З відповіді на запит від 26.04.2016 року, наданої в.о. начальника відділу Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області, вбачається, що інформація щодо зникнення [PERSON] зареєстрована в Журналі єдиного обліку Новоайдарського ВП ГУНП за № 1045 від 13.06.2014 року та внесена до ЄРДР за № 12014130500000257 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України. На теперішній час вказане кримінальне провадження знаходиться в провадженні СУ ГУНП в Луганській області, [PERSON] оголошено у державний розшук та проводяться слідчо-оперативні заходи щодо встановлення його місцезнаходження (а.с. 22). [PERSON] в домоволодінні, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], не проживає з червня 2014 року, що підтверджується актом депутата Новоайдарської селищної ради від 21.04.2016 року (а.с.24), на теперішній час у вказаному домоволодінні проживає його дружина [PERSON] разом зі своїм сином [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою про склад сім`ї №1260 від 21.04.2016 року (а.с.15). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що 07.06.2014 року він знаходився у сусідньому будинку та бачив, як до їх домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], під`їхав автомобіль з якого вийшло декілька озброєнних осіб, які були одягнуті в камуфльований одяг, та зайшли на територію домоволодіння, звідки вивели батька свідка - [PERSON], якого посадили в автомобіль та поїхали у невідомому напрямку. Через деякий час, знову до домоволодіння приїхало 8 осіб одягнутих в камуфльований одяг, маючи при собі зброю, вони зайшли в будинок, де почали шукати та забирати грошові кошти, цінні речі. Приблизно через 10 днів [PERSON] дзвонив матері свідка - [PERSON] та говорив про те, що ті особи, які його забрали вимагають 100 тис. доларів США, за збереження йому життя. До теперішнього часу свідок свого батька не бачив, його місцеперебування свідку не відоме. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком [PERSON] Дані про його заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, його показання об'єктивно підтверджують і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до т. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Відповідно до ст. 246 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Судовим розглядом достовірно встановлено, що з часу зникнення [PERSON] за обставин, що загрожували йому смертю, минув 1 рік 10 місяців. Заявниця офіційно зверталась до правоохоронних органів з заявою про розшук чоловіка, однак місце перебування останнього до теперішнього не встановлено. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, про наявність достатніх підстав для ухвалення рішення про оголошення [PERSON] померлим. Відповідно до приписів ст. 250 ЦПК України у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з'явилася, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п.13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. Оголошення фізичної особи померлою - це підтвердження судовим рішенням припущення про смерть певної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. При цьому заявник має мати особисту цивільно-правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою, існують особисті або майнові правовідносини, матеріально - правовий зв'язок або за відсутності такого зв'язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб'єктивних прав або виконання обов'язків. Зважаючи на зібрані та дослідженні в судовому засіданні письмові докази, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають, а також беручи до уваги покази свідка, який підтвердив суду, що про [PERSON] більше шести місяців немає жодних відомостей і місцезнаходження його невідоме, беручи до уваги, що [PERSON] зник за обставин, що загрожували йому смертю, та з часу його зникнення минуло більше шести місяців, суд приходить до висновку, що за таких обставин існують підстави для задоволення заявлених вимог в частині оголошення особи померлою. Що стосується вимоги заявниці стосовно зобов`язання відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану внести відомості про смерть фізичної особи, порядок державної реєстрації смерті особи регулюється "Порядком державної реєстрації смерті" від 15.12.2011 року, відповідно до якого, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про оголошення особи померлою. Державна реєстрація смерті особи, оголошеної судом померлою, проводиться за рішенням суду, надісланим судом відділу державної реєстрації актів цивільного стану, після набрання ним законної сили або за заявою осіб, що були заявниками при розгляді судом прави, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду. На підтвердження проведеної державної реєстрації смерті орган державної реєстрації актів цивільного стану видає відповідне свідоцтво та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання. У разі державної реєстрації смерті виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) ради видається довідка для отримання допомоги на поховання, тому суд не знаходить передбачених законом підстав для задоволення заявлених вимог у цій частині. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, які знаходяться в матеріалах цивільної справи На підставі ст. ст. 46, 47 ЦК України,

Outcome: partial