Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

27 липня 2017 року позивач звернувся з позовом до відповідачів, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог від 29 травня 2018 року(т. 1 а.с. 205-206) та від 27 червня 2018 року (т. 1 а.с. 218-220), просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки: площею 3,58 га, розташовану на території Ройлянської сільської ради Саратського району Одеської області, [ADDRESS], для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка на підставі державного акту серії [NUMBER] належала його матері, [PERSON], та площею 3,55 га, розташовану на території Ройлянської сільської ради Саратського району Одеської області, [ADDRESS] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка згідно держвного акту серії [NUMBER], належала його батьку, [PERSON]. Позов обґрунтував тим, що [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 3,55 га, яка належала йому на підставі державного акту серії [NUMBER]. Мати [PERSON] прийняла спадщину, оскільки на момент смерті батька вони проживали разом, однак не оформила своїх спадкових прав. [INFO] померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 3,58 га, на підставі державного акту серії [NUMBER], а також земельна ділянка площею 3,55 га, яку вона успадкувала після смерті чоловіка. Після смерті матері позивач у встановлений законом строк подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Крім того, він надав згоду на подачу [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які пропустили строк, для подання заяв про прийняття спадщини після смерті матері які таких. Відповідачка [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини після смерті матері, з пропуском встановленого законом шестимісячного строку, до якої додала довідку, що вона проживала з матір'ю на момент її смерті. Однак, ця довідка не відповідає дійсності та не підтверджується випискою з погосподарської книги, згідно якої мати на момент смерті проживала одна. А тому [PERSON] вважається такою, що не прийняла спадщину. Брати позивача [PERSON], [PERSON], [PERSON] та сестра [PERSON] відмовились від належних їм часток спадщини після смерті матері на користь позивача. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що оригінали державних актів втрачено. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити. Позивач пояснив, що він разом з [PERSON] , [PERSON], [PERSON] та [PERSON] дійшли спільної згоди щодо оформлення права власності на земельні ділянки померлих батьків на нього, а він кожному з них буде віддавати їхню частку орендної плати за ці земельні ділянки. Виділяти кожному із спадкоємців по 1/5 частці земельних ділянок дуже довго і витратно. Сестра [PERSON] на час відкриття спадщини з батьками не проживала. Відповідач [PERSON] позов визнав. Пояснив, що заповіту батьки не залишили, тому земельні ділянки повинні ділитись порівну між спадкоємцями, які прийняли спадщину. Але він, [PERSON], [PERSON] та сестра [PERSON] вирішили відмовитись від своїх часток на користь позивача. Відповідачка [PERSON] позов визнала. Пояснила, що згодна, щоб за позивачем було "оформлено" право власності на земельні ділянки батьків, тому що він старший брат, їх не скривдить, все розділить порівну. На час відкриття спадщини [PERSON] з батьками не проживала. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечував проти визнання за позивачем права власності на земельні ділянки батьків, тому що [PERSON] порядна людина. Відповідач [PERSON] позов визнав, Зазначив, що позивач повинен оформити спадщину на себе, бо лише йому довіряють всі брати та сестра. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], яких належним чином повідомили про день, час та місце розгляду справи, 07 листопада 2018 року до суду не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти задоволення позову (т. 1 а.с.235-237, 239; 244-245, 247-248). Відповідачка [PERSON] позов не визнала, оскільки вона доглядала батьків, хоча була зареєстрована за іншою адресою. В судове засідання 07 листопада 2018 року не з'явилась, не повідомила суд про поважні причини неявки ( а.с.246). Представник Ройлянської сільської ради Саратського району Одеської області Корінь В.Ф. не заперечував проти задоволення позову. Пояснив, що він обраний Ройлянським сільським головою в 2010 році. Йому відомо, що [PERSON] була лежачою, проживала одна, [PERSON] її доглядала, але проживала за іншою адресою. Інші діти приїжджали до матері на свята. В судове засідання 07 листопада 2018 року не з'явився ( т.1 а.с. 244). Вислухавши позивача та його представника адвоката [PERSON], відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], свідків [PERSON]., [PERSON], дослідивши та оцінившти письмові докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Статті 1216, 1217 ЦК України визначають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частина 2 ст.1223 ЦК України передбачає, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно частин 1, 3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Ст. 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1272 ЦК України ( в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Згідно копій свідоцтв про народження серії [NUMBER], та копій свідоцтв про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданих Ройлянською сільською радою Саратського району Одеської області [PERSON] та [PERSON] є батьками шістьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], (а.с.9, 12, 13, 86, 87, 95, 98, 163). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Ройлянською сільською радою Одеської області (а.с. 21). Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 3,55 га, розташовану на території Ройлянської сільської ради Саратського району Одеської області, масив 30, ділянка № 24, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну йому на підставі державного акту серії [NUMBER], виданого 10 грудня 2003 року згідно розпорядження Саратської районної державної адміністрації від 06 жовтня 2003 року № 597/А-03. Заява про прийняття спадщини після смерті [PERSON] надійшла нотаріусу 09 вересня 2010 року від дочки [PERSON], з пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини. До заяви була додана довідка Ройлянської сільської ради Саратського району Одеської області за № 150 від 26 лютого 2010 року, підписана сільським головою [PERSON], в якій зазначено, що [PERSON] постійно проживала з померлим батьком [PERSON] до дня його смерті, яка наступила 12 вересня 2005 року та вели спільне господарство. Свідоцтва про право на спадщину нотаріусом не видавались. Зазначені обставини підтверджуються копією спадкової справи (т. 1 а.с. 142-155). [PERSON] був зареєстрований та проживав до дня смерті, яка настала [INFO] за адресою: [ADDRESS]. До складу його сім'ї входила дружина [PERSON], [INFO]. Зазначені обставини підтверджується довідкою № 602 від 05 липня 2017 року Ройлянської сільської ради Саратського району Одеської області, яка надана на підставі запису у погосподарській книзі (т. 1 а.с. 32). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) [PERSON] заповіту не залишив (т. 1 а.с. 144), а тому відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON], оскільки протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, вона не заявила про відмову від неї. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Ройлянської сільської ради Саратського району Одеської області (а.с. 20). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять земельні ділянки: площею 3,58 га, [ADDRESS], на території Ройлянської сілської рали Саратського району Одеської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала їй на підставі державного акту на право власності на землю серії [NUMBER]; та площею 3,55 га, розташована на території Ройлянської сільської ради Саратського району Одеської області, [ADDRESS] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка на підставі державного акту на право власності на землю серії [NUMBER], належала [PERSON]. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) [PERSON] заповіту не залишила (а.с. 69). 20 лютого 2010 року позивач [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] Крім того, позивач подав нотаріусу заяву про надання згоди на подачу іншими спадкоємцями за законом першої черги: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заяв про прийняття спадщини після смерті матері, як таких що пропустили строк. 03 липня 2017 року заяву про прийняття спадщини подав [PERSON], 04 листопада 2010 року заяви подали [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. 09 вересня 2010 року з пропуском встановленого законом шестимісячного строку заяву про прийняття спадщини після смерті матері подала [PERSON] До заяви вона додала довідку Ройлянської сільської ради Саратського району за № 151 від 26 лютого 2019 року про те, що вона простійно проживала з матір'ю [PERSON] до дня її смерті, яка настала [INFO]. Свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] нотаріусом не видавались. Зазначені обставини підтверджуються копією спадкової справи (а.с. 67-100). Свідок [PERSON] пояснила, що вона працювала Ройлянським сільським головою. Їй відомо, що [PERSON] доглядала свою матір. Приблизно в лютому 2010 року до неї звернулась [PERSON] та попросила видати їй довідки, про те, що вона проживала з батьками на момент їх смерті. Свідок видала такі довідки, хоча [PERSON] проживала в [ADDRESS] та була зареєстрована за іншою адресою. Пояснення свідка підтверджуються випискою з погосподарської книги Ройлянської сільської ради Саратського району за 2006-2010 роки, особовий рахунок № 381, з якої вбачається, що [PERSON] на час смерті була зареєстрована одна за адресою:с.[ADDRESS] Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] була її сусідкою, проживала до моменту смерті одна по [ADDRESS]. [PERSON] доглядала матір, але на момент смерті батьків постійно з ними не проживала. Отже, [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] не проживала постійно із спадкодавцями, а тому не прийняла спадщину у розумінні ч.2 ст.1269 ЦК України. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], оскільки позивачем не надано правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.29). За положеннями частини 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки спадщина прийнята п'ятьма спадкоємцями за законом першої черги, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], тому згідно ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом слід вважати рівними, тобто за позивачем належить визнати право власності на 1/5 частку спадщини, яке належало померлій [PERSON] Вимоги позивача про визнання за ним права на всю спадщину не грунтуються на вищевкащзаних положеннях ЦК України. а тому не підлягають задоволенню. Згідно з ч.1 ст. 1273 ЦК України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідностин) спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Отже , заява про відмову від прийняття спадщини повинна були подана спадкоємцем на протязі шести місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Заяви [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO], та [PERSON], померлої [INFO], засвідчені секретарем Ройлянської сільської ради Саратського району Одеської області 05 жовтня 2010 року, тобто із значним пропуском шестимісячного строку для подання таких заяв, визначеного ч.1 ст.1273 ЦК України. Окрім того, зазначені заяви нотаріусу не подані. За таких обставин суд вважає безпідставними твердженнями позивача, його представника та відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про те, що вони відмовились від прийняття спадщини на користь позивача.

Outcome: partial