Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

Адвокат Кузьмін Є.В. звернувся до суду в інтересах [PERSON] із заявою про встановлення факту народження дитини в порядку ст. 317 ЦПК України, та н апідставі ст. 126 СК України, вказуючи, що [INFO] [PERSON] , перебуваючи у шлюбі із [PERSON] , який зареєстрований на окупованій території, у м. Кадіївка (кол. назва Стаханов) Луганської обл., народила дитину чоловічої статі, якій надала ім`я « [PERSON] ». Отримати свідоцтво народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, документи про народження видані органами/особами, які на території України не створюють правових наслідків. Тому він звернувся до суду для встановлення факту, що має юридичне значення в судовому порядку. Ухвалою суду від 13.07.2021 заяву прийнято до розгляду та відкрито в порядку окремого провадження. Сторони в судове засідання не з`явились з невідомих суду причин. Суд розглядає справу за відсутності сторін, враховуючи, що відповідно до ч.2 \~ст.317 ЦПК України\~справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до п.7 ч.1 ст.315\~ЦПК України, суд вправі встановити факт народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Підставою для встановлення факту народження є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про народження громадянина в певний час і за певних обставин. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 30.07.2020 вбачається, що [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] у невизнаній в Україні самопроголошеній ЛНР, на підставі чого її прізвище у свідоцтві про народження дитини змінено на « [PERSON] ». Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, який розвиває цей принцип у своїй практиці, наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia). «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. <…> Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать». При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином її не легітимізує. З огляду на те, що видані самопроголошеною ЛПР правовстановлюючі документи самі по собі не дозволяють заявниці зареєструвати у позасудовому порядку народження дитини, що захищається гарантіями\~ст. 8 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод\~1950р., з урахуванням того, що держава Україна в ситуації вимушеного перебування заявниці та батька дитини, з яким вона уклала шлюб, в окупації, не визнає втрату ними громадянства України, - відповідно до п. 7 ч. 1 ст.\~315, ст.\~317 ЦПК України\~у суду виникли законні підстави для встановлення факту народження їх дитини на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. При цьому за змістом\~ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~при державній реєстрації народження дитини не має необхідності зазначати про перебування батьків у шлюбі та запис про батька з посиланням на\~ст. 126 СК України, яка визначає визначення походження дитини від батька за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Також встановлено, що в м. Кадіївка (кол. назва Стаханов) Луганської області [INFO] [PERSON] народила дитину чоловічої статі, батьком якої є [PERSON] , на підтвердження чого надано копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане Відділом запису актів цивільного стану Перевальського районного управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки, медичне свідоцтво про народження №91 від 16.03.2021, видане «Стаханівським роддомом» Луганської Народної Республіки. В сукупності з іншими документами справи щодо народження дитини встановлено факт народження у [PERSON] та [PERSON] на тимчасово окупованій території 16.03.2021 дитини. Згідно листа КЦС ВС, вимога щодо отримання письмової відмови від органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації фактів народження та смерті на окупованій території не грунтується на вимогах чинного законодавства, відтак, така вимог пред`явленню до суду не є необхідною. Відповідно до\~ст.7 Закону України «Про громадянство України»,\~особа,\~батьки якої\~на момент\~її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч.1 ст.144\~Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою\~постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991, встановлено, що дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до\~ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Статтею 9\~\~Закону\~\~України\~\~"Про\~\~забезпечення\~\~прав\~\~і свобод\~\~громадян\~та\~правовий\~режим\~на\~тимчасово\~окупованій\~території\~України" передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції\~та законів\~України,\~їх посадові\~та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Проте, стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». З огляду на наведене, суд приймає до уваги копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] , копію медичного свідоцтва про народження №91 від 16.03.2021, які видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, відповідно до яких [PERSON] [INFO] народила сина, батьком якого є [PERSON] , та визнає вказану в цих документах інформацію в даному випадку достатніми доказами на підтвердження факту народження дитини. Встановлення факту народження дитини необхідне для отримання свідоцтва про народження встановленого зразка. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про встановлення факту народження дитини, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати свідоцтво про народження дитини, виданого державним органом України. При цьому, в частині зазначення про внесення відомостей про запис батька на підставі ст. 126 СК України заява задоволенню не підлягає, з огляду на те, що відомості щодо перебування батьків у шлюбі та про запис про батька дитини на підставі ст. 126 СК України не має правового значення для встановлення факту народження дитини. Відповідно до ч.4\~ст.317 ЦПК України\~ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial