Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

10 липня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів. Просить припинити стягнення аліментів з [PERSON] , стягнутих на підставі рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 07 червня 2020 року по справі № 623/206/18 на користь [PERSON] з 23 січня 2018 року; стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів для дитини відповідного віку,щомісяця. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . З червня 2020 року дочка проживає з позивачкою, та вона її повністю забезпечує харчуванням, одягом, грошовими коштами та всім необхідним для навчання, тобто дочка знаходиться на повному його утриманні. Проте, не зважаючи на проживання неповнолітньої дитини з позивачкою, відповідач продовжує використовувати право на аліменти, що нараховуються на його користь на підставі рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 07.06.2018 р. по справі № 623/206/18 у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів для дитини відповідного віку, щомісяця починаючи з 23 січня 2018 року і до досягнення дитиною 18-ти річного віку. Вважає, що відповідач втратив право на одержання аліментів для утримання неповнолітньої дитини з моменту, як дочка стала проживати з нею. Однак відповідач добровільно не відкликає виконавчий лист з відділу державної виконавчої служби, а тому вимушена звертатись до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав письмову заяву , в якій просив суд розглядати справу без його участі , позовні вимоги визнав частково, оскільки має на утриманні двох малолітніх дітей просив суд зменшити розмір аліментів до 1/6 частини. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши надані сторонами письмові докази прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.03.2003 року. Від даного шлюбу [INFO] народилась донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого Виконкомом Левківської сільської ради Ізюмського району Харківської області 25.11.2003 р. (а.с.6). Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 07.06.2018 р. з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/6 частини заробітку ( доходу) платника аліментів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення аліментів з 23.01.2018 року й до досягнення дитиною 18-ти річного віку. ( а.с.7-10) Згідно довідки про реєстрацію місця проживання, [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.4 оборот). Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно з ч. 2 ст. 188 Сімейного кодексу України батьки можуть бути звільнені від зобов`язання утримувати дитину тільки за рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до положень ст. 160 СК України, яка визначає право батьків на визначення місця проживання дитини: - місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; - місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини; - якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Судом встановлено та стверджено сторонами, що донька [PERSON] , яка проживала разом з батьком (відповідачем по справі) та перебувала на його утриманні, перейшла проживати до матері (позивачки), а тому відсутні підстави для продовження стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] . Тому стягнення аліментів з [PERSON] повинні бути припинені. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на утримання неповнолітньої дитини сплачуються на користь того з батьків, з ким проживає дитина. Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів виплати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи те, що у відповідача на утриманні перебуває дві малолітні дитини: син - [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , вимога [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки підлягає задоволенню у розмірі 1/6 частки її доходу. Згідно статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання як розподілити між сторонами судові витрати. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача слід стягути на користь держави судовий збір у сумі 840,80 грн. за позовну вимогу про припинення стягнення аліментів та 840,80 грн.за позовну вимоги про стягнення аліментів, а всього 1681,60 грн.

Outcome: partial