Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

У червні 2020 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства. Як вбачається з викладених у позові обставин, позивач зазначає, що відносини, пов`язані з розподілом, купівлею-продажем та постачанням електричної енергії споживачам регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 року №2019-VIII (надалі - Закон). Закон також визначає організаційні засади функціонування ринку електричної енергії в Україні. ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕК» (позивач/Постачальник) являється електропостачальником, що здійснює діяльність на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №429 від 14.06.2018 року. Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року №312 (надалі - ПРРЕЕ). Пунктом 1.2.7. ПРРЕЕ встановлено, що постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу та укладається в установленому цими Правилами порядку. Позивач в позові стверджує, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» (позивач/Постачальник) та [PERSON] (далі - відповідач/Споживач) було укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №420065701 від 01.01.2019 року (надалі - Договір). Договір укладено шляхом приєднання відповідача до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого на веб-сайті позивача, шляхом фактичного споживання відповідачем електричної енергії. Цей Договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 542 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього Договору. Умови цього Договору є однаковими для всіх споживачів. Пунктом 8 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.03.2018 року №312 встановлено, що Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Пунктом 1.2.15. ПРРЕЕ встановлено, що укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). Позивач стверджує, що з огляду на приписи Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 року №312 та п.1.2.15. ПРРЕЕ, враховуючи факт споживання електричної енергії за адресою [ADDRESS] між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» та [PERSON] було укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №420065701 від 01.01.2019 року. Приєднавшись до Договору, [PERSON] взяла на себе договірні зобов`язання, зокрема, здійснювати оплату вартості електричної енергії. Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщено на офіційному веб-сайті ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕК», текст публічного Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг додано до позовної заяви(а.с.4-6). Відповідно до п. 2.1. Договору №420074880 від 01.01.2019 року Постачальник (позивач) продає електричну енергію Споживачу (відповідачу) для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Згідно з п. 2.3. Договору №420065701 від 01.01.2019 року обсяг проданої Споживачу електроенергії визначається Оператором системи розподілу. Оператором системи розподілу на території Київської області являється Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» (надалі назва змінена на ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі», яке в силу п. 11 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року №312 виконує функції адміністратора комерційного обліку електричної енергії. Згідно з п. 5.6. Договору №420065701 розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються на розрахунковий рахунок Постачальника. При цьому споживач, не обмежується у праві здійснювати оплату за цим Договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ та в інший не заборонений законодавством спосіб. Оплата вважається здійсненою після того, як на розрахунковий рахунок Постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього Договору. Розрахунковий рахунок Постачальника зазначається у платіжних документах Постачальника, у тому числі у разі його зміни. Пунктом 5.10. Договору №420065701 встановлено, що споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії або через постачальника, або безпосередньо оператору системи. Спосіб оплати за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії зазначається у комерційній пропозиції , яка є додатком до цього Договору.. З огляду на укладання Договору №420065701, відповідачем взято на себе договірні зобов`язання, зокрема, здійснювати оплату вартості електричної енергії. Позивач зазначає, що на виконання умов укладеного між Сторонами Договору, він здійснює постачання електричної енергії на об`єкт відповідача по [ADDRESS] . Однак, відповідач, всупереч п.1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 5.5.5. ПРРЕЕ, а також умов укладеного між сторонами Договору №420065701, не здійснює оплату за спожиту електричну енергію. Відповідно до п.5.1. Договору №420065701 відповідач розраховується з позивачем за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є Додатком №2 до цього Договору. Ціна електричної енергії має зазначатися Постачальником у рахунках на оплату електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни (п. 5.4. Договору №420065701). Пунктом 5.5. Договору встановлено, що розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. Згідно з п. 5.8. №420065701 у разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором Постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати. Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню у розмірі, що зазначається цим Договором та зазначається у комерційній пропозиції, яка є Додатком№2 до цього договору. Враховуючи відсутність оплат за спожиту електричну енергію, станом на січень 2020 року у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в сумі 31 317,31 грн. У зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором були порушенні законні права та інтереси позивача. У зв`язку з чим, позивач просить застосувати до відповідача відповідальність за порушення грошового зобов`язання з оплати спожитої електроенергії і просить стягнути 31 317, 31 грн. Стосовно визначення обсягу проданої електричної енергії позивач пояснив, що згідно зі ст. 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» Оператор системи розподілу, зокрема, забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії. Пунктом 2.3.11. ПРРЕЕ встановлено, що комерційний облік на роздрібному ринку електричної енергії організовується адміністратором комерційного обліку та здійснюється постачальниками послуг комерційного обліку відповідно до вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», Кодексу комерційного обліку та цих Правил. Постачальник послуг комерційного обліку забезпечує зняття показів засобів вимірювальної техніки відповідно до Кодексу комерційного обліку (п. 2.3.14. ПРРЕЕ). Принципи організації комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії України, права та обов`язки сторін стосовно організації комерційного обліку електричної енергії та отримання точних і достовірних даних комерційного обліку для здійснення комерційних розрахунків визначаються Кодексом комерційного обліку електричної енергії, затвердженим Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №311 (далі - ККОЕЕ). Відповідно до пп. 6.1. п. 6. Розділу XIII «Перехідні положення» ККОЕЕ обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить один місяць. Зчитування показів лічильника провадиться постачальником послуг комерційного обліку та/або оператором мережі, та/або споживачем щомісяця відповідно до умов договору. Згідно з пп. 7.1. п 7. Розділу XIII «Перехідні положення» ККОЕЕ до моменту запуску інформаційного обміну між учасниками ринку через центральну інформаційно-комунікаційну платформу визначення обсягів електричної енергії для поточних розрахунків на ринку виконують оператори електричної мережі. Позивач зазначає, що ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕК» не здійснює функції з обліку електричної та не визначає обсяги спожитої електричної енергії Споживачами. В силу покладених на електропостачальника функцій та обов`язків, позивач не здійснює фіксацію (зйом) показників електролічильників та особисто не визначає обсяг проданої електричної енергії споживачам. Пунктом 4.3. ПРРЕЕ встановлено, що дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. Позивач зазначає, що у відповідності до п. 4.3. ПРРЕЕ Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» (оператор системи розподілу та адміністратор комерційного обліку) щомісячно надавав ТОВ «КИЇВСЬКА ОБЛАСНА ЕК» інформацію про обсяг спожитої (розподіленої) електричної енергії відповідачем. На підставі отриманих даних від ПрАТ «Київобленерго позивач формував та виставляв до сплати Рахунки-фактури за електроенергію за січень 2019 року - червень 2020 року. Позивач листом вих.№763 від 16.03.2020 року звернувся до ПрАТ «Київобленерго» з проханням надати інформацію щодо фактичного обсягу розподіленої електричної енергії протягом 2019 року споживачам у тому числі по [PERSON] . У відповідь на лист позивача вих. №763 від 16.03.2020 року ПрАТ «Київобленерго» (Оператор системи розподілу) підтвердило обсяг розподіленої (проданої) електричної енергії відповідачу, надавши при цьому довідку вих. № 03/100/250/3195 від 23.04.2020 року. Позивач в позові просив стягнути з відповідача 31 317,31 грн.грн. заборгованості за спожиту електроенергію на підставі Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №420065701 від 01.01.2019 року, розраховану за період з січня 2019 року по січень 2020 року. Відповідач в ході розгляду спору подав відзив, в якому позовні вимоги заперечує повністю, не визнає заявлений позивачем розмір заборгованості, вважає його незаконним, не обґрунтованим, таким, що заявлений за відсутністю правових підстав для нарахування та стягнення заявленої суми заборгованості з відповідача, розрахованої в період відсутності між сторонами як фактичних так і договірних відносин. Відповідач у відзиві заперечує наявність договірних правовідносин між позивачем та відповідачем, які виникли в рамках Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №420065701 від 01.01.2019 року. Стверджує, що між сторонами відсутні договірні та фактичні правовідносини та не виникали до 01.01.2020 року і після 01.01.2019 року, заявлений позивачем договір фактично не був укладеним між відповідачем та позивачем в розумінні вимог чинного законодавства. Відповідно до ч.6 Постанови №312 Правил роздрібного ринку електричної енергії, після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо. В іншій частині договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії припиняють свою дію. В розумінні ч. 2 до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 року (в редакції від 28.12.2018 року) «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» відповідач ніяку Заяву-приєднання не подавав. Відповідно до Постанови №312 в редакції від 14.03.2018р., Правил роздрібного ринку електричної енергії, укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється до 01.12.2018 року шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови. Відповідач наголошує, що станом на момент 01.12.2019 року Договір про постачання електричної енергії №220074880 від 28.04 2017 року з ПрАТ «Київобленерго» з червня 2018 року було припинено, крім того заяви-приєднання відповідачем не подавалось. Оператор системи передачі (державному підприємству, що здійснює централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління Об`єднаною енергетичною системою України і виконує до початку діяльності сертифікованого оператора системи передачі функції, права та обов`язки оператора системи передачі) (далі - ОСП), зобов`язаний до початку роботи нового ринку електричної енергії забезпечити укладення договорів із споживачами, електроустановки яких приєднані до мереж ОСП, відповідно до Кодексу системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП №309 від 14 березня 2018 року, та Правил. В подальшому, Постановою №1525 від 18.07.2019 року, якою було затверджено зміни до постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018р. «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», було затверджено зміни до Постанови №312, за якими було зобов`язано Операторів систем розподілу (далі - ОСР) укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії, які укладаються зі споживачем, з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані на території діяльності ОСР. Договір розробляється ОСР на основі істотних умов, визначених Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №310, та типової форми, встановленої Правилами і розміщується на сайті ОСР, у засобах масової інформації і в пунктах обслуговування споживачів ОСР. ОСР шляхом безпосереднього вручення персоналом ОСР або з рахунком, або поштовим відправленням надає споживачу заяву-приєднання до зазначеного договору, яка формується за базами даних вертикально інтегрованого суб`єкта господарювання та містить ЕІС-коди точок комерційного обліку об`єкта споживача. Надання такої заяви-приєднання є пропозицією споживачу про приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах діючого договору про користування або постачання електричної енергії (індивідуальні характеристики об`єкта, потужність, клас надійності, ідентифікаційні коди, особливості обліку тощо). Відповідач зазначає, що наведена процедура щодо нього, як споживача, не застосовувалась, станом на 01.01.2019 року у нього не було чинних договорів з електропостачальником спірного об`єкту, заяви-приєднання не подавались і не підписувались. Договір про постачання електричної енергії постачальником укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунку, отриманого від постачальника універсальних послуг, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Також, відповідач наголошує на відсутності підстав стверджувати про укладення договору приєднання в розумінні ч.8 Постанова №312 Правил роздрібного ринку електричної енергії, оскільки він заяву-приєднання не підписував, фактичного споживання електроенергії не було взагалі, послугами не користувався, рахунки не сплачував, паспорти точок розподілу, акт (акти) про розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін за Договором, не оформлялись. Тобто відповідно до вищезазначених норм як загального так і спеціального законодавства в рамках даних правовідносин між сторонами, з врахуванням вимог Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою № 312 від 14.03.2018 року, відсутні докази існування правовідносин між позивачем та відповідачем за Договором №220065701 від 01.01.2019 року про надання послуг з розподілу електричної енергії, за Договором №420065701 від 01.01.2019 року. Ні позивач, ні треття особа не зверталися в передбаченому законом порядку щодо укладення Договору з врахуванням вимог Постанови №312, відповідач не здійснював жодних фактичних дій на його виконання, послуги не отримував, та враховуючи факт грубого порушення процедури з укладення відповідного договору, наданого позивачем до суду в якості основного доказу в обгрунтування правомірності заявлених позовних вимог, є очевидним незаконність, не обґрунтованість заявлених до відповідача позовних вимог. Наданий позивачем Договір №420065701 від 01.01.2019 року не може вважатись належним доказом наявності укладення договірних відносин з відповідачем відповідно до вимог законодавства в редакції з 01.01.2019 року, без надання інших доказів, які в своїй сукупності будуть достатніми для встановлення факту діючих правовідносин між сторонами, факту споживання, в тому числі з врахуванням не підтвердженого факту існування договірних відносин з розподілу електричної енергії між відповідачем та третьою особою та з врахуванням наявності/відсутності до наданого позивачем Договору невід`ємних додатків визначених Постановою №312, в яких містяться істотні умови покладені позивачем в основу розрахунку загальної суми заборгованості та відповідно нарахувань штрафних санкцій на даний розмір заборгованості, що в розумінні вищезазначених норм, цивільного кодексу України, Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії - є незаконною вимогою. Враховуючи обов`язкову наявність в даному додатку істотних умов до даного Договору, які є невід`ємною складовою Договору №420065701 від 01.01.2019 року, наявність підпису споживача в паспорті точки розподілу є доказом погодження саме цих умов а не будь-яких інших, саме у відповідності за показниками, умовами покладеними позивачем в обґрунтування позовних вимог, тощо. Погодженого з відповідачем невід`ємного додатку до Договору від 01.01.2019 року про постачання електричної енергії споживачу, паспорту точок розподілу до суду - не надано. У зв`язку з чим, відповідач стверджує про відсутність будь-яких підстав вимагати від нього оплати електроенергії за період з 01.01.2019 року та до 01.01.2020 року. Наданий позивачем в якості доказу Договір про постачання електричної енергії споживачу не підтверджується жодним доказом про його відправлення відповідачу, факт прийняття даної пропозиції відповідачем не засвідчений його підписом ані будь-яким іншим способом. Ухвалою судді від 24.06.2020 було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання у справі. В судовому засіданні 15.03.2021 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача 15.03.2021 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та просив суд відмовити у його задоволенні. В судовому засідання 15.03.2021 було оголошено перерву до 17 год. 30 хв. В подальшому учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Зі змісту позовних вимог вбачається, що підставами укладення публічного договору приєднання між позивачем та відповідачем були: реформа ринку електричної енергії, наявність споживання за точками комерційного обліку, передача інформації Оператором системи розподілу Електропостачальнику про обсяги споживання відповідачем електричної енергії. Додатковими обставинами, які свідчать про обґрунтованість вимог є: відсутність заперечень від Споживача щодо договірних умов Договору №420065701 від 01.01.2019 року в цілому чи частково; Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази суд вставновив відсутність не тільки Договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, що укладений між відповідачем та Третьою особою який би діяв у спірний період з 01.01.2019 року, а й те що третьою особою не надано договір про постачання електричної енергії який діяв до перехідного періоду. Тобто, в основу твердження про споживання відповідачем електроенергії у спірний період позивачем фактично покладено відомості ПрАТ «Київобленерго». Враховуючи відсутність належних доказів на підтвердження факту укладення договору з 01.01.2019 року з відповідачем, факту споживання будь-якого обсягу послуг за зазначений позивачем розрахунковий період, факту здійснення платежів протягом заявленого періоду - не може трактуватися позивачем про наявність договірних відносин між сторонами, відповідно є безпідставним посилання позивача на пункти Договору №420065701 від 01.01.2019 року. Крім того позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували, що позивач направляв відповідачу рахунки за спожиту електричну енергію, або повідомляв відповідача про наявність заборгованості та існування спору у вказаний період. Суд досліджуючи представлені докази звернув увагу на те, що інформація надана третьою особою, позивачу та відповідачу стосовно існування договору про надання послуг з розподілу суперечлива (а.с. 48, а.с.58). За наслідками розгляду спору судом встановлено, що позивачем не надано належних, допустимих та достовірних доказів в підтвердження факту укладення Договору №420065701 від 01.01.2019 року з відповідачем. Твердження позивача ґрунтуються виключно на відомостях оператора системи розподілу, які не можуть вважатись достовірними і правомірними, оскільки останній був обізнаний з необхідністю укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії за нормами ПРРЕЕ. За наявності наведеного непорозуміння та з метою достовірного встановлення належного споживача ОСР мав дотриматись процедури укладення договорів і пересвідчитись в дійсних намірах визначеного ним споживача. Оскільки позивачем крім даних оператора не надано достовірних відомостей про споживача електроенергії, як-то оплати рахунків, отримання рахунків, чи інші відомості, які безпосередньо позивачу вказують на електроспоживання відповідача. За таких обставин у позивача не було достатніх правових підстав вважати Договір укладеним. Відповідний договір не містить жодних ознак, які вказують не те, що на волевиявлення відповідача, а й взагалі на його обізнаність з існування такого Договору. Твердження позивача про те, що Договір про постачання електричної енергії №220065701, укладений між відповідачем та третьою особою був діючим до 01.01.2019 року - не підтверджено. Згідно статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають, зокрема, із договорів. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до ст.207, ст.208 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони та підписаний сторонами. Відповідно до ст.640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до ст.641 Цивільного кодексу України пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії». Відповідно до ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Відповідно ч.7, 8 ст.56 Закону України «Про ринок електричної енергії» умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу. З огляду на наведені норми законодавства та встановлені в ході розгляду спору обставини, судом встановлено відсутність ознак досягнення позивачем та відповідачем домовленості щодо постачання електроенергії, матеріалами справи не підтверджено факт споживання відповідачем електроенергією в спірний період. Наведені обставини свідчать про відсутність між сторнами Договору електропостачання в розумінні ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, тобто свідомої домовленості, спрямованої на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Крім того, як вже зазначалося ст. ч. 1 ст. 633 Цивільного кодексу України передбачено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо, однак позивачем не підтверджено факту звернення відповідача до позивача із відповідною заявою для укладення договору. Наведене свідчить про відсутність підстав для виникнення у відповідача зобов`язання в розумінні ст. 509 Цивільного кодексу України з оплати наведеної в позові електроенергії, що виключає наявність заборгованості, факт її прострочення, відповідно і підстави для застосування до відповідача відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Як визначено ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed