Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

У червні 2020 року заявник [PERSON] звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області із заявою про встановлення факту смерті. Заяву мотивує тим, що [INFO] на тимчасово окупованій території України, померла його мати [PERSON] . Заявник зазначає, що він звернувся до Фастівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) з приводу реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть матері, проте отримав відмову з посиланням на те, що ним як заявником, для підтвердження смерті матері пред`явлено документ, виданий на території, де органи Державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Оскільки, встановлення факту смерті матері йому необхідно для оформлення спадщини, тому з метою захисту своїх прав він змушений звернутися до суду з даною заявою. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. Заявник в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Через канцелярію суду подав письмову заяву, в якій просив суд розглянути заяву без його участі зазначив, що заяву підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду листа, в якому просив суд розглянути справу без участі представника Відділу, зазначив що заперечень проти позову не має. Суд, дослідивши і оцінивши письмові докази в їх сукупності та співставленні прийшов до наступного висновку. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] виданим 28 листопада 1979 року. Як вбачається із Лікарського свідоцтва про смерть № 130 від 18 червня 2020 року та Свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 19 червня 2020 року виданого відділом записів актів громадянського стану Лутугинського районного управління юстиції Міністерства юстиції Луганської області, [PERSON] померла [INFO] у місті Лутугине Луганської Народної Республіки, про що зроблено актовий запис № 527. 30 червня 2020 року Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) у проведені державної реєстрації смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у місті Лутугине, відмовлено у зв`язку з тим, що заявником на підтвердження смерті пред`явлено документ, виданий на території, де органи Державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Зі змісту ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Постановою Верховної Ради України № 254-VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. За змістом статті 1 Закону України від 16 вересня 2014 року № 1680-VII «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» та постанови Верховної Ради України № 252-VIII від 17 березня 2015 року до окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, належать райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї Постанови, що відповідає Мінському меморандуму від 19 вересня 2014 року. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» населені пункти Лутугинського району включено до переліку населених пунктів, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, згідно з додатком 1 до розпорядження. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Встановлення факту смерті [PERSON] має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану України факту її смерті та видачі свідоцтва про смерть, яке в подальшому необхідно для реалізації спадкових прав. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті, а ніж в судовому, а тому суд вважає доведеним факт смерті [PERSON] , [INFO] і визначає датою її смерті - [INFO] та місцем смерті тимчасово окуповану території України, а саме - місто Лутугине Луганської області, Україна та приходить до висновку про задоволення заяви, що надасть заявнику можливість отримати свідоцтво про смерть видане відповідним державним органом України. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі викладеного і

Outcome: approved