Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 07 листопада 2009 року позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача та з досягненням певного віку зросли витрати на її утримання. Донька відвідує дитячий садочок та потребує додаткових коштів на придбання одягу, взуття, шкільного приладдя, продуктів харчування тощо. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки та в добровільному порядку не бажає приймати участь у цьому, хоча має постійний дохід, оскільки працює інженер-конструктором ІІІ категорії на Спільному українсько-польському підприємстві ТзОВ «Модерн-Експо» та спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. З викладених підстав просила стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки - [PERSON] в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня подання заяви до суду, і до досягнення дитиною повноліття, рішення суду в межах суми платежу за місяць допустити до негайного виконання. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 74, 76 ЦПК України, однак в судове засідання не з'явився, заяв чи клопотань щодо суті позову та процедури його розгляду, в тому числі про відкладення, не подав. За таких обставин суд провів заочний розгляд справи в порядку ч. 2 ст.197, ст.224 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 листопада 2009 року, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 07.11.2009 року відділом РАЦСу Луцького міського управління юстиції Волинської області (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 06.05.2010 року відділом РАЦСу Луцького міського управління юстиції Волинської області (а.с.5). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу - визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК України) і виплачуються щомісячно. Аліменти стягуються на користь того із батьків з ким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, дитина перебуває на утриманні позивача, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки добровільно не надає, інших осіб на утриманні не має. Домовленості між сторонами про розмір і порядок сплати аліментів не досягнуто. Як вбачається з копії консультаційного висновку спеціаліста управління охорони здоров'я Волинської облдержадміністрації від 08.09.2014 року, неповнолітня донька сторін має загрозу бронхіальної астми та їй надано рекомендації щодо лікування. Відповідач працює та має регулярний дохід, що доводиться довідкою Спільного українсько-польського підприємства в формі ТзОВ «Модерн-Експо» від 08.10.2014 року №627, з якої встановлено, що відповідач працює у Спільному українсько-польському підприємстві в формі ТзОВ «Модерн-Експо» на посаді інженера-конструктора ІІІ категорії, його дохід за період з 01.04.2014 року по 30.09.2014 року становить 32677,06 грн., відповідно середньомісячний - 5446,18 грн. (а.с.8). Крім цього, відповідач не подав доказів існування інших обставин, які мають істотне значення, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки. Вищенаведене свідчить про наявність підстав для стягнення аліментів з відповідача у частці від його заробітку. Разом з тим, суд не знаходить належного обґрунтування та достатніх підстав для задоволення позовних вимог в частині розміру аліментів, визначених позивачем, а саме, в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача. Закон України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 16.01.2014 року № 719-VII дійсно встановлює прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років у розмірі 1032 гривні на місяць. Як вказано вище, дохід відповідача за місцем роботи за період з 01.04.2014 року по 30.09.2014 року становить 32677,06 грн., відповідно його середньомісячний дохід складає 5446,18 грн., від якого 1/3 частки - 1815,39 грн. Разом з тим, згідно ст.180 СК України, обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладено, як на матір, так і на батька. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, - визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі. Таким чином, з врахуванням вищенаведених обставин про особу стягувача, платника аліментів, неповнолітню дитину та встановленого законом розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки від його доходу щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 жовтня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів, зважаючи на обов'язок участі в утриманні дитини обох батьків, є достатнім для задоволення розумних потреб дитини та буде повністю забезпечувати нормальні її матеріальні та побутові потреби. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України. Крім цього, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial