Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

25 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, який згодом уточнила, до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх малолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1500 грн., але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття та стягнення додаткових витрат у сумі 1627,47 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дитина проживає разом з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач вже тривалий час не виконує своїх батьківських обовязків, від надання будь-якої допомоги в утриманні дочки у добровільному порядку ухиляється, не приймає участі і в додаткових витратах на дитину. Також, позивач зазначає, що їх дочка страждає на плоскостопість, їй було встановлений діагноз «Варусная установка стоп». За медичними показниками було призначено носіння ортопедичного взуття та відвідування ортопедичної групи дитячого садка «Дельфінятко» На все це позивач витрати несе сама, у звязку з чим, вона вимушена звернутися до суду. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнали частково, зазначаючи про те, що відповідачем надається згода на сплату аліментів у розмірі 500 грн. щомісячно; більші суми позивач не спроможний сплачувати у звязку із тяжким матеріальним становищем. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 25.09.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 136039 від 25.09.2010 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області. (а.с. 6). Від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 265604 від 29.03.2011року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області. (а.с. 7). Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.05.2013 року шлюб між сторонами розірваний. (а.с. 8). Дитина проживає разом з позивачкою, що не заперечується відповідачем, та зазначено у рішенні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.05.2013 року. Позивачка на даний час працює в Київській державній академії водного транспорту, займає посаду провідний інженер, загальна суму доходу за період з 03.03.2015 року по 30.04.2015 року за винятком податків становить 1217,91 грн., що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 9). Відповідач офіційне не працює. [PERSON] довідки Національного університету кораблебудування ім. адмірала Макарова є студентом 5-го курсу заочного відділення. Зазначені обставини визнані сторонами у судовому засіданні та згідно ч.1 ст.61 ЦПК України додатковому доказуванню не підлягають. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. [PERSON] п.п.2,3 ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. [PERSON] із ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2015 рік прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років з 01.09.2015 року становить 1167 гривен. Таким чином, виходячи з положень ст. 180 СК України, згідно якої батьки несуть рівні права щодо утримання дитини та виходячи з прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає встановлення розміру аліментів в сумі 583,50 грн. на дитину щомісячно справедливим та обґрунтованим, та стягнення аліментів в такому розмірі відповідає діючому законодавству. Частиною 1 ст. 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розяснено, що до передбаченої статтею 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. В даній статті йдеться про «особливі» обставини, які можуть бути зумовлені не лише хворобою (причому не обовязково важкою), а й фактами позитивними. Так, якщо у дитини є схильність до музики, додаткові витрати можуть бути викликані необхідністю купівлі для неї музичного інструмента, або дитина потребує оздоровлення і додаткові витрати зумовлені необхідністю її відпочинку біля моря. Сторона, що звертається до суду з вимогою про відшкодування вже зроблених додаткових витрат або з вимогою про їх попереднє фінансування, повинна надати суду докази фактично понесених або майбутніх витрат, їх розрахунки та обґрунтування. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до [PERSON] з протоколу № 398/22 від 11.04.2013 року, виданою Міською дитячою лікарнею м. Ізмаїл, ще у 2013 році дитині було встановлено діагноз «Варусная установка стоп». [PERSON] із протоколу №190/14 від 10.04.2015 року, виданою Міською дитячою лікарнею м. Ізмаїл, дочці сторін було встановлено діагноз «Плоскостопість 1-го ст.» та було рекомендовано виготовлення ортопедичних устілок та відвідування ортопедичної групи дитячого садка «Дельфінятко» (а.с. 29,30). [PERSON] наданих квитанцій та накладних (а.с. 31-33,45-47) загальна сума додаткових витрат на дитину складає 3254,95 грн. Таким чином, виходячи з положень ст. 185 ч. 1 СК України, згідно якої батьки зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину [PERSON], [INFO], у сумі 1627, 47 грн. справедливою та обґрунтованою. [PERSON] ст. 129 Конституції України, ст. ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. [PERSON] положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим позов задовольнити частково, у тому числі, з огляду на те, що відповідач частково визнав позов, та стягнути з відповідача на користь позивача: аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 583,50грн., починаючи від дня предявлення позову 25.08.2015 року до досягнення дитиною повноліття, а саме по 14.03.2029 року; додаткові витрати на дитину у сумі 1627, 47 грн. У відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial