Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 13.09.2014 р., в м.Одесі по вул.Катерининська. В обґрунтування вимог позивач вказував на те, що в результаті порушення [PERSON] п.8.7.3 Правил дорожнього руху, на регульованому світлофорним об'єктом перехресті вул.. Катерининська та Буніна, здійснив виїзд на заборонений (червоний) сигнал світлофору, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «Nissan Sanny», р/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] В результаті пошкодження автомобіля позивачу заподіяна матеріальна шкода в сумі 28852 грн., яка була визначена відповідно до п.8.2 Методики товарознавчої експертизи і оцінки колісних транспортних засобів на підставі висновку №6650 від 05.02.2015 р., складеного експертом ОНДІСЕ. Вартість проведення дослідження та витрат, пов'язаних з його проведенням, складає 1132,48 грн. Відповідачем до дати подання позовної заяви сума заподіяної шкоди не відшкодована. Також [PERSON] просив стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 3000 грн., яка полягає в емоційних стражданнях, які довелось перенести позивачу, в витратах, пов'язаних з відновленням психічного стану, порушенні звичайного способу життя, негативному впливі на стан здоров'я, стражданнях, пов'язаних з ДТП. На тривалий період часу суттєво змінився спосіб життя, з'явилася необхідність адаптуватися до нових, дискомфортних умов пересування та існування. Також [PERSON] просив стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 1000,00 грн. та витрати на оплату судового збору. В обґрунтування вимог до відповідачки [PERSON] вказував що вона є власником автомобіля марки «S-VAN A-07A-22», р/н [NUMBER], тому повинна нести солідарну відповідальність з [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що визнає заявлені позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти вказаних позивачем розмірів матеріальної та моральної шкоди. Відповідач [PERSON] в засідання не прибула, з заявами про відкладення розгляду справи не зверталася. Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.09.2014р. о 17 год.40 хв., [PERSON], керуючи автомобілем марки «S-VAN A-07A-22», р/н [NUMBER], по вул. Катерининська в м. Одесі, на порушення п.8.7.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 р. №1306, на регульованому світлофорним об'єктом перехресті з вул.Буніна, здійснив виїзд на заборонений (червоний) сигнал світлофору, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «Nissan Sanny», р/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався по вул.Буніна, чим завдав обом транспортним засобам механічні пошкодження. Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 25 листопада 2014 року відповідач [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. у дохід держави (а.с.8). Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою (ч.4 ст.61 ЦПК України). Отже, в результаті порушення відповідачем [PERSON] п.8.7.3 Правил дорожнього руху автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Відповідно до висновку №6650 від 05.02.2015 р. експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля марки «Nissan Sanny», р/н [NUMBER], складеного експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз [PERSON] вартість матеріальної шкоди, спричинена власнику «Nissan Sunny», р/н [NUMBER], в результаті дорожньо-транспортної пригоди, станом на 05.02.2015 р. відповідно до п.8.2 «Методики товарознавчої експертизи і оцінки колісних транспортних засобів № від 24.11.2003 р. №142/2092, складає 28852 грн.(а.с.21-36). Вартість утилізації автомобіля позивача визначена рівною 7796,00 грн. Матеріальний збиток, який підлягає стягненню з відповідача складає 21056 грн. (28852-7796). За проведення дослідження [PERSON] було сплачено 1033 грн., що підтверджується квитанцією №220223 від 23.12.2014 р., комісія банку - 15,50 грн., та за відправлення телеграми [PERSON] про проведення експертного дослідження автомобіля позивача - 83,98 грн.(а.с.10,11,12). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Так, ст.1187 ЦК України встановлює особливого суб'єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки. Як роз'яснено в п.6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Таким чином, суд приходить до висновку, що порушення Правил дорожнього руху відповідачем [PERSON], який керував автомобілем марки «І-VAN A-07A-22», р/н [NUMBER], знаходиться в безпосередньому причинному зв'язку із заподіянням матеріальної шкоди [PERSON]. За таких обставин з відповідача [PERSON] слід стягнути матеріальну шкоду, завдану позивачу в результаті ДТП, яка складається із вартості шкоди завданої в результаті пошкодження майна - 21056 грн. та витрати на проведення експертизи в розмірі 1132,48 грн. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа, зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Із п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року з відповідними змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» видно, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Завдання моральної шкоди [PERSON] знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, що виразилося в пошкодженні належного йому майна, що в будь-якому випадку є моральним стражданням, пов'язаним з вимушеними змінами укладу життя пов'язаного із неможливістю певний час експлуатувати автомобіль внаслідок його пошкодженням та ремонту. Суд, оцінюючи усі докази в сукупності, та враховуючи вказані норми вважає, що вимога по моральній шкоді підлягає частковому задоволенню, оскільки позивач отримав душевні страждання, тому виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості розмір в 1000 грн. буде достатньою компенсацією за моральні переживання, перенесені позивачем. Отже, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 1000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди. Враховуючи встановлені судом обставини та приймаючи до уваги вказані норми, суд приходить до висновку, що вимоги до [PERSON] є незаконними, оскільки відсутня вина в завданні шкоди позивачу. Також, згідно з вимогами ст.ст.84,88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн. сплачених позивачем адвокату (а.с.55) Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір 487,88 грн. на користь позивача.

Outcome: partial