Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

20 липня 2020 року заявник лікар - психіатр комунального некомерційного підприємства «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради Кондратей Олексій Вікторович звернувся до суду із заявою про надання [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] амбулаторної та (або) стаціонарної психіатричної допомоги в примусовому порядку в умовах КПН «Міський Психіатричний диспансер» Одеської міської ради або КНП «Одеський обласний медичний центр психологічного здоров`я». Ухвалою суду від 21 липня 2020 року позов залишено без руху, а 31 липня 2020 року недоліки заяви усунено. Ухвалою від 03 серпня 2020 року провадження по справі відкрито, призначено судове засідання на 12 серпня 2020 року 11 год. 30 хв. В судовому засіданні заявник підтримав вимоги заяви та пояснив, що [PERSON] з 2009 року знаходиться під наглядом психіатра. В 2015 та 2017 роках [PERSON] зверталася за психіатричною допомогою. 07 липня 2020 року на вимогу колективного звернення від 29.06.2020 року він відвідав [PERSON] за адресою її проживання. З`ясовано, що вона проживає разом із сином 1956 року народження у квартирі спільного заселення, та має у своєму розпорядженні 2 кімнати. Син є особою з інвалідністю, зловживає алкогольними напоями, відмовляється від лікування матеріТакож зазначив, що [PERSON] захаращує свої кімнати та місця загального користування комунальної квартири побутовим та органічним сміттям зі сміттєвих баків, чим створює антисанітарні умови (наявні криси, миші, таргани) у квартирі. Надані світлини, на яких зображена [PERSON] , яка копається у сміттєвому баку. Вважає, що вона небезпечна як для самої себе так і для оточуючих. [PERSON] пояснила, що харчі та одяг бере зі сміттєвих баків, оскільки її пенсії складає 4000 гривень та її розмір є недостатнім для задоволення необхідних потреб [PERSON] ; психічно хворою себе не вважає, лікування не потребує, крім того, у неї відсутній час на лікування, самостійно лікується ліками (засобами) народної медицини, а сусіди звернулися з колективною заявою про її ізолювання внаслідок неприязних відносин. Прокурор Одеської місцевої прокуратури № 3 Жигун І.В. вважає за доцільним надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON] . Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи учасників справи, допитавши свідків, дослідивши медичну кару амбулаторного хворого № 7241/09 та перевіривши наявність підстав для надання амбулаторної та (або) стаціонарної психіатричної допомоги в примусовому порядку, проаналізувавши зібрані докази вважає, що заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 07 липня 2020 року мешканці будинку [ADDRESS] звернулись з колективним звернення-щодо вирішення питання про надання примусового лікування [PERSON] в зв`язку з поведінкою, яка пов`язана з вчиненням дій, які приводить до порушень санітарних та пожарних норм, несе загрозу заподіянню шкоди життю оточуючих та їх майну. Так, згідно колективного звернення громадян, які мешкають поруч з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , від 29.06.2020 року Одеському міському голові, Начальнику Порто-Франківського ВП, Начальнику ГУ ГСЧС України в Одеській області, Головного лікаря Обласного медичного Центру психіатричного здоров`я повідомлено про неадекватну поведінку [PERSON] , яка потребує лікування. З нею проживає син, який є особою з інвалідністю, зловживає алкогольними напоями, відмовляється від лікування матері. В зв`язку з чим, Комунальним некомерційним підприємством «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради за зазначеною адресою направлено комісію лікарів та порушено питання про стан [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] . З`ясовано, що [PERSON] під наглядом лікаря-психіатра КНП "МПД" ОМР перебуває з 2009 р. проходила обстеження для подовження групи інвалідності, лікування не отримувала. Так, 15.07.2020 року лікарем - психіатром [PERSON] та лікарем-психіатром [PERSON] була комісійно оглянута [PERSON] , [INFO] за адресою проживання: [ADDRESS] , яка категорично відмовилась від запропонованого добровільного психіатричного лікування. За результатами огляду 20 липня 2020 року складений висновок, згідно з яким зазначено, що [PERSON] мешкає у комунальній кімнаті разом з непрацюючим сином, який зловживає алкогольними напоями, дозволяє матері зносити у кімнату велику кількість сміття з сміттєвих баків, ігнорує прохання сусідів не порушувати санітарно-гігієнічні норми, створює своїми діями та бездіями значну шкоду здоров`ю та життєвому комфорту сусідів. [PERSON] адекватного логічного пояснення своїм асоціальним діям погрожуючим життю та здоров`ю оточуючих сусідів надати не змогла. Враховуючи що [PERSON] , 1929 року народження відмовляється від добровільної амбулаторної та (або) стаціонарної психіатричної допомоги. Детально вивчивши анамнез протікання тяжкого психічного розладу, на який страждає [PERSON] , 1929 року народження, що може, при ненаданні своєчасної психіатричної допомоги, призвести до катастрофічних наслідків втрати соціально-сімейної адаптації як для [PERSON] так і для поруч мешкаючих сусідів по будинку зазначено про необхідність надання [PERSON] примусової амбулаторної та (або) стаціонарної психіатричної допомоги. Дослідивши медичну карту амбулаторного хворого № 7241/09 [PERSON] , [INFO] ( [ADDRESS] ), яка заведена в 2009 році. В 2015 та 2017 роках зафіксовані звернення особи за наданням медичної консультації. За результатами огляду спеціалістами в липні 2020 року виявлено протікання тяжкого психічного розладу, оскільки [PERSON] є небезпечною як для самої себе, так і для оточуючих. Потребує примусових мі медичного характеру у вигляді примусової амбулаторної психіатричної допомоги. Як вбачається із наданих суду світлин в комунальній квартирі загального користування [ADDRESS] [PERSON] наповнила побутовим та органічним сміттям зі сміттєвих баків, чим створює антисанітарні умови у квартирі. В судовому засіданні громадянка [PERSON] зазначила, що їй необхідно отримати загально-терапевтичне лікування. Вважає себе урівноваженою особою, тому від надання психіатричної допомоги відмовляється. Також зазначає, що харчі та одяг бере зі сміттєвих баків, оскільки розмір її пенсії складає 4000,00 гривень, що є недостатнім для задоволення необхідних потреб, психічно хворою себе не вважає, лікування не потребує, крім того, у неї відсутній час на лікування, самостійно лікується ліками (засобами) народної медицини, а сусіди звернулися з колективною заявою про її ізолювання внаслідок неприязних відносин та намірами відібрати квартиру. Вважає, що заборонити їй у здійснені пошуку у смітнику ніхто не може ій заборонити. Допитані в якості свідків мешканці будинку [ADDRESS] , сусіди [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] зазначили наступне. Свідок [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , пояснила, що [PERSON] проживає разом із сином, який має проблеми у пересуванні внаслідок хвороби ніг; харчі [PERSON] бере зі сміттєвих баків, крім того, [PERSON] щомісячно купує ліки (засоби) народної медицини для самолікування. Зі слів свідка [PERSON] , п`ять років тому до їх квартири спільного заселення заселилися сусіди, з якими у [PERSON] склалися неприязні стосунки, внаслідок чого у квартирі постійно відбуваються сварки. Свідок вважає, що [PERSON] потрібує лікування. Свідок [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , пояснила, що вона є фактично управляючою будинком та зазначила про те, що [PERSON] проживає разом із сином, який має хворобу ніг. [PERSON] отримує від держави субсидію, жебракує біля будівлі, у якій знаходиться Комп`ютерна Академія «ШАГ» по вулиці Садовій у місті Одеса, сусіди також допомагають [PERSON] грошовими коштами; внаслідок антисанітарних дій [PERSON] яка складує на спільній кухні та у своїх кімнатах побутові відходи, у під`їзді тримається постійний сморід прострочених харчів; на початку серпня цього року з кухні свідком було вивезено чотири баки сміття. Крім того, [PERSON] постійно агресивно реагує на коректні зауваження щодо антисанітарії - замахується палкою, виражається нецензурною лайкою. [PERSON] неодноразово затоплювала сусідку знизу. Для уникнення затоплень та пожеж, що траплялися вже двічі у кімнатах [PERSON] , комунікації у її кімнатах перекриті. Свідок вважає, що [PERSON] потрібує психіатричного лікування. Порядок надання психіатричної допомоги та основні права психічно хворих осіб регламентовано у Законі України «Про психіатричну допомогу». Надання примусової амбулаторної психіатричної допомоги надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду на підставі ст.ст. 11-1 Закону «Про психіатричну допомогу». Згідно ч. 2 ст. 12 Закону «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої письмової згоди особи або без письмової згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. В ході судового розгляду, лікар - психіатр Кондратей О.В. повідомив, що [PERSON] перебувала під наглядом психіатрів з 2009 року. Станом на теперішній час стан її психічного здоров`я погіршився, хвороба [PERSON] прогресує. В зв`язку з чим лікар - психіатр [PERSON] у заяві ставить питання про надання амбулаторної та (або) стаціонарної психіатричної допомоги, яка розглядається судом за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги протягом 24 годин з дня її надходження. З урахуванням викладеного та положень законодавства про право людини на медичну допомогу, які закріплено у ст.ст. 3, 49 Конституції України, ст. 284 Цивільного кодексу України, Основах законодавства про охорону здоров`я та інших нормативних актах, що регулюють суспільні відносини у сфері охорони здоров`я, суд дійшов висновку, що [PERSON] потребує медичної психіатричної допомоги. Водночас чинним законодавством передбачено можливість застосування медичної допомоги без усвідомленої згоди особи. Враховуючи викладене, суд вважає, що надання саме амбулаторної психіатричної допомоги [PERSON] , без її згоди, та відсутності законного представника, є достатньою для поліпшенню її психічного здоров`я, крім того, вимога лікаря - психіатра Кондратей О.В. про надання [PERSON] стаціонарної психіатричної допомоги в примусовому порядку повинна розглядатись судом за місцем знаходження закладу з надання стаціонарної психіатричної допомоги. Таким чином, заяву лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради Кондратея Олексія Вікторовича підлягає задоволенню в частині задоволення вимог про надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. При цьому, з урахуванням гарантій безпеки громадян від примусового лікування у задоволені вимог про надання стаціонарної психіатричної допомоги в примусовому порядку в умовах КНП «Одеський обласний медичний центр психологічного здоров`я» необхідно відмовити. Разом з тим, у судовому засіданні 12 серпня 2020 року, заявнику судом роз`яснено, що у відповідності до ч. 5 ст. 12 Закону «Про психіатричну допомогу» у разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи письмову заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До письмової заяви, в якій повинні бути викладені підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Outcome: partial