Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] Панайотіс [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с.2-5). Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 05.01.2001 року вона з відповідачем [PERSON] Панайотіс [PERSON] громадянином [PERSON] [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований у Чернігівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного упраління юстиції, актовий запис № 04. Від шлюбу мають неповнолітнього сина- Іконому [PERSON], [INFO]. Вказує, що протягом останніх років сімейне життя погіршилось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен із подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім"ю. Зазначає, що з ініціативи відповідача постійно виникали сварки, що спричиняло їй та дитині душевні страждання. На даний час спільне життя та ведення спільного господарства припинено, вона повернулась на України, а отже вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім»ї не можливе. Від відповідача [PERSON] Панайотіс [PERSON] надійшов зустрічний позов до [PERSON] про розірвання шлюбу та вилучення запису про шлюб з Управління спеціального відділу РАЦС Головного управління адміністративної підтримки Міністерства внутрішніх справ Грецької [PERSON]. Свої позовні вимоги він обгрунтовує тим, що після укладення шлюбу в м. Чернігові вони з дружиною проживали в селі Гімно, Арголіда. Їх спільне життя було гармонійним більше 10 років, проте з кінця 2014 року дружина почала байдуже ставитись до домашніх обов"язків, відмовилась займатись сільськогосподарськими роботами, вказуючи на те, що їй набридло жити в селі. 05.08.2015 року вона покинула сімейну оселю, порушивши подружнє життя і оселилась в будинку свого вітчима в с. Агія Тріада, Арголіда та влаштувалась на роботу по догляду за літньою жінкою. На неодноразові спроби примиритись та відновити сімейні стосунки, позивач відповідала відмовою. Вважає, що порушення подружнього життя склалось з вини дружини, а отже, розірвання шлюбу стало необхідністю, збереження сімейних стосунків не має сенсу. Також зазначив, що рішенням суду першої інстанції м. Навпліо на нього покладено тимчасово здійснення опіки над неповнолітньою дитиною. Не заперечує проти розірвання шлюбу в Новозаводському районному суді м. Чернігова. Ухвалою суду від 23.11.2016 року зустрічний позов прийнятий в порядку ст.123 ЦПК України до спільного розгляду з первісним позовом. Сторони просили справу розглядати без їх участі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв»язку з неявкою в судове засідання всіх осіб , які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши доводи первісного та зустрічного позовів, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач-відповідач [PERSON], яка є громадянкою України та відповідач-позивач [PERSON] Панайотіс [PERSON], який являється громадянином [PERSON] з 05.01.2001 року перебувають у шлюбі, що зареєстрований у Чернігівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції, актовий запис № 04. (а.с. 4). Відповідний актовий запис про шлюб № акта: 166 Том: 02 Рік : 2001 внесений спеціальним відділом РАЦС Управління цивільного та муніципального стану Головного управління з питань електронного урядування та виборів Міністерства внутрішніх справ Грецької [PERSON] (а.с. 53). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до відомостей Книги реєстрації цивільних справ, які підлягають розгляду в суді м. Навпліо від 09.06.2016 має місце позов [PERSON] Панайотіс до [PERSON] про опіку. Розгляд якого перенесено на 12.01.2017. (а.с. 46-47) Відповідно до інформації адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Чернігівській області позивач-відповідач [PERSON] [INFO], зареєстрована за адресою [INFO]. (а.с. 18). Відповідач-позивач Панайотіс [PERSON] проживає: [INFO], Арголіда (поштовий індекс 20500, м. Немея, Коринфія). Позов про розірвання шлюбу подано відповідно до ч. 2 ст. 109 ЦПК України. Згідно ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право» особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є. Якщо фізична особа є громадянином двох або більше держав, її особистим законом вважається право тієї з держав, з якою особа має найбільш тісний зв'язок, зокрема, має місце проживання або займається основною діяльністю. Особистим законом особи без громадянства вважається право держави, у якій ця особа має місце проживання, а за його відсутності - місце перебування. Відповідно до ст. 58 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Згідно ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право», яка має назву «Правові наслідки шлюбу», подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання. Відповідно до ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді справи судом встановлено фактичні взаємини між сторонами, а саме: що у їх сім'ї виник тривалий розлад, що полягає в різних поглядах на сімейне життя, ведення спільного господарства, сторони не проживають однією сім'єю з більше року. З огляду на вищенаведене та позицію сторін щодо неможливості збереження сімейних стосунків, у суду склалася переконаність, що є достатні підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України рішення про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Таким чином, внесення відповідних відомостей про розірвання шлюбу в актовий запис про шлюб здійснюється на підставі рішення суду про розірвання шлюбу, яке набуло законної сили і винесення додаткового рішення суду про вилучення запису про шлюб з актового запису, законодавством України не передбачено. Отже, вимоги викладені в зустрічному позові в частині вилучення запису про шлюб з Управління спеціального відділу РАЦС Головного управління адміністративної підтримки Міністерства внутрішніх справ Грецької [PERSON], задоволенню не підлягають. На підставі наведеного,

Outcome: partial