Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

Як зазначила позивачка, 03 липня 1997 року помер [PERSON], її рідний брат, з котрим вона прожила спільно однією сім'єю більше пяти років та вела з ним спільне господарство. Факт спільного проживання підтверджується довідкою з сільської ради. Згідно свідоцтва про одруження, прізвище позивачки було змінено з «Кіменчеджи» на «Харенко». Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Великоновосілківському районі Донецької області, ще за життя [PERSON] отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ДН № 0063397, земельна частка пай розташована за межами населених пунктів, на території Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області та перебувала в КСП Спілка селян «Нива», розміром 6,59 умовних кадастрових гектара, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Після смерті рідного брата позивачки залишилась спадщина у вигляді сертифікату на земельну частку пай. З метою успадкування права на земельну частку (пай) позивачка звернулась до нотаріальної контори, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій з тих підстав, що для прийняття спадщини необхідно надати приватному нотаріусу оригінали правовстановлюючих документів. У звязку з відсутністю оригінала сертифікату на земельну частку (пай), який ще за життя був втрачений братом [PERSON], приватний нотаріус порадив позивачці звернутись до суду. Окрім приватного нотаріуса позивачка зверталась до відділу Держгеокадастру у Великоновосілківському району для отримання дублікату сертифікату, де їй листом повідомили, що дійсно [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку пай, про що свідчить запис в книзі видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай), але зазначили, що дублікати сертифікатів на земельну частку (пай) на померлих осіб, посадові особи відділу Держгеокадастру у Великоновосілківському районі не видають та рекомендували позивачці звернутись до суду. Відповідно до статті 114 Цивільно-процесуального кодексу України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна, тобто саме до Великоновосілківського районного суду. Враховуючи вищевикладене, позивачка змушена була звернутися до суду з вказаним позовом про визнання права власності на земельну ділянку за законом. В судове засідання позивачка не зявилася, але разом з позовом до суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності в якій вказала, що на позовних вимогах наполягає. В судове засідання представник відповідача, Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, не зявився, але надав заяву в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить розглянути позов за його відсутності. Дослідивши матеріали справи судом фактично встановлено наступне. Відповідно до копії запису акту про смерть від 03.07.1997 року, виданого відділом ДРАЦс Великоновосілківського РУЮ, Донецької області, [PERSON] помер (а.с. 9). Згідно довідки № 1993 від 14.12.2015 р., виданої Старомлинівською сільською радою Великоновосілківського району Донецької області, [PERSON], на момент смерті 03.07.1997 року та на протязі 5 років проживав разом з рідною сестрою [PERSON] за адресою: вул. Молодогвардійська, буд. 14, с. Старомлинівка Великоновосілківського району Донецької області та вів з нею спільне господарство, а тому, відповідно до ст. 1268 ЦК України, [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину (а. с. 9,10). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, Великоновосілківської приватної нотаріальної контори № 148 від 09.12.2015 року, позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, в звязку з тим, що позивачка не надала правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с. 11). Відповідно до довідки № 516 від 27.10.2015 року, відділу Держгеокадастру у Великоновосілківському районі Донецької області, позивачці відмовлено у видачі дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ДН № 0063397, на підставі того, що власник помер (а.с. 12) Відповідно до приписів, що містить ст. 1258 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. Районні державні адміністрації можуть бути залучені в якості третіх осіб у випадках, якщо спірні земельні ділянки сільськогосподарського призначення знаходяться за межами населених пунктів. Сільські, селищні ради можуть бути залучені в якості третіх осіб у спорах щодо земельних ділянок, які знаходяться на території відповідної ради. Отже, ст. 41 Конституції України передбачено непорушність права приватної власності. Ч. 5 ст. 1268 ЦК України, встановлюється, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що [PERSON], у відповідності з діючим законодавством, прийняла спадщину після померлого рідного брата [PERSON], однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона позбавлена можливості, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на землю та неможливістю нею встановити родинні стосунки з померлим. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що доводи позивачки знайшли своє повне підтвердження, в звязку з чим суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved