Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

19 листопада 2019 року АТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із зазначеним вище позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №GP-6832829 від 01.10.2014 р. в сумі 119396,96 грн та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 01.10.2014 року між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] був укладений кредитний договір № GP-6832829. 19.07.2016 року ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», на баланс якого була передана заборгованість за вищезазначеним кредитним договором. Позивач направив письмову вимогу (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив в анкеті на отримання кредиту. Однак, відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 23.07.2019 р. складає 119396,96 грн., з яких: 19432,38 грн заборгованість за кредитом; 3231,94 грн заборгованість за процентами; 12196,13 грн заборгованість за комісією; 84536,51 грн штрафні санкції. Ухвалою суду від 03 грудня 2019 року по справі було відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Від відповідача, [PERSON] у запропонований їй ухвалою суду строк відзиву на позов до суду не надходило. Про розгляд справи Жовтоводським міським судом відповідач повідомлявся належним чином. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст. 280,281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 01.10.2014 року між Акціонерним товариством "Банк Ренесанс Капітал", правонаступником якого є позивач, та [PERSON] був укладений договір кредитування №GP-6832829. Згідно кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 22199,96 гривень строком на 48 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом у 9% річних (а.с.11). З довідки про стан та історію заборгованості за кредитним договором № GP-6832829 від 02 жовтня 2014 року вбачається, що [PERSON] отримала кредит у сумі 22199,96 грн, заборгованість за кредитом складає 19432,38 грн, за процентами 3232,17 грн, за комісією - 12196,13 грн, що разом становить 34860,68 грн (а.с.17-18). Згідно з наданою Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» випискою з рахунку станом на 23.07.2019 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № GP-6832829 від 01.10.2014 року в загальному розмірі 119396,96 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 19432,28 грн, прострочена заборгованість за комісією в розмірі 12196,13 грн, прострочена заборгованість за процентами в розмірі 3231,94 грн, строкова заборгованість за сумою кредиту в розмірі 0 грн, строкова заборгованість за комісією в розмірі 0 грн, строкова заборгованість з процентами в розмірі 0 грн, неустойка за порушення зобов`язань по кредиту в розмірі 84536,51 грн (а.с.19). Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства «Банк Ренесанс Капітал», що зазначено в Статуті АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (а.с.39-69). Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтями 526, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк. У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (стаття 611 ЦК України). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Частинами другою статті 551 ЦК України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» у частині стягнення з [PERSON] простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 19432,38 грн, простроченої заборгованості за комісією в розмірі 12196,13 грн та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 3231,94 грн. є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Щодо стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за неустойкою за порушення зобов`язання по кредиту в розмірі 84536,51 грн, то в цій частині суд вважає позов є необґрунтованим з наступних підстав. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В п.6.2. Загальних умов договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків вказано, що за повне або часткове прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів та/або Комісії у терміни, що передбачені Графіком платежів та/або іншим чином визначені відповідно до Кредитного Договору, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 10% від простроченої суми за кожний випадок прострочення, а також за кожний місяць прострочення встановленого терміну від простроченої суми, розрахованої на останній день місячного строку. Застосування штрафів, передбачених цим пунктом, здійснюється в другий день від дати прострочення, передбаченої Графіком платежів. Сплата штрафу не звільняє позичальника від виконання своїх зобов`язань, за порушення яких він передбачений, і так само не звільняє його від обов`язку понад суму штрафу у повному обсязі відшкодувати банку збитки, заподіяні невиконанням або неналежним виконанням своїх зобов`язань за Кредитним Договором. в тому числі будь-які витрати, що були понесені банком у зв`язку із стягненням заборгованості з позичальника за Кредитним Договором (відправка листів чи інших повідомлень (в т.ч. електронних) про необхідність погашення простроченої заборгованості, судові витрати, витрати на оплату юридичних та посередницьких послуг щодо стягнення заборгованості тощо). Між тим, заявляючи позовні вимоги про стягнення з відповідача неустойки за порушення зобов`язання, позивач не обгрунтував відповідним розрахунком суму штрафу в розмірі 84536,51 грн. відповідно до умов кредитного договору. З наданого банком розрахунку неустойки (а.с.18) не вбачається її загальна сума та складові, не зазначено розмір простроченого зобов`язання за кожне нарахування штрафу та розрахункову величину штрафу, про що вказано в п.6.2 Загальних умов договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків. Вказані обставини свідчать про необгрунтованість позовних вимог в частині стягнення неустойки. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. За таких обставин, суд приходить до висновку про недоведенність та необгрунтованість вимог про стягнення з відповідача на користь банку штрафних санкцій в розмірі 84536,51 грн. Отже, позов Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» необхідно задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь банку заборгованість в суммі 34860,68 грн., з яких за кредит в розмірі 19432,38 грн, прострочена заборгованість за комісією в розмірі 12196,13 грн та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 3231,94 грн. Крім того, при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1921 грн. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно 29,19 % задоволеним позовним вимогам, що складає 560 грн 74 коп. На підставі положень ст.141 ЦПК України

Outcome: partial