Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

У червні 2021 року позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість у розмірі 220365,02 грн. за кредитним договором №500834318 від 26.06.2020 року, посилаючись на порушення боржником своїх зобов`язань за даним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.06.2020 року АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали угоду про надання особистого кредиту №491032093, відповідно до якої відповідачка отримала кредит у сумі 163464,63 грн., строком на 84 місяців, з фіксованою відсотковою ставкою 43 % річних. Відповідно до умов вказаної угоди, відповідачка зобов`язалась в порядку та на умовах, визначених договором повертати кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші платежі , строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього графіком погашення кредиту. У зв`язку із тим, що відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконує, позивач просить стягнути з неї заборгованість за угодою про надання особистого кредиту , яка станом на 28.04.2021 року становить 220365,02 грн., та складається з: 163464,63 грн. заборгованості за кредитом; 56900,39 грн. - заборгованості по відсоткам. Ухвалою судді від 16.08.2021 року позовну заяву АТ «Альфа-Банк» справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, в якій просив суд позовні вимоги задовольнити, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин. Про судові засідання остання повідомлялась належним чином, в тому числі, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. При цьому слід зазначити, що на адресу відповідачки було направлено і копію ухвали про відкриття провадження, в якій встановлено строк для подання до суду відзиву на позовну заяву, однак, до теперішнього часу такого відзиву суду також надано не було. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, на підставі ст. 280 ЦПК України та зі згоди позивача суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Крім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 26.06.2020 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено Угоду про надання особистого кредиту №500834318, відповідно до якої відповідачка отримала кошти у сумі 163464,63 грн., на строк 84 місяців, з фіксованою відсотковою ставкою 43% річних. Відповідно до умов вказаної угоди, відповідачка зобов`язувалась в порядку та на умовах, визначених договором повертати кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші платежі в строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього графіком погашення кредиту. У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 525 ЦК України встановлено заборону односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Частиною першою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж рожу та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості, станом на 28.04.2021 року заборгованість [PERSON] за угодою про надання особистого кредиту №500834318 від 26.06.2020 року, становить 220365,02 грн., з яких: 163464,63 грн. заборгованість за кредитом; 56900,39 грн. - заборгованість по відсоткам. Таким чином, оскільки відповідачка в судовому засіданні не оспорювала заявлені проти неї позовні вимоги, крім того, протягом дії договору, всі умови якого сторонами узгоджені між собою, що підтверджується їх відповідними підписами на цих документах, не сплачувала кредит вчасно та у повному обсязі, тобто, зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, суд вважає, що зазначена сума боргу підлягає стягненню з неї на користь позивача у повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору в сумі 2270,00 грн.

Outcome: approved