Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

10 квітня 2019 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Перещепинської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи - Служба у справах дітей Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини. Ухвалою суду від 11 квітня 2019 року позовну заяву залишено без руху, позивачу було надано строк для усунення недоліків заяви. 06 травня 2019 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Перещепинської міської ради звернулося до суду з позовною заявою, в якій усунув недоліки первісної позовної заяви. Ухвалою суду від 24 червня 2019 року відкрите провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. 02 жовтня 2019 року Перещепинська міська рада Новомосковського району Дніпропетровської області звернулася до суду з уточненою позовною заявою до [PERSON] , треті особи - Служба у справах дітей Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини. На обґрунтування вимог Перещепинська міська рада Новомосковського району Дніпропетровської областіпосилалася на те, що відповідач [PERSON] є матір`ю дитини - [PERSON] , [INFO] . 16 грудня 2015 року відповідач [PERSON] звернулася з заявою до голови комісії з питань захисту прав дитини Новомосковської районної державної адміністрації Селіхова П.І., з проханням надати дозвіл на влаштування дитини до Комунального закладу «Дніпропетровського спеціалізованого будинку дитини» в зв`язку з скрутним матеріальним становищем та відсутністю відповідних умов для проживання новонародженої дитини. Згідно розпорядження голови Новомосковської райдержадміністрації від 12 січня 2016 року № Р-4/0/328-16 дитина - [PERSON] , [INFO] була 02 лютого 2016 року влаштована до державного закладу на повне державне утримання до досягнення нею 4-річного віку. За весь період перебування дитини в Комунальному закладі «Дніпропетровського спеціалізованого будинку дитини» відповідач [PERSON] жодного разу не виявила бажання забрати дитину, життям, здоров`ям дитини не цікавиться , не надавала матеріальної допомоги. За весь період перебування її доньки - [PERSON] у будинку дитини відповідач відвідала її декілька разів, а саме: 03.05.2016 року, 25,05.2016 року, 24.06.2016 року, 23.08.2017 року та 11.02.2019 року, при цьому ніякої допомоги дитині не надавала. Позивач вважає, що відповідач [PERSON] самоусунулася від здійснення своїх батьківських обов`язків щодо дитини, не цікавиться здоров`ям дитини, її фізичним, духовним та моральним розвитком. В зв`язку з наведеним, в позовній заяві Перещепинська міська рада Новомосковського району Дніпропетровської області просила суд: -позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини - [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області (актовий запис про народження № 98, складений 16 листопада 2015 року виконавчим комітетом Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області); -стягнути з [PERSON] на користь дитячого закладу, де буде перебувати дитина, аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 квітня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 16 жовтня 2019 року у справі було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача - Комунальний заклад «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради». Ухвалою суду від 11 грудня 2019 року закрите підготовче провадження у справі, справа призначена до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача - Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської областіне з`явився, згідно заяви просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою, в якій просила справу про позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області в своїй заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник третьої особи - Комунального закладу «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» в судове засідання не з`явився, в своїй заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 16 листопада 2015 року. 16 грудня 2015 року відповідач [PERSON] звернулася з заявою до голови комісії з питань захисту прав дитини Новомосковської районної державної адміністрації Селіхова П.І., з проханням надати дозвіл на влаштування дитини до Комунального закладу «Дніпропетровського спеціалізованого будинку дитини» в зв`язку з скрутним матеріальним становищем та відсутністю відповідних умов для проживання новонародженої дитини. Згідно розпорядження голови Новомосковської райдержадміністрації від 12 січня 2016 року № Р-4/0/328-16 дитина - [PERSON] , [INFO] була 02 лютого 2016 року влаштована до державного закладу на повне державне утримання до досягнення нею 4-річного віку. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, лю6ові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину. Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та и людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства; ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 165 Сімейного кодексу України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Оскільки дитина перебуває в будинку дитини, Перещепинська міська рада, як відповідний орган опіки та піклування має право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківства. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, батько (мати) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. В пункті 16 даної Постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. А тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Згідно з висновком Органу опіки та піклування виконавчого комітету Перещепинської міської ради Дніпропетровської області від 24.09.2019 року за вих. № 225-1447, встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю дитини - [PERSON] , [INFO] .16 грудня 2015 року відповідач [PERSON] звернулася з заявою до голови комісії з питань захисту прав дитини Новомосковської районної державної адміністрації Селіхова П.І., з проханням надати дозвіл на влаштування дитини до Комунального закладу «Дніпропетровського спеціалізованого будинку дитини» в зв`язку з скрутним матеріальним становищем та відсутністю відповідних умов для проживання новонародженої дитини. Згідно розпорядження голови Новомосковської райдержадміністрації від 12 січня 2016 року № Р-4/0/328-16 дитина - [PERSON] , [INFO] була 02 лютого 2016 року влаштована до державного закладу на повне державне утримання до досягнення нею 4-річного віку.За весь період перебування дитини в Комунальному закладі «Дніпропетровського спеціалізованого будинку дитини» відповідач [PERSON] жодного разу не виявила бажання забрати дитину, життям, здоров`ям дитини не цікавиться , не надавала матеріальної допомоги. За весь період перебування її доньки - [PERSON] у будинку дитини відповідач відвідала її декілька разів, о саме: 03.05.2016 року, 25,05.2016 року, 24.06.2016 року, 23.08.2017 року та 11.02.2019 року, при цьому ніякої допомоги дитині не надавала. Таким чином, мати дитини - відповідач [PERSON] від того часу як дитина перебуває у будинку дитини, не бере участі у житті дитини взагалі, не цікавиться станом здоров`я дочки, не приймає участі в її утриманні, вихованні та підготовці до самостійного життя, всі питання щодо виховання дитини заклад, де перебуває дитина, вирішує самостійно. В своєму висновку орган опіки та піклування виконавчого комітету Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] стосовно дитини [PERSON] , [INFO] . Оцінивши докази, які досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що позивачем доведений той факт, що відповідач самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, протягом тривалого часу, не цікавилася долею дитини, не спілкується з нею, не цікавиться життям та здоров`ям, не приймає участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини, тобто, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В зв`язку з наведеним, суд приходить до переконання, що в інтересах дитини, необхідно позбавити відповідача батьківських прав, в зв`язку з чим, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Крім того, згідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 № 2037-VIII, який набув чинності 08 липня 2017 року були внесені зміни до частини 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатною, нею не надано доказів наявності в неї на утриманні інших дітей або непрацездатних батьків, наявності інших обставини, що мають істотне значення. Як зазначалося вище, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Оскільки позивачем не надано доказів сум заробітку (доходу) відповідача, суд позбавлений можливості визначити, чи має відповідач достатній заробіток (дохід). Крім того, відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а вразі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. В зв`язку з наведеним, суд приходить до переконання, що розмір аліментів на утримання дитини на користь дитячого закладу, де буде перебувати дитина, повинен становити 1/4 частку доходів відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 10 квітня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, в зв`язку з чим, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial