Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування Новозаводської районної в м. Чернігові ради, про надання дозволу на виїзд дитини за кордон. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що є матір'ю неповнолітньої [PERSON], [INFO]; з батьком дитини - розлучена. Вказує, що у дитини є певні проблеми зі здоров'ям, а саме: варикозна хвороба лівої нижньої кінцівки, гайморит. Посилається, що лікарями було зазначено, що її дитина потребує планового оперативного лікування; лікарі порадили робити операції донці щодо видалення варикозу у Латвії у клініці, що розташована у м. Рига: саме у цьому центрі практикують методику видалення варикозу, що у подальшому виключає можливість його появи, не залишає шрамів, рубців та є «лагідною» для пацієнта. Стверджує, що в Україні не застосовують таких методик лікування варикозу. Також зазначає, що дитина часто хворіє на гайморит і лікарі радять її оздоровлювати у країнах з підходящим кліматом та на спеціалізованих курортах. Додатково пояснює, що крім того її донька займається у Чернігівській музичній школі № 1 на відділі духових інструментів і вона разом з оркестром, у якому грає, мають намір виїжджати з гастролями за кордон. Стверджує, що неодноразово зверталась до відповідача з приводу отримання дозволу на вивезення дитини як на лікування так і на оздоровлення, але з невідомих їй підстав відповідач надавати такий дозвіл відмовляється. Звертаючись до суду позивач просить, з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с. 33-34), надати дозвіл на виїзд неповнолітньої особи [PERSON], [INFO] за межі України, без згоди та супроводу батька [PERSON], [INFO], для оздоровлення та музичного гастролювання у наступні держави: Турецька Республіка в період з 01 вересня 2014 року по 31 вересня 2014 року; Арабська Республіка Єгипет в період з 01 вересня 2014 року по 31 вересня 2014 року; Республіка Болгарія в період з 01 вересня 2014 року по 31 вересня 2014 року; Російська Федерація в період з 15 червня 2014 року по 14 липня 2014 року; Республіка Білорусь в період з 20 лютого 2014 року по 19 березня 2014 року та з 01 липня 2014 по 31 липня 2014 року; Держава Ізраїль в період з 01 березня 2015 року по 31 березня 2015 року; Угорська Республіка (Угорщина) в період з 25 березня 2015 року по 24 квітня 2015 року; Латвійська Республіка в період з 01 серпня 2014 року по 30 серпня 2014 року; Австрійська республіка в період з 25 березня 2015 року по 24 квітня 2015 року; Румунія в період з 25 березня 2015року по 24 квітня 2015 року; Грецька Республіка в період з 01 липня 2015року по 30 липня 2015 року; Італійська Республіка в період з 25 березня 2015 року по 24 квітня 2015 року; Королівство Іспанія в період з 01 лютого 2015 року по 28 лютого 2015 року; Французька Республіка в період з 25 березня 2015 року по 24 квітня 2015 року; Федеративна Республіка Німеччина в період з 25 березня 2015 року по 24 квітня 2015 року, а також надати дозвіл на вивезення [PERSON], [INFO], на лікування до Латвійської Республіки. Позивач та її представники в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити. В своїх поясненнях посилались на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, в його задоволенні просив відмовити в повному обсязі. Додатково зазначив, що позивач не надала належних доказів, що підтверджують необхідність лікування дитини лише за межами України. Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Додатково зазначив, що позовні вимоги відповідають інтересам дитини. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи: довідку Лікувально-консультативної комісії Чернігівської міської лікарні № 2 від 05 листопада 2013 року № 762 про наявність у [PERSON], [INFO], діанозу варикозної хвороби лівої нижньої кінцівки (а.с. 4), довідку Чернігівської музичної школи № 1 від 06 листопада 2013 року № 79 про те, що [PERSON] навчається у 5 класі на відділі духових інструментів у Чернігівській музичній школі № 1 ім. С. Вільконського (а.с. 6), виписку з історії хвороби [PERSON] (а.с. 8-9), суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. При цьому суд виходить з наступного: На даний час дитина проживає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою вуличного комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради № 44 від 04.11.2013 року (а.с.5) та актом вуличного комітету № 16 від 04.11.2013 року (а.с.7). Суд вважає, що виїзд дитини за кордон з метою оздоровлення та гостролювання буде відповідати її інтересам. Згідно до ч.2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч.3 ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно до п.п.2 п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 «Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України» виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків. В судовому засіданні знайшло підтвердження, що відповідач нотаріально посвідченої згоди на виїзд доньки на пропозицію позивачки не надав. Суд вважає, що виїзд дитини за межі України в супроводі матері з метою оздоровлення та музичного гастролювання без згоди батька буде відповідати її інтересам, а отже слід надати дозвіл на такий виїзд для оздоровлення та музичного гастролювання у наступні держави: Турецька Республіка в період з 01 вересня 2014 року по 31 вересня 2014 року; Арабська Республіка Єгипет в період з 01 вересня 2014 року по 31 вересня 2014 року; Республіка Болгарія в період з 01 вересня 2014 року по 31 вересня 2014 року; Російська Федерація в період з 15 червня 2014 року по 14 липня 2014 року; Республіка Білорусь в період з 20 лютого 2014 року по 19 березня 2014 року та з 01 липня 2014 по 31 липня 2014 року; Держава Ізраїль в період з 01 березня 2015 року по 31 березня 2015 року; Угорська Республіка (Угорщина) в період з 25 березня 2015 року по 24 квітня 2015 року; Латвійська Республіка в період з 01 серпня 2014 року по 30 серпня 2014 року; Австрійська республіка в період з 25 березня 2015 року по 24 квітня 2015 року; Румунія в період з 25 березня 2015року по 24 квітня 2015 року; Грецька Республіка в період з 01 липня 2015року по 30 липня 2015 року; Італійська Республіка в період з 25 березня 2015 року по 24 квітня 2015 року; Королівство Іспанія в період з 01 лютого 2015 року по 28 лютого 2015 року; Французька Республіка в період з 25 березня 2015 року по 24 квітня 2015 року; Федеративна Республіка Німеччина в період з 25 березня 2015 року по 24 квітня 2015 року. У відповідності до п.п. 1-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 8 грудня 1995 р. N 991 "Про затвердження Положення про порядок направлення громадян на лікування за кордон" питання направлення громадян на лікування за кордон порушують обласні, центральні районні (міські) лікарні, які надсилають до МОЗ Автономної Республіки Крим, управлінь (відділів) охорони здоров'я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій детальний витяг з історії хвороби, надрукований у двох примірниках, обгрунтування доцільності лікування за кордоном, а також довідки про склад сім'ї хворого. Рішення про доцільність лікування за кордоном приймається Комісією з питань направлення на лікування за кордон на підставі висновку головного спеціаліста відповідного профілю МОЗ. Відтак, позивачем не надано належного підтвердження надання компетентними установами висновку щодо доцільності лікування неповнолітньої [PERSON] за межами України, а тому в задоволенні позовної вимоги щодо надання дозволу на вивезення [PERSON], [INFO], на лікування до Латвійської Республіки слід відмовити. Згідно приписів ст. 11 ЦПК України справу розглянуто судом в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: partial