Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 20.01.2002 року померла його сестра - [PERSON]. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла її сестра [PERSON], яка одночасно являється і його сестрою та сестрою відповідача і яка постійно проживала по день смерті спадкодавця і вела з нею спільне господарства, вступила в управління спадковим майном та розпорядилась спадщиною після смерті [PERSON] 11.05.2009 року померла [PERSON]. Спадкодавець [PERSON] на день смерті проживала одна. З метою прийняття спадщини він - [PERSON] 01.10.2009 року звернувся із заявою про прийняття спадщини до Глибоцької державної нотаріальної контори. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок не мав змоги у зв'язку з тим, що за життя ні спадкодавець [PERSON], ні спадкодавець [PERSON] документи на житловий будинок не оформили. Крім того, йому стало відомо при зверненні до Глибоцької державної нотаріальної контори, що відповідач [PERSON] теж претендує на спадкове нерухоме майно, оскільки звернувся із відповідною заявою до державної нотаріальної контори. До складу спадкового майна входить нерухоме майно, яке розташоване по вул. Інтернаціональній, 40 в с. Турятка Глибоцького району Чернівецької області та складається з житлового будинку - літ. «А», загальною площею 34,1 кв.м., в тому числі житловою площею 16,2 кв.м., сараїв - літ. літ. «Г», «Д», «Е, «Є», «Ж», літньої кухні літ. «В», колодязя № 1, вимощення № І, огорожі № 2-8, гаража літ. «Б» і літньої кухні літ. «З». З вищевказаних будівель він особисто за власні кошти побудував гараж літ. «Б», літню кухню літ. «З» та літню кухню літ. «В», які є самочинно побудованими спорудами. Враховуючи вищевикладене, просить суд встановити факт будівництва гаражу літ. «Б», літньої кухні літ. «З» та літньої кухні літ. «В» ним [PERSON], визнати за ним право власності на 1/4 частку нерухомого майна, яке розташоване по вул. Інтернаціональній, 40 в с. Турятка Глибоцького району Чернівецької області та складається з житлового будинку - літ. «А», загальною площею 34,1 кв.м., в тому числі житловою площею 16,2 кв.м., сараїв - літ. літ. «Г», «Д», «Е, «Є», «Ж», колодязя № 1, вимощення № І, огорожі № 2-8, визнати за ним право власності на будівельні матеріали та конструкції, використані на будівництво ним гаражу літ. «Б», літньої кухні літ. «З» та літньої кухні літ. «В». До суду надійшла позовна заява третьої особи з самостійними вимогами [PERSON] до [PERSON] сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в якій він - [PERSON] посилається на те, що позивач за первісним позовом [PERSON] є його дядьком, а відповідач за первісним позовом [PERSON] є його батьком. У 2001 році [PERSON] заповіла йому все своє майно, тобто 1/2 частину нерухомого майна, яке розташоване по вул. Інтернаціональній, 40 в с. Турятка Глибоцького району Чернівецької області, а тому просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частку нерухомого майна, яке розташоване по вул. Інтернаціональній, 40 в с. Турятка Глибоцького району Чернівецької області та складається з житлового будинку - літ. «А», загальною площею 34,1 кв.м., в тому числі житловою площею 16,2 кв.м., сараїв - літ. літ. «Г», «Д», «Е, «Є», «Ж», літньої кухні літ. «В», колодязя № 1, вимощення № І, огорожі № 2-8 та на 1/2 частку будівельних матеріалів та конструкцій, використаних на будівництво гаража літ. «Б» і літньої кухні літ. «З», які розташовані по вул. Інтернаціональній, 40 в с. Турятка Глибоцького району Чернівецької області, визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частку нерухомого майна, яке розташоване по вул. Інтернаціональній, 40 в с. Турятка Глибоцького району Чернівецької області та складається з житлового будинку - літ. «А», загальною площею 34,1 кв.м., в тому числі житловою площею 16,2 кв.м., сараїв - літ. літ. «Г», «Д», «Е, «Є», «Ж», літньої кухні літ. «В», колодязя № 1, вимощення № І, огорожі № 2-8 та на 1/4 частку будівельних матеріалів та конструкцій, використаних на будівництво гаража літ. «Б» і літньої кухні літ. «З», які розташовані по вул. Інтернаціональній, 40 в с. Турятка Глибоцького району Чернівецької області. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Глибоцького району Чернівецької області в судове засідання не зявився, однак від нього до суду надійшла заява, в якій просить розглянути справу без представника сільської ради. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні просив суд відмовити [PERSON] в задоволенні його позовних вимог щодо визнання за останнім права власності на гараж літ. «Б», літню кухню літ. «З» та літню кухню літ. «В», так як вказані будівлі ніколи не були його власністю і не можуть йому належати. Позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву [PERSON] підтримав у повному обсязі. Позовні вимоги [PERSON] визнав частково в частині визнання за ним права власності на 1/4 спірного майна. Свідки по справі [PERSON] і [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що працювали на будівництві господарських споруд на прохання [PERSON] Останній гроші за роботу не платив. Власниками господарства були сестри [PERSON]. Вони також допомагали в будівництві, готували їжу тощо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він на прохання [PERSON] доставляв гравій та пісок, при цьому останній розраховувався за це з ним. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що сестри [PERSON] говорили їй про те, що спадкове майно повинно залишитись їхньому братові [PERSON] Вислухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, а позовна заява третьої особи з самостійними вимогами [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. Так, згідно свідоцтва про смерть серії І-МИ № 075169 [PERSON] померла 20.01.2002 року в с. Турятка Глибоцького району Чернівецької області. Згідно погосподарської книги домогосподарства по вул. Інтернаціональній, 40 в с. Турятка Глибоцького району Чернівецької області, членами даного господарства є [PERSON] та [PERSON]. Суспільна група господарства колгоспний двір. Відтак, станом на 15.04.1991 року [PERSON] та [PERSON] належало по 1/2 частині вказаного господарства. Відповідно до заповіту від 25 вересня 2001 року [PERSON] все своє майно, яке на день смерті буде їй належати, заповіла племіннику [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВКС №460644, спадкоємцем зазначеного в заповіті в цілому майна [PERSON], яка померла 20 січня 2002 року є [PERSON]. Спадкове майно, на яке у вказаній частці видано це свідоцтво, складається з майнового паю, що перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ТзОВ «Світанок» села Турятка Глибоцького району Чернівецької області, належного [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства ТзОВ «Світанок», відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, в управління спадковим майном в установлений законом 6-ти місячний строк для прийняття спадщини вступив [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії І-МИ № 064759 [PERSON] померла 11.05.2009 року в с. Турятка Глибоцького району Чернівецької області. Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов померлої [PERSON], остання проживала одна. Відповідно до заяви [PERSON] до Глибоцької державної нотаріальної контори Чернівецької області, останній прийняв спадкове майно після смерті [PERSON]. Крім нього спадкоємцем є [PERSON]. Відповідно до заяви [PERSON] до Глибоцької державної нотаріальної контори Чернівецької області, останній прийняв спадкове майно після смерті [PERSON]. Згідно ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно технічного паспорта на житловий будинок №40 по вул. Інтернаціональній в с. Турятка Глибоцького району Чернівецької області, гараж літ. «Б» та літня кухня літ. «З» збудовані самочинно. З п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво, до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Згідно висновку будівельно технічного дослідження №1297, проведеного експертом СП «Західно-Українського Експертно-Консультативного Центру, забудова житлового будинку зі всіма будівлями та спорудами господарського призначення за адресою: вул. Інтернаціональній, 40, с. Турятка Глибоцького району Чернівецької області проведено з дотриманням державних будівельних, протипожежних, санітарних норм і подальша їх експлуатація за призначенням можлива. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» різні господарські будівлі (ліні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Як вбачається зі змісту п. 4 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» участь у будівництві інших осіб, крім забудовника, не створює для них права приватної власності на жилий будинок, крім випадків, коли це передбачено законом. Згідно зі статтями 16 і 17 Закону України "Про власність", таке право, зокрема, виникає, коли будівництво велось подружжям в період шлюбу - жилий будинок у зв'язку з цим є їх спільною сумісною власністю, або велось за рахунок спільної праці членів сім'ї - жилий будинок стає їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними. Інші особи, які приймали участь у будівництві жилого будинку (його купівлі) не на підставі угоди про створення спільної власності, яка відповідає законодавству, вправі вимагати не визнання права власності на будинок, а відшкодування своїх затрат на будівництво (купівлю будинку), якщо допомогу забудовнику (покупцю) вони надавали не безоплатно. Таке ж право за цих умов належить членам сім'ї власника жилого будинку, якщо вони приймали участь лише у будівництві підсобних будівель (літньої кухні, сараю, тощо) і підсобних приміщень або коли їх затрати на ремонт жилого будинку перевищували покладений на них ст. 156 ЖК обов'язок. З огляду на викладені вище обставини, суд вважає безпідставними доводи представника позивача [PERSON] про те, що саме останній є забудовником, а як наслідок - і власником, самочинно збудованих літніх кухонь та гаража, оскільки їх забудова проводилась на території домогосподарства, що належало сестрам [PERSON] та без будь-яких дозвільних документів. При таких обставинах суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, а позовна заява третьої особи з самостійними вимогами [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 120-123, 524, 534, ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 319, 328, 376, 1216-1223, 1262, 1268 ЦК України,

Outcome: partial