Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

28 серпня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову [PERSON] посилався на те, що 21 жовтня 2000 року виконавчим комітетом Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між ним та відповідачем, актовий запис № 26, який 20 квітня 2018 року був розірваний Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначив, що син проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не цікавиться його долею та здоров`ям. Наразі відповідач повторно уклала шлюб, змінила прізвище на Лендел. В зв`язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просив суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 20 вересня 2019 року відкрите провадження у справі. Ухвалою суду від 13 листопада 2019 року уточнене прізвище відповідача у справі. Ухвалою суду від 09 грудня 2019 року закрите підготовче провадження у справі, справа призначена до розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, просив суд задовольнити заявлені ним вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. Крім того, надала на адресу суду відзив, згідно якого, посилаючись на приписи ст. 182 СК України, просила врахувати обставини, що вона наразі знаходиться у відпустці по догляду за дитиною [PERSON] , [INFO] , до досягнення дитиною трирічного віку та просила суд на підставі ч. 1 ст. 197 СК України відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами, враховуючи вище обставини, оскільки єдиним її доходом є виплата при народженні дитини. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 21 жовтня 2000 року виконавчим комітетом Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис № 26, який 20 квітня 2018 року був розірваний Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 22 січня 2002 року. Встановлено, що дитина проживає разом з батьком [PERSON] та знаходиться на його утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім`ї № 3568 від 13 серпня 2019 року та не заперечувалося відповідачкою. Згідно до ст.ст.180,181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] [INFO] народила дочьку - [PERSON] , батьками дитини є [PERSON] та відповідачка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 26 липня 2019 року. У відповідності до довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпроммінерал» від 29 жовтня 2019 року відповідачка [PERSON] на підставі наказу № 47/К від 20.09.2019 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 23.09.2019 року. За період відпустки за [PERSON] зберігається її посада головного бухгалтера, оклад якої складає 4 820,00 грн. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17 травня 2017 року № 2037-VIII, який набув чинності 08 липня 2017 року були внесені зміни до частини 2ст. 182 СК України, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ч. 1,2ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатною, вона має на утриманні ще одну дитину - [PERSON] , [INFO] , перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Судом також досліджені платіжні доручення, надані відповідачем, згідно яких [PERSON] здійснювала перерахування на картковий рахунок сина [PERSON] , а саме: 27.08.2019 року в сумі 100,50 грн.; 09.07.2019 року в сумі 1306,53 грн.; 20.06.2019 року в сумі 502,51 грн.; 17.05.2019 року в сумі 1050,00 грн.; 15.04.2019 року в сумі 1050,00 грн.; 06.03.2019 року в сумі 1040,00 грн.; 21.12.2018 року в сумі 1000,00 грн.; 15.11.2018 року в сумі 1000,00 грн.; 03.10.2018 року в сумі 1150,00 грн.; 06.08.2018 року в сумі 1000,00 грн.; 19.01.2019 року в сумі 1000,00 грн. та 05.06.2018 року в сумі 200,00 грн. Таким чином, з моменту розірвання шлюбу [PERSON] нерегулярно, але надавала матеріальну допомогу на утримання сина. Як зазначалося вище, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Оскільки позивачем не надано доказів сум заробітку (доходу) відповідача, суд позбавлений можливості визначити, чи має відповідач достатній заробіток (дохід). В зв`язку з наведеним та з урахуванням встановлених вище обставин, суд вважає, що розмір аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] на користь позивача повинен становити 1/6 частку доходів відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 28 серпня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] включно, в зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Як зазначалося вище, відповідач [PERSON] у відзиві просила на підставі ч. 1 ст. 197 СК України, відстрочити або розстрочити їй сплату заборгованості. Частиною першою статті 197 СК України передбачено, що з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. В той же час, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються у порядку, передбаченим розділом VI ЦПК України. Так, статтею 435 ЦПК України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Отже, питання щодо відстрочення і розстрочення сплати заборгованості та виконання рішення може бути розглянуто судом після набрання рішенням законної сили та лише на стадії виконання судового рішення за заявою сторони, і не може бути розглянутим при ухваленні рішення про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладено та

Outcome: partial