Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

24.05.2017 року [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ТОВ «Поділля Агроінвест» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі. Позов мотивований тим, що відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого Хмільницькою районною державною адміністрацією позивачу, на праві приватної власності, належить земельна ділянка площею 3,2088 га., кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Терешпільської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Вказану земельну ділянку позивач, відповідно до договору оренди укладеного 03.03.2011 року із ЗАТ «Поділля», правонаступником якого є ТОВ «Поділля Агроінвест», та зареєстрованого відділом Держкомзему, передав в оренду строком на 10 років. Відповідно до п.п. 4.1, 4.3 вказаного договору оренди, відповідач зобов'язався сплачувати орендну плату за кожен рік користування земельною ділянкою в розмірі 9% від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки, визначеної відповідно до законодавства, не пізніше 31 грудня кожного року. Пунктом 4.2 договору визначено, що обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахування індексації на дату її виплати. Враховуючи часткову невиплату орендної плати за вищевказані роки, невиконання відповідачем умов договору позивач, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить розірвати договір оренди земельної ділянки від 03.03.2011 року та стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 5046,55 грн., а також судові витрати. Ухвалою суду від 15.06.2017 року ТОВ «Колос-Поділля» було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися. Від представника позивача надійшла заява, в якій він просить розглянути справу за його відсутності , а також зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Поділля Агроінвест» та третьої особи ТОВ «Колос-Поділля» надав суду заяву із проханням розглядати справу у його відсутність та зазначає, що позов визнає лише в частині стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 1974,25 грн. 15.06.2017 року від представника відповідача надійшло письмове заперечення в якому він просить частково відмовити в задоволенні позовних вимог, мотивуючи свою позицію, тим що позивачу частково була виплачена орендна плата, таким чином, заборгованість з 2014 по 2016 роки становить 1974,25 грн. Зважаючи на це відповідач зазначає, що часткова невиплата орендної плати не є істотним порушенням умов договору та достатньою підставою для його розірвання. Також відповідач не вбачає систематичності порушення умов договору. Відповідно до п. 4.7 договору встановлено, що у разі невнесення орендної плати у строки визначені цим договором, справляється пеня в розмірі 0,1 % несплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ за період, за який нараховується пеня, відповідач вважає, що не можна одночасно застосовувати штраф, пеню та 3% річних з інфляційними витратами за одне порушення грошового зобов'язання, а тому просить відмовити в частині стягнення з відповідача інфляційних витрат та 3% річних. У відповідності до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого Хмільницькою районною державною адміністрацією, позивачу, на праві приватної власності, належить земельна ділянка площею 3,2088 га., кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Терешпільської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Вищевказану земельну ділянку позивач згідно договору оренди земельної ділянки, укладеного 03 березня 2011 року та зареєстрованого 06.06.2011 року відділом Держкомзему у Хмільницькому районі Вінницької області за № 052480004001204 передав в оренду строком на десять років ЗАТ «Поділля» правонаступником якого в процесі реорганізації є ТОВ «Поділля Агроінвест». Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами, а згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Відповідно до п. 4.1. та 4.3. договору оренди земельної ділянки, відповідач зобов'язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати 9% від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки, визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, не пізніше 31 грудня кожного року. Однак в порушення умов договору відповідач систематично ухилявся від виплати орендної плати в розмірі зазначеному в договорі, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість по орендній платі: за 2014 рік - 3362,25 грн., за 2015 рік - 5306,86 грн., за 2016 рік - 305,14 грн., всього 8974,25 грн. Згідно довідки ТОВ "Колос-Поділля" від 14.06.2017 року, [PERSON] було виплачено орендну плату за 2014-2016 роки, зокрема в 2014, 2015 роках по 4433 грн., в 2016 році-11400 грн., заборгованість за 2014-2016 роки виплачена 24.02.2017р - 7067,76 грн. Враховуючи вказану виплату заборгованість становить 1906,49 грн. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-146 цс12, систематичність несплати орендної плати є підставою для розірвання договору оренди. Приписи ст. 625 ЦК України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов'язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили іншого розміру процентів річних. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 р. у справі 6-42цс11). Слід враховувати, що, попри подібність правової природи ч. 3 ст. 549 ЦК України (щодо сплати пені) та ст. 625 цього Кодексу (щодо сплати трьох процентів річних), які в обох випадках застосовуються як відповідальність за порушення грошового зобов'язання, ці правові норми є різними за своєю правовою природою. Таким чином твердження відповідача, що у разі застосування судом вимог ст. 625 ЦК України, товариство буде нести подвійну відповідальність за неналежне виконання умов договору оренди земельної ділянки, є безпідставним. Таким чином у зв'язку з несвоєчасним виконання грошових зобов'язань за договором оренди, укладеним з позивачем, відповідач має сплатити: по заборгованості за 2014 рік - за два роки 3% річних в сумі 201,74 грн.; по заборгованості за 2015 рік - 3% річних за один рік в сумі 159,21 грн. Разом з цим по заборгованості за 2014 рік - знецінення боргу в зв'язку з інфляцією (індекс інфляції за 2015 рік становить 143,3%, за 2016 рік 112,4%) складає 2053,30 грн.; по заборгованості за 2015 рік - знецінення боргу в зв'язку з інфляцією (індекс інфляції за 2016 рік 112,4%) становить 658,05 грн. Всього за 2014-2016 роки заборгованість складає 5046,55 грн. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, оскільки позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі в розмірі 1974,25 грн., однак враховуючи виплату від 24.02.2017 року заборгованість по орендній платі становить 1906,49 грн., а всього з урахуванням 3% річних та інфляційних заборгованість становить 4978,79 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню документально підтверджений розмір судових витрат.

Outcome: partial