Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

17.10.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за аліментами і неустойки (пені) на несплачені аліменти. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30 червня 1994 року між позивачкою і відповідачем був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON]. На підставі рішення Кіровського районного суду м. Донецька шлюб між позивачкою і відповідачем був розірваний Кіровським відділом РАЦС м. Донецька 28 березня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Рішенням Кіровського районного суду м. Донецька від 17 травня 1996 року з [PERSON] стягнено аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення повноліття. Однак, [PERSON] аліменти на утримання сина з 1996 року виплачує не регулярно і не в повному обсязі. У зв'язку з чим станом на 20.09.2010 року заборгованість по сплаті аліментів становить 17 999 гривень, 52 копійки. Що підтверджується довідкою - розрахунком заборгованості з виплати аліментів начальника ВДВС Кіровського РУЮ м. Донецька. З вересня 2010 року по 28.02.2013 року відповідач щомісячну суму аліментів на утримання неповнолітнього сина також виплачував нерегулярно і не в повному обсязі. Так, за вказаний період підлягало до виплати аліментів 8704 гривень 10 копійок. Фактично відповідачем виплачено аліментів в сумі 6300 гривень. Заборгованість по аліментах за вказаний період часу становить 2404,19 грн. Що також підтверджується довідкою - розрахунком заборгованості по аліментах начальника ВДВС Кіровського РУЮ м. Донецька. Таким чином, загальна сума заборгованості з виплати аліментів відповідачем на утримання неповнолітнього сина [PERSON] становить: 17999.52 + 2404,19 = 20403,71 грн. Також, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки в розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з 20.09.2010 року по 28.02.2013 року. Належну їй до виплати суму заборгованості по аліментах відповідач виплачувати відмовляється. ВДВС Кіровського РУЮ м. Донецька також не має можливості примусово стягнути з відповідача належну позивачці до виплати суму заборгованості по аліментах. З причини того, що 28.02.2013 року син досягне повноліття. У зв'язку, з чим позивачка просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість з виплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в сумі 20403 гривні 71 копійки і неустойку (пеню) на несплачені аліменти в сумі 1022 гривні (а.с. 2-3). В ході розгляду справи 02.04.2014 року [PERSON] змінила позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] неустойки (пені) на прострочені аліменти та просила суд стягнути з відповідача за період з 20.09.2010 року по 28.02.2013 року у сумі 21257,87 гривні (а.с. 94-95). 13.11.2013 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості по аліментам (а.с. 23-24). Зазначивши, що не погоджується з нарахуванням неустойки. Обґрунтовує це тим, що згідно із ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження»: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, відшкодування шкоди у зв'язку із втратою годувальника та збитків чи шкоди, заподіяних злочином, встановлюється розмір відрахувань - п'ятдесят відсотків. Відповідно до розрахунку неустойки, наданої позивачкою, відповідачем переплачено аліментів на суму 1497,27гривень. Тобто неустойка в даному випадку не може застосовуватись, так як наступні відрахування по аліментах автоматично покривали існуючу заборгованість та неустойку до неї. Крім того, з 2007 року у [PERSON] стало погіршуватись здоров'я, із цього року він тривалий час тяжко хворіє, що підтверджується доданими до справи копіями медичних документів, згідно яких в нього діагностовано: правостороння інтрафорамінальная грижа диска L4-L5 до 0,6 см с компресією правого корешку L5, лівостороння постеоролатеральна грижа диску L5-81 - до 0,55см. Визначається протрузія диску L3-L4 - до 0,2см. вкінці. Визначається стовщення задньої поздовжньої зв'язки, на рівні замикальних пластинок візуалізуються остеофіти, в дуго-отросчатую зчленуваннях - артрозних зміни у вигляді їх гіпертрофії, наявність остеофітів на рівні суглобових поверхонь. Остеохондроз поперекового відділу хребта. Деформуючийспондилоартроз, спондильоз. Грижі L4-L5 дисків. Протрузія диска LЗ- L4 Згідно консультативного висновку Донецького обласного протипухлинного центру відповідачу встановлено діагноз: остеохондроз поперекового відділу хребта з помірно вираженим больовим, корешковим симптомом. Відповідач страждає хронічним вертеброгенним попереково-крестцовим радикулітом в стадії затихання та загострення з легким больовим мишечно-тонічним симптомом. Йому протипоказана тяжка фізична праця, тривале перебування у фізіологічно невигідних позах, несприятливих метеоумовах. Для підтримання стану свого здоров'я відповідач змушений постійно лікуватись та проходити діагностику. Стан здоров'я відповідача не дозволяє йому ані працевлаштуватися, ані сплатити всю суму заборгованості по аліментах. Відповідач перебував у Центрі зайнятості населення, але йому пропонувалась некваліфікована фізична робота, яку він в силу стану свого здоров'я не має можливості виконувати. У зв'язку, з чим [PERSON] просить звільнити його від сплати заборгованості за аліментами у зв'язку із тяжким станом здоров'я. Позивач за первісним позовом [PERSON], у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, надавши пояснення аналогічні вищевикладеним та просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Зустрічній позов не визнала. У останнє судове засідання не з'явилась надавши заяву про слухання справи без її участі за вх. № 8827 від 23.04.2014 року. Представник позивача [PERSON], у судових засіданнях, підтримала позовні вимоги [PERSON] та викладену в позові правову аргументацію. Проти задоволення зустрічного позову заперечила з підстав зафіксованих засобами технічної фіксації процесу. У останнє судове засідання не з'явилась про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідач за первісним позовом [PERSON], в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. У судових засіданнях представник відповідача [PERSON] первісний позов не визнала, посилаючись на те, що заборгованість за аліментами утворилася не з вини [PERSON], а у зв'язку з погіршенням стану його здоров'я, вказана заборгованість невірно порахована державним виконавцем і включає до себе вже стягнуту з відповідача суму боргу, просила застосувати позовну давність та відмовити у задоволені позову. Зустрічний позов підтримала у повному обсязі з підстав та правової аргументації викладеній у позові. У останнє судове засідання не з'явилась надавши заяву про слухання справи без її участі за вх. № 8816 від 23.04.2014 року. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) встановив наступне. Рішенням Кіровського районного суду м. Донецька від 17.05.1996 року ( справа № 2-1239) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 14 частини всіх видів заробітку до його повноліття. Однак, [PERSON] аліменти на утримання сина з 1996 року виплачує не регулярно і не в повному обсязі. Як вбачається з довідки - розрахунку заборгованості з виплати аліментів виданої ВДВС Кіровського РУЮ м. Донецька, станом на 20.09.2010 року заборгованість по сплаті аліментів становить 17 999 грн. 52 копійки. З 20 вересня 2010 року по 28 лютого 2013 року нараховані аліменти в сумі 8704 грн. 10 копійок, фактично відповідачем виплачено аліменти в сумі 6300 грн. (а.с. 10, 88 -91) Рішення Кіровського районного суду м. Донецька від 27.07.2008 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] неустойки за прострочення сплати аліментів у розмірі 1000 гривень та заборгованості по аліментам у розмірі 7801, 71 грн. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 11.12.2008 року скасовано рішення Кіровського районного суду м. Донецька від 27.07.2008 року в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] неустойки за прострочення сплати аліментів у розмірі 1000 гривень та заборгованості по аліментам за період з 01.09.2007 року по 27.06.2008 року у сумі 3 118 грн. 90 коп. Таким чином, за рішеннями судів з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] заборгованості по аліментам на суму 4682.81 грн. Тобто, загальна сума заборгованості з виплати аліментів відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] становить: (17999.52 грн. + 8704,10 грн. - 6300 грн.) - 4682.81 грн. = 15720.9 грн. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 18 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року), закріплює, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми сплачених аліментів за кожен день прострочення. Матеріали справи свідчать, що загальний розмір неустойки (пені) у зв'язку з простроченням сплати аліментів за період з 20 вересня 2010 року по 28 лютого 2013 року складає 21 257 гривень 87 копійок (а.с. 95). 13.11.2013 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості по аліментам (а.с. 23-24). Зі змісту якої вбачається, що [PERSON] спірна заборгованості за аліментами почала виникати з 2007 року, оскільки у зв'язку з хворобою він не мав можливості у повному обсязі виплачувати аліменти на дитину. Судом встановлено, що з 20.12.2007 року у [PERSON] діагностовано: правостороння інтрафорамінальная грижа диска L4-L5 до 0,6 см с компресією правого корешку L5, лівостороння постеоролатеральна грижа диску L5-81 - до 0,55см. Визначається протрузія диску L3-L4 - до 0,2см. вкінці. Визначається стовщення задньої поздовжньої зв'язки, на рівні замикальних пластинок візуалізуються остеофіти, в дуго-отросчатую зчленуваннях - артрозних зміни у вигляді їх гіпертрофії, наявність остеофітів на рівні суглобових поверхонь. Остеохондроз поперекового відділу хребта. Деформуючийспондилоартроз, спондильоз. Грижі L4-L5 дисків. Протрузія диска LЗ-L4 ( а.с. 25-35). Згідно консультативного висновку Донецького обласного протипухлинного центру відповідачу встановлено діагноз: остеохондроз поперекового відділу хребта, деформірующий спондилоартроз, спондильоз, грижа дисків L4-L5 дисків. Протрузія диска LЗ-L4 (а.с. 33). З матеріалів справи вбачається, що в перше біль у спині під час проходження служби в Збройних силах. Загострення хвороби спостерігається з листопада 2007 року. Згідно довідки № 36 від 24.03.2008 року Центральної міської клінічної лікарні №1 відповідач знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні з 16.01.2008 року по 04.02.2008 року (а.с. 32), а потім переведений на амбулаторне лікування і перебував на лікуванні до 25.03.2008 року (а.с. 26). Визначаючи обсяг та межі відповідальності боржника при утворенні заборгованості, суд враховує, що відповідно п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Згідно ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України, суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище [PERSON] та те що відповідач тривалий час через хворобу знаходився на лікарняному, суд вважає за можливе відповідно до приписів ст.ст. 196, 197 СК України зменшити розмір неустойки у зв'язку із простроченням ним сплати аліментів до 10 000 (десять тисяч),00 гривень, за період з 20.09.2010 року по 28.02.2013 року, та частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, визначивши розмір заборгованості [PERSON] за аліментами на користь [PERSON] у сумі 11757.26 гривень (одинадцять тисяч сімсот п'ятдесят сім гривень 26 копійок). Що стосується доводів представника відповідача про необхідність застосування при визначенні розміру пені позовної давності, то суд вважає їх безпідставними, оскільки відповідно до ч.1 ст.20 СК до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків передбачених ч.2 ст.72, ч.2 ст.129, ч.3 ст.138, ч.3 ст.139 цього Кодексу, а тому на правовідносини, які регулюються ст. 196 СК України, не поширюється дія норм ЦК про позовну давність. Згідно ч. 3 ст.. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має майновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Тому відповідно до ст.. 6 Закону України «Про судовий збір», ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 229(двісті двадцять дев'ять) гривень 40 копійок. На підставі викладеного ,

Outcome: partial