Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

10 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 2010 року. Від проживання з відповідачем є неповнолітній син - [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого відповідач записаний батьком. З вини відповідача їхні шлюбні стосунки фактично припинились з початку 2014 року, відтоді сторони стали проживати окремо. Дитина перебуває на утриманні позивача. Відповідач ніякої матеріальної допомоги доньці не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Про інші стягнення за виконавчими документами з відповідача позивачу не відомо. В інтересах дитини позивач буде вимушена влаштувати його до загальноосвітніх секцій, на навчання в музичній школі та на вивчення іноземних мов, відвідування спортивних секцій та наймати репетиторів, але це потребує додаткових фінансових витрат, пов'язаних з придбанням необхідного одягу, інструментів, оплати за навчання, в зв'язку з чим позивач не має матеріальної можливості надати дитині те навчання для всебічного розвитку дитини, що необхідно знадобиться йому в подальшому. Просила суд: 1. стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітнього сина- [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 10 квітня 2014 року до досягнення дитиною повноліття; 2. відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу встановлених Законом. До початку судового засідання сторони подали до суду заяви про слухання справи у їх відсутність, відповідач позовні вимоги визнав (а.с.8-9). На підставі ч.2 ст.158 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, тому на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого відповідач записаний батьком за його згодою(а.с.4). Згідно ст.ст.180-183 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України на відповідача слід покласти витрати по сплаті судового збору в дохід держави, оскільки позивачка згідно п.1 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від 08.07.2011 року звільнена від сплати судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial