Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, який підтримав в судовому засіданні, про придбанням у приватного підприємця [PERSON] 18 січня 2015року приблизно о 12 год. планшету А07000 марки «Nomi» вартістю 1600грн та чохол до нього за 180грн.. Під час пакування товару відповідач завірила його про вкладений до посібника користувача чеку на проданий товар та не повідомила про відсутність в даному товарі функції SIM карти. Після перевірки планшету вдома виявилось, що у планшеті відсутня функція SIM карти, відсутній чек з датою та вартістю проданого товару, а гарантійний талон заповнений 2014 роком. 19.01.2015року він попрохав свою матір та дівчину, [PERSON], яка була присутньою під час купівлі товару, повернути планшет до магазину та отримати гроші за нього, так як відсутня необхідна для нього функція. Відповідач погодилася віддати гроші за планшет, але пізніше, 21.01.2015року у зв*язку із відсутністю на даний час у неї такої кількості грошей. 21.01.2015року він сам пішов до магазину , але відповідач вже відмовилася взагалі повертати йому гроші придбаний у неї товар, мотивуючи тим, що товаром вже користувалися, з чим він не погоджується, так як планшет був запакований, не знята захисна плівка, тим паче, що користуватися планшетом він не міг за відсутністю у нього необхідного підключення інтернету. Дану розмову він записав на свій диктофон, який надав до суду для прослуховування. Просить розірвати договір купівлі- продажу планшету та стягнути з відповідача вартість придбаного планшету 1600грн та чохла до нього в сумі 180грн, та стягнути моральну шкоду в сумі 300грн , так як він пережив душевні страждання у зв*язку із придбанням неякісного товару, що стало підставою звернення до суду . Відповідач [PERSON] пояснила в суді, що є приватним підприємством, реалізацією мобільних телефонів, планшетів та аксесуарів до них займається протягом 10 років. Позовні вимоги не визнала в повному обсязі, вказуючи, що позивача як покупця не пам*ятає, можливо і продала йому планшет, однак лише той, що він замовив через неї, так як іноді до неї звертаються з даним проханням. А якщо він замовив через неї, то повинен і ознайомитися з функціями, які були у планшеті. В гарантійному талоні стоїть дата продажу листопад 2014року, печатка не її, тому просить в задоволенні позову відмовити. Свідок [PERSON] пояснила в суді, що була присутньою 18 січня 2015 року при купівлі позивачем планшету саме в магазині у відповідача .В магазині вони переглянули товар, вибрали цей планшет. При купівлі відповідач на питання позивача про чек на планшет та гарантійний талон вказала, що всі необхідні документи вона вже вложила до коробки з товаром. Вони не придали цьому уваги, повіривши продавцю. Наступного дня позивач її попросив разом з його матір*ю сходити до відповідачки та замінити товар або повернути гроші. Відповідач погодилася повернути їм гроші, але 21.01.2015року , оскільки не мала при собі їх. Однак 21.01.2015року відповідач передивилася планшет та взагалі відмовилася його приймати назад, вказуючи, що ним користувалися. Вислухавши пояснення позивача , відповідача, свідка, прослухавши аудіозапис ,наданий позивачем в якості доказу, дослідивши письмові докази суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково з наступних підстав. Згідно до ст. 10,11 ,60 ЦПК України сторони та інші особи, які приймають участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з положенням, передбаченим ст. 60 ЦПК, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. Указане правило діє, якщо в нормах матеріального права немає вказівки про перерозподіл обов'язків доказування. Згідно з п. 22 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживача" від 12.05.1991 року із змінами та доповненнями № 1023-XII споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Відповідно до вимог ст.. 5,8 Закону України №1023-ХІІ продавець зобов*язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Про факт придбання, замовлення товарів (послуг) у звичайний спосіб засобом доказування є розрахунковий документ - квитанція, товарний чи касовий чек, квиток, талон, ін. (пп. 7 ч. 1 ст. 1 Закону № 1023-XII); письмовий правочин; стосовно товару на який встановлено гарантійний строк - технічний паспорт чи інший документ, що його замінює, з позначкою про дату продажу (п. 11 ст. 8 Закону № 1023-XII). У п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 р. № 5 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» роз'яснено, що вимоги можуть заявляти споживачі, які мають на товари квитанцію, товарний чи касовий чек або інший письмовий документ. Втрата зазначених документів, неодержання їх при придбанні товару чи неможливість їх відновлення не позбавляє споживача права доводити факт купівлі-продажу з допомогою свідків. Тобто, тягар доказування факту придбання, замовлення товарів (послуг) покладається на споживача. В суді встановлено, що 18 січня 2015року позивач придбав у відповідача [PERSON], яка є приватним підприємцем-фізичною особою, що підтвердила в суді особисто відповідач, планшет А07000 марки «Nomi» вартістю 1600грн та чохол до нього за 180грн. Даний факт підтверджений в суді свідком [PERSON], не довіряти якій суду підстав немає. Згідно ст.9 Закону України №1023-ХІІ « Споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром. Якщо на момент обміну аналогічного товару немає у продажу, споживач має право або придбати будь-які інші товари з наявного асортименту з відповідним перерахуванням вартості, або розірвати договір та одержати назад гроші у розмірі вартості повернутого товару, або здійснити обмін товару на аналогічний при першому ж надходженні відповідного товару в продаж. Продавець зобов'язаний у день надходження товару в продаж повідомити про це споживача,який вимагає обміну товару. При розірванні договору купівлі-продажу розрахунки із споживачем провадяться виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів». ? Як доказ того, що спірний предмет був придбаний позивачем саме у відповідача, останній надав суду звукозапис розмови, яка відбулася між ним та відповідачем 21.01.2015року, з якої встановлено, що під час вирішення спірного питання відповідач [PERSON] визнала факт купівлі даного планшету саме позивачем, саме у неділю, поправивши позивача щодо дня тижня, відмовила у прийнятті на обмін у зв*язку із відсутністю тотожного товару на даний час та що в неї не пункт прокату техніки, поправила його щодо терміну гарантії, що саме з 19.11.2014р. протягом 12 місяців діє гарантійний строк на даний планшет, що дату вказує на гарантійному талоні продавець, коли вони замовляли продукцію у Дніпропетровську. Крім того, відповідач відмовила надати позивачу квитанцію про купівлю товару з вказівкою його ціни. Даний звукозапис був прослуханий в судовому засіданні в порядку ст..188ЦПК України у присутності сторін, після чого відповідач заявила про те, що запис може бути змонтований,однак, при цьому клопотань про залучення спеціаліста або про призначення експертизи запису не заявляла. Відповідач, вказуючи про порушення строків звернення до суду з посиланням на дату в гарантійному талоні , наданий позивачем до позову, не врахувала того факту, що дата 19.11.2014року свідчить про дату продажу даного планшету не позивачу, а з підприємства ТОВ «АЛЛО» - інтернет-магазин , який їх реалізовує в мережу салонів по продажу побутової техніки та користувачам особисто, оскільки в талоні не стоїть прізвища покупця ,що є необхідною вимогою при покупці техніки. Як вказав позивач, якби він заказував даний планшет через інтернет, він би не користувався допомогою відповідача, однак даний планшет був в продажі в магазині відповідача серед інших кількох планшетів. У ст.. 21 Закону визначено, що крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано споживачу. ? Відмовляючи позивачу в наданні квитанції про придбання товару, відповідач [PERSON] заявила про відсутність у неї касового апарату в магазині, площа якого менша 20.кв.м., тим самим визнаючи факт продажу товару без передачі споживачу документів, які підтверджують виконання договору купівлі-продажу товару, чим порушила вимоги Закону України « Про захист прав споживача» зі змінами та доповненнями. При вирішенні спорів про захист прав споживача слід ураховувати, що тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов'язання, в тому числі і за спричинену шкоду, лежить на продавцеві (виготівн-икові). В судовому засіданні відповідачем не надано суду жодного доказу в спростування даних, наданих позивачем. На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе позовні вимоги в частині розірвання договору купівлі-продажу планшету та чохла до нього на загальну суму 1780 грн. задовольнити, повернувши при цьому планшет відповідачу. Що стосується вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 300грн, оскільки, як вказав позивач, неправомірними діями відповідача йому було завдано переживань та душевних страждань, внаслідок чого він змушений був приймати заспокійливі засоби, то суд не вбачає підстав для задоволення даної вимоги позову з наступних підстав. Згідно з чинною редакцією п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону № 1023-ХІІ споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. У ст. 1 Закону № 3390-VI поняття шкоди визначено як завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект . Відповідно до ст. 711 ЦК (в ред. Закону № 3390-VI) шкода, завдана майну покупця, та шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю у зв'язку з придбанням товару, що має недоліки, відшкодовується відповідно до положень гл. 82 цього Кодексу. Підстави відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товарів, робіт (послуг), передбачені § 3 гл. 82 ЦК. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що у спорах про захист прав споживачів чинне цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо така завдана майну споживача або шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Оскільки позивачем не надано суду доказів заподіяння придбаним товаром шкоди у вигляді каліцтва, іншим ушкодженням здоров'я , позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Outcome: partial