Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

03 лютого 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому,збільшивши позовні вимоги,просить стягнути з Чернігівської міської лікарні № 2 на свою користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 07.05.2015 по 11.04.2016 у сумі 28\~412,04 грн. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити.Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову.Позивач до суду не зявився, про час і місце розгляду справи оповіщений, про причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення представників сторін та їхніх представників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 06.05.2015 позов [PERSON] до Чернігівської міської лікарні №2 Чернігівської міської ради про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, задоволено частково, визнано незаконним наказ Чернігівської міської лікарні №2 Чернігівської міської ради №181-ос від 19.06.2014в частині звільнення [PERSON],\~завідувача (лікаря-хірурга судинного) відділення серцево-судинної хірургії, з 10.06.2014року від сумісництва на 0,5 посади\~лікаря-хірурга судинного рентгенохірургічного\~блоку цього відділення, у звязку із скороченням штату п. 1 ст. 40 КЗпП України, поновлено [PERSON] на 0,5 посади лікаря-хірурга судинного рентгенохірургічного блоку відділення серцево-судинної хірургії Чернігівської міської лікарні №2 Чернігівської міської ради за сумісництвом з 11.06.2014, стягнуто з Чернігівської міської лікарні №2 Чернігівської міської ради на користь [PERSON] 27569грн.31коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу (обовязкові платежі і податки з даної суми не відраховано), в задоволенні іншої частини позовних вимог [PERSON] відмовлено (а.с. 4-9). Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 07.07.2015 виконання зазначеного судового рішення апеляційної інстанції зупинене до закінчення касаційного провадження у справі. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 23.09.2015 рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 06.05.2015 залишене без змін (а.с. 10-11). Наказом головного лікаря Чернігівської міської лікарні №2 Чернігівської міської ради [PERSON] від 19.10.2015 № 49-од [PERSON] поновлено на 0,5 посади лікаря-хірурга судинного рентгенохірургічного блоку відділення серцево-судинної хірургії Чернігівської міської лікарні №2 Чернігівської міської ради за сумісництвом з 11 червня 2014 року. У звязку з поданням [PERSON] 21.09.2015 особистої заяви та подальшого видання наказу №270-ос від 21.09.2015 про звільнення за власним бажанням, вважати [PERSON] звільненим з 0,5 посади лікаря-хірурга судинного рентгенохірургічного блоку відділення серцево-судинної хірургії Чернігівської міської лікарні №2 Чернігівської міської ради за сумісництвом з 1 жовтня 2015 року. Відповідно до положень ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у звязку з повідомленням про порушення вимог\~Закону України\~"Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Згідно ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. ДовідкоюЧернігівської міської лікарні №2 Чернігівської міської ради від 16.03.2016 № 01-05/360 підтверджується, що заробітна плата за внутрішнім сумісництвом з 06.05.2015 по 01.10.2015 позивачу не нараховувалась (а.с. 73). Відповідно до ст.124 Конституції України та ст.14 ЦПК України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Таким чином, враховуючи, що рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 06.05.2015 про поновлення позивача на 0,5 посади лікаря-хірурга судинного рентгенохірургічного блоку відділення серцево-судинної хірургії Чернігівської міської лікарні №2 Чернігівської міської ради за сумісництвом набрало законної сили з моменту його проголошення та є обовязковим для виконання, суд вважає, що відповідачем безпідставно не виконане судове рішення та не поновлено [PERSON] на зазначеній посаді, у звязку з чим на користь останнього підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу. Разом з тим, на переконання суду, враховуючи видання Чернігівською міською лікарнею № 2 наказу від 19.10.2015 про поновлення позивача на 0,5 посади лікаря-хірурга судинного рентгенохірургічного блоку відділення серцево-судинної хірургії та звільнення його з даної посади з 01 жовтня 2015 року, який незаконним не визнавався, період, за який відповідач повинен виплатити позивачеві середній заробіток, становить з 07 травня по 30 вересня 2015 року 101 робочий день. Крім того, у звязку з виданням зазначеного наказу, постановою заступника начальника Деснянського відділу ДВС Чернігівського міського управління від 09.03.2016 закінчене виконавче провадження з виконання судового рішення про поновлення позивача на роботі (а.с. 70). Доводи відповідача про наявність законних підстав для відмови у поновленні позивача на посаді у звязку із зупиненням ухвалою суду касаційної інстанції виконання рішення суду апеляційної інстанції не заслуговують на увагу, оскільки дана ухвала від 07.07.2015 постановлена лише через два місяці після набрання законної сили рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 06.05.2015, яке залишене без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 23.09.2015, та в даному випадку не може слугувати достатньою підставою для відмови поновленому на посаді працівникові у захисті його права на працю та її оплату. Оскільки згідно довідки Чернігівської міської лікарні №2 Чернігівської міської ради від 08.04.2015 № 01-04/520 середньоденна заробітна плата [PERSON] по роботі за внутрішнім сумісництвом на 0,5 посади лікаря-хірурга судинного рентгенохірургічного блоку складає 120,39 грн., з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» з відповідача на користь позивача належить стягнути 13\~483 грн. 68 коп. (120,39 грн. х 101 роб. день). У звязку з частковим задоволенням позову на 47%, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 259,06 грн.

Outcome: partial