Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод та встановлення порядку зустрічей з дітьми. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив про те, що 13 вересня 2003 року він уклав шлюб з відповідачкою, який 14 жовтня 2014 року розірвано рішенням Шевченківського районного суду. У шлюбі в них народилося двоє дітей: [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]). Діти після розлучення залишилися проживати разом з відповідачкою. До листопада 2014 року він завозив дітей до школи та дитячого садка. На початку листопада 2014 року, відповідачка почала поводити себе незрозуміло та агресивно, що він пов'язує з поділом спільного майна подружжя. Діти почали часто пропускати школу та дитячий садок та позивач практично з ними не бачився та навіть не розмовляв по телефону.Всі його намагання, з моменту розлучення, нормальним, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки відповідачка перешкоджає йому, не бажає його присутності та штучно створює такі обставини через які він не може нормально зустрічатися та навіть переходить до відвертих погроз з донькою. Весь цей час він намагався налагодити нормальний зв'язок із дітьми, приймати участь у їх вихованні, утриманні, розвитку їх здібностей та забезпечувати їх всім необхідним для нормального розвитку та становлення. Його права як батька сьогодні є порушеними. Після чисельних марних спроб вирішити дане питання мирним шляхом він вимушений звернутися в суд із даною позовною заявою. Просить прийняти рішення, яким зобов'язати відповідачку не перешкоджати йому брати участь у вихованні та спілкуванні з дітьми. Визначити наступні способи участі у вихованні дітей: особисте спілкування: побачення два рази на тиждень: у понеділок та середу з 16.00 год. до 20.00 год.; один раз у два тижні проводити вихідні дні повністю - з 17.00 години п'ятниці по 9.00 понеділка. Спільний відпочинок: другу половину літніх канікул діти проводять з батьком; необмежене спілкування з дітьми особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування; в день побачення з дітьми має право забирати дітей з дитсадка/школи особисто. Зобов'язати відповідачку за два дні до дня зустрічі позивача з дітьми надавати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дітей, а у разі настання таких змін, повідомити його про це особисто на наступний день. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позов підтримали з врахуванням висновку органу опіки та піклування та усних уточнень в судовому засіданні. В обґрунтування вимог покликаються на обставини, вказані в позовній заяві. Відповідачка та її представник [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечили, мотивуючи це тим, що відповідачка не заперечує бажання позивача спілкуватися з дітьми та не перешкоджала його участі у вихованні спільних дітей, оскільки вважає, що розірвання шлюбу між подружжям жодною мірою не впливає та не зменшує прав та обов'язків того з подружжя, хто проживає окремо від дітей, щодо їх виховання, матеріального та духовного забезпечення. Зважаючи на те, що [PERSON] не мала можливості забезпечувати зустрічі батька з дітьми у будь-який зручний для нього час на першу його вимогу без попереднього погодження, оскільки це створювало незручності у зв'язку із усталеними режимами дня дітей, позивач звертався із заявою до органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради. Відповідачка не чинить перешкод [PERSON] у спілкуванні та у вихованні дітей та не ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування. Вважають вимоги щодо усунення перешкоди у вихованні дітей такими, що заявлені безпідставно. З часу фактичного погодження органом опіки та піклування способу участі Позивача у вихованні дітей й до його звернення із позовною заявою до суду пройшов нетривалий період часу. Під час погодження запропонованого [PERSON] графіку відвідувань дітей органом опіки та піклування враховано малолітній вік дітей та бажання і пропозиції батьків, які таким графіком були задоволені. Оскільки батько з власної волі бачиться з дітьми несистематично, а лише тоді, коли у нього є відповідне бажання/можливість, з огляду на їх вік та те, що на даний час вони потребують особливої опіки з боку матері, вважає, що на даний час обставини, що були враховані органом опіки та піклування не змінилися, а відтак, запропонований Позивачем порядок участі у вихованні дітей не буде відповідати їх інтересам. Представник третьої особи Василюк Б. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги частково з урахуванням інтересів дітей і висновку Органу опіки та піклування від 23.12.2015 року. Заслухавши пояснення учасників процесу, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Батьками дітей: [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]) є - [PERSON] та [PERSON] - сторони по справі. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами розірвано рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 14 жовтня 2014 року. Сторонипроживають окремо. Діти проживають разом з матір'ю. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплені в ст.150 СК України. Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою крім випадків, коли це право обмежене законом. Відповідно до ч.2,3 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. У свою чергу, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Законом України "Про охорону дитинства" , а саме ч.3 ст.11 передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. У ст.15 вказаного Закону зазначено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства - стаття 7 СК України. Статтею 3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх з відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Суд не вбачає підстав, які б свідчили про негативний вплив батька на виховання малолітніх дітей. Відтак його право на спілкування з дітьми не може бути обмежене. Встановлено, що сторони не могли дійти згоди щодо порядку участі батька у вихованні дітей та спілкуванні з ними. З приводу цього між ними виникали непорозуміння. Суд вважає, що встановлення днів та годин зустрічей позивача з малолітніми дітьми повністю відповідатиме як інтересам батька, так і інтересам дітей, їх праву бачитися та спілкуватися. Згідно висновку органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації № 36-3498 від 23.12.2015 року, даному на запит суду після звернення [PERSON] з цим позовом, визначено за доцільне встановити [PERSON] таке спільне проведення часу з дітьми: понеділок, середа кожного тижня з 16:00 до 20:00 год.; перша, третя субота місяця з 11:00 год. до 15:00 год. без присутності матері дітей; друга, четверта неділя місяця з 11:00 до 15:00 год. без присутності матері дітей; спільне проведення з дітьми відпочинку під час відпустки за попереднім узгодженням з матір'ю. За домовленості зустрічі можуть відбуватися і в інші дні впродовж тижня, не порушуючи звичного режиму життєдіяльності дітей. Представник [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що даний висновок враховує думку та ставлення до батька старшої дитини, яка була заслухана. В судовому засіданні позивач просив суд надати йому можливість бачитися з дітьми у вихідні дні з 11,00год. до 18,00год., на що відповідачка погодилася. Також відповідачка не заперечила проти надання позивачу можливості протягом тижня щороку в серпні з обома дітьми спільно проводити відпочинок. Проте, суд вважає, що надання 7 днів влітку позивачу для спільного відпочинку і оздоровлення дітей є недостатнім та збільшує цей час до 10 днів. При цьому відповідачка повинна бути попередньо проінформована про час та місце відпочинку дітей. Щодо вимог позивача про надання йому можливості один раз на місяць проводити з дітьми вихідні з ночівлею, то суд з врахуванням віку дітей вважає такі передчасними. В судовому засіданні позивачем не доведено чинення відповідачкою йому перешкод в участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними. Тому в задоволенні цієї вимоги суд відмовляє. Водночас, суд вважає за необхідне зобов'язати сторони дотримуватися визначеного в судовому порядку зустрічей батька дітьми. Враховуючи все вищенаведене, суд вважає позовні вимоги такими, які слід задовольнити частково. У зв'язку з частковим задоволенням позову з відповідача слід стягнути в користь позивача частину судового збору в розмірі 243,60 грн. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial