Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

18 червня 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Сокальського районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. 08 січня 2019 року до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що відповідно до підписаної заяви №б/н від 13 жовтня 2008 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Своїм підписом у анкеті-заяві відповідач підтвердив свою згоду, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», викладеними на сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір, який діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. При цьому, якщо протягом даного строку жодна з сторін не проінформує другу про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором у відповідача станом на 28 лютого 2018 року наявна заборгованість у розмірі 116578,70 гривень, яка складається з: 12666,85 гривень - заборгованість за кредитом, 103911,85 - відсотки за користування кредитом за період 13 жовтня 2008 року по 30 грудня 2016 року. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 116578,70 гривень та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак надіслав до суду клопотання, в якому просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи /а. с. № 1/. 17 квітня 2019 року від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив /а.с. 95-102/, в якій вказав, що зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та Тарифах. Таким чином, між Банком та позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить. Щодо ознайомлення відповідача з умовами та правилами надання банківських послуг, то в анкеті-заяві чітко вбачається ознайомлення відповідача зі всіма істотними умовами договору та засвідчено підписом відповідача. Зауважив, що виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами по справі. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контр розрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. З виписки вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, частково погашав заборгованість і знову користувався кредитними коштами, а тому твердження відповідача щодо незнання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи. Крім того, зауважив, що кредитний договір чинний, дія договору пролонгується кожні 12 місяців. А застосування банком в кредитному договорі штрафу та пені не є, на його думку, подвійним притягненням до відповідальності, адже характер правопорушень в даному випадку різний. Вказує на те, що позивач звернувся до суду в межах строку позовної давності - 12.06.2018 року. Просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно повісткою про виклик до суду, врученою батькові [PERSON] для передання відповідачу, а також отримав копію позовної заяви з додатками також через батька /а.с. 66а, 84/. Відповідач надсилав до суду заяву про залучення представника /а.с. 88/, в якій, посилаючись на те, що з 2014 року після ДТП знаходиться в безпорадному стані та не має можливості захищати себе в суді самостійно, просив залучити як законного представника його батька [PERSON] В задоволенні вказаної заяви відповідачу ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області було відмовлено. Право на подачу відзиву на позовну заяву було роз`яснено відповідачу в ухвалі про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду в судовому засіданні /а.с. 50/. Однак в матеріалах справи відзив відповідача відсутній, хоча виходячи зі змісту відповіді на відзив позивача /а.с. 95/, яка міститься в матеріалах справи, відповідач надсилав АТ КБ «ПриватБанк» відзив на позовну заяву. Дослідивши докази в сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що від 13 жовтня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, який представляє собою заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанк, Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку, згідно з яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з розрахунку 360 календарних днів на рік /а.с. 14, 16-21/. Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» /а.с. 15/ передбачені умови кредитування за вказаним кредитним договором, зокрема встановлена базова % ставка в місяць - 3%, тобто 36% річних з розрахунку 360 календарних днів на рік. В виписці порахунках /а.с. 103-111/ вбачається рух коштів по зазначеному картковому рахунку. Як вбачається з копії статуту АТ КБ «ПриватБанк» /а.с. 27 зв./ відповідно до Установчого договору від 06 липня 2000 року та на підставі рішення Установчих зборів акціонерів від 06 липня 2000 року Комерційний банк «ПриватБанк» було реорганізовано шляхом зміни організаційно-правової форми у Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». Згідно з рішенням Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року №519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», яке є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк». Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Своїм підписом у заяві відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку складає між ним та Банком кредитний договір. В п. 2 Умов та правил надання банківських послуг передбачені боргові зобов`язання , а саме, виконання держатель платіжної карти перед Банком обов`язків по Договору про надання банківських послуг, а саме: зобов`язання з повернення кредитних коштів (в тому числі простроченої заборгованості по кредиту і Овердрафта), зобов`язання по оплаті винагороди Банку. Згідно п. 5.7 Правил користування платіжною карткою банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленій банком долі у випадку невиконання Держателем та/або Довіреною особою Держателя своїх боргових і інших зобов`язань за даним договором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушені клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених даним договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми позову. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК України). Згідно зі ст. 526, ст. 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Крім того, згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за вказаним кредитним договором стосовно надання кредиту виконав, а [PERSON] в порушення умов договору зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим у неї перед банком утворилася заборгованість. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Згідно розрахунку заборгованості /а.с. 8-12/ сума заборгованості [PERSON] за кредитом перед АТ КБ «ПриватБанк» станом на 28 лютого 2018 року складає 12666,85 гривень, з якою суд погоджується. Стосовно заборгованості по відсоткам за користування кредитом, вказаної позивачем в розрахунку заборгованості в сумі 103911,85 гривень, суд приходить до такого. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Як видно з п. 28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641 - 642 ЦК або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК. Однак відповідно до заяви, що є невід`ємною частиною договору про надання банківських послуг, процентна ставка по кредитному ліміту узгоджена сторонами 3 % в місяць, тобто 36 % на рік. При підвищенні процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. Пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послуг банк має право проводить зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунку. При цьому банк, зобов`язаний не менше як за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку відповідно до п. 4.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови. Відповідно до п. 4.9 вказаних Умов банк зобов`язаний не менше одного разу на місяць способом, зазначеним в заяві, надавати держателю виписку про стан картрахунку та про проведені за минулий місяць операції по картрахунку. Заява не містить умов про спосіб надання виписку про стан картрахунку. Але банк не надав суду доказів дотримання ним процедури, визначеної п. 5.3 Умов щодо своєчасного сповіщення відповідача у спосіб, передбачений договором, про зміну розміру фіксованої процентної ставки та її нарахування у подвійному розмірі, тому підстав для застосування підвищеної процентної ставки суд не вбачає. Крім того, не можна вважати обґрунтованим і застосування подвійного розміру процентів до простроченої заборгованості, оскільки підстави застосування подвійної процентної ставки до простроченої заборгованості Умовами та правилами надання банківських послуг не передбачені, а також подвійна процентна ставка суперечить змісту статті 1048 ЦК України. До того ж, визначення розміру процентів 116578,70 гривень, або 103911,85 гривень за період з 13 жовтня 2008 року по 30 грудня 2016 року за користування 1211 гривнями кредитних коштів не відповідає меті встановлення процентів та спотворює їх зміст як плати за користування кредитом. Виходячи з вищевикладеного, процентна ставка повинна застосовуватися на рівні 36% річних. Останнє погашення по кредиту було здійснено відповідачем 29 серпня 2015 року в сумі 89,26 гривень. Таким чином розмір заборгованості за процентами за період з 29 серпня 2015 року по 30 грудня 2016 року (в межах заявлених позивачем позовних вимог) складає 489 днів і становитиме 6195,63 гривень (12666,85 гривень тіло кредиту х 36%) : 360 днів х 489 днів), загальний розмір заборгованості за відсотками - 6438,72 гривень (6195,63 гривень + 243,09 гривень). З огляду на викладене, суд вважає, що доведена заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає 19105,57 гривень, в тому числі 12666,85 гривень заборгованість за кредитом; 6438,72 гривень відсотки за користування кредитом за період 13 жовтня 2008 року по 30 грудня 2016 року, яка підлягає стягненню з відповідача. Оскільки, невиконання [PERSON] взятого на себе зобов`язання, потягнуло виникнення заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 19105,57 гривень, порушене право позивача на повернення заборгованості за кредитом та відсотки за користування кредитомпідлягає судовому захисту шляхом часткового задоволення його позову. Щодо посилань представника позивача в позовній заяві на правомірність одночасного застосування банком в кредитному договорі штрафу та пені, суд ставиться до них критично, оскільки позивач не просить стягнути вказані види неустойки з відповідача, а просить стягнути тільки заборгованість за кредитом та заборгованість за відсотками в певний період. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial