Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що на підставі рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 18 травня 2012 року із відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 17% усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 березня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Обставини з часу призначення аліментів змінилися: розмір споживчих цін на товари, необхідні для забезпечення утримання дитини, а також прожитковий мінімум , встановлений для дітей відповідного віку, постійно змінюється у бік підвищення. На даний час матеріальне становище [PERSON] змінилося. Аліментів, які вона отримує від відповідача на дитину не вистачає, їх розмір не є співрозмірним з потребами дитини, тому вона просить суд змінити розмір аліментів, стягуваних із відповідача на її користь на утримання дочки доньки [PERSON] з аліментів в розмірі 17% усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/4 частину від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Та 3551,26 грн. додаткових витрат, понесених позивачем на оплату за [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, натомість подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, натомість подав до суду відзив, в якому позовні вимоги щодо збільшення аліментів не визнав, вказавши, що на даний час має на утриманні шестеро осіб з яких батьки пенсіонери, троє неповнолітніх дітей та сплата аліментів на дочку [PERSON]. На підтвердження чого надав до суду відповідні довідки та довідку про доходи за період з травня по грудень 2017 року включно. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та задоволити позов частково із наступних підстав. Правовідносини, що є предметом спору у справі регулюються сімейним законодавством України. Відповідно до ст. ст.180, 182, 183 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.При цьому за приписом ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] серії І.АМ № 215310 (а.с.5) сторони по справі є батьками дитини, що також підтверджується копією паспорта громадянина України позивача [PERSON] (а.с.4). На підставі рішення Іллінецького районного суду Вінницької області №207/618/2012, від 18 травня 2012 року з відповідача на користь позивача, на утримання доньки вирішено стягувати аліменти в розмірі 17% усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 6). Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходить з того, що відповідно до положень\~статей 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини"\~в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до частини 2\~статті 51 Конституції України,\~статті 180 Сімейного кодексу України\~- батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно Закону України «про Державний бюджет України» на 2018 рік прожитковий мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 1860 грн., з 1 липня 1944 грн., з 1 грудня 2027 грн. Тому, визначаючи розмір аліментів в даній справі судом враховуються в першу чергу інтереси дітей, при цьому судом враховується матеріальний стан як платника аліментів так і особи, на утриманні якої перебувають діти. При цьому визначальним при вирішенні спору суд визнає гарантоване Конституцією за законами України право дитини на належне повноцінне її утримання, мінімального рівня якого наразі обєктивно не може забезпечити розмір стягуваних із батька відповідача у справі аліментів в твердій грошовій сумі по 310 грн. на місяць. В цьому разі, з огляду на недопустимість порушення прав неповнолітніх дітей на забезпечення батьками їх належного утримання, за вимогою позивача слід збільшити розмір аліментів стягуваних із відповідача на користь позивача за рішенням суду. Вирішуючи питання про збільшення розміру аліментів, суд бере до уваги матеріальний стан обох батьків. З огляду на це, суд визнає необхідним змінити розмір аліментів стягуваних із [PERSON] на користь позивача на утримання доньки з аліментів у розмірі 17% усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначивши їх подальше стягнення у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що забезпечить бажаний позивачем рівень утримання дітей. Відповідно до частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Разом із тим додаткові витрати позивача на утримання доньки не можуть бути стягнуті судом на її користь із відповідача, оскільки позивачем не було надано суду належних доказів, які б свідчили про підставність таких позовних вимог. Так, позивачем надано ряд копій касових квитанцій та виписок із медичної картки амбулаторного, стаціонарного хворохого на імя [PERSON], однак дані докази не відповідають вимогам 77-80 ЦПК України щодо їх допустимості та належності. Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за позовною вимогою про стягнення аліментів, судовий збір стягненню з відповідача не підлягає. Відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial