Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

09.02.2015 року на адресу суду надійшов позов [PERSON] в якому позивач зазначала наступне. Позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] 27.03.2010 року. Шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано рішенням Орджонікідзевського районного суду м Запоріжжя від 16.10.2014 року. Від шлюбу з відповідачем народилася дитина - донька [PERSON], [INFO]. Донька проживає разом із позивачем і на утриманні позивача. Відповідач - батько дитини матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. У зв'язку із чим, позивач просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі ? частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дати подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, аліменти на свою користь у розмірі 1/6 частина від доходу щомісячно до досягнення донькою трирічного віку, допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць . До початку слухання справи позивач [PERSON] позов уточнила та просила суд стягнути з [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 365 грн. і, наполягала на позовних вимогах, просила суд задовольнити їх та розглядати позов у її відсутність. Відповідач до судового засідання не з'явився, та місце розгляду справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку, від нього надійшла заява про слухання справи у його відсутність не заперечує проти стягнення аліментів у твердій грошовій суми . Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача та відповідача, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 27.03.2010 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], що підтверджує свідоцтво про одруження, серії [NUMBER], що видане Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Запорізькій області, актовий запис за № 54 від 27 квітня 2007 року. Шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м Запоріжжя від 16.10.2014 року. Від шлюбу з відповідачем сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка народилася у м. Запоріжжя, що підтверджує свідоцтво про народження дитини серії, [NUMBER], що видане Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис за № 88 від 12.02.2013 року. Донька проживає разом з позивачем та знаходиться на утриманні [PERSON] і позивач потребує матеріальної допомоги на дитину від відповідача на теперішній час. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Однак, встановлено, що відповідач [PERSON] проживає окремо від дитини та не надає у добровільному порядку матеріальну допомогу позивачу на утримання цієї дитини. Відповідач має можливість надавити матеріальну допомогу на дитину, оскільки, із змісту позову позивачки, він офіційно не працевлаштований, має можливість отримувати дохід, інших утриманців не має. Відповідно до загальних норм права ст.ст. 180, 181 СК України обов'язок утримувати дитину шляхом виплати аліментів покладено на батьків, які окремо проживають від дитини. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України та роз'яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач просила суд визначити аліменти на утримання дитини у розмірі 365 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Суд знаходить даний розмір аліментів на дитину обґрунтованим. Оскільки, згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ст. 184 СК України суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачкою. При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи відповідно до ст. 182 СК України матеріальне становище платника аліментів, якій має мінливий та нерегулярний дохід, приймаючи до уваги матеріальне положення позивача, яка не працевлаштована, та матеріальне становище відповідача, те, що він є працездатною особою,тяжкими захворюваннями не хворіє, відсутність у останнього постійного заробітку, вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивача у межах позовних вимог у розмірі 365 гривень щомісячно, саме такий розмір буде достатнім для утримання дитини, і відповідач в змозі його виплачувати В частині вимог щодо стягнення аліментів на свою користь у розмірі 1/6 частина від доходу щомісячно до досягнення донькою трирічного віку, то позивач вимог не уточнювала. Згідно до ст. 183,184 СК України суд не погоджується зі способом визначення аліментів у частці від доходу, оскільки як зазначила сама позивач, відповідач не має стабільного доходу, не працює, тому суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років на своє утримання аліментів. Таким чином, враховуючи матеріальне становище дитини, яка є малолітньою проживає разом з матір'ю, що здійснює догляд за останньою, матеріальний стан відповідача, який зобов'язаний утримувати дружину, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню і на утримання дружини підлягають стягненню аліменти в розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення дочкою трирічного віку. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Встановлено, що позов було подано позивачем до суду 09.02.2015 року. З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з аліменти на утримання неповнолітньої дитини, щомісяця у твердій грошовій сумі у розмірі 365 грн. та на утримання дружини у розмірі 200 грн., починаючи з дати звернення до суду - 09.02.2015 року . При постановленні рішення про стягнення аліментів суд також враховує, що позивач та відповідач в даному випадку не позбавлені права в разі зміни матеріального чи сімейного стану звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів в порядку ст. 192 СК України. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України у разі задоволення позову позивача, який звільнений від сплати судового збору 243,60 грн. при подачі позову про стягнення аліментів, цей судовий збір підлягає стягненню у дохід держави з відповідача. Суд вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial