Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

03.06.2014 року [PERSON] звернулася з позовом про стягнення з [PERSON] грошових коштів на відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 123, 00 грн., моральної шкоди в розмірі 50 000,00 грн та судового збору у розмірі 743 гривні 63 копійки. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 11 січня 2014 року близько о 17 год. 10 хв., [PERSON] керуючи автомобілем марки «ЗАЗ» державний номерний знак [NUMBER], по пр.-ту Відрадний, 52 зі сторони вул. Якутської в напрямку б-ру І. Лепсе в м. Києві, відповідач здійснив наїзд на пішохідному переході на пішохода [PERSON] Святошинським районним судом м. Києва було встановлено вину [PERSON] про що було ухвалено постанову № 759/3022/14-п від 08 квітня 2014 року. В наслідок ДТП з вини відповідача [PERSON], позивач отримала легкі тілесні ушкодження у вигляді забою правої гомілки з больовим синдромом в наслідок чого було накладено гіпсову пов'язку. Вимушена була перебувати на лікарняному 16 діб. Так як позивачка працівник міліції то проходила обстеження в Центральній поліклініці МВС України (безкоштовно). При проходженні медичних досліджень та купівлі відповідних лікувальних засобів, які було призначено лікарем, було витрачено грошові кошти у розмірі 123 (сто двадцять три) грн., що підтверджується відповідними касовими чеками. Крім того, внаслідок ДТП було завдано моральної шкоди, яка полягає в наступному: пригода здійснила негативний вплив на психологічне здоров'я, змінилося нормальне життя, порушився сон, серед ночі прокидаєся з криками, через що чоловік прокидається та заспокоює, не може повноцінно відпочити та відновити сили. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила суд їх задовольнити на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідач визнав позов частково. Представник третьї особи в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направили на адресу суду лист, в якому просять слухати справу у їх відсутності. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Встановлено, що 11 січня 2014 року близько о 17 год. 10 хв., [PERSON] керуючи автомобілем марки «ЗАЗ» державний номерний знак [NUMBER], по пр.-ту Відрадний, 52 зі сторони вул. Якутської в напрямку б-ру І. Лепсе в м. Києві, відповідач здійснив наїзд на пішохідному переході на пішохода [PERSON] Святошинським районним судом м. Києва було встановлено вину [PERSON] про що було ухвалено постанову № 759/3022/14-п від 08 квітня 2014 року. (а.с. 11) В результаті вказаного ДТП [PERSON], отримала тілесні ушкодження. Оскільки відповідно до Полісу № АІ /6642654 цивільно правова відповідальність [PERSON] застрахована в ПАТ «СК»Українська Страхова Група» то згідно Ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 14.07.2014 року їх було залучено до справи у якості третьої особи. (а.с. 20) Відповідного до квитанцій позивачу булла завдана матеральна шкода у розмірі 123 гривні 00 копійок (а. с. 9). Сторони визнають, що фактичний заподіяної матеріальної шкоди становить 123 гривні 00 копійок. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 1193 ЦК України, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 року N 6 роз'яснено: якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, коли іншого не встановлено законом, розмір належного з володільця джерела підвищеної небезпеки відшкодування має бути зменшений або у відшкодуванні шкоди має бути відмовлено. Правила про зменшення розміру відшкодування або відмову у відшкодуванні шкоди з врахуванням ступеня вини потерпілого застосовуються і в інших випадках заподіяння шкоди майну, а також особі громадянина, однак у кожному разі підставою до цього може бути груба необережність потерпілого (знаходження в нетверезому стані, нехтування правилами безпеки руху і т. п.), а не проста необачність. Судом встановлено, що винуватцем ДТП, внаслідок якої завдано тілесні ушкодження позивачу є відповідач, який керував автомобілем. Вказані обставини встановлені постановою Святошинського районного суду м. Києва від 108.04.2014 року по справі ун. №759/3022/14-п пр. 3/759/1170/14, а тому не підлягають доказуванню в силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, суд звертає увагу на наступне. Стаття 23 ЦК України встановлює, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Отже, для відшкодування моральної шкоди в даній справі необхідні наступні підстави: наявність душевних страждань, яких позивач зазнав у зв'язку з неправомірною поведінкою щодо нього та у зв'язку з пошкодженням його майна. Необхідними умовами також є неправомірність рішень, дій чи бездіяльності та наявність вини відповідача. В підтвердження завдання моральної шкоди, позивач посилається на душевні страждання, порушенням нормальних життєвих зв'язків, тілесними ушкодженнями, в підтвердження чого надає довідку Центральної поліклініки МВС України №114 від 13.01.2014 року, та довідку Київської Міської Клінічної лікарні №6 №141 в якій поставлено діагноз: ушиб правої гомілки, виражений больовий синдром, рекомендовано амбулаторне лікування (а. с. 7,8). Проте, душевні страждання - це загальне поняття, сам факт посилання на душевні страждання не може бути підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки наявність такої шкоди повинно підтверджуватися належними доказами. Позивач не надав суду жодних доказів на підтвердження того, що моральна шкода завдана позивачу сааме на 50 000 гривень. За таких обставин, позивач не довів заподіяння йому моральної шкоди у повному обсязі, враховуючи розмір завданої матеріальної шкоди, тяжкість тілесних ушкоджень позивача, матеріальне становище відповідача, його вину у вчиненному, дана вимога підлягає задоволенню частково у сумі 5000,00 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 243, 60 грн..

Outcome: partial