Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] та стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, посилаючись на те, що шлюбно-сімейні відносини між нею та чоловіком припинені у зв'язку з відсутністю порозуміння в сім"ї постійно виникали сварки, конфлікти, зберігати сім"ю наміру вона не має і прийшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Оскільки чоловік добровільно не надає допомоги на утримання сина, вона бажає стягнути аліменти у судовому порядку. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд позов задовольнити. Відповідач а судове засідання не з'явився, в поданій суду заяві позов визнав частково, зазначив суду, що він не заперечує проти розірвання шлюбу, однак при цьому вказав, що обставини викладені позивачем у позовній заяві не відповідають дійсності, а саме - у зв'язку з відсутністю постійної роботи він має мінливих дохід однак, періодично надає допомогу на утримання сина. Відповідач зазначив суду, що він не заперечує проти сплати аліментів на утримання дитини у розмірі 500 грн., а не в тому розмірі, який визначила позивач. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, враховуючи інтереси позивача, суд вважає за можливим вирішити справу за відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів справи та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ч.4 ст.169 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 16 квітня 2005 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.4,8). Подружжя не знаходить порозуміння в сімейних відносинах, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинені у зв'язку з тим, що позивач дійшла висновку про необхідність розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Як зазначила позивач в судовому засіданні, відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає, а тому вона має намір вирішити питання про стягнення аліментів в судовому порядку відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач працездатний, а тому суд вважає, що він спроможний сплачувати позивачці аліменти на утримання дитини. Відповідно до вимог ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, який вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд керується виключено інтересами неповнолітньої дитини, яка потребує регулярної батьківської матеріальної допомоги. Відповідно до вимог ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: partial