Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

04 червня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення майнової та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди з [PERSON] . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 17.09.2017 року на Південному мосту у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Honda Accord», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «КІА CERATO», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] результаті чого автомобілі отримали пошкодження. Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON] , її також визнано винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18.10.2017 року. Звернувшись до страхової компанії з заявою про отримання страхового відшкодування, завданої внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди отримав відмову, з тих підстав, що поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на автомобіль «Honda Accord», д.н.з. [NUMBER] не укладався. За даними висновку № ЕД-1707-2-362/16 експертного автотоварознавчого дослідження від 28.08.2016 року вартість майнового збитку, завданого йому внаслідок пошкодження його автомобіля марки «КІА РІО» д.н.з. [NUMBER] склала 148 270,00 грн. Крім того, зазначив, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, йому відповідачем [PERSON] завдано моральної шкоди, яку він оцінює у грошовому еквіваленті в розмірі 10 000, 00 грн. Моральна шкода, яку він просить компенсувати у грошовому еквіваленті, полягала в наступному: через механічні пошкодження транспортного засобу він тривалий час змушений був знаходити додатковий час щоб добратися на громадському транспорті в потрібне йому місце, зокрема і до місця свого проживання, а саме до м. Суми, враховуючи також, що ремонт автомобіля потребував значних коштів йому довелося мобілізувати додаткові кошти на запасні частини, ремонтні роботи, що зумовило необхідність залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів. Стверджував, що якість життя з моменту дорожньо-транспортної пригоди значно знизилася, що виражалося у щоденних думках про пошкоджений автомобіль, пошуках виходу з ситуації, тривогах, емоційній напрузі, дратівливості. Просив стягнути з [PERSON] на його користь майнову шкоду у розмірі 148 770,00 грн. та 10 000, 00 грн. моральної шкоди, а також судові витрати по сплаті судового збору. В ході розгляду справи позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, просив стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо - транспортної пригоди 178 158,79 грн. з урахуванням індексу інфляції та 3% річних. 20.07.2018 року ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. 13.03.2019 року позивач подав заяву про збільшення ціни позову. У судовому засіданні позивач відсутній, його представник [PERSON] будучи присутнім у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні відсутня повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення останній, однак правом на подання відзиву не скористалася. Адвокат Сацик В.О. подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з можливістю ознайомитись з матеріалами справи, оскільки договір про надання правової допомоги з ним було укладено відповідачкою лише 09.04.2019 року. Приймаючи до уваги, що відповідачка повторно не з"явилася у судове засідання та не забезпечила явку свого представника, ознайомившись 20.11.2018 року з матеріалами справи (а.с. 43), а також отримавши заяву про збільшення ціни позову відзив на позов не надала, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутносі відповідача та її представника. Заслухавши представника позивача, дослідивши докази наявні у справі, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18.10.2017 року, [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки остання, 17.09.2017 року о 16-45 год., керуючи автомобілем «Хонда» д.н.з. [NUMBER] в м. Києві по Південному мосту, не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася безпечної дистанції, що призвело до зіткнення з автомобілем «КІА», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок чого відбулось зіткнення, що спричинило пошкодження транспортних засобів (а.с.4). Відповідно до правил ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрнтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про зкриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали зпаонної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, а правилами ст. 1166 цього ж Кодексу передбачено, що майнова шкода завдана неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка їх завдала за наявності її вини. За даними звіту № 92-D/35/6 про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу KIA CERATO д.н.з. [NUMBER] складеного 13.02.2018 року ТОВ « Всекураїнська Експертна Компанія «СОВА» за заявою [PERSON] : матеріальний збиток без врахування втрат товарної вартості, заподіяного власнику транспортного засобу KIA CERATO д.н.з. [NUMBER] внаслідок його пошкодження станом на 29.09.2017 року складає 165 186 грн. 03 коп. (а.с.6-20). Як вбачається з акту виконаних робіт № ГР-352 від 18.10.2017 року складеного ФОП [PERSON] замовником яких є [PERSON] марки автомобіля KIA CERATO д.н.з. [NUMBER] вартість виконаних ремонтних робіт склалав розмірі 12 630,00 грн.( а.с 22). Відповідно до товарного чеку № ГР-352 наданого позивачем [PERSON] 18.10.2018 року ним проведено розрахунок за зазначеним вище актом. ( а.с. 23). Крім того, за даними накладної вартості запчастин та лакофарбувальних матеріалів № Н-14 від 18.10.2017 року загальна сума складає 135 640,00 грн. ( а.с.24). Оплата розрахунку за вартість запчастин зазначених у накладній № Н-14 від 18.10.2017 року у сумі 135 640, 00 грн. підтверджується товарним чеком № Н-14 від 18.10.2017 року.( а.с. 25). Крім того, після дорожньо-транспортної пригоди позивач скористався послугами евакуатора, що підтверджується актом виконаних робіт укладеного між приватним підприємцем [PERSON] та [PERSON] послуга якого складала 500, 00 грн. ( а.с. 26). Наразі, з наданих суду доказів вбачається, що загальний розмір збитку, що завданий [PERSON] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 17.09.2017 року склав 148 770 грн. Звертаючись до суду з позовом, позивач стверджував, що відповідачка на місці вчинення дорожньо-транспортної пригоди мала поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладений з ТдВ СК «Альфа-Гарант» у зв`язку з чим він звернувся до страхової компанії з заявою про страхове відшкодування. За даними повідомлення № 12/447 від 14.02.2017 року наданого начальником центру врегулювання збитків ТдВ СК «Альфа-Гарант» [PERSON] у відповідь на заяву [PERSON] про страхове відшкодування встановлено, що поліс обов`якового страхування цивільно-правової відповідальності на автомобіль Honda Accord д.н.з. [NUMBER] , ТдВ СК «Альфа-гарант» не укладався. ( а.с. 21). Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Звертаючись з заявою про збільшення позовних вимог позивач стверджував, що оскільки відповідачка добровільно не відшкодувала розмір шкоди, яка була завдана нею ж, а тому має обов"язок відшкодувати збитки з урахуванням втрат від інфляції та трьох процентів річних від розміру завданого йому збитку та переліку з 18.10.2017 року по 10.04.2019 року на загальну суму 29 888,79 грн. з яких: 23 308,04 грн. - інфляційні втрати; 6 580,75 грн. - 3% річних. Правилами ч. 6 ст. 82 ЦПК України встановлено, що прийнята судом постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої прийнято постанову в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постанова суду від 18.10.2017 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КупАП саме і містить висновки, що [PERSON] яка є відповідачкою за заявленими [PERSON] позовними вимогами щодо стягнення з неї на відшкодування майнової та моральної шкоди [PERSON] містить висновки про те, що [PERSON] вчинила дії (порушення п.п. 2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху), що стало причиною пошкодження автотранспортного засобу KIA CERATO д.н.з. [NUMBER] належного на праві власності позивачу. Отже, при вирішенні судом спору щодо відшкодування шкоди, завданої за наслідками зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, а саме власнику транспортного засобу автомобіля KIA CERATO д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , суд приймає до уваги зазначену вище постанову про визнання відповідачку [PERSON] винною у порушенні правил дорожнього руху, що стало причиною пшкодження транспортного засобу позивача та приходить до висновку, що останній має право на відшкодування [PERSON] завданої йому майнової шкоди у повному обсязі. З підстав невиконання відповідачем зобов`язань щодо добровільної сплати завданої нею майнової шкоди, позивач має право на отримання штрафних санкцій, яке передбачені ст. 625 ЦК України, а саме - 3 % річних, розмір яких зазначений позивачем, суд приймає до уваги, оскільки вважає наведений ним розрахунок є правильним. Що ж стосується позовних вимог [PERSON] щодо відшкодування завданої йому моральної шкоди за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце з вини відповідачки [PERSON] , то вони мають бути задоволені судом частково з огляду на наступне. Згідно з положеннями ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі нправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Так, у судовому засіданні встановлено, що діями відповідачки було порушено законні права позивача, щодо використання за призначенням належного йому на праві власності транспортного засобу - автомобіля KIA CERATO д.н.з. [NUMBER] , щопризвело до необхідності звернення останнього за його захистом до суду. Для захисту порушених законних прав у суді [PERSON] докладав додаткових зусиль, що також призвело до змін способу його життя. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. В обґрунтування позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, позивач посилався на те, що неправомірними діями відповідачки йому було завдано моральної шкоди, яка полягає в моральних стражданнях, яких він зазнав внаслідок ушкодження його ж автомобіля, позбавлення можливості використовувати повсякденно автомобіль та порушення звичайного способу життя, погіршення його емоційного та психологічного стану здоров`я. Завдану йому моральну шкоду просив суд відшкодувати за рахунок відповідача у розмірі 10 000, 00 грн.. Проте, на підтвердження зазначених обставин суду не надано будь-яких доказів . З огляду на викладене, врахувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку що на підтвердження зазначених позивачем підстав для позову суд може прийняти до уваги тільки той факт, що пошкодження належного на праві власності позивачу майна спричинило моральні страждання, оскільки з моменту настаня дорожньо-транспортної пригоди за наслідками було пошкоджено належний йому транспортний засіб і до завершеня ремонтних робіт [PERSON] був позбавлений можливості виклористовувати своє майно за призначенням , докладав зусиля для його відновлення, зібраня доказів на підтвердженя артості понесених ним витрат, а також факт його звернення до суду з позовом свідчить про необхідність вжиття заходів для відновлення його порушених прав та законних інтересів відповідачкою. Наразі, суд приходить до висновку, що завдана позивачу моральна шкода може бути компенсована відповідачкою грошовою сумою в розмірі 5 000, 00 грн. Крім того, суд приходить до висновку, що відповідно до правил ст. 141 ЦПК України позивачу підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 897, 71 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial