Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

05.06.2014 р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON], Дзержинського районного відділу в м. Харкові Головного управління ДМС України в Харківській області, 3-ті особи: [PERSON], кооператив «Зарниця-7», служба у справах дітей Дзержинського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилою площею. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що їй на підставі свідоцтва про право власності від 30.01.2003року на праві приватної власності належить двокімнатна квартира [ADDRESS]., де вона мешкала разом із сином, 09.03.2002р. її син зареєстрував шлюб з відповідачкою, [INFO] в них народився син [PERSON], після реєстрації шлюбу її син [PERSON] та відповідач мешкали у різних квартирах, які наймали за договором найму. На прохання сина позивач 09.02.2004року зареєструвала в належній їй квартирі неповнолітнього [PERSON] та з цього часу сплачує за нього комунальні послуги. 21.06.2013р. шлюб між її сином та відповідачкою було розірвано,онук залишився проживати з матір,ю [PERSON], з часу свої реєстрації неповнолітній [PERSON] не мешкав в належній їй квартирі, а мешкав разом з за різними адресами та останнє місце проживання з матер,ю за адресою: [ADDRESS] згідно даних особової справи. Позивач є інвалідом 1 групи по зору, отримує пенсію в розмірі 1341грн., факт реєстрації в спірному приміщенні неповнолітнього [PERSON] створює їй як власнику перешкоди в користуванні майном, вона вимушена нести зайві витрати, сплачуючи комунальні послуги за [PERSON], який мешкає в іншій квартирі разом з матір*ю. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та пояснили суду, що після укладення шлюбу та народження дитини вони разом з чоловіком та дитиною пішли мешкати на іншу квартиру у зв*язку з тим, що мати чоловіка є інвалідом та вони не бажали їй заважати, проте планували як дитина підросте мешкати разом в квартирі, де зареєстрований чоловік, його мати та їх дитина.Однак, в 2013році шлюб між ними було розірвано, проте дитина постійно спілкується з батьком, сумує за ним та можливо через деякий час буде мешкати разом з батьком. На даний час вона мешкає у батьків та займає разом з сином кімнату площею 11кв.м., оскільки 2 інші кімнати займають її батьки та сестра з сином 12 років. Окрім того, її колишній чоловік постійно сплачував та продовжує сплачувати комунальні послуги як за себе так і за їх сина. Задоволення позову суперечить вимогам діючого законодавства та інтересам дитини, тому просили відмовити в задоволенні позовних вимог. В повному обсязі. 3-тя особа [PERSON] не заперечував проти задоволення позовних вимог та пояснив суду, що з сином не спілкується, останній заблокував їх навіть у «контактах»,з момента реєстрації їх неповнолітній син в квартирі,яка належить його матері не мешкав. Представник 3-ї особи служба у справах дітей Дзержинського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради надала до суду заперечення проти позовних вимог позивача, в яких зазначила, що позбавляти [PERSON] права користування квартирою та знімати його з реєстраційного обліку є незаконним, суперечить вимогам діючого законодавства та порушує інтереси дитини, окрім того позивачем не надані докази, що малолітній [PERSON] має інше належне йому житло, або має право користування іншою житловою площею, тому просила в задоволенні позовних вимог відмовити та слухати справу за відсутності представника 3- ї особи. Представники відповідача Дзержинського районного відділу в м. Харкові Головного управління ДМС України в Харківській області та 3-ї особи кооператив «Зарниця-7» в судове засідання не з*явилися з невідомих суду причин, про дату, час та місце слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином, заяви про розгляд справи за їх відсутністю суду не надавали. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] на праві приватної власності належить двокімнатна квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності від 30.01.2003р. № 16/9, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради м. Харкова та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно та копією технічного паспорту. Позивач є інвалідом 1 групи за зором відповідно до наданого посвідчення. Відповідно до довідки ОСББ «Зарниця-7» за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], її син [PERSON] та онук [PERSON] Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.06.2013року шлюб між, [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Малолітній [PERSON] навчається у 5-Б класі Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 159 Харківської міської ради Харківської області, домашня адреса учня: [ADDRESS] згідно даних особової справи, що підтверджується відповідним листом директора ЗХОШ № 159. Відповідно до листа КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 14» малолітній [PERSON] перебуває на обліку в даній установі з народження, мешкає за адресою: [ADDRESS], протягом всього часу виклик лікаря-педіатра здійснювався за даною адресою, з 26.04.2013року дитина перебуває під диспансерним наглядом. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.2 ст. 48 Закону України "Про власність" власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Статтею 317 ЦПК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст.391 ЦК України позивач, як власник має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своєю квартирою 26 в будинку № 16 по вул. Ахсарова в м. Харкові . Позивач вимушений нести витратити на комунальні послуги з розрахунку зареєстрованих осіб, в тому числі і за відповідача. Відповідно до положень ч.2ст.405ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Факт не проживання малолітнього [PERSON] в спірній квартирі без поважних причин підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які пояснили суду, що дійсно малолітній [PERSON] не мешкає в квартирі позивача з моменту реєстрації, тобто з 2004року, йому ніхто не перешкоджає йому в цьому. Згідно акту від 29.04.2014року, який складений в присутності позивача та представників ОСББ «Зарниця-7» зі слів [PERSON] її онук не мешкає в її квартирі з моменту його реєстрації, тобто з 09.02.2004року. . За таких обставин суд приходе до висновку, що [PERSON], будучи зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] не мешкає в спірному приміщенні більш ніж 1 рік без поважних причин,доказів стовно вчинення йому перешкод у користуванні даним приміщенням відповідач суду не надала,а навпаки факт не проживання підтвердила стосовно не проживання її неповнолітнього сина за спірною адресою.Окрім того,підтвердила що після розлучення її син залишився проживати з нею у зв,язку з чим суд приходить до висновку про те,що перешкод неповнолітньому з боку позивача не вчинялось,останній не мешкає в спірному приміщенні більш ніж рік без поважних причин а факт реєстрації покладає на власника квартири додаткові обов,язки по сплаті комунальних послуг що порушує її право як власника у зв,язку з чим визнає його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знає подружжя [PERSON] та відносини між ними з слів її приятельки [PERSON],їй відомо що вони мешкали спочатку на зйомник квартирах а потім переїхали до батьків [PERSON],після чого розлучились. Дані свідчення суд не приймає до уваги оскільки останні не спростовують факту непроживання більш ніж 1 рік неповнолітнього [PERSON] без поважних причин. Стосовно вимог позивача про зобов*язання зняти з реєстрації [PERSON], то в даній частині суд відмовляє позивачу в їх задоволенні, оскільки дані відносини регулюються Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» де положеннями ст. 7 передбачено,що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою та окремого засобу захисту не поребує. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial