Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

20 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про виселення із житлового будинку та зобов'язання зняти з реєстрації. В позові зазначено, що [PERSON] є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Крім нього, в будинку зареєстрована та мешкає його сестра [PERSON] Разом із нею, без реєстрації мешкає її чоловік - [PERSON] із їхньою неповнолітньою дитиною [PERSON], [INFO]. Зі змісту позову витікає, що [PERSON] зареєстрована в будинку з 31.10.1998 року, тобто до отримання ним у спадщину вищезазначеного будинку. Після укладення [PERSON] шлюбу з [PERSON], 04.04.2000 року, останній без згоди позивача посилився в його будинку Крім того, останнім часом [PERSON] зловживає спиртними напоями та разом із [PERSON] влаштовують постійні сварки та бійки. В утриманні будинку, його ремонті, оплаті комунальних послуг, відповідачі участі не приймають. Усі спроби налагодити стосунки із відповідачами, будь-яких позитивних результатів не дало. [PERSON] вимагає виселити [PERSON], [PERSON] та [PERSON] із належного йому житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Крім того, вимагає зобов'язати Валківську міську раду Харківської області зняти з реєстрації [PERSON] зареєстровану за вищевказаною адресою, а також стягнути на його користь із [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кошти сплаченого судового збору. В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що будинок [ADDRESS] належав його батькові на праві приватної власності і волею батька за життя було передати цей будинок у власність синові, в зв'язку з чим, він оформив заповіт. Після смерті батька, через брак коштів, він оформив право власності лише в 2007 році. Увесь цей час, він не заперечував, щоб його сестра зі своєю сім'єю мешкали у нього в будинку, бо за місцем реєстрації її чоловіка [PERSON] не було належних умов для проживання в холодну пору року. Останнім часом, як пояснив позивач, відповідачі створюють йому нестерпні умови життя. З усього будинку він вимушений займати лише одну кімнату і бажаючи користуватись будинком на власний розсуд, вимагає виселити відповідачів. Представник позивача також позов підтримав та пояснив, що діями [PERSON] та [PERSON], порушується право позивача на вільне користування своїм нерухомим майном. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову та пояснила, що вона мешкала в будинку із дитинства. Після одруження та народження дитини, вона продовжувала мешкати в цьому будинку, а її чоловік іноді приходить, але не мешкає, оскільки зловживає спиртними напоями та зареєстрований за місцем мешкання своїх батьків. Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач пояснила, що іншого житла вона не має. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні був відсутній, хоча про дату, час і місце розгляду справи, був належним чином повідомлений. Представник третьої особи Валківської міської ради Харківської області в судовому засіданні був відсутній, проте надав до суду заяву, згідно змісту витікає, що він не заперечує проти задоволення позову та прохає проводити судове засідання за його відсутності. Представник третьої особи органу опіки та піклування Валківської районної державної адміністрації в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову та пояснила, що [PERSON] не мешкає разом із [PERSON] та їхньою дитиною, крім того, будь-якої допомоги на її утримання не надає. Таким чином, виселяти дитину не можна, адже у матері, немає іншого житла. Відповідно до висновку органу опіки і піклування №4 від 05.07.2016 року, виселення неповнолітньої [PERSON], до досягнення повноліття є неможливим, через відсутність у її матері іншого житла. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що відповідно до витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, [PERSON] належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Підставою виникнення права власності є свідоцтво про право на спадщину / ВЕЕ031824 від 17.01.2007 року. Таким чином, позивач є одноосібним власником. (а.с.10) Право власності у [PERSON] виникло на підставі заповіту, після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO]. Крім будинку, [PERSON] оформив право власності на земельні ділянки площею 0,1000 га, із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та площею 0,0057 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться адресою: [ADDRESS], що свідчать Державні акти на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER] та [NUMBER].(а.с.14-15) Відповідач [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] і відповідно до даних домової книги, із дитинства мешкає і зареєстрована в цьому будинку. Після смерті спадкодавця, позивач не заперечував, щоб [PERSON] залишилась мешкати в будинку. В 2000 році, у відповідачів народилась дитина, але остання не була зареєстрована разом із матір'ю, про що свідчить зміст домової книги та актів обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства від 26.01.2016 року та 01.04.2016 року, складеними представниками органу місцевого самоврядування. Крім того, відповідно до пояснень позивача, відповідача [PERSON], а також даних актів обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства та характеристики на [PERSON], останній в будинку [ADDRESS], - не зареєстрований. Суд вважає, що пояснення відповідача [PERSON] про те, що її чоловік фактично із сім'єю не мешкає, не відповідають дійсності та спростовуються тими ж самими актами обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства. Таким чином, [PERSON] є належним відповідачем у справі. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Звернення [PERSON] до органів внутрішніх справ із заявою про вчинення правопорушення з боку позивача, будь-яким чином не впливає на наявність у нього права вільного розпорядження власним нерухомим майном. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України від 5 листопада 2014 року в справі № 6-158цс14 "про усунення перешкод у користуванні і розпорядженні власністю шляхом виселення з будинку і зняття з реєстрації", право членів сім'ї власника будинку користуватися цим жилим приміщенням може виникнути й існувати тільки за наявності права власності на будинок у особи, членами сім'ї якого вони є; з припиненням права власності особи втрачається і право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї. За життя спадкодавець [PERSON] - [PERSON] будучи його донькою, була членом його сім'ї мала право мешкати у вищезазначеному будинку, проте втратила таке право зі зміною власника. Таким чином, [PERSON] не є членом сім'ї власника, рівно як і її чоловік [PERSON] і донька [PERSON] Акти обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства від 26.01.2016 року та 01.04.2016 року містять дані, що позивача із загальної площі будинку 135,8 кв.м. займає площу 6,40 кв.м., а в інших кімнатах розташовані речі [PERSON] та [PERSON] Наявність або відсутність іншого житла у відповідача не може бути визначальним для прийняття рішення, оскільки суд має керуватись нормами закону, що регулюють захист права власності особи. Відповідно до ч. 3 ст. 41 Конституції України, Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Оскільки, відповідачі [PERSON] та [PERSON] порушують право приватної власності позивача [PERSON], - це право підлягає поновленню шляхом виселення. Відповідно до положень статті 160 СК України, місцем мешкання дитини є місце мешкання одного із батьків. Не зважаючи на те, що [PERSON] не була зазначена відповідачем, виселення її батьків обумовлює і виселення їх неповнолітньої дитини. Разом з тим, позивач вимагає зобов'язати Валківську міську раду Харківської області зняти з реєстрації [PERSON] зареєстровану у його будинку. Проте, суд не знаходить підстав для задоволення цієї вимоги, адже виселення відповідача само по собі передбачає зняття її із реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, необхідно стягнути із [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах, суму сплаченого судового збору на користь [PERSON]

Outcome: partial