Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

07.12.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], місце мешкання: вул.Виноградна 5, с.Маразліївка, Білгород-Дністровський район, Одеської області на користь [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] додаткові витрати на дитину [PERSON], [INFO] у розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з 07.12.2018 року та до 31.12.2023 року. Свій позов мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано на підставі рішення суду, від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину, яка проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. На підставі рішення суду з відповідача стягуються аліменти, але відповідач в свою чергу належним чином грошові кошти на утримання дитини не сплачує, в звязку з чим утворилась заборгованість. На теперішній час згідно медичних призначень, що підтверджуються медичними довідками, дитина потребує лікування та обстеження в ОДКБ м.Одеси, систематично необхідний масаж, реабілітація, крім того, необхідні додаткові витрати на забезпечення розвитку здібностей дитини. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, але такий рівень позивачка одна не може забезпечити, оскільки перебуває в скрутному матеріальному становищі. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.12.2018 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, які зазначені в позові та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення та пояснив, що на теперішній час перебуває в іншому шлюбі, на утриманні малолітня дитина та дружина, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, мешкає з сімєю в гуртожитку, отримує мінімальну заробітну платню та перебуває у скрутному матеріальному становищі, на підставі чого просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, докази, суд встановив. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.11.2010 року справа №2-5778/2010. Від шлюбу мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №178243 від 26.03.2009 року. В позовній заяві позивач зазначає, що спільна з відповідачем дитина [PERSON], [INFO] знаходиться на Д-обліку з діагнозом: хронічний тонзиліт, синдром вегето-судинної дистонії, згідно медичних призначень, що підтверджуються медичними довідками, дитина потребує лікування та обстеження в ОДКБ м.Одеси, систематично необхідний масаж, реабілітація, крім того, необхідні додаткові витрати на забезпечення розвитку здібностей дитини, в звязку з чим просить стягнути з відповідача додаткові витрати у розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з 07.12.2018 року та до 31.12.2023 року. На підтвердження обставин наводить як доказ лише довідки та направлення лікаря на консультацію. Дані документи, на думку суду, розглядаються критично в контексті визначення стягнення розміру додаткових витрат, адже позивач не врахувала наступного. Відповідно до ст.185\~СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У ч.1 статті, що коментується, закріплене правило, відповідно до якого у тих випадках, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, страждає на тяжку хворобу, є калікою або відчуває потребу у додаткових витратах на неї у зв'язку з розвитком якихось її здібностей, той з батьків, з кого присуджене стягнення аліментів, і той, до кого вимога про це не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах, пов'язаних з утриманням дитини. Отже, у даному разі маються на увазі додаткові витрати, а не додаткове стягнення коштів на утримання дитини. Аліменти потрібні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови життя дитини. Однак в окремих випадках у силу особливих обставин, про які йшлося вище, потрібні крім звичайних значні додаткові витрати. Тому розмір стягуваних додаткових витрат має визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат. У п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України" також зазначено, що до участі у зумовлених особливими обставинами додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися лише батьки. Оскільки йдеться про понесе ні або передбачувані витрати, вони мають визначатись у твердій грошовій сумі. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Визначення обставин, які можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду, який розглядає позов про визначення розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини або чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути, наприклад, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини (хвороба тощо), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Тому, розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). До матеріалів справи на підтвердження доказів щодо додаткових витрат позивачкою надано довідку КЗ «Навчально-виховний комплекс «Дошкільний навчальний заклад-загальноосвітня школа І ступеня» ім.С.О.Морозової від 03.12.2018 року №01-01-19/191 в якій зазначено, що дитина [PERSON] є учнем 4-Б класу та відвідує індивідуальні консультації, консультації з англійської мови, гурток трудового навчання (а.с.14), довідка лікаря, що дитина [PERSON] знаходиться на Д-обліку з діагнозом: хронічний тонзиліт, синдром вегето-судинної дистонії (а.с.10) та направлення на консультацію (а.с.11). З наведеного вбчається, що позивачем надані належні та допустимі докази про стягнення додаткових витрат лише у разовій формі у розмірі 1200 грн. Щодо стягнення додаткових витрат щомісячно у розмірі 1200 грн., починаючи з 07.12.2018 року та до 31.12.2023 року, суд відмовляє у задоволенні, оскільки стороною позивача не надано переконливих, належних та допустимих доказів необхідності зазначених витрат. Довідка лікаря, яку надала позивачка, не може слугувати належним доказом додаткових витрат, оскільки з зазначеної довідки неможливо дізнатись, яку саме суму коштів необхідно витратити на лікування дитини, довідка, що дитина відвідує індивідуальні консультації, консультації з англійської мови, гурток трудового навчання не може бути підтвердженням того, що дитина буде в майбутньому відвідувати консультації та гурток. Суд також\~зазначає,\~що позивачка\~не позбавлена\~можливості звернення\~до суду\~за захистом\~своїх прав\~у разі\~відсутності фінансування\~додаткових витрат\~з боку\~відповідача в\~майбутньому,\~але при\~ зверненні\~до суду\~з позовом\~про стягнення додаткових витрат на дитину, які повинні бути понесені у майбутньому, необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Outcome: partial