Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], стверджуючи, що він перебував у шлюбі з відповідачкою з 16 листопада 2007 року по 18 січня 2011 року. В шлюбі у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишилась проживати з відповідачкою. Після розлучення відповідачка почала чинити позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною, незважаючи на бажання позивача приймати активну участь у вихованні дитини та позбавляє позивача можливості бачитися з донькою. Позивач просив визначити спосіб його участі у вихованні доньки [PERSON], які полягають у побаченні з дитиною, можливості спільного відпочинку, відвідування дитиною його місця проживання, а саме визначити наступний графік побачень з донькою: щомісяця першої та третьої суботи з 09.00 годин ранку до 17.00 годин наступного дня по місцю його проживання, перших пять днів під час осінніх, зимніх та весняних канікул у школі по місцю його проживання, другий місяць (липень) під час літніх канікул у школу по місцю його проживання з правом виїзду до місця відпочинку, на день народження доньки з 13.00 години до 18.00 години по місцю його проживання, на день народження позивача з 13.00 години до 18.00 години по місцю його проживання, два рази у рік терміном до десяти днів при наявності санаторно-курортних путівок для відпочинку а лікування по місцю розташування баз відпочинку, у святкові дні - 1 січня з 09.00 годин ранку до 17.00 годин, 7 січня з 09.00 годин ранку до 17.00 годин, 8 березня з 14.00 годин ранку до 18.00 годин, 01 травня з 09.00 годин ранку до 17.00 годин на розгляд позивача у межах м. Котовськ. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов визнали частково, стверджували, що донька страждає захворюваннями, які потребують постійного гігієнічного догляду, що може забезпечити лише матір. Крім того, позивач допускав відносно доньки розбещені дії, про що донька розповідала бабусі. Таким чином, вважають, що позивач повинен бачитися з донькою лише в присутності матері дитини, що б відповідало інтересам дитини. Представник органу опіки та піклування Котовської міської ради Одеської області [PERSON] у судовому засіданні просила про часткове задоволення позову згідно висновку органу опіки та піклування. Прокурор у судовому засіданні позов підтримав частково, визначивши порядок спілкування батька з донькою згідно висновку органу опіки та піклування. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 17 листопада 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Котовську Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №383. 22 квітня 2008 року у подружжя народилась донька [PERSON]. Відповідно до рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18 січня 2011 року, яке набрало чинності 31 січня 2011 року року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. На теперішній час між сторонами склалися та існують неприязні відношення, в зв'язку з тим, що відповідачка перешкоджає у реалізації батьківських прав позивача. Згідно довідки ДЗ «Відділкова лікарня ст. Котовськ ДП «Одеська залізниця» №201 від 08 липня 2015 року [PERSON], [INFO], знаходиться на «Д» обліку з приводу двобічного нефроптозу. Хронічного пієлонефриту. Потребує постійного нагляду і довготривалого лікування. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON] від 14 липня 2015 року встановлено, що позивач проживає у трикімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS]. Також у квартирі проживає сестра позивача [PERSON] та її донька [PERSON], житлово-побутові умови задовільні, є всі необхідні умови для перебування малолітньої дитини. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні вказали, що їм зі слів матері відомо, що позивач переглядав з дитиною порнографічні фільми, мив посуд перед дитиною в оголеному вигляді, дитина бачила статеві органи батька. Свідок [PERSON], яка є матірю позивача, у судовому засіданні вказувала, що дитина лише раз бачила батька коли останній переодягався. Позивач любить свою доньку та доглядає за нею. Психолог [PERSON] у судовому засіданні вказала, що спілкувалась з малолітньою [PERSON] в кабінеті Кримінальної міліції у справах дітей Котовського МВ ГУМВС України в Одеській області, куди її привела мати дитини для підтвердження факту розбещення малолітньої з боку батька, під час бесіди малолітня дитина повідомила тільки те, що вона бачила батька оголеним, але не пояснила, при яких обставинах це відбувалось, у звязку із чим правоохоронні органи не вбачають підстав для порушення кримінальної справи проти батька. Психолог [PERSON] у судовому засіданні вказала, що працювала з дитиною на прохання матері на протязі 2 тижнів, нею було проведено декілька тестувань дитини за різними методиками, які дали наступні результати: методика «Дім. Дерево. Чоловік» - дівчинка емоційна, чутлива до зовнішніх подразників, замкнута, тривожна; методика «Неіснуюча тварина» - дівчинка емоційна але скрита, замкнута, намагається не демонструвати свій внутрішній світ для того, щоб її не образили; методика «Вибери потрібне обличчя» - індекс тривожності 21,4 % (середній рівень тривожності). Згідно висновку №2439 від 22 вересня 2015 року орган опіки та піклування Котовської міської ради Одеської області вважають за доцільне частково задовольнити позовні вимоги [PERSON], визначаючи наступний порядок участі позивача у вихованні дитини: встановити побачення батька з донькою щосуботи з 09.00 до 17.00 годин;встановити побачення батька з донькою один робочий день протягом тижня на вибір батьків після закінчення навчання у школі до 17.00 години;дозволити батьку під час літніх канікул спільний відпочинок з донькою, за умов наявності санаторно-курортної путівки та письмової згоди матері на виїзд за межі міста Котовська. Висновки суду підтверджуються поясненнями сторін та матеріалами справи. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. У відповідності до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. В судовому засіданні достовірно встановлено та не заперечувалось відповідачкою те, що вона здійснює перешкоди позивачу у його спілкуванні зі своєю донькою. Перешкоди, які чинить відповідачка позивачеві у спілкуванні з дитиною, не забезпечують інтересів дитини та порушують права позивача, які підлягають судовому захисту. Суд вважає, що і позивач та відповідачка, як батьки дитини, мають рівні права та обовязки по відношенню до дитини, а розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини. В судовому засіданні факт вчинення позивачем протиправних дій в присутності дитини не знайшов свого підтвердження. Проте, суд не може не враховувати покази свідків, матері про розбещення батьком дитини, те, що з дитиною працювали психологи та дитина знаходиться у замкнутому та тривожному стані. Тому, враховуючи вищевказане та висновок орану опіки та піклування, суд вважає за недоцільне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та визначити порядок участі батька у вихованні дитини шляхом залишання дитини з батьком на ніч. При таких обставинах, при визначенні способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, суд врахує, з одного боку прихильність дитини до батька, права та бажання батька підтримувати постійний контакт з малолітньою донькою, а з іншого боку - вік та психологічний стан дитини, поведінку батька при дитині, а тому вважає достатнім, обґрунтованим та доцільним встановлення часу і місця спілкування позивача з донькою в той день і час, який визначений висновком органу опіки та піклування. Відповідачка просила про стягнення з позивача судових витрат на правову допомогу у розмірі 2532,00 грн., надавши при цьому розрахунок витрат на правову допомогу. Статтею 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20.12.2011 року, встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Доказів понесення відповідачкою витрат на правову допомогу не надано (квитанцію про оплату, звіт про виконання робіт). Таким чином, підстави для стягнення з позивача витрат на правову допомогу відсутні.

Outcome: partial