Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , за участю третьої особи без самостійних вимоги на предмет - органу опіки та піклування Ужгородської міської ради про розірвання шлюбу, визнання місця проживання дітей та стягнення аліментів. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 21.01.2010 року між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний запис - №17. Від даного шлюбу народилися діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки, за час перебування у шлюбі через різні погляди на життя виникали постійні непорозуміння та сварки, котрі повторюються неодноразово. На сьогоднішній день подружжя проживає окремо, подружні стосунки не підтримує, спільне господарства не веде, малолітні діти проживають із позивачкою. Домовленості щодо матеріального забезпечення дітей між сторонами не досягнуто. Оскільки збереження сім`ї є неможливим, просить суд задовольнити позов та винести рішення, яким розірвати шлюб, укладений 21.01.2010 року між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний запис - №17, малолітніх дітей залишити проживати з матір`ю [PERSON] , стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі по 4000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 11.10.2019 року до досягнення дітьми повноліття, змінити прізвище позивачки на дошлюбне « [PERSON] », судові витрати покласти на відповідача. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в останнє судове засідання не з`явилися. Однак, у попередніх судових засіданнях позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Також, суд констатує, що від позивачки [PERSON] до суду надійшла заява, в якій остання позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує, та, просить розглянути таку за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. Відзив у визначений судом строк відповідач не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч.3 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК та ухвалює заочне рішення. Представник третьої особи Шатров В.В. в останнє судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. Однак, надав суду заяву, в якій позо підтримує в повному обсязі, при ухваленні рішення суду просить суд врахувати висновок органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому від 15.01.2020 року за № 23/23-35. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено по справі, 21.01.2010 року між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний запис - №17, що підтверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 21.01.2010 року. Згідно ч.3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із ст.55 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Від даного шлюбу народилися діти - [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження Серії [NUMBER] від 16.06.2010 року) та [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження Серії [NUMBER] від 17.12.2011 року). Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. (ч. 3 ст. 181 СК України). У відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в обґрунтування заявленої суми аліментів у розмірі 4000грн. на кожну дитину вказує на те, що діти знаходяться на її повному утриманні, відповідач [PERSON] жодним чином не допомагає у вихованні та забезпеченні дітей. Позивачка також зазначала, що відповідач [PERSON] має нерегулярний дохід. Окрім того, позивачка вказує на те, що діти відвідують гурток три рази на тиждень, малолітня [PERSON] навчається малюванню в художній студії, позивачка часто подорожує з дітьми, що також потребує значних затрат. Також діти навчаються в Ужгородській загальноосвітній школі 1-3 ступенів № 9, у зв`язку з чим, необхідні витрати, пов`язані з навчанням дітей. Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2020 рік в Україні втановлюються Законом "Пpo Державний бюджeт на 2020 рік". Так, прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років станом в період з 01.01.2020 року становить 2218 грн. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, суд констатує, що позивачкою не зазначено та не додано жодного доказу про місце роботи відповідача [PERSON] , розмір доходу, а також не вказано на можливі інші обставини, які давали б суду впевненість про платоспроможність відповідача заявленій сумі аліментів, а саме факт перебування на його утриманні інших осіб. А тому, суд приходить до переконання, що заявлена сума аліментів в розмірі 4000грн. на кожну дитину є надмірною, а позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в розмірі 2000грн. аліментів на кожну дитину. Згідно ст.191 ч.1 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей, відповідно до ст. 183 СК України, в розмірі 2000грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду, і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ч.4 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. У відповідності до ч.5 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Так, із наданого представником третьої особи Висновку органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому № 23/23-35 від 15.01.2020 року вбачається, що мати дітей гр. [PERSON] зареєстрована та проживає у дев`ятикімнатному будинку за адресою: [ADDRESS] . За цією ж адресою проживають та зареєстровані її син - [PERSON] , [INFO] , та донька - [PERSON] , [INFO] , а також зареєстрована та проживає власниця будинку бабуся дітей гр. [PERSON] , [INFO] , дідусь дітей [PERSON] , [INFO] , та тітка дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання Ужгородської міської ради від 26.09.2019 року №5822/18-21. Так ж із вказаного висновку вбачається, що службою органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому 17.12.2019 року здійснено перевірку умов проживання за адресою: [ADDRESS] , про що складено відповідний акт, з якого вбачається, що умови проживання у дев`ятикімнатному будинку добрі, кімнати вмебльовано необхідними меблями, наявна сучасна побутова техніка, автономне газове опалення. Умови проживання малолітніх дітей знаходяться на належному рівні. У дітей є окрема ігрова кімната з великою кількістю розвиваючих ігор, окремі спальні місця, ноутбук, планшет, шкільне приладдя, достатня кількість одягу по сезону, продукти харчування. Стосунки між дітьми та їх матір`ю доброзичливі, традиційні. Зі слів матері батько вже не проживає з дітьми більше трьох років, а з грудня 2018 року взагалі перестав з ними спілкуватись і навіть не привітав їх з днем народження. Згідно акту оцінки потреб №678 від 17.12.2019 року проведеного фахівцем соціальної роботи Ужгородського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, батьківський потенціал гр. [PERSON] знаходиться на належному рівні, вона спроможна виховувати та утримувати дітей. Громадянка [PERSON] є матеріально забезпеченою. Працює на посаді дизайнера (художника-конструктора) в ТОВ «КЕРДІС» з 01.11.2017 року. Її дохід за період з серпня 2019 року по жовтень 2019 року становив 13 243 грн. 32 коп., що підтверджується відповідною довідкою. Питання про визначення місця проживання дітей, було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Ужгородського міськвиконкому, яке відбулося 18.12.2019 року та 30.01.2020 року, на які батько дітей [PERSON] не з`явився. З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання про доцільність залишення малолітніх дітей проживати з позивачкою [PERSON] . Враховуючи наведене та, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між сторонами по справі шлюб підлягає розірванню, з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання малолітніх дітей до досягнення ними повноліття, яких слід залишити проживати з матір`ю. Згідно ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн., встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.2019 року (рік звернення до суду з даним позовом). На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial