Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

04.08.2020 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява Комунального некомерційного підприємства «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» до [PERSON] , треті особи: Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, Служба у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якій позивач просить суд: - в інтересах дітей позбавлених батьківського піклування, постановити рішення про позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , у відношенні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , - стягувати щомісячно, на користь [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі по 1/4 від заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого на день стягнення, для дитини відповідного віку, з дня подачі заяви до досягнення повноліття. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що відповідачка, як матір неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , починаючи з 22.08.2019 р. не спілкується з дітьми, не приймає участі у їх вихованні, долею дітей не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, а отже уникає від виконання батьківських обов`язків, у зв`язку з чим представник позивача вимушений звернутись до суду з відповідним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Маломуж А.І. Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 13.08.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання. Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 21.09.2020 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. У судове засідання представник позивача не з`явилась, про дату, час і місце проведення якого повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій позов підтримала, просить суд задовольнити, розгляд справи провести за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце проведення якого повідомлялась належним чином, про причини неявки відповідачка суд не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Представники третіх осіб - Київської районної адміністрації Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, Служби у справах дітей Одеської міської ради в судове засідання не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти позову не заперечили. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно зі ст. 281 ЦПК України, про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Судом також враховується, що відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. З урахуванням викладеного, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі та у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов Комунального некомерційного підприємства «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що службою у справах дітей Одеської міської ради від 15.08.2019р. №05/7441 та від 24.06.2020р. №05/6537, прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , у відношенні малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які є вихованцями Комунального некомерційного підприємства «Міський спеціалізованим будинок дитини №1» Одеської міської ради. Малолітня [PERSON] народилась [INFO] (актовий запис про народження №6915 від 14 липня 2014 року, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції); Малолітній [PERSON] народився [INFO] (актовий запис про народження №681 від 07 лютого 2018 року, складений Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області); Малолітня [PERSON] народилась [INFO] (актовий запис про народження №2329 від 07 червня 2019 року, складений Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області). Відомості про батька дітей записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Мати дітей - [PERSON] , в шлюбі не перебуває. Ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Паспорту не має, не працює. Відповідно до довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 12.06.2019р., з 30.03.2012р. зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Мати дитини - [PERSON] , 22.08.2019р. звернулась з заявою на адресу служби у справах дітей Одеської міської ради, відповідно до якої просила тимчасово влаштувати малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до Комунальної установи «Міський спеціалізований будинок дитини №1» Департаменту охорони здоров`я Одеської міської ради, строком на 6 місяців. Наказами служби у справах дітей Одеської міської ради від 12 липня 2019 року №№72, 70, 71 малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , поставлено на облік дітей, які опинились у складних життєвих обставинах, як дітей, які проживають в сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. За направленнями Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації від 04.09.2019р. №97/03, 96/03 малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , направлено до Комунальної установи «Міський спеціалізований будинок дитини №1» Одеської міської ради. З 22.08.2019р., малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають в дитячому закладі на повному державному забезпеченні. За час перебування дітей в державному закладі відвідувала дітей декілька разів тітка [PERSON] , та один раз бабуся. Мати [PERSON] , один раз телефонувала в день народження - [INFO] . Малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є між собою рідними братом та сестрами (довідки служби у правах дітей Одеської міської ради від 24.06.2020р. №№05/6537/2, 05/6537/4, 05/6537/3). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження, відсутні. Адміністрація Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації" Одеської міської ради від 20 червня 2019 року №4054-171254 інформує, що станом на 31.12.2012р., право власності на нерухоме майно в м. Одесі, за гр. [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в комунальному підприємстві не зареєстровано. За відомостями Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 15.05.2020 року №957ССД/01-08 повідомляється, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано місце проживання [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . Стосовно надання інформації про реєстрацію місця проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за період здійснення Департаментом повноважень органу реєстрації місця проживання на території міста Одеси (з 05.04.2016р.) реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання не здійснювались, у зв`язку з чим відомості про реєстрацію місця проживання осіб у Департаменті відсутні. Служба у справах дітей Одеської міської ради повідомляє, що малолітня [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (довідка від 24.06.2020р. №05/6537/5). Інформація про наявність житла, майна у малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на праві власності або на праві користування, відсутня (довідки служби у справах дітей Одеської міської ради від 24.06.2020р. №№05/6537/4, 05/6537/6). У малолітньої [PERSON] , [INFO] , інформація про наявність ощадної книжки відсутня (довідка служби у справах дітей Одеської міської ради від 24.06.2020р. №05/6537/). На ім`я малолітніх вихованців закладу охорони здоров`я [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відкрито поточні рахунки для обліку коштів і здійснення операцій в банку. Відповідно до розпоряджень Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 22.11.2019р. №№612-01р, 613-01р, 611-01р, "Про тимчасове влаштування малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення", вказаних дітей було влаштовано до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення, тимчасово, строком на шість місяців. Відповідно до характеристики на гр. [PERSON] , [INFO] , складеної адміністрацією Київського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області встановлено, що за час проживання за адресою: [ADDRESS] , вказана особа зарекомендувала себе з негативної сторони. Притягувалась до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 190 КК України. Неодноразово мала конфлікти з сусідами, у зв`язку з чим неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності. Підтримує зв`язок з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя. Неодноразово була помічена у вживанні алкогольних напоїв. Сусіди характеризують її з негативної сторони. У спілкуванні може бути грубовата, на критичні зауваження на свою адресу реагує негативно, належних висновків для себе не робить. Спеціалістами територіального відділу служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському районі, з метою повернення малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на виховання та спільне проживання до матері - гр. [PERSON] , [INFO] , було складено 08.05.2020 року акт обстеження умов проживання. З означеного акту з`ясовано, що житло, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , знаходиться в занедбаному стані, в квартирі брудно та неприємний запах, стіни брудні, є сторонні речі, меблі в аварійному стані, для дітей лише одне ліжко, квартира потребує ремонту. Для виховання та розвитку дітей не створено умов для проживання, виховання та розвитку. Також в даному акті зазначено, що разом з гр. [PERSON] , мешкає гр. [PERSON] , [INFO] . Згідно з відомостями №С1-83634-ю/л від 12.05.2020 року про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку, представленими Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради встановлено, що гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Адміністрація Київського відділу поліції в м.Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області листом від 29.04.2020 року №37-вх.2231 інформує, що гр. [PERSON] , [INFO] , неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності (10 разів), у тому числі за невиконання батьківських обов`язків, насильство в сім`ї, та розпивання алкогольних напоїв у громадських місцях), відповідно до Закону України "Про захист персональних даних" №4452-VІ від 23.02.2012 року, відносно вищезазначеної особи, неможливо надати інформацію про притягнення його до кримінальної відповідальності. Слід звернути увагу, що відповідно до заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 08.10.2012р, справа №1512/8393/2012р, та відповідно до рішення Київського районного суду м. Одеси віл 06.07.2016р, справа №520/6763/16-ц, гр. [PERSON] , [INFO] , позбавлений батьківських прав відносно своїх малолітніх дітей. Відповідно до заяв матері дітей - гр. [PERSON] , від 24.05.2019р., 05.06.2019р., 12.08.2019р., та 08.05.2020р., складених у присутності уповноважених осіб територіального відділу служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському районі зазначено, що вона зобов`язується виконувати батьківські обов`язки по відношенню до дітей, не вживати алкогольних напоїв, займатись вихованням та забезпеченням дітей, та про те, що вона попереджена, що у випадку невиконання нею покладених на неї за законом обов`язків буде порушено питання щодо позбавлення її батьківських прав. [PERSON] , відповідно до протоколу бесіди від 21.05.2020р. з уповноваженими особами служби у справах дітей не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно своїх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до актів, складених працівниками територіального відділу служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському районі від 13.08.2019р., 21.05.2020р. та 03.06.2020р., встановлено, що умови для проживання дітей не створені. Враховуючи, що станом на 27.05.2020р. матір`ю дітей гр. [PERSON] , [INFO] , не створено належних умов для проживання, виховання та розвитку, що несе загрозу життю та здоров`ю дітей, виникла необхідність у продовженні терміну дії розпоряджень Київської районної адміністрації Одеської міської ради 22.11.2019р. №№612-01р, 613-01р, 611-01р, "Про тимчасове влаштування малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення". Розпорядженнями Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 27.05.2020р. №№222-01р, 221-01р, 223-01р, термін дії попередніх розпоряджень був продовжений, строком на 6 місяців. На засідання комісії з питань захисту прав дітей Київської районної адміністрації, яке відбулось 02.07.2020р. з`явилась мати малолітніх - гр. [PERSON] , [INFO] , яка пояснила, що офіційно не працює, постійного доходу не має, проживає разом з гр. [PERSON] , [INFO] . На запитання членів комісії відповіла, що дітей у будинку дитини не відвідувала, періодично телефонувала. Повідомила, що діти їй необхідні, так як вона їх народжувала та любить. На запитання, яким чином вона буде годувати, одягати, розвивати дітей відповіла, що працює її співмешканець [PERSON] (довідку про офіційне його працевлаштування не представила). Враховуючи, що мати дітей - гр. [PERSON] , [INFO] , не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, не вжила жодних заходів для повернення малолітніх в сім`ю на виховання, всі зазначені вище фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як винну поведінку матері дітей та свідоме нехтування нею своїх батьківських обов`язків. Питання доцільності позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , у відношенні малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , вихованців Комунального некомерційного підприємства «Міський спеціалізованим будинок дитини №1» Одеської міської ради, розглядалось службою у справах дітей Одеської міської ради та відповідно до проектів висновків від 15.08.2019р. №05/7441 та від 24.06.2020р. №05/6537, служба у справах дітей Одеської міської ради вважає його доцільним. Дане питання було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дітей київської районної адміністрації Одеської міської ради від 02.07.2020р., на якому члени комісії, одноголосно, дійшли висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , у відношенні малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , вихованців Комунального некомерційного підприємства «Міський спеціалізованим будинок дитини №1» Одеської міської ради, за п.п.1,2 ст. 164 Сімейного кодексу України, у зв`язку з тим, що мати не забрала дітей з закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляла щодо них батьківського піклування; ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження. Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно зі ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 Постанови від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб , які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, і, такі засоби впливу виявилися безрезультатними. Із змісту зазначених норм випливає, що ухилення від виконання юридичного обов`язку по вихованню дитини завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Вимоги ст. 12 ч. 6 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що стороною позивача доведена винна поведінка відповідача по відношенню до виконання своїх батьківських обов`язків щодо сина, що в свою чергу підтверджується сукупністю вищевказаних доказів, що свідчить про ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітній дітей. На час розгляду справи, відповідачем не надано доказів, які б свідчили навіть про спробу здійснення нею батьківських обов`язків та дій спрямованих на підтримання з дітьми регулярних особистих стосунків і прямих контактів, дій спрямованих на здійснення кроків для налагодження стосунків з дитиною, для сприймання дітьми відповідача - їх матір`ю. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд діючи в інтересах дитини прийшов до висновку, що позовні вимоги Одеського комунального навчального закладу «Дитячий будинок «Перлинка» Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав, є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частинами 2, 3 ст. 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначається, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про стягнення аліментів. На підставі викладеного, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, з урахуванням того, що судом задоволено вимогу позивача немайнового характеру, за пред`явлення якої відповідно до ставок встановлених Законом України «Про судовий збір» підлягав сплаті судовий збір в сумі 2102 грн., за пред`явлення якої позивач був звільнений від сплати на підставі п.7 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», та вимогу немайнового характеру щодо якою суд відстрочив сплату судового збору у розмірі 2102 грн у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 4204 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved