Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

14 квітня 2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 22 квітня 2011 року у розмірі 22633,57 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Зазначив, що відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору [PERSON] були видані наступні кредитні картки: [NUMBER] (дата відкриття - 22 квітня 2011 року, термін дії - до лютого 2015 року), [NUMBER] (дата відкриття - 27 липня 2011 року, термін дії - до травня 2015 року), [NUMBER] (дата відкриття - 18 грудня 2012 року, термін дії - до червня 2016 року), [NUMBER] (дата відкриття - 10 грудня 2013 року, термін дії - до грудня 2017 року) та [NUMBER] (дата відкриття - 24 січня 2017 року, термін дії - до травня 2020 року). Свої зобов`язання за кредитним договором банк виконав в повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання за фактичне використання кредиту та погашення кредиту не виконував, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на 22 березня 2020 року заборгованість перед банком становить 22633,57 грн. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, будь-яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направив, відзиву на позов про стягнення заборгованості не подав. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Встановлено, що між сторонами 22 квітня 2011 року укладено кредитний договір, за яким АТ КБ «Приватбанк» зобов`язувався надати грошовий кредит, а [PERSON] - повернути отримані в кредит грошові кошти в строки, вказані в договорі та сплатити кредитору проценти нараховані в період всього терміну використання грошових коштів у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копією Анкети-заяви про приєднання до "Умов і Правил надання банківських послуг» у Приватбанку". Даними умовами погоджено базову процентну ставку за кредитом в розмірі 2,5 % на місяць на залишок заборгованості, щомісячну комісію 1%, штрафи за порушення грошового зобов`язання в розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості. З умовами кредитування позичальник ознайомлений. (а.с.32,33). За даним договором [PERSON] було надано наступні кредитні картки: [NUMBER] (дата відкриття - 22 квітня 2011 року, термін дії - до лютого 2015 року), [NUMBER] (дата відкриття - 27 липня 2011 року, термін дії - до травня 2015 року), [NUMBER] (дата відкриття - 18 грудня 2012 року, термін дії - до червня 2016 року), [NUMBER] (дата відкриття - 10 грудня 2013 року, термін дії - до грудня 2017 року) та [NUMBER] (дата відкриття - 24 січня 2017 року, термін дії - до травня 2020 року). Свої зобов`язання за договором відповідач виконував неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок чого станом на 22 березня 2020 року утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку позивача, становить 22633,57 грн., а саме: заборгованість за простроченим тілом кредиту - 11769,32 грн.; заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України - 4707,10 грн.; заборгованість за пенею - 4603,17 грн.; 500 грн. штрафу (фіксованої частини) та 1053,98 грн. штрафу (процентної складової) (а.с.8-19). Розмір заборгованості позичальником не спростований. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Стаття 527 ЦК України визначає, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту - 11769,32 грн.; заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України - 4707,10 грн. та заборгованості за пенею - 4603,17 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом з тим, у задоволенні вимог про стягнення штрафу (фіксована частина) - 500 грн. та 1053,98 грн. (процентна складова) слід відмовити, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов`язання. Оскільки умови договору передбачають різні види цивільно-правової відповідальності (пеню та штраф) за несвоєчасне погашення заборгованості (за порушення строків внесення платежів), то одночасне застосування таких заходів відповідальності свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому вимоги щодо стягнення штрафу задоволенню не підлягають. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 1957,68 грн.

Outcome: partial