Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

[PERSON] 01 червня 2016 року звернувся до Пирятинського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною батьком, який проживає окремо. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що з 11 серпня 2008 року по 22 грудня 2010 року перебував з відповідачем у шлюбі, від якого мають малолітню доньку [PERSON], яка проживає разом зі своєю матірю. На виконання своїх батьківських обовязків [PERSON] приймає активну участь у житті доньки, регулярно надає матеріальну допомогу відповідачці на утримання дитини, за власний кошт одягає, лікує та оздоровлює доньку. На даний час відповідач перешкоджає позивачу у вільному спілкуванні з дитиною, а тому позивач просить суд зобовязати відповідача не чинити йому перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, визначивши час виховання та спілкування батька з дитиною: кожного тижня з 17 години пятниці до 19 години 30 хвилин неділі та кожної середи з 16 години до 19 години 30 хвилин. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги уточнив та просить визначити йому способи участі у вихованні дитини з урахуванням висновку Пирятинської районної державної адміністрації, проте, не згоден з часом спілкування його з дитиною у неділю до 10 години, просить збільшити час спілкування у вказаний день. Відповідач у судовому засіданні позов визнала частково, згодна з висновком Пирятинської РДА, просить при постановленні рішення урахувати вказаний висновок. Представник третьої особи повідомила суд, що при складанні висновку Пирятинської РДА враховані інтереси як батьків сторін у справі, так і малолітньої дитини, висновок Пирятинською РДА зроблений, виходячи з побажань, у першу чергу, дитини. Розглянувши надані учасниками процесу документи і матеріали, заслухавши їх пояснення, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив: Із 11 серпня 2011 року по 22 грудня 2010 року сторони перебували у шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], народження 21 липня 2009 року, що підтверджується копіями свідоцтва про народження дитини, рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 22.12.2010 про розірвання шлюбу (а.с. 12,13). Малолітня [PERSON] проживає разом зі своєю матірю [PERSON] У сторін виникли непорозуміння щодо участі у спілкуванні з дитиною позивача. Статтею 157 Сімейного кодексу України\~(далі СК України) установлено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 159 Сімейного Кодексу України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Як передбачено ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідач не вказує, що спілкування позивача із донькою перешкоджає нормальному розвитку дитини. Разом з тим, відповідно до ст. 155 ч.1,2 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно висновку органу опіки та піклування Пирятинської РДА щодо розвязання спору про спілкування з дитиною батька, який проживає окремо, доцільно визначити спілкування з дитиною позивача у вихідні дні з 17 години кожної пятниці до 10 години неділі; у будній день середу з 16 до 18 години; у першу половину осінніх, зимових, весняних та літніх канікул; у світкові дні (другий день Нового року, Різдва, Великодня); у день народження дитини з 11 до 13 години. Даний висновок зроблений органом опіки і піклування, виходячи з побажань малолітньої дитини. Суд уважає цей висновок таким, що відповідає інтересам дитини та забезпечує достатню участь у вихованні дитини обох батьків. Суд приходить до висновку, що вимоги позивача про перебування з ним дитини з 17 години пятниці до 18 години неділі не збезпечать можливість дитині у підготовці до занять у школі наступного дня, тому при визначенні часу спілкування з дининою вважає доцільним прийняти до уваги висновок Пирятинської РДА щодо перебування дитини з позивачем у неділю до 10 години. У решті часу перебування дитини з позивачем сторони дійшли згоди. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову частково.

Outcome: partial