Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа - Управління молодіжної політики та у справах дітей Артемівської міської ради, про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], та стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття на особовий рахунок [PERSON], [INFO], [NUMBER] в установі Публічного Акціонерного Товариства «Державний Ощадбанк України». В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач є матір'ю малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, при цьому батько в свідоцтві про народження значиться відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України. До червня 2015 року дитина проживала разом з матір'ю та бабусею, яка і займалася фактично вихованням та матеріальним утриманням дитини, після смерті бабусі малолітня дитина [PERSON] попросила позивача, який є її рідним дядьком, забрати її жити в його родину, бо мати постійно вживає алкоголь та не займається її вихованням. У зв'язку з тим, що мати дитини самоусунулась від виховання та матеріального забезпечення своєї доньки, з метою захисту інтересів малолітньої дитини [PERSON], [INFO], позивач вимушений звернутись до суду з вказаною позовною заявою, в подальшому він має намір встановити опіку над своєю малолітньою племінницею. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, при цьому пояснив, що з червня 2015 року його рідна племінниця [PERSON], [INFO], проживає в його сім'ї, оскільки життя з відповідачем, яка є її рідною матір'ю, після смерті бабусі, що повністю нею опікувалась, стало неможливим через вживання відповідачем алкогольних напоїв. Позивач проживає разом з дружиною та сином, з якими [PERSON] знаходить спільну мову. Позивач не чинить перешкод у спілкуванні [PERSON] з матір'ю, майже кожні вихідні [PERSON] їздить навідувати матір, але при цьому за власним бажанням ніколи не залишається на ніч. За час проживання дитини в сім'ї позивача відповідач не навідувала дитину, не вітала зі святами, лише декілька разів надавала кошти дитині, при цьому кошти на її утримання не надавала позивачу, тобто самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків, не цікавиться фізичним та духовним розвитком дитини. Крім того, позивач в судовому засіданні просив встановити опіку над малолітньою [PERSON], [INFO], призначивши позивача її опікуном. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі та пояснила, що має доньку [PERSON], [INFO], яка проживала разом з нею з народження, але з червня 2015 року її донька стала проживати в сім'ї позивача, який є рідним братом відповідача. Відповідач заперечувала проти того, що вона не опікується дитиною, оскільки кошти, які отримувала від держави як допомогу матері-одиначці, можливо і не в повному обсязі, але передавала доньці. Крім того, відповідач заперечувала проти того, що вона вживає алкогольні напої. При цьому відповідач не заперечувала проти того, що не цікавиться успіхами доньки у школі та в гуртках, які відвідує [PERSON], жодного разу не навідала дитину в родині позивача. Також відповідач повідомила суду, що вона не працює, з обліку в Центрі зайнятості її зняли, живе на кошти, які їй інколи висилає її дядько з Харкова. Просила суд відмовити у задоволенні позову оскільки бажає виховувати свою доньку самостійно. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Артемівської міської ради Донецької області - Купліченко В.В. вважала доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO],батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], оскільки відповідач без поважних причин самоусунулась від виховання та утримання дитини. Прокурор Васечко В.В. вважала за необхідне позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], оскільки відповідач не виконує належним чином свої батьківські обов'язки по відношенню до дитини. Допитана у якості свідка [PERSON] пояснила суду, що вона є дружиною позивача, який є рідним дядьком [PERSON], яка з червня 2015 року проживає в їх родині, оскільки після смерті бабусі життя дівчинки з матір'ю [PERSON] стало нестерпним через вживання останньою алкогольних напоїв. Свідок разом з позивачем жодним чином не перешкоджають спілкуванню дитини з матір'ю, [PERSON] майже кожні вихідні навідує матір, але ніколи за власним бажанням не залишається на ніч. За час проживання дитини в їх родині, [PERSON] майже не хворіла, її успіхи в школі покращилися, при цьому відповідач не навідує доньку в родині позивача, до школи також не приходить, інколи надає доньці кошти в різному розмірі. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є директором ЗОШ № 10, в якій навчається [PERSON], [INFO]. За час навчання дівчинки в школі її мати не приділяла належної уваги дитині, негативно впливає на психічний стан дитини, раніше до школи приходила бабуся дитини замість матері. Були випадки, коли [PERSON] не відвідувала школу через відсутність одягу та взуття. З відповідачем неодноразово проводились профілактичні бесіди, викликали її на засідання координаційних нарад, де попереджали про необхідність виконання батьківських обов'язків. До школи відповідач в стані алкогольного сп'яніння не являлась. Свідок також зазначила, що с того часу, як дівчинка стала проживати в родині позивача, вона стала більш спокійна та врівноважена, покращились успіхи у навчанні. 01 вересня 2015 року [PERSON] приступила до занять, до школи її збирала родина позивача. Допитана в судовому засіданні в присутності педагога [PERSON] малолітня донька відповідача [PERSON], пояснила суду, що раніше вона проживала разом з матір'ю [PERSON] та бабусею, яка в червні 2015 року померла. Після смерті бабусі, яка до того опікувалася нею, [PERSON] за власним бажанням переїхала жити до рідного дядька - [PERSON], через те, що її мати вживає алкогольні напої і не піклується про неї. Відповідач ніколи за власним бажанням не навідувала школу, в якій навчається [PERSON], були випадки, що через відсутність теплого одягу дівчинка не відвідувала школу, при цьому мати витрачала кошти на алкогольні напої. В сім'ї позивача [PERSON] відчуває себе добре, дядько та тітка нею опікуються, дбають про її здоров'я, духовний розвиток. З матір'ю дівчинці ніхто не забороняє спілкуватись, майже кожні вихідні [PERSON] їздить до неї в гості, але не залишається на ніч, оскільки боїться матері, коли вона вживає алкогольні напої. З цієї причини [PERSON] жодного разу не запрошувала свою матір на концерти, в яких приймала участь. Проти позбавлення її матері батьківських прав та призначення її опікуном позивача [PERSON] не заперечувала. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, представника третьої особи, прокурора та свідків, дослідивши матеріали справи, суд дістається висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав відповідача у відношенні її малолітньої дитини підлягають задоволенню за наступними підставами. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані статтями 164, 166, Сімейного кодексу України. Відповідно до вимог ст. 164 Сімейного Кодексу України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось з них. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в їх сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав в силу вимог закону є винятковою мірою сімейно-правової відповідальності, яка виникає при винній поведінці батьків, які не забезпечують виховання своїх дітей. Як встановлено судом і таке вбачається з матеріалів справи, відповідач є матір'ю малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с. 9). Згідно характеристики від 14 вересня 2015 року, виданої директором Артемівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 10, в якій навчається учениця 7-Б класу [PERSON], її мати [PERSON] не приділяє належної уваги вихованню доньки, негативно впливає на формування особистості дитини. З [PERSON] неодноразово проводилися профілактичні бесіди класним керівником та директором школи. Родина стоїть на внутрішкільному обліку та обліку ССД. На зауваження та рекомендації педагогів мати не реагує, ніяких дій до виправлення ситуації не вживає. До занять 01 вересня 2015 року [PERSON] приступила, при цьому збирали її до школи [PERSON] та [PERSON], у яких дівчинка останнім часом мешкає, вони опікуються нею, надають їй моральну та матеріальну підтримку, контролюють навчання та дозвілля [PERSON], створюють родинне середовище для своєї племінниці (а.с. 68). Відповідно до довідки про участь батьків у вихованні доньки [PERSON] від 14 вересня 2015 року, виданої директором школи, учениця 7-Б класу Артемівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 10 з червня 2015 року проживає у дядька й тітки - [PERSON] та [PERSON], які контролюють як племінниця відвідує школу, її навчальні досягнення, відвідують батьківські збори, організовують харчування. Протягом всього 2014-2015 навчального періоду мати, [PERSON], відвідувала школу лише за запрошенням адміністрації, участі у вихованні доньки не брала, батьківські збори не відвідувала, успіхами дівчинки у класного керівника не цікавилася (а.с. 69). Проведеною 09 жовтня 2015 року бесідою головного спеціаліста-юрисконсульта управління молодіжної політики та у справах дітей Артемівської міської ради з дитиною [PERSON], встановлено зі слів дівчинки, що вона з червня 2015 року проживає у дядька, раніше, коли вона жила з матір'ю, нею опікувалася бабуся, а мати десь уходила, при цьому вживала алкогольні напої, дитиною ніколи не займалась. Речі, зошити, продукти та інше купувала бабуся, мати ніколи нічого не купувала і ніколи не працювала. Дитина не заперечувала проти позбавлення матері батьківських прав, оскільки вона весь час вживає алкогольні напої, не допомагає з уроками, не купує речі та шкільне приладдя, цим займаються дядько та тітка дівчинки (а.с. 70). З акту обстеження житлово-побутових умов проживання родини [PERSON] від 09 жовтня 2015 року, складеного головним спеціалістом-юрисконсультом управління молодіжної політики та у справах дітей Артемівської міської ради, вбачається, що в будинку [ADDRESS] позивачем створено належні побутові умови для проживання та виховання своєї племінниці, він дбає про її матеріальне забезпечення та духовний розвиток. Мати з родиною не проживає, участі у вихованні доньки не приймає (а.с. 67). Згідно довідки ТВБВ 10004/0290 філії Донецьке обласне управління ПАТ «Ощадбанк» [PERSON] має поточний рахунок [NUMBER] (а.с. 81). Відповідно до висновку № 01/11-682 від 30 жовтня 2015 року, орган опіки та піклування Артемівської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], у відношенні до її малолітньої дитини [PERSON], [INFO], оскільки вона без поважних причин самоусунулась від виховання та утримання дитини (а.с. 65-66). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п. 15, п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що дійсно з боку відповідача мало місце неналежне виконання своїх обов'язків, воно не було пов'язано як об'єктивними так і суб'єктивними причинами. У судовому засіданні малолітня дитина [PERSON], яка також зазначила суду, що бажає проживати разом з дядьком і його родиною та те що її мати не цікавиться її життям. За таких обставин у суду є усі правові підстави для застосування крайнього заходу впливу відносно відповідача та позбавити її батьківських прав, яка на теперішній час не намагається виправитись та здійснювати в повному обсязі свої батьківські обов'язки по вихованню та утриманню її малолітньої дитини. Наданий суду висновок служби у справах дітей про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, суд вважає за необхідне прийняти до уваги під час ухвалення рішення, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, належних та достатніх роз'яснювальних заходів з відповідачем за час звернення позивача до служби у справах дітей про позбавлення відповідача батьківських прав було проведено достатньо, але це не принесло бажаних результатів щодо виконання нею її батьківських прав та обов'язків. Відповідно до ч. 3 статті 10, ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. За таких обставин суд вважає, що позивачем належним чином доведено, що на теперішній час є обґрунтовані підстави для застосування крайнього заходу відносно відповідача та позбавлення її батьківських прав, у зв'язку з чим позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа - Управління молодіжної політики та у справах дітей Артемівської міської ради, про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню. При цьому, частиною 2 статті 166 Сімейного кодексу України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальний стан дитини; стан здоров'я та матеріальний стан платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, доньки, сина; інші обставини, що мають суттєве значення. Виходячи з вищевикладеного та із загальних засад справедливості цивільного судочинства, суд, враховуючи матеріальне становище сторін, вважає, що відповідач може виплачувати аліменти на утримання малолітньої доньки, у розмірі 1/4 частки, а не у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття на особовий рахунок [PERSON], [INFO], [NUMBER] в ТВБВ 10004/0290 філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк», тобто позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. Статтею 243 Сімейного кодексу України визначено, що опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до ч. 3 ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 63 Цивільного кодексу України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно ст. 55 Цивільного кодексу України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх осіб. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Артемівської міської ради за № 01/11-98 від 25 лютого 2016 року, орган опіки та піклування Артемівської міської ради вважає доцільним призначити [PERSON], [INFO], опікуном над малолітньою дитиною [PERSON], [INFO]. Таким чином, суд вважає, що є всі підстави для призначення опіки над малолітньою [PERSON], [INFO], позбавленою батьківського піклування, призначивши її дядька [PERSON], [INFO], опікуном. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial