Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

У червні 2021 року від директора КП БМР «Білоцерківтепломережа» Безукладнікова В.В. до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вказана позовна заява, в якій представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] борг в розмірі 17 709,12 грн. за послуги постачання теплової енергії, 4 097,91 грн. інфляційних втрат, 1 661,80 грн. 3% річних, а також 2 270 грн. сплаченого судового збору. В обґрунтування позову вказано, що згідно особового рахунку № [NUMBER] , відкритого на ім`я відповідача [PERSON] , рахується заборгованість за теплову енергію в розмірі 17 709,12 грн. за період з 01.09.2016 по 01.05.2021 року. Боржнику надіслано попередження про наявність заборгованості з вимогою сплатити борг протягом місяця. В добровільному порядку зобов`язання щодо сплати коштів за надані послуги не виконуються. 07.06.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 07.07.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. 11.11.2021 року від відповідача до суду надійшла заява з доданими до неї копіями квитанцій про сплату боргу. 16.11.2021 року від представника позивача Мартиненко Т.М. до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій представник позивача просить стягнути з [PERSON] грошову суму 4 097,91 грн. інфляційних втрат, 1 661,80 грн. 3% річних, а також 2 270 грн. сплаченого судового збору. Представником позивача 06.09.2021 року подана до суду заява з проханням проводити розгляд справи без участі представника, позовні вимоги остання підтримує. 26.11.2021 року відповідач звернулась через канцелярію суду з заявою, в якій позов визнала в повному обсягу. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Особовий рахунок № [NUMBER] на користування послугами постачання теплової енергії, які надає КП БМР «Білоцерківтепломережа» за адресою: [ADDRESS] , відкритий на ім`я [PERSON] . Відповідно до наявних у справі відомостей з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання, відповідач зареєстрована за вказаною вище адресою з 12.03.1999 року. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 року (далі - Закон № 2189-VIII) визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що наступає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Статтею 162 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги в будинку /квартирі/, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до правил частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - ст. 610 ЦК України. За змістом наведених норм вбачається, що цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню до виконання як договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що на час пред`явлення позову заборгованість за надані послуги в період з 01.09.2016 по 01.05.2021 року складала 17 709,12 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За вищевказаний період позивачем на суму заборгованості, відповідно до вищевказаної норми, нараховано заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 4 097,91 грн. та три відсотки річних в розмірі 1 661,80 грн. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи визначений статтею 13 ЦПК України принцип диспозитивності цивільного судочинства та визначення позивачем у справі конкретного відповідача (споживача), яка зареєстрована за вказаною вище адресою, оцінивши наявні у справі доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення даного позову повністю. Слід зазначити, що питання оплати житлового-комунальних послуг між декількома користувачами житлового приміщення повинні регулюватися відповідною домовленістю (угодою) між ними, а в разі оплати наданих послуг одним із користувачів, останній не позбавлений права пред`явлення відповідного позову про стягнення понесених витрат (частини витрат) до інших користувачів. Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи зміст наведених правових норм, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків від ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою (2 270 грн.), тобто в розмірі 1 135 грн., іншу частину сплаченого судового збору повернути позивачу.

Outcome: approved