Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК). Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до п.п. 1, 3 постанови КМУ № 558 від 29.04.2004 року «Про порядок призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами), призначається щомісячна компенсаційна виплата. Фізична особа, яка надає соціальні послуги, має право одержувати тільки одну компенсацію незалежно від кількості обслуговуваних осіб, видів та обсягу послуг. Відповідно до п. 8 постанови КМУ № 558 від 29.04.2004 року «Про порядок призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» компенсація призначається: на час встановлення групи інвалідності - інвалідам I групи, інвалідність яких встановлена безстроково та які згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією потребують постійного стороннього догляду; на час, протягом якого особа, що подала заяву про необхідність отримання соціальних послуг, потребуватиме постійного стороннього догляду. В судовому засіданні встановлено, що згідно заяви від 15.01.2008 року відповідач [PERSON] звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про призначення компенсаційної виплати за надання соціальних послуг [PERSON] (а.с. 51). Відповідно до порядку 01.02.2008 року позивачем було прийнято розпорядження та призначена компенсація на період з 15.01.2008 року по 11.01.2009 року. (а.с. 52) Надалі неодноразово [PERSON] зверталася до УПтСЗН із заявами від 21.01.2009 року, від 18.01.2010 року, від 05.01.2011 року, від 15.10.2011 року, від 28.12.2012 року, від 10.12.2013 року, від 21.11.2014 року, від 21.12.2015 року, від 22.12.2016 року про призначення компенсаційної виплати за надання соціальних послуг [PERSON] (а.с. 13-14,20,23,26-27,29-30,32-33) Рішеннями УПтСЗН від 10.02.2009 року, від 19.01.2010 року, від 26.01.2011 року, від 11.01.2012 року, від 23.01.2013 року, від 11.12.2013 року, від 28.11.2014 року, від 02.01.2016 року, від 29.12.2016 року призначалися компенсаційні виплати за надання соціальних послуг [PERSON] (а.с. 12,15,19,22,25,28,31) Відповідно до атестату [NUMBER], виданого 14.03.2017 року АТ «Ощадбанк», ОР № 612749 тимчасово закрито з 01.04.2017 року у зв`язку зі смертю утриманця [PERSON] , який помер [INFO] .(а.с. 9) Розпорядженням УПтСЗН від 08.02.2017 року припинено [PERSON] виплату допомоги з 08.02.2017 року у зв`язку зі смертю [PERSON] (а.с. 10 Відповідно до довідки від 14.03.2017 року заборгованість переплачених бюджетних коштів складає в сумі 218,23 грн. (а.с. 8) Відповідно до протоколу змін від 20.03.2017 року переплата була частково погашена [PERSON] в розмірі 124,70 грн. та розмір залишку склав в сумі 93,53 грн. (а.с. 7) 22.05.2017 року за № 04/40/3367 УПтСЗН на адресу [PERSON] направлено листа щодо повернення залишку надміру отриманих коштів в сумі 93,53 грн., який залишився без виконання.(а.с. 6) Таким чином, суд вважає, що у зв`язку з не повідомленням відповідачем про зміну обставин щодо отримання соціальних виплат, УПтСЗН Краматорської міської ради було здійснено надмірну виплату коштів за призначеною грошовою допомогою, яка складається в сумі 93,53 грн. Відповідно до п. 15 постанови КМУ № 558 від 29.04.2004 року «Про порядок призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» якщо одержувачем компенсації приховано або подано недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на призначення компенсації та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради: визначає обсяг надміру виплачених коштів та встановлює строки їх повернення; повідомляє отримувачу компенсаційної виплати про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення. Якщо фізична особа не повернула добровільно надміру виплачені суми, вони стягуються в судовому порядку на підставі заяви структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради, що призначив компенсацію. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом. Разом з тим, з доказів наданих стороною позивача, вбачається, що поведінка відповідача як набувача виплат за надання соціальних послуг не була добросовісною, що є підставою для стягнення з відповідача безпідставно набутих грошових коштів. Оскільки відповідачем вимога УПтСЗН про повернення коштів залишена без реагування, добровільно коштів повернуто не було, вони підлягають стягненню з відповідача. Таким чином, суд вважає, що у зв`язку з не повідомленням відповідачем про зміну обставин щодо отримання соціальних виплат, УПтСЗН Краматорської міської ради було здійснено надмірну виплату коштів за призначеною грошовою допомогою, яка складається в сумі 93,53 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України, з відвовідача підлягають стягненню на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 1921 грн.

Outcome: approved