Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в котрій зазначено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 16 листопада 2007 року. Від спільного життя з відповідачем позивачка має неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 171 від 30 серпня 2011 року. На даний час сторони по справі ведуть різні бюджети та разом не проживають. Дочка проживає разом з позивачкою та перебуває на її повному матеріальному утриманні. Дитина відвідує 4 клас Опорного закладу освіти «Яготинський навчально-виховний комплекс «Спеціалізована школа-загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 2» і позивачка забезпечує витрати, які пов`язані з навчанням дитини. Дитина сторін по справі перебуває на диспансерному обліку з діагнозом Сколіоз, хронічний холецистохолангіт і через це позивачка витрачає кошти на лікування доньки. Крім того, позивачка на забезпечення доньки одягом на рік за цінами цього часу витрачає не менше 15 000 гривень. Заробітної плати [PERSON] вочевидь мало для забезпечення достатнього життєвого рівня і мати більше можливостей в повній мірі вирішувати питання утримання дитини, забезпечувати їй пристойне харчування, розвиток, придбання шкільного приладдя, предметів гігієни. Можливості отримувати будь-які додаткові кошти у позивачки немає. Відповідач не приймає належної участі у утриманні дитини, не надає ніякої матеріальної допомоги для цього. Відповідач являється особою працездатною, однак розмір його доходу мені достовірно не відомий. Позивачці також достовірно не відомо його місце роботи і відповідач відмовляється їй його повідомляти. З його пояснень, які він давав їй він не має постійного, оформленого у встановленому порядку, місця роботи та через це має непостійний та мінливий дохід. Інших утриманців у відповідача немає, будь-якими хронічними захворюваннями він не страждає. Враховуючи викладене, просила стягувати з [PERSON] щомісячно аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 4000 гривень до досягнення дитиною повноліття. Відповідач подав відзив на позовну заяву в якому просив позовні вимоги позивачки задоволити частково та стягнути на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2 000 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття. На обґрунтування відзиву послався на наступні обставини. Він, [PERSON] , розуміє свій обов`язок щодо сплати аліментів на утримання дитини та не має наміру від нього ухилятися, однак розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , визначений позивачкою у вигляді 4000 грн. на місяць є для нього непосильним. Зокрема, на даний час він ніде не працює, так як протягом 2018-2019 років основним його доходом були закордонні заробітки. Однак, з огляду на карантинні заходи пов`язані із поширенням корона вірусної інфекції, а також з огляду на той факт, що він має на своєму утриманні трьох неповнолітніх племінників, що залишилися сиротами, а саме [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , він не може виїхати за кордон, а тому позбавлений значного заробітку. В даний час він перебуває у пошуках роботи. До того ж, він має на утриманні також повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Крім того, позивачка з донькою проживає у будинку по [ADDRESS] , який належить йому на праві спільної часткової власності, де лише він несе витрати по сплаті комунальних послуг. [PERSON] коштів на часткове відшкодування витрат по сплаті комунальних послуг не надає. До того ж, [PERSON] навчається в Опорному закладі освіти «Яготинський навчально-виховний комплекс «Спеціалізована школа-загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 2» за програмою «Інтелект України», де саме він надає додаткові кошти на придбання необхідних підручників, зошитів та шкільного приладдя. Крім того, звертає увагу суду на те, що мати дитини повинна нести рівні обов`язки разом з батьком щодо утримання дитини, проте позивачка не вказує про розмір свого доходу, а лише намагається покласти всю відповідальність щодо утримання дитини лише на батька. До того ж, визначений позивачкою розмір на утримання дитини у вигляді 4000 грн. на місяць для її молодшого шкільного віку є значно завищеним та перевищує розмір прожиткового мінімуму в 1,5 рази. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років становить 2395 грн.. Також звертає увагу суду на те, що позивачка повинна в рівних частках із відповідачем нести витрати на дитину, а тому загальна сума (з обох батьків) щомісячно на утримання дитини буде становити 4 000 грн., що на думку відповідача достатньо для дитини десятирічного віку. Посилання на наявні у дитини хронічні захворювання не потребують значних матеріальних витрат, а у разі необхідності таких позивачка зможе звернутися до суду із відповідним позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. [PERSON] надала відповідь на відзив на позовну заяву в якій просила задоволити її позовні вимоги в повному обсязі та послалася на наступні обставини. В будинку, де мають проживати [PERSON] та його племінники, які залишилися сиротами, тепер проживає вона і дітей в цьому будинку немає. Тому їй не зрозуміло як відповідач піклується про племінників. Крім того, чинне законодавство не передбачає наявність чи відсутність значного заробітку у відповідача. Воно передбачає прямий його обов`язок, як батька спільної неповнолітньої дитини, утримували її. Також позивачка зазначає, що відповідачу відомо про той факт, що вона несе витрати по утриманню своєї доньки [PERSON] , [INFO] , яка навчається за рахунок її власних коштів у вищому навчальному закладі та повна вартісить навчання складає 88 520 грн.. Вона вважає, що приведена у її позові сума аліментів є фактично критичною, а сума, яку навів відповідач у відзиві (2395 грн.) є мізерною. Також, позивачка звертає увагу суду на те, що відповідач бажає лише відшкодовувати кошти витрачені на лікування спільної дочки через судове рішення. До суду надано доказ про отримання [PERSON] відповіді на відзив на позовну заяву. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та зазначила, що сторони окремо проживають, мають різні бюджети, сторони мають спільний будинок, вона отримує заробітну плату в середньому розмірі 10000 гривень, відповідач має тимчасові підробітки. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. В силу ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Так, в судовому засіданні встановлено, що від спільного сімейного життя сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , (а.с. 4-7, 21-23), яка проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні (а.с. 9) та вона перебуває на диспансерному обліку з діагнозом Сколіоз, хронічний холецистохолангіт (а.с. 8). [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 18 серпня 1999 року (а.с.24). [PERSON] на праві спільної часткової власності належить ј житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.25-28). Відповідно до наказу Служби у спрвах дітей та сім`ї Яготинської РДА від 09.01.2020 року трьох неповнолітніх племінників, що залишилися сиротами, а саме [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовані до дядька [PERSON] (а.с. 29). Із копії закондонного паспорта (а.с. 30) вбачається, що [PERSON] протягом 2018-2019 року регулярно виїздив закордон. [PERSON] навчається на денній формі навчання на факультеті Міжнародної торгівлі та права Київського національного торговельно-економічного університету на платній основі та загальна вартість її навчання становить 88 520,00 грн. (а.с. 38-43). [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] (а.с. 44). Пункт 1 ст. 3 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п. 2 - дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Пунктом 2 ст. 27 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи вище викладене, матеріальне становище сторін, їх стан здоров`я, інших утриманців, а саме дітей від попереднього шлюбу, та розмір прожиткового мінімуму для дітей згідно Закону України "Про державний бюджет на 2021 рік", при цьому враховуючи вимоги ст.ст. 182, 183 СК України, а також те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти і надавати матеріальну допомогу дитині. Щодо тверджень позивачки з приводу стягнення з відповідача аліментів у частині від його доходу, то ст. 184 СК України, передбачає стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у разі коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а як вбачається з матеріалів справи, відповідач немає постійного місця роботи та регулярного доходу. Отже, з огляду на викладене, суд вважає, що з відповідача на утримання неповнолітньої дочки необхідно стягнути аліменти в розмірі 2000 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. На підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Outcome: partial