Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

[PERSON] 03.06.2014 р. звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісяця, з моменту звернення із заявою до суду та до досягнення дитиною повноліття. В позовній заяві зазначила, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 09.07.2007 року. Від шлюбу в сторін народилася дочка [PERSON]. Шлюб був розірваний рішенням Городенківського районного суду від 29.07.2011 р., дочку після розірвання шлюбу залишено проживати з позивачкою. В позові [PERSON] зазначає, що [PERSON] проживає разом з нею, перебуває на її утриманні та вихованні. Хоча [PERSON] є єдиною дочкою відповідача, інших утриманців він не має, однак [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Відповідач працездатний, фізично здоровий, працює на роботі в Чеській республіці. Зі слів друзів відповідача позивачці відомо, що він заробляє по 1500 доларів щомісяця. Позивачка не працює, проживає за рахунок матеріальної допомоги її батьків. Одночасно в позові вказала, що дочка [PERSON] має талант до танців, відвідує танцювальний гурток, що потребує значних матеріальних видатків. Покликаючись на ст. 141СК України, позивачка зазначила, що розірвання шлюбу між батьками не звільняє їх від обов'язків щодо дітей. Всупереч цьому відповідач з часу припинення спільного проживання з позивачкою взагалі не цікавиться, як проживає дитина, не надає коштів на її утримання, не цікавиться щоденними потребами дочки, не телефонує, не вітає з святами. Також позивачка зазначає, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 12 років становить 1286 грн., і обов'язок забезпечити цей прожитковий мінімум покладається на обох батьків. Заочним рішенням Городенківського районного суду від 14.07.2014 р. частково задоволено позов [PERSON] За заявою відповідача про перегляд заочного рішення ухвалою Городенківського районного суду від 27.11.2014 р. дане рішення суду скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, подала заяву про розгляд справи в її відсутності, одночасно зазначила, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно. Про час і місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог ст.ст. 74-75 ЦПК України за адресою, вказаною ним в заяві від 10.10.2014 р. про перегляд заочного рішення суду. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено та прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Сторони перебували в шлюбі з 09.07.2007 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції (а.с.5). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що стверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області (а.с. 4). Шлюб розірваний рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 29.07.2011 року по справі № 2-317/11, після розірвання шлюбу позивачці присвоєно прізвище [PERSON], дочку залишено проживати з матір'ю (а.с.6). Ст.141 СК України визначено, що мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно з ч.2 ст.51 Конституції України, ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З матеріалів справи вбачається, що зареєстроване місце проживання відповідача, згідно інформації Городенківського районного сектору УДМС в Івано-Франківській області, - [ADDRESS] (а.с. 11); фактично відповідач проживає в м. Запоріжжя (а.с. 88-89). З поданих відповідачем до суду заяв з копіями документів слідує, що він з 15.11.2013 р. по 13.08.2014 р. перебував в Чехії, відповідно до відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб з 01.09.2011 р. по 25.04.2014 р. інформація про доходи фізичної особи [PERSON] відсутня (а.с. 53-56, 72-73,75-76,78). Відповідно до ст.ст.184,188 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач не працює, даних про те, що він має регулярний дохід, суду не надано, тому суд, враховуючи обставини, визначені ст. 182 СК України, і роз'яснення, що містяться у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15 травня 2006р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 600 грн. щомісячно. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулась в суд з позовом 03.06.2014 року, тому з цього дня слід розпочати стягнення аліментів і проводити до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial