Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дітей та стягнення додаткових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 14.08.2004 року по 31.03.2014 року перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] (далі - відповідач), який було розірвано рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу 31.03.2014 року. Від шлюбу з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Вищевказаним рішенням суду з відповідача на її користь також стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1000 грн. на місяць, але не менше ніж 30 відсотків від прожитого мінімуму встановленого для дітей відповідного віку, до досягнення ними повноліття. Щомісяця вона отримує аліментів в розмірі 1000 грн. на двох дітей, будь-якої іншої допомоги Відповідач не надає. Вказаного розміру аліментів на утримання дітей не вистачає, з часу стягнення аліментів минуло вже майже 5 років, з цього часу значно погіршився її матеріальний стан, стан здоров`я старшої дитини, сина [PERSON] , якому з 13.11.2018 року була встановлена інвалідність. Проходження обстеження та лікування сина потребували значних витрат з її боку та погіршили її матеріальний стан, оскільки заробітної плати, яку отримує в мінімальному розмірі, в середньому на рівні 5800 грн., не вистачало, а тому змушена була звертатися за матеріальною допомогу до близьких людей, за допомогою до школи, в якій навчається син, та інших небайдужих людей. Враховуючи вищевказане, вважає, що має право на збільшення розміру аліментів до 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача на двох дітей до досягнення ними повноліття, але не ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Всього за період з червня 2017 року по листопад 2018 року на лікування та обстеження, разом з проїздом, неюбуло витрачено 38 653,85 грн., половину з цих витрат, вважає має бути стягнуто з відповідача на її користь. Крім того, оскільки син потребує довготривалого лікування, просить стягувати з відповідача, на її користь, витрати в зв`язку з хворобою [PERSON] , [INFO] , в сумі 2750,00 грн., щомісячно, до [INFO]. Ухвалою суду від 29.01.2019 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. 29.01.2019 року прийнято ухвалу про судове доручення для виконання процесуальних дій за місцем проживання відповідача. 06.05.2019 року до суду на виконання судового доручення надійшов відзив на позовну заяву. 12.04.2019 року судом отримано відповідь на відзив. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, шляхом направлення судового доручення, відповідно якого до суду надійшов відзив, проти позову заперечує частково з причин викладених у відзиві. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони у справі зареєстрували шлюб 14.08.2004 року (а.с.6), який було розірвано рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 31.03.2014 року (а.с.7). Від шлюбу з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 8, 9). Крім того, тим же рішенням суду з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1000 грн. на місяць, але не менше ніж 30 відсотків від прожитого мінімуму встановленого для дітей відповідного віку, до досягнення ними повноліття (а.с. 7 зворотний бік). Діти мешкають з позивачем, що підтверджено копією довідки №52 (а.с.10) та не заперечувалось сторонами у справі. Відповідно до медичних висновків, що містяться у матеріалах справи, дитині [PERSON] встановлено діагноз - виразковий коліт середнього ступеню важкості, функціональна диспепсія, порушення фізичного розвитку, дефіцит маси тіла та встановлено третю групу інвалідності, наступна дата переогляду 25.02.2023 року. Встановлена індивідуальна програма реабілітації дитини-інваліда №603 (а.с.11-17). Відповідно до довідки від 16.01.2019 року №002 (а.с.18) позивач [PERSON] отримує заробітну плату у середньому 3800,00 грн. на місяць. Крім того, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період з червня по листопад 2017 року на лікування сина, яке він проходив в інфекційній зоні в м.Кривий Ріг, позивачем була витрачена сума у розмірі 1932,15 грн. У грудні 2017 року на проходження діагностичного обстеження та курсу лікування дитини у дитячого гастроентеролога було витрачено 2603,35 грн. У лютому 2018 року дитину було госпіталізовано у відділення дитячої гастроентерологи 1-ї дитячої лікарні м. Дніпро, де на обстеження і лікування, та на дорогу до м. Дніпра було витрачено 3205,00 грн. У березні 2018 року дитину було госпіталізовано у відділення дитячої хірургії обласної клінічної лікарні м. Дніпро, де на обстеження та на дорогу до м. Дніпра було витрачено 686, 87 грн. На початку квітня 2018 року дитина знову була госпіталізована у відділення дитячої гастроентерології 1-ої дитячої лікарні м. Дніпро, курс лікування та витрати на дорогу до м. Дніпра становили 2355,50 грн. Після виписки з лікарні лікування було продовжено до травня 2018 року на суму 1345,20 грн. У травні 2018 року за результатом консультації у обласного гастроентеролога в м. Дніпро курс лікування було продовжено ще на 1,5 місяця, на що було витрачено разом з витратами на проїзд 482,04 грн. У серпні 2018 року дитина була планово госпіталізована у відділення дитячої гастроентерології 1-ої дитячої лікарні м. Дніпро, на що було витрачено разом з проїздом 1441,00 грн. Курс кування було продовжено до кінця вересня 2018 року, на що додатково було витрачено 731,01 грн. В вересні 2018 року була проведена консультація дитячого хірурга у м. Дніпро, на що разом з проїздом витрачено 696,00 грн. За результатом огляду 17.09.2018 року дитину було госпіталізовано у відділення дитячої хірургії на операцію, витрати на яку разом з проїздом становили 825,39 грн. Курс лікування після операції був подовжений до жовтня 2018 року, сума на лікування 5521,40 грн., а також був призначений аналіз в лабораторії у Німеччині на суму 7137,80. В жовтні 2018 року у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, дитина знову була госпіталізована у відділення дитячої гастроентерології 1-ої дитячої лікарні м. Дніпро, на що було витрачено разом з проїздом 3 243,08 грн. Курс лікування триває і у листопаді витрати склади 3448,00 грн. Всього за період з червня 2017 року по листопад 2018 року на лікування та обстеження дитини, разом з проїздом, позивачкоюбуло витрачено 38 653, 85 грн. (а.с. 19-79). Статтею 51 Конституції України гарантовано, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, за рішенням суду відповідно до статті 181 СК України. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідачем у відзиві було зазначено, що відповідно до рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 31.03.2014 року він повинен сплачувати аліменти на користь позивача на утримання їх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн., але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки, позивач просить збільшити розмір сплати аліментів до розміру 1/3 частки всіх видів його заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку, вважає, що ця вимога позивача не відповідає нормам діючого законодавства, оскільки позивач просить саме збільшити виплату аліментів з 1000,00 грн. до 1/3 частки його доходу, а ні змінити спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням суду, як це передбачено ч. З ст. 181 СК України. Отже в цій частині позовних вимог, суд вважає зазначити та зауважити на наступному. Позивач звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання дітей, оскільки розмір аліментів в сумі 1000,00 грн. є меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що в умовах сьогодення є критично недостатнім для належного утримання дитини та з тих підстав, що у зв`язку з хворобою дитини - [PERSON] значно погіршився її матеріальний стан. Дохід позивача разом з аліментами, що сплачуються на сьогодні, не дозволяє належним чином утримувати дітей та лікувати хвору дитину. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Крім того, відповідачем у відзиві було зазначено про наявність іншої дитини від шлюбу з цивільною дружиною, перебування на його утриманні іншої новоствореної сім`ї. До таких тверджень відповідача суд ставиться критично, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами у справі. Як вірно зазначено позивачем у відповіді на відзив, у наданій відповідачем копії свідоцтва про народження дитини - [PERSON] , [INFO] , у графі батько значиться особа за прізвищем « [PERSON] », прізвище відповідача - « [PERSON] », а тому вказаний документ не підтверджує наявність у відповідача іншої дитини. З приводу утримання відповідачем ще однієї дитини - [PERSON] , [INFO] , оскільки його батько позбавлений батьківських прав, не приймаються судом до уваги, оскільки позбавлення батьківських прав щодо дитини не припиняє обов`язку батька сплачувати дитині аліменти. У відповідності до ст.7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено, що розмір прожиткового мінімуму з 01 січня 2019 року для дiтей вiком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум становить 2027 грн., з 1 липня - 2118 грн., з 1 грудня - 2218 грн. Вирішуючи питання про зміну способу стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів, також суд враховує відсутність будь-яких відомостей про наявність у відповідача чи у їхньої спільної з позивачем дитини захворювань, що потребували б додаткових витрат та наявність у відповідача іншої дитини, на утримання якої він сплачує аліменти. Проте, суд також бере до уваги матеріальне становище відповідача, його ставлення до позовних вимог, а саме, що він не заперечує проти збільшення розміру аліментів в твердій грошовій сумі з 1000, 00 грн. до 2100,00 грн. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, та підлягають до часткового задоволення, що буде відповідати інтересам дітей, не погіршать їх матеріального становища і призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. На думку суду, збільшення розміру аліментів шляхом збільшення встановлення їх у твердій грошовій сумі дозволить забезпечити належний рівень життя дітей до моменту досягнення ними повноліття. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача половини понесених витрат додаткових витрат в зв`язку з хворобою дитини [PERSON] , в сумі 19 326,93 грн., слід зазначити наступне. Відповідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. При вирішенні спору суд керується ст.185 СК України, відповідно до якої той з батьків, з якого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витрата на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). До особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначаються за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення (ч.2 ст.185 СК України). Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разового, періодично або постійно (ч.3 ст.185 СК України). У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що участь у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Позивач [PERSON] , звертаючись до суду з даним позовом, надала чеки про понесені нею витрати на загальну суму 38 653, 85 грн., які були витрачені на лікування дитини, проходження медичних оглядів, операцію та інших витрат безпосередньо пов`язаних з хворобою [PERSON] Надані суду відповідачем квитанції про перекази грошових коштів на ім`я [PERSON] (а.с.98-103) не підтверджують факту переказу цих коштів на у якості додаткових витрат на утримання дітей. Квитанції (а.с.104-105) не місять даних щодо цілей грошового переказу, а тому незрозуміло, що це за платежі, можливо аліментні, можливо погашення заборгованості по аліментах чи сплата по іншим зобов`занням. В свою чергу, чеки, медичні документи та довідки надані позивачем у якості доказів того, що дитина потребує лікування, а призначені медичні процедури та лікувальні засоби потребують додаткових коштів, які вже були понесені позивачем та будуть необхідними у подальшому, є додатковими витратами у розумінні ст.185 СК України, оскільки пов`язані з особливими обставинами, зумовленими станом її здоров`я, і не є поточними витратами на забезпечення основних життєвих потреб дитини. Встановивши, що [PERSON] у зв`язку із хворобою дитини - [PERSON] , понесла документально підтверджені додаткові витрати у розмірі 38 653, 85 грн., суд дійшов висновку про необхідність стягнення половини цієї суми з відповідача, оскільки батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають подальшому стягненню з відповідача на додаткові витрати, суд враховує міру, в якій кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін, інші інтереси й обставини, що мають істотне значення, та вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивача додаткові витрати у зв`язку з хворобою [PERSON] , [INFO] у сумі 1000,00 грн., щомісячно, до переогляду дитиною МСЕК, тобто до 25.03.2023 року. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, у повному обсязі знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, однак враховуючи матеріальне становище відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір по справі за одну вимогу немайнового та одну вимогу майнового характеру у розмірі 2305 гривень 20 копійок, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: partial