Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду в порядку окремого провадження із заявою, у якій просили розірвати шлюб, укладений ними 28 квітня 2007 року, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 830. В обґрунтування заяви зазначали, що 28 квітня 2007 року вони зареєстрували шлюб, від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Поступово відносини подружжя погіршуватися. На час подачі заяви до суду шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим. Ними досягнуто згоди щодо визначення місця проживання їхніх дітей після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов проживання та виховання дітей, їх подальшого утримання, що підтверджується укладеним ними письмовим договором, який посвідчений нотаріально. Заявники [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, у заяві подружжя про розірвання шлюбу просили суд розглянути справу за їх відсутності, вимоги заяви задовольнити та розірвати укладений ними 28 квітня 2007 року шлюб. Заінтересована особа: Броварський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, його неявка вирішенню судом заяви подружжя про розірвання шлюбу не перешкоджає. З`ясувавши позицію заявників, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 28 квітня 2007 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 830. Від цього шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . 13 лютого 2021 року заявники [PERSON] та [PERSON] уклали договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей, який посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Маржиною А.А., зареєстрований в реєстрі за № 112. 14 червня 2021 року [PERSON] та [PERSON] як подружжя подали до суду заяву про розірвання шлюбу в порядку окремого провадження. У ч. 3 ст. 293 ЦПК України встановлено, що справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, суд розглядає в порядку окремого провадження. 05 серпня 2021 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області провадження у цивільній справі за заявою подружжя [PERSON] про розірвання шлюбу відкрито, призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. У ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. ч. 6, 10 ст. 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. За змістом ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У ч. 4 ст. 109 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і Суд встановив, що заява [PERSON] та [PERSON] як подружжя про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після подачі ними цієї заяви сплинув один місяць, заява про розірвання шлюбу заявниками не відкликана, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті права, укладеним ними 13 лютого 2021 року письмовим договором, посвідченим нотаріально, подружжям вирішено питання щодо місця проживання їхніх спільних двох дітей, участі кожного з батьків у вихованні та утриманні малолітніх дітей: сина [PERSON] та дочки [PERSON] . З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, взаємну волю заявників на розірвання шлюбу, укладеного ними 28 квітня 2007 року, врегулювання ними письмовим договором, посвідченим нотаріально, питань щодо участі кожного з батьків у забезпеченні умов життя їхніх спільних дітей, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved