Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

27.01.2015 року ПАТ КБ „Приватбанк" (надалі Банк) звернулось до суду з вищевказаним позовом до [PERSON], який мотивовано тим, що 24.07.2008 року між ПАТ КБ „Приватбанк" та відповідачем укладено Кредитний договір №VIX0A800000314, відповідно до якого Банк зобов'язався надати Позичальнику кредит в розмірі 30 907,27 доларів США на термін до 24.06.2013 року, а Позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених Кредитним договором. Відповідно до Кредитного договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається з заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також інші платежі згідно кредитного договору. Згідно Кредитного договору, у випадку порушення зобов'язань за Кредитним договором, відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом в подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач зобов'язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами Кредитного договору. Відповідач не надавав Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими платежами згідно кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 20.01.2015 року у нього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 161 267,57 доларів США, яка складається з наступного: · 29 829,17 доларів США - заборгованість за кредитом; · 9 365,40 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; · 114 378,50 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за Кредитним договором; а також штрафи відповідно до умов Кредитного договору: · 15,85 доларів США - штраф (фіксована частина); · 7 678,65 доларів США - штраф (процентна частина). Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з позовом. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, проте надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, будучи належно повідомленою про день час і місце розгляду справи, зокрема й через засоби масової інформації: друковане видання «Урядовий кур'єр». Враховуючи зазначені обставини, зважаючи на зміст заяви представника позивача, судом ухвалено провести заочний розгляд справи за наявними у ній доказами, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 25.06.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк», як кредитором та відповідачем [PERSON], як позичальником, укладено кредитно-заставний договір № VIV0A800000314, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 30 907, 28 доларів США для придбання позичальником автомобіля, реєстрації предмета застави в державному реєстрі та оплати винагороди за надання фінансового інструменту, що сплачується в момент видачі кредиту, з кінцевим терміном до 24.06. 2013 року (а.с.42-55). За користування кредитними коштами відповідач зобов'язалась сплачувати відсотки у розмірі 16, 92% річних, а також сплатити винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 900,00 доларів США в момент видачі кредиту, винагороду за надання фінансового інструменту, яка сплачується щомісяця в період сплати в сумі 0, 60% від суми наданого кредиту та винагороду за проведення додаткового моніторингу, яка сплачується відповідно до ст. 15.9 Кредитного договору. Згідно п.16.6 щомісяця в період сплати (з 19 по 23 число кожного місяця) відповідач зобов'язалась сплатити щомісячний платіж розмірі 956,14 доларів США для погашення заборгованості за кредитом, винагородою та процентами за користування ним. В якості забезпечення виконання зобов'язань за даним договором, відповідач надала позивачу в заставу автомобіль «Mitsubishi Pagero Sp» 2007 року випуску. Свої зобов'язання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконувала, що призвело до виникнення заборгованості зі сплати кредиту та встановлених договором процентів станом на 20.01.2015 року у неї виникла заборгованість, за розрахунками позивача, в розмірі 161 267,57 доларів США, яка складається з наступного: · 29 829,17 доларів США - заборгованість за кредитом; · 9 365,40 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; · 114 378,50 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за Кредитним договором; а також штрафи відповідно до Кредитного договору: · 15,85 доларів США - штраф (фіксована частина); · 7 678,65 доларів США - штраф (процентна частина). Відповідно до ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Проте, стягнення всієї суми заборгованості по всім зобов'язаннях, передбаченим кредитним договором в іноземній валюті суперечить нормам законодавства, яке визначає випадки та порядок використання іноземної валюти як засобу платежу на території України. Відповідно до ч. 2 ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватись в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Спеціальним нормативним актом, який регулює порядок використання іноземної валюти на території України є декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993 року. Пункт 2. ст. 1 Декрету визначає валютні операції як дії, які здійснюються з метою переходу права власності на валютні цінності. Неустойка за своїм функціональним призначенням є одним із видів забезпечення виконання зобов'язань. Тому, використання іноземної валюти при сплаті неустойки є недопустимим, оскільки така операція не є валютною операцією в розумінні Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993 року. П.13.10 Кредитного договору визначено, що сплата неустойки за порушення зобов'язань здійснюється в гривнях. У випадку якщо кредит видається в іноземній валюті в іноземній валюті, штраф сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати В п.13.9 Кредитного договору зазначено, що при порушенні будь-якого грошового зобов'язання за договором понад 30 календарних днів, Банк має нарахувати, а Позичальник зобов'язується сплатити Банку штраф у розмірі 250 гривень плюс 5% від суми невиконаного зобов'язання. З огляду на викладене, суд визначає суму заборгованість відповідача по договору, яка виникла станом на 20.01.2015 року, у наступному розмірі: · 29 829,17 доларів США - заборгованість за кредитом, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.01.2015 року еквівалентно 470 406,01 гривень. · 9 365,40 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.01.2015 року еквівалентно 147 692, 36 грн. · 114 378,50 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за Кредитним договором, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.01.2015 року еквівалентно 1 803 748,95 гривень а також штрафи відповідно до Кредитного договору: · 249,95 гривень - штраф (фіксована частина); · 121092,31 гривень - штраф (процентна частина). В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач отримала на підставі укладеного договору кредитні кошти зі сплатою відсотків за користування, а також зобов'язувалась сплачувати інші платежі за договором, у випадку порушення взятих на себе зобов'язань, але взяті на себе зобов'язання належним чином не виконала, чим істотно порушила умови укладеного договору. Зазначені обставини переконують суд в наявності підстав для стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача, в розмірі встановленому судом. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial