Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою якій вказала, що [INFO] народилася [PERSON] . У свідоцтві про народження дитини у графі «БАТЬКИ» записані, батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] є жителями одного села Даньківка Іллінецького району. Позивач та відповідач були знайомі давно, однак у серпні 2015 року між ними виникли романтичні відносини. Протягом тривалого періоду позивачка та відповідач зустрічалися, відповідач ночував у позивачки вдома, однак закохані разом не проживали, спільним побутом поєднані не були. Тривалий час відповідач проходив службу у зоні проведення антитерористичної операції, є учасником бойових дій. Весь цей час позивачка чекала його, а після того як відповідач повернувся з «АТО», романтичні відносини між ними продовжилися. У травні 2017 року позивачка дізналася, що вагітна. Хоча відповідач не бажав залишити дитину, позивачка твердо вирішила народжувати, однак після цього відносини між закоханими різко зіпсувалися. Відповідач станом перебігу вагітності позивачки не цікавився, з роддому породіллю разом з маленькою дитиною не забирав. Фактично, з липня 2017 року позивач та відповідач між собою не спілкуються. Дитину позивачка записала у свідоцтві про народження за вказівками ст. 135 СК України, а саме при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Позивачка вважала, що після народження дитини відповідач одумається, повернеться та вони спільно виховуватимуть доньку. Однак, від народження дитини та до сьогоднішнього дня, відповідач лише одного разу прийшов погратися із донькою, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Тому, позивачка сама не може забезпечити побут своєї маленької донечки, оскільки ніде не працює та доглядає дитину, і вважаючи, що її дитина має знати правду про своє походження та про свого батька, звернулася до суду з даним позовом. [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги підтримали, просили їх задоволити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Представник третьої особи Іллінецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Хмельницький), будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився проте надіслали до суду заяву в якій просили проводити засідання без їх представника, не заперечують щодо задоволення позову. Суд, розглянувши позовну заяву, дослідивши представлені докази приходить до слідуючого висновку. Так судом установлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] (а.с.13) у графі «батьки» записані, батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Враховуючи той факт, що відповідач позовні вимоги не визнає, суд приходить до наступного висновку. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з висновком експерта №864 від 21.10.2020 р. Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (а.с.57-60) [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Ймовірність даної події складає 99, 99999%. Відповідно до ч. 2 ст. 125 Сімейного кодексу - якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається:1)за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Отже, як випливає із даної норми існує добровільний порядок ( п. 1) і примусовий порядок (п. 3) згідно із статтею 125 СК. Якщо йдеться про добровільний порядок, то походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Оскільки висновком судової молекулярно-генетичної експертизи від 21.10.2020 року №864 визначено ймовірність події що [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , то факт батьківства доведений. Згідно ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України. Згідно п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо: дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК); Із позовом про визнання батьківства чи материнства можуть звертатися до суду лише особи, зазначені у СК. Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п. 2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. За положеннями ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Оскільки, суд дійшов до висновку про наявність підстав про встановлення батьківства, підлягають задоволенню вимоги щодо внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини. Згідно довідки Бабинської сільської ради № 252 від 02.03.2020 року (а.с.15), виданої громадянці [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає в [ADDRESS] , її дочка [PERSON] , [INFO] зареєстрована та проживає разом з матір`ю та перебуває на повному її утримані. Згідно ст.ст.180, 182, 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходить з того, що відповідно до положень статей 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Положеннями статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З огляду на викладене, суд визнає необхідним визначити розмір стягнення із [PERSON] аліментів на користь позивача на утримання доньки [PERSON] в частці від його заробітку (доходу) в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути витрати за проведення експертизи у розмірі 7614 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача 840,80 грн. судового збору та На підставі викладеного,

Outcome: partial