Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

27 травня 2015 року до Шосткинського міськрайонного суду звернувся орган опіки та піклування Шосткинської міської ради з вищевказаним позовом та просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], громадянку України, уродженку та мешканку [ADDRESS], відносно її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], стягнути з [PERSON] на користь установи або громадян, які будуть виховуватися діти, на утримання малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого на день стягнення, з дня подачі позову, 27 травня 2015 року, до досягнення ними повноліття та накласти заборону на відчуження квартири [ADDRESS]. Судові витрати покласти на відповідачку. Позовні вимоги мотивуються тим, що відповідачка є матір'ю дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Відомості про батька кожної дитини внесені згідно з ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. В книзі реєстрації народжень 23.04.2004 р. зроблено актовий запис № 371 та видано свідоцтво серії [NUMBER] та відповідно 15.02.2005 р. за № 70 та видано свідоцтво серії [NUMBER]. [PERSON] тривалий час ніде не працювала, а з червня 2015 року працює без оформлення трудових відносин продавцем на продовольчому ринку, зловживає спиртними напоями, агресивно відноситься до своїх синів, морально тисне на них, погрожує їм, звинувачує їх, грубить. Проживаючи разом з дітьми, часто била їх, принижувала, залишала на тривалий час самих, без їжі. Так 17.02.2014 року до служби у справах дітей Шосткинської міської ради надійшло повідомлення від Шосткинського МВ УМВС України Сумської області про факт заподіяння [PERSON], тілесних ушкоджень малолітньому [PERSON] та завдання фізичного болю [PERSON]. У зв'язку з чим відкрито кримінальне провадження № 12014200110000087, правова кваліфікація за ст. 125 ч.1 КК України (заподіяння легких тілесних ушкоджень) та за ст. 126 ч.1 КК України (побої та мордування). Вироком Шосткинського міськрайонного суду від 03.03.2014 року [PERSON] засуджена за ст. 125 ч. 1 КК України (заподіяння легких тілесних ушкоджень малолітньому [PERSON], ) та за ст. 126 ч. 1 КК України (побої та мордування малолітнього [PERSON],) до 80 годин громадських робіт. З 17.02.2014 року малолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку служби у справах дітей як такі, що зазнали насильства в родині, та на обліку Шосткинського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді перебуває родина [PERSON], як така що опинилась у складних життєвих обставинах у зв'язку з фізичним насильством в сім'ї. Спеціалістами служби у справах дітей та центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді неодноразово проводились профілактичні бесіди з [PERSON], щодо належного виконання батьківських обов'язків, недопущення подальшого насильства над дітьми, працевлаштування, шкоди вживання алкоголю, ведення здорового способу життя, запропоновано лікування проти алкоголізму, від якого вона категорично відмовилась. З 25.02.2014 по 28.08.2014 року родина перебувала під соціальним супроводом з метою недопущення насильства в сім'ї. В ході супроводу було здійснено профілактичну роботу з метою попередження насилля в родині: оформлено державну соціальну допомогу на дітей, мати поставлена на облік в центрі зайнятості, діти пройшли оздоровлення у родичів в м. Львові, проведена робота по формуванню у матері навичок відповідального батьківства та ведення здорового способу життя. 30.01.2015 року під час спілкування по телефону з [PERSON] у спеціалістів служб справах дітей та центру соціальних служб виникла підозра, що відповідачка перебуває у стані алкогольного сп'яніння, у зв'язку з тим, що вона не могла надати відповіді на питання, не знала де знаходяться її діти, через що було вирішено відвідати родину. Під час відвідування від матері був сильний запах алкоголю. [PERSON] поводилась агресивно, використовувала нецензурну лексику. За бажанням дітей, які мали страх залишатися з матір'ю, членами комісії було вирішено відвести дітей до бабусі на вихідні з метою нормалізації ситуації в сім'ї. 02.02.2015 року було відвідано дітей в навчальному закладі. Під час бесіди з дітьми присутності класного керівника, директора школи та його заступників було з'ясовано, що діти відмовляються йти додому, бояться матір, яка поводить себе агресивно, карає їх, кричить, систематично залишає дітей на декілька днів самих вдома, не залишивши їм їжі. Керівництво школи також виявило занепокоєння, та прохали забрати з сім'ї. Тому, з метою нормалізації обстановки було запропоновано помістити дітей в Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей. [PERSON] була повідомлена про необхідність ведення здорового способу життя, було запропоновано провести лікування від алкогольної залежності, рекомендовано налагодити стосунки з дітьми, погасити борги за комунальні послуги. Згідно довідки управління праці та соціального захисту населення № 630 від 16.02.2015 року [PERSON] отримувала соціальну допомогу на дітей в розмірі 3203.54 грн. в місяць, яку використовувала не за призначенням, своїх синів в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей відвідувала не систематично, тому було вирішено призупинити соціальні виплати у зв'язку з їх нецільовим використанням (Лист управління праці та соціального захисту населення № 1910 від 12.05.2015). Відповідно до повідомлення ІІІосткинського МВ УМВС України в Сумській області № 4714 від 20.05.2015 року. 09.02.2015 року відносно гр. [PERSON] було складені адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 184 КУпАП (неналежне виконання батьківських обов'язків). Відповідно до листа Обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 179 від 07.05.2015 року, мати періодично відвідувала своїх дітей, частково забезпечила їх необхідними речами: одягом та взуттям відповідно до сезону, санітарно-гігієнічними засобами та канцелярським приладдям. [PERSON] та [PERSON] не завжди з радістю йшли на зустрічі з матір'ю. Під час зустрічей, бесід матері з дітьми, вона морально тиснула на них, прослідковувалися погрози, звинувачення, могла наговорити дітям грубощів, розвернутися та піти. Часто після відвідування дітей матір'ю, вони були в пригніченому стані. [PERSON] неодноразово запрошувалась на засідання комісії з питань захисту прав дитини, попереджалась щодо відповідальності за ухилення від своїх батьківських обов'язків та неприпустимість вчинення насильства над дітьми. На останнє засідання комісії не з'явилась. Проведена робота ніяких результатів не дала. [PERSON] відмовилась пройти лікування від алкогольної залежності, борги за комунальні послуги не погасила, стосунки з дітьми не налагодила, вони бояться її, не бажають повертатись до неї. Вищевказане, свідчить про те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Внаслідок цих дій створились умови, які шкодять інтересам дітей. Тому орган опіки та піклування Шосткинської міської ради посилаючись на ст. 150 Сімейного кодексу України, ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» щодо обов'язку батьків піклуватися про здоров'я дитини фізичний, духовний та моральний розвиток та відповідно до п. 2 ст. 164 Сімейного кодексу України, ухилення відповідачки від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей є підставою для позбавлення батьківських прав, прийняв висновок від 27.05.2015 року № 142 з метою захисту прав та інтересів дітей про доцільність позбавлення відповідачку батьківських прав відносно її малолітніх синів. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Шосткинської міської ради - головний спеціаліст у справах дітей Могильна Г.Ю., позовні вимоги підтримала, мотивуючи тими ж самими обставинами, пояснила, що відповідачка жорстоко поводиться з дітьми, б'є, карає та принижує їх, вони бояться матері, яка зловживає спиртними напоями, тому просять позбавити її батьківських прав про що кожна дитина виклала в заявах начальнику служби у справах дітей, які були написані у присутності соціального педагога [PERSON], та вихователя методиста [PERSON] За скоєне умисне фізичне насильство над дітьми відповідачка вироком Шосткинського міськрайонного суду від 03.03.2014 року [PERSON] засуджена за ст. 125 ч.1 КК України (заподіяння легких тілесних ушкоджень малолітньому [PERSON],) та за ст. 126 ч.1 КК України (побої та мордування малолітнього [PERSON],). до 80 годин громадських робіт. Відповідачка залишає дітей самих, без їжі, що викликало занепокоєння, однак, неодноразові бесіди з відповідачкою про належне виконання своїх батьківських обов'язків позитивних наслідків не дали. Тому, з метою нормалізації обстановки було запропоновано помістити дітей в Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей. Враховуючи жорстоке насильство над дітьми, які внаслідок такої поведінки матері діти тремтять та бояться її, тому просить провести судове засідання без участі дітей. Прокурор Волкогон В.І., підтримує позов в частині позбавлення відповідачки батьківських прав та стягнення з неї аліментів, оскільки вона жорстоко поводиться з дітьми, внаслідок чого була засуджена за вчинення умисних злочинів щодо дітей, зловживає спиртними напоями та неналежно виконує батьківські обов'язки, що шкодять інтересам дітей, що стосується вимог накладання арешту на житло, то в цій частині вважає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано підтвердження щодо права власності на житло. Відповідачка [PERSON], в судовому засіданні фактично позов не визнала, пояснила, що вона сама виховує двох малолітніх дітей, а тому намагається забезпечити дітей всім необхідним. Спиртними напоями не зловживає, але на свята та дні народження вона вживає спиртне, як на її погляд в «міру» та цьому бувають свідками і діти. Їй було запропоновано пройти курс лікування від алкоголізму, але вона відмовилась, оскільки не вважає себе хворою. З 08 червня 2015 року вона працює продавцем без оформлення трудових відносин на продовольчому ринку. До цього часу вона працювала у нічну зміну в магазині «Імперія» біля півтора місяці, також без оформлення трудових відносин, а до цього часу перебувала на обліку в міськрайцентрі зайнятості населення як безробітна біля півтора року, допомогу по безробіттю не отримувала, та оскільки пропонована робота її не влаштовувала, тому вона припинила відвідування центру. За період часу який вона не працювала, вона та її діти існували за кошти, які вона отримувала на дітей в сумі 3 200 грн., на місяць, а з 01.04 2015 року виплату державної соціальної допомоги призупинено на підставі листа начальника служби у справах дітей Шосткинського міськвиконкому. Дітей вона виховує належним чином, щоб вони ніде не тинялися, тому вони є слухняними, не принижує їх та не застосовує до них насильство. 15 січня 2014 року вона дійсно застосувала до синів насильство та побила їх ременем по задній частині тіла за їх запізнення, коли вони йшли від бабусі додому. Така її поведінка була викликана її психоемоційним станом, вона їх шукала та була дуже схвильована їхнім запізненням. Пояснила також, що діти завчасно приходять додому як зі школи так і від бабусі, але вважає, що на той час її хвилювання як матері у відсутності дітей, яких тривалий час не було вдома, на її думку, цілком зрозуміле. Дітей годує, але коштів їй не вистачає на м'ясо та іншу повноцінну їжу, а також їй не вистачає коштів на сплату комунальних послуг, внаслідок чого маються борги. 30.01.2015 року у її співробітниці був день народження, вона трохи вжила спиртного, тому у її голосі це помітили спеціалісти служби у справах дітей під час спілкування її з ними по телефону. На засідання комісії вона не з'явилась, оскільки вона в цей день повинна була бути на роботі, і не хотіла, щоб працівники знали про ці обставини в її сім'ї. Вважає, що заяви написані дітьми під диктування працівників служб, а покази її матері є такими, що оговорюють її, та вважає, що її мати руйнує її сім'ю та настроює дітей проти неї. Просить не позбавляти її батьківських прав, вона визнала свою провину та вважає, що діти повинні проживати разом з матір'ю. Власником квартири вона не є, а тільки в ній зареєстрована. Власником квартири є її старший син [PERSON]. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], 1956 року народження, яка є матір'ю відповідачки, пояснила, що вона проживає окремо від своєї дочки та онуків. Її дочка - відповідачка по справі не бажає працювати, вживає спиртні напої, внаслідок чого стає вкрай агресивною у відношенні до своїх дітей, жорстоко їх б'є та карає, не пускає їх до бабусі. Вона бере онуків до себе, годує їх та сплачує гроші за шкільні обіди. З часу коли вона захворіла, то дітей бере до себе почергово одного то другого, але вони вкрай бажають бути у бабусі обоє разом. Онуки часто жаляться їй на матір, про те, що вона вживає спиртні напої, б'є їх, карає та покидає без догляду. Допитана в якості свідка [PERSON], - класний керівник школи № 12 в якій навчався старший син відповідачки [PERSON], 2003 р.н., пояснила наступне. Відповідачка була її ученицею. З 20 лютого 2014 року діти перебувають на обліку у школі як такі, що зазнали насильства у сім'ї. Спочатку навчання зарекомендували себе як дисципліновані, старанні, працелюбні учні. У 1-3 класах мати більше уваги приділяла навчанню і вихованню сина [PERSON], цікавилась успіхами у навчанні і поведінкою, не пропускала батьківські збори без поважних причин, приходила до школи за викликом вчителя для індивідуальних бесід. У 4 класі [PERSON] став гірше виконувати домашні завдання, іноді приходив зовсім без письмових завдань, міг сказати неправду і стосовно своєї поведінки, і стосовно матері. На питання вчителя, чи перевіряла мама завдання, відповідав, що вона хворіла. У 5 класі відбулися значні зміни у навчанні та поведінці. Як здібний учень, [PERSON] який міг би мати всі оцінки достатнього рівня, але через відсутність необхідного контролю над виконанням домашніх завдань та навчання з боку матері - мав оцінки середнього рівня. Часто до школи приходив без домашніх завдань, не підготовлений, без зошитів, ручок і книг. За характером доброзичливий, товариський, але останнім часом став дратівливим, знервованим, скритним, і невеселим, неадекватно реагував на зауваження вчителів. Під час спілкування ніколи не скаржився, що його дома ображають, відповідав, що все добре, але дитина була голодна зі страхом в очах і хлопчик майже «гас» на очах. Дитина стала ховати щоденник, оскільки дуже боявся, якщо в щоденнику з'явиться негативна оцінка або зауваження, за що мати його жорстоко покарає. Її як класного керівника така поведінка дитини стурбувала, тому вона ознайомилася з житлово-побутовими умовами сім'ї, вивчила індивідуальні особливості поведінки дитини, характер, намагалася залучити дитину до відвідування спортивної секції з баскетболу, однак, мати заборонила. Кожного навчального дня проводила контроль за харчуванням дитини, станом його здоров'я, веденням щоденника, зошитів. Надавала допомогу у створенні доброзичливих стосунків з дітьми та вчителями. Маму запрошувала для співбесіди у школу. Підтримувала телефонні контакти з мамою. На батьківських зборах мама була один раз. У позакласних заходах, які проводили батьки і класний керівник, мати не брала участь і обмежувала у часі участь сина. На день відкритих дверей для батьків не приходила. Унаслідок самоусунення матері, класний керівник познайомилася з близькими родичами (бабусями [PERSON]) і постійно підтримувала контакт, проводила бесіди по телефону і зустрічі-обговорення різних ситуацій, що виникали. На харчування дитини кошти давала бабуся. Діти [PERSON] та [PERSON] під час літніх канікул постійно перебували у бабусі (м. Львів). 02 лютого 2015 року вона з головним спеціалістом служби у справах дітей Жаден В.Г., відвідала сім'ю [PERSON] на дому. Двері довго не відчиняли, потім двері відкрив менший син [PERSON] та мати, яка була в нетверезому стані, вела себе грубо, розмахувавши руками, від чого син весь тремтів, тому класний керівник відмітила для себе, що у сім'ї присутнє рукоприкладство відносно дітей. Зазначила також, що вона в виду специфіки своєї роботи, бачила мати дітей багато разів у нетверезому стані. Допитана в якості свідка класний керівник [PERSON], [PERSON], пояснила наступне. Вона ознайомилась з побутовими умовами проживання, про що складено акт. Відвідувала учня вдома з метою спостереження за мікрокліматом в сім'ї, підготовкою домашніх завдань. Контролювала відвідування батьківських зборів мамою [PERSON], з якою спілкувалася по телефону. Проводила індивідуальні бесіди з [PERSON] про зовнішній вигляд, режим дня, особисту гігієну. Спрямовувала діяльність дитини на активну участь у житті класу та школи. Проводила з мамою бесіди про виконання домашніх завдань, оформлення безкоштовного харчування сина, оскільки у зв'язку з несплатою матір'ю коштів на шкільні обіди, дитина в школі харчувалася тільки одним гарніром, якого було не достатньо для повноцінного харчування школяра. В подальшому плату за шкільні обіди вносила бабуся. В кабінеті медслужби малолітній [PERSON] розповів, що його мати побила, покарала «поставила в куток», не пускала на лижний кружок, щоб робив шкільні домашні завдання. та школи: Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її малолітніх синів та стягнення з неї аліментів на утримання дітей зі слідуючих підстав: Частиною 1 ст. 164 СК встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно з приписами пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка є матір'ю дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Відомості про батька кожної дитини внесені згідно з ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. В книзі реєстрації народжень 23.04.2004 р. зроблено актовий запис № 371 та видано свідоцтво серії [NUMBER] та відповідно 15.02.2005 р. за № 70 та видано свідоцтво серії [NUMBER]. [PERSON], тривалий час ніде не працювала, вона та її діти існували на кошти, які вона отримувала на дітей (державну допомогу) в сумі 3 200 грн., на місяць, а з 01.04 2015 року виплату державної соціальної допомоги призупинено на підставі листа начальника служби у справах дітей Шосткинського міськвиконкому у зв'язку з нецільовим використанням відповідачкою державної допомоги. Згідно довідки ТОВ «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» відповідачка має заборгованість за послуги з теплопостачання станом на 01.02.2015 року в сумі 8245.79 грн., яка підлягає стягненню за рішеннями суду від 19.01.2009 року та від 25.04.2012 року. З червня 2015 року працює без оформлення трудових відносин продавцем на продовольчому ринку, зловживає спиртними напоями. Згідно інформації Шосткинської загальноосвітньої школи I-Ш ступенів № 12 про роботу проведену з сім'єю [PERSON] вбачається наступне. Адміністрація школи постійно контролювали ситуацією, що склалася у даній родині: заступник директора школи [PERSON] систематично спілкувалася з [PERSON] та [PERSON]; разом з класним керівником [PERSON] відвідувала сім'ю, викликала матір учнів на співбесіду до школи. 02.02.2015 р. класні керівники помітили зміни у поведінці дітей, повідомили про це адміністрацію школи. З дітьми проведено було бесіду, під час якої з'ясовано, що діти дома голодні, їх ображає мама і додому вони бояться йти. Після цього адміністрація школи звернулася до служби у справах дітей Шосткинської міської ради. У присутності представників служби у справах дітей [PERSON] та [PERSON] підтвердили те, що додому вони не хочуть повертатися. Працівники служби у присутності матері, адміністрації школи, класних керівників забрали дітей і влаштували до обласного центру соціально-психологічної реабілітації. З 17.02.2014 року малолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку служби у справах дітей як такі, що зазнали насильства в родині, та на обліку Шосткинського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді перебуває родина [PERSON], як така що опинилась у складних життєвих обставинах у зв'язку з фізичним насильством в сім'ї. Спеціалістами служби у справах дітей та центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді неодноразово проводились профілактичні бесіди з [PERSON], щодо належного виконання батьківських обов'язків, недопущення подальшого насильства над дітьми, працевлаштування, шкоди вживання алкоголю, ведення здорового способу життя, запропоновано лікування проти алкоголізму, від якого вона категорично відмовилась. Вироком Шосткинського міськрайонного суду від 03.03.2014 року [PERSON] засуджена за ст. 125 ч. 1 КК України (умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень малолітньому [PERSON]) та за ст. 126 ч. 1 КК України (побої та мордування малолітнього [PERSON]) до 80 годин громадських робіт. З листа в.о. директора Шосткинського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді вбачається, що родина з 25.02.2014 року по 28.08.2014 року перебувала під соціальним супроводом з метою недопущення повторного насильства в сім'ї. В ході соціального супроводу спеціалістом Центру здійснено профілактичну роботу з метою попередження насилля в родині, мати поставлена на облік до ШМРЦЗ, діти пройшли оздоровлення у м. Львові. Проведена робота по формуванню у матері навичок відповідального батьківства та ведення здорового способу життя. Починаючи з 06.02.2015 року було здійснено щотижневе відвідування родини за місцем проживання, матері було запропоновано пройти курс лікування від алкогольної залежності, рекомендовано налагодити стосунки з дітьми, погасити борги за комунальні послуги. Однак мати належних позитивних висновків не зробила та належним чином не виконувала батьківських обов'язків по три тижні не відвідувала дітей та спеціалісти жодного разу не могли потрапити до квартири відповідачки, а телефон матері знаходився поза зоною досяжності. Мати приходила в Центр, час відвідування якого визначала сама, а саме 02.02.15 р., 10.02.15 р., 30.03.15 та 05.05.15 року, відсутність мотивувала тим, що вона працювала, проте місце роботи повідомити відмовлялась. Згідно акту обстеження умов проживання від 02.02.15 р. матері рекомендовано влаштувати дітей до Обласного центру соціально психологічної реабілітації м. Шостка до нормалізації обстановки в сім'ї. З листа Обласного центру соціально психологічної реабілітації м. Шостка вбачається, що під час зустрічей, бесід матері з дітьми, вона морально тиснула на них, прослідковувалися погрози, звинувачення, говорила грубощі, могла розвернутися та піти. Часто після відвідування дітей з матір'ю у них прослідковувався пригнічений стан, Часто діти не завжди з радістю йшли на зустріч з матір'ю. Термін перебування дітей у закладі закінчується 02.11.2015 року. З акту перевірки цільового використання державної допомоги від 18.03.2015 року складеним комісією у складі: головних спеціалістів служби у справах дітей Жаден В.Г., Могильної Г.Ю., спеціалістами ШМЦОССДМ Федіної М.А., та Решетнік Ю.О., вбачається, що відповідачка не за призначенням використовувала отримані кошти, зловживає спиртними напоями, схильна до насильства. Згідно довідки управління праці та соціального захисту населення Шосткинського міськвиконкому від 16.02.2015 р. № 630 вбачається нарахування та виплата державної соціальної допомоги на двох дітей в розмірі 3 203. 54 грн., та з листа від 12.05.2015 року № 1910 про припинення виплати цієї допомоги з 01.04.2015 р. Висновок обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей від 08.05.2015 року № 24 та № 25 про психологічне вивчення дітей свідчить, що діти за час перебування у центрі набули позитивних наслідків на всьому рівні розвитку. З заяв обох дітей від 08.05.2015 року, які написані у присутності вихователя методиста [PERSON], та соціального педагога [PERSON], вбачається, що діти просять позбавити їх матір, відповідачку по справі, батьківських прав, оскільки вона зловживає спиртними напоями, тижнями не буває вдома, тому вони голодні, часто жорстоко б'є їх як руками так і різними предметами (скляною пляшкою, шлангом), карає ні за що (ставить на коліна), ображає, принижує та погрожує, тому вони її бояться. Згідно висновку органу опіки та піклування Шосткинської міської ради від 27.05.2015 року № 142, відповідачку [PERSON], доцільно позбавити батьківських прав відносно її малолітніх синів, оскільки мати проживаючи разом з дітьми, зловживає спиртними напоями, агресивно відноситься до своїх синів, б'є їх та карає, морально тисне на них, погрожує їм, звинувачує їх, грубить. залишала на тривалий час самих, без їжі, тому діти відмовляються йти додому, бояться матір, отриману державну допомогу використовувала не за призначенням за що притягувалась до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Аналізуючи викладене, матеріали справи містять докази жорстокого поводження відповідачки по відношенню до своїх синів, а саме: фізичного насильства над дітьми, їх побиття , заподіяння їм фізичних страждань, болю, психічного насильства через подавлення їх волі, погрози, вселяння почуття страху, що становить особливу небезпеку для несформованої ні духовно, ні фізично особистості, приниження людської гідності дитини, що підтверджується поясненнями самих дітей, поясненнями відповідачки, показаннями свідків, вироком Шосткинського міськрайонного суду, інформаційними листами центру соціальних служб для сім'ї та молоді та іншими матеріалами справи у їх сукупності. Не є виправданням такого жорсткого побиття синів та обставина, що діти запізнилися повертаючись додому від бабусі та що у зв'язку з цим відповідачка була у психоемоційному стані. Судом також встановлено, що відповідачка, окрім жорстокого поводження з синами, належним чином не виконує і інші батьківські обов'язки. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства в Україні» батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя, праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та і ніг народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідачка, по відношенню до синів не виконує вказані обов'язки, діти не завжди доглянуті та нагодовані, в квартирі, де проживає відповідачка не створені належні умови для дитини: діти бачать матір у нетверезому стані, вона їх ображає, жорстоко б'є, карає і діти бояться йти додому. Відповідачка не відвідує школу та не цікавиться навчальним процесом дітей, що призвело до відставання дітей у навчанні. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідачка не надала суду жодного доказу, які б спростували доводи позивача про те, що відповідачка не належним чином виконує батьківські обов'язки та жорстоко поводиться з синами. Відповідачка не надала суду жодного доказу про те, що в подальшому вона здатна контролювати свої емоції та свій психоемоційний стан з приводу поведінки дітей та з приводу вживання спиртних напоїв та не допустить по відношенню до синів чергового приступу жорстокості. Аналізуючи викладене, згідно ст.ст. 164-167,180 СК України, враховуючи інтереси малолітніх дітей, відповідачка повинна бути позбавлена батьківських прав, а діти підлягають передачі органу опіки та піклування для подальшого їх влаштування та з відповідачки повинні бути стягнуті аліменти на їх утримання. Статтею 150 СК України встановлені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Так, зокрема батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Також батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повно загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Крім того, батьки зобов'язані поважати дитину. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 11 ЗУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» визначено, що органами опіки та піклування, зокрема є державні адміністрації районів, виконавчі органи міських чи райони містах рад. Що стосується позовних вимог про накладання заборони на відчуження житла відповідачки, то ці вимоги задоволенню не підлягають. У судовому засіданні позивачем не доведено право власності на житло. Згідно довідки КП «Укржилкомфорт» малолітні [PERSON] та [PERSON] мають право користування квартирою [ADDRESS]. Суд також вважає, що відповідно до ст. 88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідачки підлягає стягненню на користь Державного бюджету м. Шостка судовий збір в сумі 243 грн.60 коп.

Outcome: partial