Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

[PERSON] 09 грудня 2014 року звернулась до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав та стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки його заробітку на малолітню дочку [PERSON] до досягнення дитиною повноліття - [INFO] року, посилаючись на те, що відповідач з 2009 року не проявляє ніякої турботи про дочку, повністю ухиляється від виховання й матеріального забезпечення дитини, та не цікавиться її станом здоров'я. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, пояснень щодо позову не надав.За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Представник третьої особи органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради у судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не надав. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є частково необґрунтованим і підлягає задоволенню частково. Судовим розглядом встановлено, що 18 липня 2008 року Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]), зареєстровано шлюб, від якого сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач посилається, що між нею та відповідачем рішенням Артемівського районного суду міста Одеси від 29 серпня 2013 року було розірвано шлюб, однак суду не надано жодного доказу на підтвердження цього. Згідно з витягом із журналу про реєстрацію осіб-переселенців за № 3933 від 30 вересня 2014 року, [PERSON] та її малолітня дочка [PERSON] зареєстровані у реєстраційному журналі Департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації, як особи, що у зв'язку із загостренням ситуації виїхали з Луганської області на тимчасове проживання до Одеської області. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 155 СК України встановлено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з ч. 4, 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав, обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд критично ставиться до доводів позивача про позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно його малолітньої дочки [PERSON], [INFO], оскільки жодного доказу на підтвердження позовних вимог у цій частині не надано. До суду не надано висновку про доцільність позбавлення [PERSON] стовоно його малолітньої дочки [PERSON], [INFO], відсутні відомості, що позивач взагалі зверталася до органу опіки та піклування. У п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Відповідно до ст. 164 СК України, підставами для позбавлення батьківських прав є, зокрема, ухилення від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. Суду не надано жодного доказу на підтвердження того, що [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини, ухиляється від виконання своїх обов'язків з її виховання. З вимогами про стягнення аліментів [PERSON] до 09 грудня 2014 року до суду не зверталася. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на малолітню дочку підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, від стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial