Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання [PERSON] недієздатною, призначення опікуна, посилаючись на те, що [PERSON] є її матір`ю, страждає на психічне захворювання, по причині чого не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим постійно потребує сторонньої допомоги та догляду. Посилаючись на викладене заявник просить визнати [PERSON] недієздатною, встановлення над неї опіки і призначити заявника її опікуном. В судове засідання заявник не з`явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, заяву підтримує в повному обсязі, просить задовольнити її в повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, попередньо до суду був наданий відзив з проханням розгляду справи без участі представника заінтересованої особи. Згідно до відзиву, орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району проти задоволення заяви частково заперечує в частині призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] , оскільки дане питання вирішується через органи опіки та піклування. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , заявниця [PERSON] є донькою [PERSON] . Як свідчать матеріали справи, а саме копія паспорту, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до положень ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Фізична особа може бути визнана судом недієздатною, згідно до вимог ст. 39 ЦК України, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, згідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України. Як вбачається з висновку судово-психіатричної експерта № 293 від 23.07.2020 року, проведеної експертами КНП "Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги" ЗОР - [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки психічного розладу у вигляді деменції внаслідок органічного ураження головного мозку (об`ємне новоутворення лівої лобної області), внаслідок чого вона не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами його сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Таким чином, зібрані у справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною. Відповідно до ч. 1, ч. 5, ч. 6, ч. 7 ст.300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (утому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Крім того, згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки та піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Відповідно до ч. 1 ч. 4 ст.63 ЦК України встановлюють, що опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Що стосується вимог заявника, щодо встановлення опіки над [PERSON] , то судом не виявлені підстави для їх задоволення, оскільки, питання про можливість встановлення опіки розглядається судом лише за поданням органу опіки та піклування, у зв`язку з чим, суд залишає без задоволення вимоги заявника про встановлення опіки. Судові витрати, відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Outcome: partial