Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Миколаївобленерго» про визнання дій незаконними та стягнення моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що 25.08.2015 року відповідач безпідставно відключив належний йому житловий будинок № 96 по вул. 70 років Жовтня в с. Любоіванівка Арбузинського району Миколаївської області, від електромережі. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 28.03.2016 року було скасовано рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25.01.2016 року у справі за позовом [PERSON] до ПАТ «Миколаївобленерго» про визнання дій незаконними, зобовязання вчинити певні дії та відшкодування матеріальної і моральної шкоди. Було постановлено нове, яким позовні вимоги задоволено частково. Так за рішенням суду було визнано незаконними дії відповідача по відключенню 25.08.2015 року його житлового будинку від електричної мережі та зобовязано за власний рахунок відновити електропостачання. Вказане рішення суду набрало законної сили з моменту проголошення, а саме, 28.03.2016 року. Проте, в порушення вимог законодавства ПАТ «Миколаївобленерго», не виконало рішення суду, не відновило електропостачання, що призвело до переживань з його боку та спричинило моральні страждання. Крім того, йому, як публічній особі було завдано моральної шкоди у вигляді приниження його честі, гідності, престижу, ділової репутації. Як споживачу електроенергії, дії відповідача призвели до порушення нормальних життєвих звязків, неможливості продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, з позбавленням можливості приготування та зберігання за допомогою електроприладів їжі, підтримання особистої гігієни та температурного режиму помешкання, організації відпочинку та отримання інформації з телевізора та радіоприймача, мобільного звязку. Через відсутність у домогосподарстві електроенергії не мав можливості належно утримувати та годувати свиней. В результаті незаконних протиправних дій з боку посадових осіб ПАТ «Миколаївобленерго» в нього, як громадянина України, похитнулась віра в дію законів України на території Миколаївської області. Завдану моральну шкоду оцінює в 10 000 грн.. Позивач в судовому засіданні підтримав обставини викладені в позовній заяві та пояснив, що через відсутність електропостачання, з вини відповідача зазнав моральних страждань, через невлаштований побут вимушений був переїхати проживати до іншого помешкання. Просив про задоволення позову. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що ТОВ «Миколаївобленерго» діяло у відповідності до вимог закону. Рішення апеляційного суду виконало у встановлений державним виконавцем термін. Вважають, що через відсутність електроенергії позивачу не було завдано моральної шкоди, оскільки він фактично проживав у своєї матері по вул. Миру, 42, тобто не зазнав жодних незручностей, а тому просять відмовити у задоволенні позову. Відповідно до ст. ст. 11, 27 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд, зобовязана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на яки вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами які приймають участь у розгляді справи. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які приймають участь у справі , виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З витягу з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів вбачається, що [PERSON] займається підприємницькою діяльністю (а.с.6). Судом встановлено, що між [PERSON] та ПАТ «Миколаївобленерго» був укладений договір на користування електроенергією, за яким енергопостачальник постачає електроенергію, а споживач сплачує її споживання за діючими тарифами. 25.08.2015 року відповідач здійснив відключення житлового будинку позивача від мережі електропостачання, у звязку з нібито наявною заборгованістю. Проте рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 28.03.2016 року, дії ПАТ «Миколаївобленерго» визнано незаконними та зобовязано відновити електропостачання до житлового будинку № 96 по вул. 70 років Жовтня в с. Любоіванівка Арбузинського району Миколаївської області, за власний рахунок (а.с. 7-11). Рішення апеляційного суду набрало законної сили з моменту його проголошення, тобто з 28.03.2016 року. ПАТ «Миколаївобленерго» надало письмові заперечення на позовну заяву, в яких зазначається, що відповідач вчасно виконав рішення апеляційного суду Миколаївської області від 28.03.2016 року, а саме, головним державним виконавцем Заводського відділу ДВС м. Миколаєва, 10.05.2016 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано строк самостійно виконати рішення суду до 17.05.2016 року. ПАТ «Миколаївобленерго» 17.05.2016 року відновило енергопостачання будинку № 96 по вул. 70 років Жовтня в с. Любоіванівка Арбузинського району Миколаївської області, про що державній виконавчій службі було надано акт технічної перевірки та акт про пломбування, які складались при відновленні енергопостачання. Позивач, же весь час, згідно довідки Любоіванівської сільської ради, проживає у своєї матері по вул. Миру, 42. Крім того зазначається, що позивач навмисно затягував час підключення до електропостачання, а будучи відсутнім за місцем реєстрації, перешкоджав працівникам відповідача, належним чином здійснити підключення, оскільки підключення здійснюється в присутності споживача, аби уникнути непередбачуваних обставин. А тому просять відмовити у задоволенні позову (а.с.38-41). Постановою головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва від 10.05.2016 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 467/1080/15-ц, та надано ПАТ «Миколаївобленерго» строк до 17.05.2016 року для самостійного виконання рішення (а.с. 43-44). З копії акту про пломбування і встановлення індикаторів та акту технічної перевірки від 17.05.2016 року вбачається, що було здійснено підключення абонента за адресою: с. Любоіванівка Арбузинського району Миколаївської області, вул. 70 років Жовтня, буд. 96, до електромережі (а.с. 45-47). Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 28.03.2016 року встановлено, що в діях позивача не встановлено порушення законодавства про електроенергетику, а тому дії ПАТ «Миколаївобленерго» по відключенню його будинку від електропостачання визнано протиправними. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, судом встановлено, що позивач дійсно з 25.08.2015 року до 17.05.2016 року з вини відповідача був позбавлений можливості користуватися електроенергією, без законних на те підстав. З довідки № 41-04-03-16 виданої 16.03.2016 року Любоіванівською сільською радою вбачається, що [PERSON] зареєстрований [INFO], але протягом січня-лютого та по теперішній час перебуває у матері за адресою вул. Миру, 42 (а.с. 48). Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини. В результаті незаконних та неправомірних дій ПАТ «Миколаївобленерго», щодо відключення будинку позивача від постачання електроенергії, останньому була завдана моральна шкода, яку позивач обґрунтував у своїй позовній заяві (а.с. 1-5). Суд погоджується з тим, що [PERSON], як споживач електроенергії, який вчасно сплачує послуги за спожиту електроенергію, за показниками лічильнику, неправомірно був відключений від електропостачання та з порушенням вимог законодавства, тривалий час вимушений проживати у своєї матері, був позбавлений можливості користуватись своїм власним майном, здійснювати підприємницьку діяльність та вимушений був докладати додаткових зусиль для відновлення звичайного ритму життя. Проте виходячи з критеріїв визначених в ст. 23 ЦК України, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Згідно роз'яснень, викладених в п. 5) постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"(зі змінами та доповненнями), відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Оцінивши докази у їх сукупності, обставини спричинення шкоди суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними матеріалами справі та такими, що підлягають задоволенню в сумі 5 000 грн.. Згідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача належать витрати по сплаті судового збору в сумі 551.20 грн.. Враховуючи викладене, та

Outcome: partial