Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" (далі - позивач, страховик) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, мотивуючи тим, що 05 жовтня 2016 року між товариством та відповідачем укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК /1378516, за умовами якого застраховано цивільно-правову відповідальність водія при експлуатації транспортного засобу "Mazda 6", д.н.з. [NUMBER] . Ліміт відповідальності за даним полісом страхування - 100000,00 грн. та франшиза - 0,00 грн. Строк дії договору з 05.10.2016 року по 04.10.2017 року. Постановами Соснівського районного суду м. Черкаси у справах № 712/3891/17 від 20 квітня 2017 року, № 712/3855/17 від 19 квітня 2017 року відповідача визнанно винною та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, а саме: 22 березня 2017 року близько 19-16 год. у м. Черкаси по вул. Шевченка, 181, відповідач керуючи транспортним засобом "Mazda 6", д.н.з. [NUMBER] , виїхала на регульоване перехрестя з вул. Б. Вишневецького на заборонений сигнал світлофора (червоний) та скоїла зіткнення із автомобілем "Nissan Qashqai", д.н.з. [NUMBER] , який рухався по вул. Б. Вишневецького на зелений сигнал світлофора, після чого з місця пригоди з`їхала. В результаті ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Враховуючи те, що автомобіль "Mazda 6", д.н.з. [NUMBER] , яким керувала відповідач на момент ДТП був застрахований, позивач як страховик прийняв на себе майнову відповідальність і здійснив виплату страхового відшкодування за механічні пошкодження автомобіля "Nissan Qashqai", д.н.з. [NUMBER] у розмірі 100 000,00 грн. Оскільки після ДТП [PERSON] залишила місце пригоди, на підставі ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик має право подати регресний позов. Таким чином відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу витрати по відшкодуванню шкоди в порядку регресу. 07 квітня 2020 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив, в якому представник заперечує щодо позовних вимог. Звертає увагу суду на ту обставину, що згідно п.п. "в" п. 38.1.1. ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик дійсно має право регресної вимоги до водія, відповідальність якого була ним застрахована, в разі якщо після ДТП за його участю водій самовільно залишив місце пригоди. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на постанову суду від 22 березня 2017 року, якою [PERSON] визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, разом з тим місце ДТП вона не залишала. При цьому жодного іншого доказу, яким підтверджено, що відповідач саме залишила місце ДТП, яка сталася 22 березня 2017 року, позивачем не надано. Зі змісту постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 квітня 2017 року у справі № 712/3855/17 вбачається, що 22 квітня 2017 року [PERSON] керуючи автомобілем "Mazda 6", д.н.з. [NUMBER] стала учасником ДТП та з місця пригоди з`їхала, а не залишила місце пригоди. На місці пригоди [PERSON] була опитана працівниками патрульної поліції, поліцейськими було оглянуто автомобіль, отримала копію протоколів про притягнення до адміністративної відповідальності, пояснивши при цьому, що місце пригоди не покидала, а зупинила автомобіль негайно, як тільки змогла. В ПДР України, п. 1.10 міститься визначення терміну "залишення місця дорожньо-транспортної пригоди", і таких дій відповідач не вчиняла. 13 квітня 2020 року на адресу суду представником позивача [PERSON] подана відповідь на відзив, в якому заперечення відповідача вважає необгрунтованими та безпідставними. 23 квітня 2020 року представником відповідача [PERSON] надані заперечення на відповідь на відзив. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, наполягала на їх задоволенні. Відповідач та представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували. [PERSON] пояснила, що дійсно в ДТП вважає себе винною, оскільки виїхала на забороняючий сигнал світлофору на перехрестя, але місця ДТП вона не залишала. Відразу після удару в її автомобілі спрацювали подушки безпеки, а вона навіть не відразу зрозуміла причину. Зупинила транспортний засіб як тільки змогла, оскільки автомобіль рухався по інерції і заважали поудушки безпеки. Наміру поїхати з місця пригоди з метою уникнення відповідальності не мала. Після зупинки залишила автомобіль та прийшла на перехрестя, де її бачили свідки, водій автомобіля "Nissan Qashqai", а пізніше і працівники поліції, які здійснювали оформлення матеріалів. На місці надавала пояснення, поліцейські оглядали її автомобіль, повідомила про пригоду страхову компанію. В судовому засіданні під час розгляду матеріалів про притягнення до адімінстративної відповідальності визнала себе винною, оскільки вважала, що йдеться саме про те, внаслідок вини якого з водіїв сталося ДТП. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він був учасником дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 22 березня 2017 року. Їхав на автомобілі "Nissan Qashqai", [NUMBER] , і з вини [PERSON] , водія "Mazda 6", д.н.з. [NUMBER] , яка виїхала на перехрестя на забороняючий сигнал світлофору, відбулося зіткнення. Його автомобіль розвернуло кілька разів, потім зупинився. Транспортний засіб "Mazda 6" зупинився від його автомобіля на відстані близько 20 метрів. Були викликані працівники поліції, [PERSON] також була на місці ДТП, пояснення надавала, перебувала в шоковому стані. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, щоввечері 22 березня 2017 року він стояв на перехресті вулиць Вишневецького - Шевченка, як пішохід і очікував дозволяючий сигнал світлофору для перетину дороги. Став свідком дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю автомобіля "Mazda 6" під керуванням [PERSON] та автомобіля "Nissan Qashqai", водій [PERSON] . Автомобіль "Mazda 6" рухався по вул. Шевченка та зупинився на червоний сигнал світлофора. Потім, не дочекавшись зеленого сигналу світлофору водій автомобіля "Mazda 6" почала рухатись та здійснила зіткнення з автомобілем "Nissan Qashqai". Після удару водій автомобіля "Mazda 6" проїхала перехрестя і метрів через 30-40 зупинилася. В даному автомобілі спрацювали подушки безпеки. Зазначив, що він був запрошений працівниками поліції в якості понятого під час оформлення документів. Водій [PERSON] на місці ДТП була, надавала пояснення. Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, суд приходить до наступних висновків. 05 жовтня 2016 року між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АК/1378516), за умовами якого застраховано цивільно-правову відповідальність водія при експлуатації транспортного засобу "Mazda 6", д.н.з. [NUMBER] . Ліміт відповідальності за даним полісом страхування - 100 000,00 грн. та франшиза - 0,00 грн. Строк дії договору з 05 жовтня 2016 року по 04 жовтня 2017 року (а.с. 4). 22 березня 2017 року о 19-16 год. в м. Черкаси на перехресті вул. Б. Вишневецького-бульвару Шевченка відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Mazda 6", д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу "Nissan Qashqai", д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Згідно постанови Соснівського районного суду м. Черкаси по справі № 712/3891/17 від 20 квітня 2017 року, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення [PERSON] Правил дорожнього руху України, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340, 00 грн (а.с. 10). Відповідно до постанови Соснівського районного суду м. Черкаси по справі № 712/3855/17 від 19 квітня 2017 року, [PERSON] також притягнуто до відповідальності за те, що після ДТП з місця пригоди з`їхала, чим порушила п. 2.10 правил дорожнього руху України, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255, 00 грн (а.с. 11). Як зазначено вище, цивільно-правова відповідальність відповідача як власника наземного транспортного засобу була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1378516 від 05 жовтня 2016 року в Товаристві з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус". 23 березня 2017 року [PERSON] звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування і надав усі необхідні документи (а.с. 5). 18 травня 2017 року позивачем було складено страховий акт № ЦВ-ЦВ-00000000002137 та розрахунок страхового відшкодування до нього (а.с. 37-38). На підставі вищевказаних документів позивач здійснив виплату водію транспортного засобу "Nissan Qashqai", д.н.з. [NUMBER] [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 100000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 18280 від 22 травня 2017 року. Обгрунтовуючи позовні вимоги, страховик посилається на підпункт "в" п. 38.1.1. ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Вказаною нормою передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Вважають, що на підставі даної норми, враховуючи притягнення судом [PERSON] до адімінстративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, мають право на відшкодування виплачених водію транспортного засобу "Nissan Qashqai" коштів. Однак посилання позивача суд вважає необгрунтованими, виходячи з наступного. Підпункт "в" п. 38.1.1. ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" надає страховику право після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди, або ж відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі. Позивач посилається на те, що [PERSON] після ДТП залишила місце пригоди. Стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність водіїв транспортних засобів за залишення місця дорожньо-траснпортної пригоди, до якої вони причетні. Із встановлених судом фактичних обставин справи слідує, що [PERSON] дійсно притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП (постанова Соснівського районного суду м. Черкаси по справі № 712/3855/17 від 19 квітня 2017 року). Разом з тим, в тексті постанови зазначено, що водій притягується до відповідальності за те, що після ДТП вона з місця пригоди з`їхала. Терміни "з`їхала" і "залишила місце пригоди" суттєво різняться за своїм змістом. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси не встановлено, що водій залишила місце пригоди. Пунктом 1.10 ПДР України визначено, що залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - це дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу. В судовому засіданні жодних дій зі сторони [PERSON] , спрямованих на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння не встановлено, вказане спростовується показаннями свідків та дослідженими доказами, зокрема матеріалами справ про адміністративні правопорушення № 712/3891/17, № 712/3855/17, що були витребувані судом у Соснівського районного суду м. Черкаси та досліджені. Відповідач вживала заходів для зупиники транспортного засобу відразу після зіткнення, перебувала на місці ДТП, надавала пояснення на місці пригоди працівникам поліції, ними ж було оглянуто її транспортний засіб, отримала копії протоколів та ознайомилася зі схемою ДТП. Те, що [PERSON] вдалося зупинити транспортний засіб лише на відстані близько 30 метрів від місця зіткнення, не свідчить про її намагання приховати факт ДТП чи її обставини, а є лише наслідком реації водія на настання вказаної події, дорожньої обстановки та інерційного руху транспортного засобу. Такі дії водія суд не може трактувати як залишення місця ДТП, оскільки вони не були спрямовані на приховання обставин пригоди. А відтак, судом не встановлено з боку відповідача порушень п. 2.10 ПДР України, що могло бути підставою задоволення вимог регресного відшкодування, і в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed