Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

У грудні 2018 року позивач - [PERSON] , звернулася до суду із позовом, в якому просить: - визнати дійсним Договір № 2684-Л купівлі-продажу нерухомого майна - житлового будинку [ADDRESS] , укладений між нею, [PERSON] , з однієї сторони, та [PERSON] , з другої сторони, посвідчений на Миколаївській Універсальній Товарно-Сировинній Біржі, зареєстрований в "Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю" за № 2684-Л від 28.04.2000 р., право власності на житловий будинок було зареєстровано за позивачем в Миколаївському КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за р. № 11565 від 25.05.2000 р.; - визнати дійсним Договір № 2685-Л купівлі-продажу нерухомого майна - земельної ділянки площею 0,0510 гектарів, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , укладений між нею, [PERSON] , з однієї сторони, та [PERSON] , з другої сторони, посвідчений на Миколаївській Універсальній Товарно-Сировинній Біржі, зареєстрований в "Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю" за № 2685-Л від 28.04.2000 р., право власності на земельну ділянку за позивачем було зареєстровано на підставі Рішення Миколаївської міської ради від 26.10.2000 р. № 23/32. Дана угода була виконана сторонами повністю. На теперішній час позивачу стало відомо, що вищезазначені договори купівлі - продажу нерухомого майна необхідно в судовому порядку визнати дійсними. Сторони при укладені договору купівлі - продажу керувалися ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», відповідно до якої, угоди, які зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, тому позивач вважала, що договора укладені згідно вимог чинного на той час законодавства. На підставі вищевикладеного позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. 21.01.2019 року ухвалою судді відкрите провадження по справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Одночасно, в ухвалі роз`яснено відповідачам, що вони мають право подати до суду заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив на позов і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження. Відповідачам було направлено ухвалу про відкриття провадження, у встановлений в ухвалі строк, відповідачі відзиву не надали, проте надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позов підтримує на підставах, викладених у позовній заяві. Представник третьої особи: Миколаївська Універсальна Товарно-Сировинна Біржа в судове засідання не з`явився, був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, будь - яких заяв від нього не надходило, причина його неявки суду не відома. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані суду письмові докази по справі, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню виходячи із такого. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно до ст.ст. 47, 227 ЦК УССР (в редакції ЦК 1963р.), які діяли на момент виникнення правовідносин між сторонами, коли одна із сторін повністю виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати її дійсною. Судом встановлено, що 28 квітня 2000 року позивач - [PERSON] , з однієї сторони, та відповідач - [PERSON] , з другої сторони, уклали Договір № 2684-Л купівлі - продажу нерухомого майна - житлового будинку [ADDRESS] . Вказаний договір купівлі - продажу був посвідчений 28.04.2000 р. на Миколаївській Універсальній Товарно-Сировинній Біржі , зареєстрований в "Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю" № 2684-Л, а 25.05.2000 року право власності на житловий будинок було зареєстровано за позивачем в Миколаївському КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за р. № 11565. В цей же день, а саме - 28.04.2000 р. між [PERSON] , з однієї сторони, та [PERSON] , з другої сторони, було укладено Договір № 2685-Л купівлі-продажу нерухомого майна - земельної ділянки площею 0,0510 гектарів, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Вищезазначений договір купівлі - продажу було посвідчено на Миколаївській Універсальній Товарно -Сировинній Біржі, зареєстрованого в «Журналі реєстрацій біржових угод з нерухомістю» за реєстровим № 2685-Л від 28 квітня 2000 р. Земельна ділянка, яка розташована за адресою: [ADDRESS] належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , який було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1476 від 12.02.1998 року. Перехід права власності до [PERSON] на вищезазначену земельну ділянку відбувся на підставі Рішення Миколаївської міської ради від 26.10.2000 р. № 23/32. Згідно п. 3.1. вищезазначеного Рішення у приватну власність [PERSON] була передана земельна ділянка площею 510 кв.м. по [ADDRESS] для будівництва, обслуговування індивідуальних житлових будинків і господарських споруд, садівництва. А згідно п. 3.1.1. цього ж Рішення - другий примірник Державного акту на право приватної власності на землю, виданий міською радою на ім`я [PERSON] , реєстраційний № 1476 від 12.02.1998 р., був погашений. Однак через невідповідність даних договорів вимогам закону, позивач позбавлена можливості розпорядитися належним їй майном. На підставі викладеного, суд вважає за можливе, відповідно до норм ч.2 ст.47 ЦК УССР задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved