Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Фізична особа підприємець [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором перевезення вантажу, посилаючись на те, що 07 травня 2015 року від фізичної особи підприємця [PERSON] на адресу ФОП [PERSON] надійшла заявка на перевезення № 64 вантажу з Російської Федерації, м. Рязань, Восточний промвузол, 21 будівля 58 до місця розвантаження : Україна, м. Львів, вул. Надійна,7. Сума оплати за надані послуги становить 700 доларів США по курсу НБУ на момент оплати, оплата здійснюється після одержання оригіналів документів. Після виконання послуг по перевезенню вантажу ФОП [PERSON] було виставлено ФОП [PERSON] рахунок на оплату №29 від 03 серпня 2015 року на суму 14700 грн. Означений рахунок був направлений відповідачеві 04.08.2015 року, про що свідчить квитанція про направлення рекомендованого листа. Однак, відповідач взятих на себе обовязків по договору №64 не виконав, надані послуги не оплатив. Просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором перевезення в сумі 15000 грн., три відсотки річних, що складає 468 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 2500 грн. та сплату судового збору в сумі 487,20 грн. В судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав. Представник відповідача - адвокат [PERSON]О, в судовому засіданні, посилаючись на вимоги ст. 9 Закону України Про транспортно-експедиторську діяльність, ст. 5 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, ст.ст.10, 60 ЦПК України заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки, на його думку, позовні вимоги ФОП [PERSON] заявлені передчасно. Як вбачається з заявки на перевезення № 64 від 07 травня 2015 року, сторони домовились що оплата перевезення відбудеться після надання оригіналу міжнародної товарно-транспортної накладної. Однак позивачем вказаний документ не був предявлений до оплати, доказів направлення відповідачеві оригіналу міжнародної товарно-транспортної накладної до суду не надано. Після надання позивачем відповідачеві оригіналу міжнародної товарно-транспортної накладної, відповідач надані послуги оплатить. Позивачем до суду також не надано належних доказів, а саме оригіналів документів на які посилається сторона, як підставу свого позову. Вислухавши представників сторін, вивчивши надані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно статті 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу. (стаття 909 ЦК України) В судовому засіданні встановлено, та не оспорюється сторонами у справі, що 07 травня 2015 року від фізичної особи підприємця [PERSON] на адресу фізичної особи підприємця [PERSON] надійшла заявка на перевезення № 64 вантажу з Російської Федерації, м. Рязань, Восточний промвузол, 21 будівля 58 до місця розвантаження : Україна, м. Львів, вул. Надійна,7. Сума оплати за надані послуги становить 700 доларів США по курсу НБУ на момент оплати, оплата здійснюється після одержання оригіналів документів (СМR, рахунок, акт) (а.с.7) 04 серпня 2015 року позивачем на адресу відповідача направлено рахунок на оплату № 29 від 03 серпня 2015 року на суму 14700 грн., що підтверджується квитанцією про направлення рекомендованого листа.(а.с.9,10) Статтею 9 ЗУ Про транспортно-експедиторську діяльність, передбачено, що перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами,складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Такими документами можуть бути: авіаційна вантажна накладна(Air Waybill); міжнароднаавтомобільна накладна (CMR); накладна СМГС (накладна УМВС); коносамент (Bill of Lading); накладка ЦІМ (СІМ); вантажна відомість (Cargo Manifest); Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення. У статті 5 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, зазначено, що вантажна накладна складається в трьох оригінальних примірниках, підписаних відправником і перевізником. Ці підписи можуть бути надруковані чи замінені печатками відправника і перевізника, якщо це допускається законодавством країни, в якій складена вантажна накладна. Перший примірник передається відправнику, другий супроводжує вантаж, а третій залишається у перевізника. Вантажна накладна є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником. (стаття 9 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів) Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на корті вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводилось до початку розгляду справи по суті. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Як вбачається з наданої до суду копії заявки на перевезення №64 від 07.05.2015 оплата за надані послуги з перевезення вантажу здійснюється після отримання оригіналів документів (СМR, рахунок, акт). Доказів того, що позивачем було предявлено до оплати відповідачеві оригінал або належно посвідчена копія міжнародної товарно-транспортної накладної СМR, що повинна була бути оформлена в процесі укладення та реалізації договірних відносин між ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] до суду не надано. Таким чином позовні вимоги ФОП [PERSON] не підлягають задоволенню за їх недоведеністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed