Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

1. Позиції позивача та відповідача. Як слідує із позову, сторони перебувають у договірних правовідносинах на підставі договору без номера від 23 березня 2011 року. Відповідно до умов договору, позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 4900 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач своє зобов'язання по щомісячному платежу для погашення заборгованості по кредиту та процентів належним чином не виконує. Станом на 14 лютого 2018 року у [PERSON] утворилася заборгованість перед Банком за кредитом на загальну суму 12193 гривні 63 копійки, в тому числі: 693 гривні 49 копійок заборгованість за кредитом, 4967 гривень 99 копійок заборгованість по процентах за користування кредитом, 5475 гривень 31 копійка - заборгованість за пенею, 500 гривень - фіксована частина штрафу та 556 гривень 84 копійки - процентна складова штрафу. Банк 13 березня 2018 року звернувся до суду з відповідним позовом. Позиція відповідача суду не відома. 2. Заяви (клопотання) учасників справи. Разом з позовом позивач подав до суду заяву про отримання процесуальних документів в електронному вигляді (а.с. 33), клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 34) та за відсутності позивача (а.с. 32). Від відповідача заяви та клопотання не надходили. 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 22 березня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецьким районним судом та відкрито провадження у справі (а.с. 41). Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача та прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, а відповідачу встановлено строк в 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов чи для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Поштове відправлення із ухвалою про відкриття провадження, копією позовної заяви та додатками до позову відповідачу направлено 23 березня 2018 року і вручено 30 березня 2018 року (а.с. 44). Відзив на позовну заяву чи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач не подав. Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 275 ЦПК України). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. За приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У зв'язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч. 13 ст. 7 ЦПК України). За вказаних обставин, за приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. 4. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] перебувають у договірних правовідносинах на підставі договору (анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку) без номера від 23 березня 2011 року (а.с. 9). Предметом договору є кредит в сумі 3000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Невідємною частиною Договору є Умови і Правила надання банківських послуг (а.с. 11-25) та Тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с. 10). Відповідач своїм підписом (зворот а.с. 9) підтвердив, що підписана заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між ним та Банком Договір. Позичальник зобовязувався погашати заборгованість по кредиту, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором (п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг). Відповідач своє зобов'язання по щомісячному платежу для погашення заборгованості по кредиту, процентів та інших витрат належним чином не виконує. Станом на 14 лютого 2018 року у [PERSON] утворилася заборгованість перед Банком за кредитом. Банк загальну суму заборгованості визначив як 12193 гривні 63 копійки, в тому числі: 693 гривні 49 копійок заборгованість за кредитом, 4967 гривень 99 копійок заборгованість по процентах за користування кредитом, 5475 гривень 31 копійка - заборгованість за пенею, 500 гривень - фіксована частина штрафу та 556 гривень 84 копійки - процентна складова штрафу (а.с. 5-6, 7-8). Користуючись своїм правом, передбаченим у пунктах 2,1.1.4.2 та 2.1.1.12.11 Умов та Правил надання банківських послуг, [PERSON] 13 березня 2018 року звернувся до суду з вимогою про дострокове повернення кредиту. 5. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 536 та частиною 1 статті 1054, статтею 1056-1 ЦК України, а також умовами Договору передбачено, що за користування чужими грошовими коштами позичальник має сплачувати відсотки. За користування кредитом [PERSON] нараховує позичальнику відсотки у розмірах передбачених «Тарифами Банку» із розрахунку 360 календарних днів у році, що передбачено п. 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою. Відсотки за користування кредитом (кредитним лімітом) та/або овердрафтом нараховуються в дату їх сплати, при цьому відсотки розраховуються щомісячно за кожний календарний день за фактично витрачені в рахунок кредиту кошти, з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли Кредит стає простроченим кредитом. У разі непогашення суми простроченого кредиту (кредитного ліміту, кредитної лінії), овердрафту або його частини понад 210 днів, увесь Кредит вважається простроченим і нарахування з дати перекладу кредиту у статус прострочених Боргових зобовязань проводиться відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 (п.п. 2.1.12.6.3, 2.1.12.6.4 Умов і Правил). Базова ставка за користування кредитом у місяць, відповідно до витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» становить 3,0 % у місяць або 30,00 % у рік. Відсотки розраховуються щомісячно за кожний календарний день за фактично витрачені в рахунок Кредиту або Овердрафту кошти, з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли Кредит та /або Овердрафт стають простроченими кредитами. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, в установлений строк і відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. У п. 2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг передбачено зобовязання Позичальника погашати заборгованість за \~кредитом, процентами за \~його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Пунктом 2.1.1.5.6 Умов і Правил надання банківських послуг передбачено, що у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу Банку, позичальник зобовязаний повернути кредит (у тому числі прострочений кредит та Овердрафт) та оплатити винагороди Банку. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1ст. 611 ЦК України). Неустойкою є штраф або пеня (ст. 549 ЦК України). Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 551 ЦК України). У разі виникнення прострочених зобовязань на суму 100 гривень за борговими зобовязаннями Клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів (п. 2.1.1.12.6.1, зворот а.с. 21). В той же час, відповідно до підписаної відповідачем довідки про умови кредитування (а.с. 10), пеня за несвоєчасне погашення заборгованості нараховується за формулою: пеня = пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) - базова процентна ставка за договором / 30 - нараховується за кожен день прострочки, а пеня (2) - 1% від заборгованості але не менше 30 гривень в місяць - нараховується 1 раз на місяць при наявності прострочки за кредитом чи процентах 5 і більше днів на суму 50 гривень і більше. Умовами кредитного договору між сторонами передбачено такий вид неустойки як штраф. Так, довідкою про умови кредитування (а.с. 10) стверджується, що штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань встановлений у розмірі 500 гривень + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом. Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України штраф - це неустойка, що обчислюється у відсотках (!) від суми невиконаного чи неналежно виконаного зобовязання. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Враховуючи, що відповідно\~ до ст. 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст. 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. До такого висновку\~ прийшов\~ і Верховний Суд у своїй правовій\~ позиції\~ висловленій у\~\~ постанові № 6-2003цс15\~ від 21 жовтня 2015 року, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. 6. Висновки суду. Розрахунком заборгованості за договором без номера від 23 березня 2011 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] (а.с. 5-8) доведено, що відповідач взятих на себе зобовязань за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом не виконує, в\~\~результаті чого утворилась заборгованість по кредиту, яка станом на 14 лютого 2018 року становить: 693 гривні 49 копійок заборгованість за кредитом, 4967 гривень 99 копійок заборгованість по процентах за користування кредитом. Оскільки\~ всіма складовими кредитного договору між сторонами (довідкою про умови кредитування, Умовами та Правилами надання банківських послуг) по-різному передбачається нарахування пені, суд, з врахуванням положень ч. 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, прийшов до висновку, що позивачем\~ не\~ доведена\~ заборгованість [PERSON] за пенею. За несвоєчасне виконання умов кредитного договору відповідач має сплатити банку неустойку у вигляді штрафу. Однак, з врахуванням природи штрафу, вимога позивача про стягнення з відповідача фіксованої частини штрафу у сумі 500 гривень задоволенню не підлягає як необґрунтована, але підлягає стягненню процентна складова штрафу, яка складає \~5% від суми заборгованості (693,49 грн. + 1967,99 грн. = 5661,48 гривні), або 283 гривні 07 копійок. За таких обставин, суд вбачає підстави для судового захисту прав позивача та стягнення з відповідача на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованості, але частково.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 7. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з цим позовом позивачем було сплачено 1762 гривні судового збору (а.с. 1, 2). Отже, з відповідача на користь позивача належить до стягнення саме така сума судових витрат.

Outcome: partial