Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної злочином, вказавши, що 7 лютого 2016року неповнолітня [PERSON] перебуваючи за місцем проживання в квартирі [ADDRESS]., коли у неї в гостях знаходився [PERSON] таємно викрала з кишені куртки позивача, належну йому банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» та пішла до банкомату, знаючи пін код картки, шляхом транзакції зняла з рахунку грошові кошти в сумі 5000 гривень, які витратила на свої потреби. Дії [PERSON] досудовим розслідуванням кваліфіковані за частиною ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка). Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 листопада 2016 року [PERSON] було визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та звільнено від кримінальної відповідальності згідно з ст. 47 КК України з передачею її на поруки колективу Криворізького професійного ліцею. Внаслідок вчинення злочину відповідачем [PERSON] позивачу завдано матеріальні збитки у сумі 5000 гри Окрім нанесеної прямої матеріальної шкоди, дії засудженої завдали позивачу моральної шкоди, яку він аргументує тим, що був змушений, з метою захисту своїх законних прав, звертатися до правоохоронних органів, витрачати власний час на участь у слідчих діях, судових засіданнях та брати участь у інших процесуальних діях. Тому нанесену йому моральну шкоду він оцінює у 5 000 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась, судові повістки повертаються по закінченні терміну зберігання. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 листопада 2016 року [PERSON] було визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та звільнено від кримінальної відповідальності згідно з ст. 47 КК України з передачею її на поруки колективу Криворізького професійного ліцею ( а. с. 7- копія ухвали). Позивач по справі [PERSON] є потерпілим. Згідно ухвали суду, позивачу діями відповідача, завдана майнова шкода в розмірі 5000 грн. Але оскільки [PERSON]. в добровільному порядку не відшкодувала завдану [PERSON] шкоду, то позивач просить стягнути з відповідача дану майнову шкоду. Крім того, небажання засудженої компенсувати позивачу завдані збитки спричинило позивачу моральних страждань, які він оцінює у 5000 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст..1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодовування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ухвали Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 листопада 2016 року, розмір майнової шкоди позивачу становить 5000 (п'ять тисяч) грн. Таким чином, зазначена шкода підлягає відшкодуванню в межах, яка визнається сторонами не потребує доказування, та підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Щодо стягнення моральної шкоди, суд виходив з наступного. Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала,за наявності її вини. Згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Така шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна Згідно п.17-1 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» потерпілий, тобто особа, якій заподіяно моральну шкоду внаслідок незаконних дій, має право пред'явити позов про її відшкодування. Пунктом 3 цієї ж постанови встановлено, що під моральною (немайновою) шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Окрім цього, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03. 1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди «(зі змінами та доповненнями) було роз'яснено, що заподіяна моральна (немайнова) шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб в розмірі відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин при цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Вирішуючи питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди на користь позивача, суд, враховуючи характер та обсяг заподіяних позивачу моральних, душевних, психічних і фізичних страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення), приходить до висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди ґрунтуються на законі та підтверджуються належними та допустимими доказами по справі та повинні бути стягнуті саме з відповідача. Разом з цим, з огляду на тривалість вказаних страждань, характеру немайнових витрат, суд визнає заявлений розмір моральної шкоди надмірно завищеним, у зв'язку з чим, виходячи з принципів розумності та справедливості, вважає за необхідне позовні вимоги про стягнення моральної шкоди задовольнити частково, а саме в розмірі 2000 грн. Позивача при зверненні до суду звільнено від сплати судового збору на підставі ч.6 ст.5 Закону України "Про судовий збір", а тому на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір пропорційно до частини задоволених вимог. Отже, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати, виходячи з задоволених позовних вимог, які складаються із суми судового збору у розмірі 640,00 грн. за позовну вимогу майнового характеру та 640,00 грн. за позовну вимогу немайнового характеру, що загалом становить 1280,00 грн.

Outcome: partial