Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

04.08.2017 року заступник керівника Калинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Хмільницької районної ради, як органу, який є розпорядником коштів для фінансування КУ "Хмільницька ЦРЛ", звернувся в Хмільницький міськрайонний суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Позовні вимоги мотивовані тим, що вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області у справі № 149/1189/17 від 15.05.2017 р. [PERSON] визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк три роки зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у реанімаційному відділенні КУ «Хмільницька центральна районна лікарня» з 05.02.2016р. по 07.02.2017р., у хірургічному відділенні цієї ж лікарні 07.02.2017 р., відповідно заклад охорони здоров'я ніс витрати на його лікування. Сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Згідно листа КУ «Хмільницька ЦРЛ» № 01-17-07/832 від 07.07.2017р. та доданої до нього довідки [PERSON] проведено у лікувальному закладі у реанімаційному відділенні 2 ліжко-дні, вартість одного ліжко-дня в якому складає 1131,45 грн., у хірургічному відділенні 1 ліжко-день. вартість одного ліжко-дня в якому складає 290.60 грн. Загальна вартість перебування у лікарні [PERSON] складає 2553,50 гри. (1131.45 грн. х 2 ліжко-дня + 290.60 грн. х 1 ліжко-день = 2553,50 грн.). Службові особи Хмільницької ЦРЛ своєчасно не звернулись до суду із позовом про стягнення з особи, яка вчинила злочин, витрат на лікування потерпілого від злочину, чим проявили бездіяльність, а тому звернення прокурором до суду про стягнення коштів є обґрунтованим. Головним розпорядником коштів є Хмільницька районна рада, а несвоєчасне надходження коштів на бюджетні рахунки ставить під загрозу дотримання соціальних гарантій та невід'ємного і непорушного права людини на охорону здоров'я. Неповернення коштів до бюджету в рахунок відшкодування витрат Хмільницької ЦРЛ на лікування потерпілого свідчить про порушення державних інтересів, захист яких згідно ст. 1311 Конституції України покладається на прокуратуру. Відповідно до п. 4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року, стягнуті в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я. Прокурор Калинівської місцевої прокуратури Атаманова Г.І. підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. Вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області у справі № 149/1189/17 від 15.05.2017 р. [PERSON] визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк три роки зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України (а.с. 3-4). Потерпілою від кримінального правопорушення є малолітня [PERSON], яка отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому правої стегнової кістки, які належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров'я; струсу головного мозку, які належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я; гематом на голові, які належать до легких тілесних ушкоджень. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у КУ "Хмільницька ЦРЛ" з 05.02.2016 р. по 07.02.2017 р., відповідно заклад охорони здоров'я ніс витрати на її лікування. Згідно листа КУ «Хмільницька ЦРЛ» № 01-17-07/832 від 07.07.2017р. та доданої до нього довідки [PERSON] проведено у лікувальному закладі у реанімаційному відділенні 2 ліжко-дні, вартість одного ліжко-дня в якому складає 1131,45 грн., у хірургічному відділенні 1 ліжко-день. вартість одного ліжко-дня в якому складає 290.60 грн. Загальна вартість перебування у лікарні [PERSON] складає 2553,50 гри. (1131.45 грн. х 2 ліжко-дня + 290.60 грн. х 1 ліжко-день = 2553,50 грн.). Статтею 1166 ЦК України передбачено відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток. Відповідно до ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" № 11 від 07.07.1995 року, судам роз'яснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою КМУ № 545 від 16.07. 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Відповідно до ст. 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що внаслідок протиправних дій відповідача [PERSON] КУ "Хмільницька ЦРЛ" понесла витрати на лікування потерпілої від злочину, а тому обов'язок по відшкодуванню цих витрат необхідно покласти на відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved