Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, що було укладено між нею та [PERSON] 25.02.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції, актовий запис № 73, та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1 000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 25.02.2006 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції, актовий запис № 73. Причиною для розірвання шлюбу стало те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, так як вони мають різні характери та погляди на життя та на розв'язання сімейних та побутових проблем. Внаслідок цього сторони втратили один до одного почуття поваги та кохання. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені. Крім того, зазначає, що [INFO] року в них з відповідачем народилась донька [PERSON]. Матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач не надає, у зв'язку з чим позивач звернулась до суду з зазначеним позовом. В судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище "[PERSON] ". Окрім того, в заяві зазначила, що у разі не явки відповідача у судове засідання, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. У відповідності до приписів ч. 9 ст. ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті. Враховуючи викладене, відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. У відповідності до приписів ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 25.02.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції, актовий запис № 73. З матеріалів справи судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між сторонами. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, проживають вони окремо, спільне господарство не ведуть. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Крім того, судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 049092 сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO]. Як вбачається з матеріалів справи дитина проживає разом з матір'ю [PERSON] У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з дня пред'явлення даного позову (28.04.2016 року) з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 800 грн. щомісячно. Згідно ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. При цьому суд відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України роз'яснює відповідачеві його відповідальність за прострочення сплати аліментів, передбачену ст. 196 Сімейного кодексу України. Щодо розподілу судових витрат, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, сума судового збору у розмірі 551, 20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial