Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради 28.03.2014р. звернулася в суд з позовом до [PERSON] про демонтаж самочинно здійсненої прибудови розміром 5,5х3,0м до квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позову покликається на те, що ЛКП «Варшавське-407» встановлено факт самочинної прибудови розміром 5,5х3,0м до квартири [ADDRESS], здійсненої власником квартири [PERSON] 09.10.2013р. ЛКП «Варшавське-407» склало відповідний акт-попередження. 08.02.2014р. головою Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради на підставі висновку міжвідомчої комісії (п.12 протоколу №3 від 04.02.2014р.) прийняте розпорядження за №60 «Про демонтаж самочинної прибудови», яким зобов'язано відповідача в місячний строк з дня отримання розпорядження демонтувати самочинну прибудову, оскільки будівництво було здійснено на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети. Відповідачка у добровільному порядку вимоги згаданого розпорядження не виконала. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, покликаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Просив позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоч про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином рекомендованим листом з повідомленням про вручення, причини неявки суд не повідомила. Заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було. Зі згоди представника позивача, суд у відповідності до вимог ст.ст.169,224 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Суд вважає за можливе вирішити спір у їх відсутності на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. За ст.15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права. Способи захисту цивільного права передбачені ст.16 ЦК України. Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.ст.15,29,30 ЖК України на виконавчі комітети місцевих рад покладається здійснення державного контролю за використанням та схоронністю житлового фонду. Відповідно до ст.152 ЖК України переобладнання та перепланування квартири, що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради. Контроль за утриманням квартир, що належать громадянам, згідно до ст.154 ЖК України, здійснюють виконавчі комітети місцевих Рад. Відповідно до п.1.4.1. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів відповідно до законодавства України. Статтею 144 Конституції України та статтею 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» закріплено положення про обов'язковість для виконання всіма громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території, актів органів місцевого самоврядування, прийнятих в межах наданих їм повноважень. Судом встановлено, що згідно з Витягу про реєстр прав власності на нерухоме майно №21431411 від 26.12.2008р. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.3). Квартира розташована на першому поверсі будинку. ЛКП «Варшавське-407» 17.03.2013р. встановило факт самочинної прибудови розміром 5,5х3,0м до квартири [ADDRESS], здійсненої власником квартири [PERSON], про що складено акт. Документи на проведення таких робіт відповідачка [PERSON] не подала (а.с.4,5,7). 09.10.2013р. ЛКП «Варшавське-407» склало на відповідачку акт-попередження, який скеровано в інспекцію ДАБК у Львівській області (а.с.8,10). Встановлено, що 08.02.2014р. головою Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради на підставі висновку міжвідомчої комісії (п.12 протоколу №3 від 04.02.2014р.) прийнято розпорядження за №60 «Про демонтаж самочинної прибудови», яким зобов'язано [PERSON] в місячний строк з дня отримання розпорядження демонтувати самочинно здійснену прибудову розміром 5,5х3,0м до квартири [ADDRESS], оскільки будівництво проведено на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети. Вказане розпорядження №60 від 08.02.2014р. прийнято в межах повноважень, не відмінено, не скасовано в установленому порядку, відтак є чинним і обов'язковим до виконання. Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Згідно копії акту ЛКП «Варшавське-407» від 17.03.2014р. станом на це число гр.[PERSON] розпорядження про демонтаж самочинної прибудови не виконала. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved