Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

У червні 2021 року Харківський державний університет харчування та торгівлі звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в якому вказував, що наказом ректора №363-С від 08 серпня 2021 року відповідач був зарахований на перший курс денної форми навчання факультету менеджменту Харківського державного університету харчування та торгівлі. На підставі наказу ректора №371-С від 27 серпня 2019 року відповідач також був поселений у кімнату [ADDRESS] (що знаходиться на балансі позивача) з правом проживання з 01 вересня 2019 року по 31 серпня 2020 року. 01 вересня 2019 року між університетом та [PERSON] було укладено договір №391 на проживання в гуртожитку №1 . За умовами вказаного договору Харківський державний університет харчування та торгівлі зобов`язався надати [PERSON] ліжко-місце у гуртожитку та забезпечити йому належні умови проживання. Зі свого боку відповідач зобов`язався своєчасно вносити плату за проживання в гуртожитку у розмірі 520 грн. на місяць. На підставі наказу ректора №287-С від 31 серпня 2020 року [PERSON] був відрахований зі складу студентів університету за академічну неуспішність та з 01 вересня 2020 року виселений з гуртожитку. Проте відповідач свої зобов`язання за договором в частині внесення плати за час проживання в гуртожитку в повному обсязі не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 3 120 грн., про стягнення якої просив позивач. В судове засідання представник позивача не з`явилася, проте надіслала на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, судом відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб порталі судової влади України, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача в окремій заяві не заперечувала проти такого порядку вирішення спору. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що наказом ректора №363-С від 08 серпня 2021 року відповідач був зарахований на перший курс денної форми навчання факультету менеджменту Харківського державного університету харчування та торгівлі. На підставі наказу ректора №371-С від 27 серпня 2019 року відповідач також був поселений у кімнату [ADDRESS] (що знаходиться на балансі позивача) з правом проживання з 01 вересня 2019 року по 31 серпня 2020 року. 01 вересня 2019 року між університетом та [PERSON] було укладено договір №391 на проживання в гуртожитку [ADDRESS]. За умовами вказаного договору Харківський державний університет харчування та торгівлі зобов`язався надати [PERSON] ліжко-місце у гуртожитку та забезпечити йому належні умови проживання (п.п. 1, 2.3 договору). Зі свого боку відповідач зобов`язався своєчасно вносити плату за проживання в гуртожитку у розмірі 520 грн. на місяць (п.п. 2.2, 3.1 договору). Вказаний тариф узгоджується з встановленим наказом ректора №14 від 22 січня 2019 року розміром плати за проживання в гуртожитках університету. На підставі наказу ректора №287-С від 31 серпня 2020 року [PERSON] був відрахований зі складу студентів університету та з 01 вересня 2020 року виселений з гуртожитку. Проте відповідач свої зобов`язання за договором в частині внесення плати за проживання в гуртожитку повністю не виконав. В той же час, згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України). Водночас, згідно ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Підстави, умови, порядок укладення та припинення договору найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, встановлюються законом. До договору найму житла, крім найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом. При цьому, згідно ч. 1 ст. 127 ЖК Української РСР для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Відповідно до ст. 130 ЖК Української РСР порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера, відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Згідно п.п. 11, 15 «Примірного положення про користування гуртожитками», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 року №498 наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом. Особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання, відповідно до умов договору. Плата за проживання у гуртожитку включає: витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами); інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в абзаці першому пункту 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі). Відповідно до п. 5 розділу IV, розділу V «Положення про особливості користування гуртожитками закладів фахової передвищої та вищої освіти», затвердженого Міністерством освіти і науки України від 21 листопада 2019 року №1452 мешканці гуртожитку закладу освіти зобов`язані своєчасно та у повному обсязі відповідно до договору найму жилого приміщення в гуртожитку закладу освіти сплачувати плату за проживання, комунальні послуги. Розмір плати за проживання у гуртожитках закладів освіти державної та комунальної форми власності встановлює керівник закладу освіти за погодженням з органом студентського самоврядування з урахуванням вимог наказу Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України, Міністерства фінансів України, Міністерства охорони здоров`я України від 28 березня 2011 року № 284/423/173, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27 квітня 2011 року за № 520/19258. Плата за проживання у гуртожитках закладу освіти вноситься мешканцями у порядку та строки, встановлені договором найму жилого приміщення у гуртожитку закладу освіти. Згідно наданого Харківським державним університетом харчування та торгівлі розрахунку, за період проживання [PERSON] в гуртожитку останній відповідно до укладеного між сторонами договору повинен був внести плату за проживання в загальному розмірі 6 240 грн., однак вніс лише 3 120 грн. Таким чином, заборгованість [PERSON] перед позивачем за проживання в гуртожитку становить 3 120 грн., а тому вказана заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку. В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню 2 270 грн. судового збору.

Outcome: approved