Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

16.12.2013 позивач по первісному позову [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] в якому просить , з урахуванням уточнення позовних вимог, визнати за нею право власності на 2/3 частин квартири [ADDRESS], загальною площею 50,30 кв.м., вартість ? частини якої становить 78 636 грн.; визнати транспортний засіб OPEL VECTRA, державний номерний знак [NUMBER] спільною сумісноювласністю подружжя та визнати за нею право власності на ? частину транспортного засобу OPEL VECTRA, державний номерний знак [NUMBER] ; виділити їй в натурі: пилосос фірми «Зелмер» , вартістю 730 грн., електричну духовку «Вамар», кухону меблю, , килим розміром 1,8х2,5 м вартістю, набір м»якої меблі ( діван та 2 крісла) , вартістю 3000 грн., комп'ютер фірми «Самсунг» , вартістю 4500 грн., телевізор фірми «Шарп», вартістю 4450 грн., а всього на суму 11 950 грн.; [PERSON] виділити в натурі: 2-х спальну кровать (коричневого кольору), вартістю 1500грн; 2-і прикроватні тумбочки (коричневого кольору), загальною вартістю 400грн кожна; комп»ютерний стіл (коричневого кольору), вартістю 480грн грн..;відповідно квитанції; набір меблі в залу ( коричневого кольору) вартістю 1950грн ; тумбу під телевізор , вартістю 300грн.; килим з коричневими відтінками, розмірами 1,20м X 3,5м, вартістю 500грн; електричну витяжку фірми «Еліка» (чорного кольору), вартістю 500грн;кухоний уголок (коричневого кольору) вартістю 800 грн.; стіл кухонний овальний (коричневого кольору) вартістю 475грн.; холодильник фірми «Атлант», вартістю 3000грн; пральну машину фірми «Аристон» вартістю 820грн ; шафа в прихожу (коричневий колір) вартістю 1405грн.,газову плиту вартістю 2500 грн., гаховий котел , вартістю 3500 грн., а всього на суму 16500 грн., та стягнути з [PERSON] на її користь різницю вартості майна. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає , що вона з відповідачем -знаходилася в зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2004 року. 25 листопада 2013року рішенням Харцизького міського суду шлюб був розірваний. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Під час шлюбу була купована трикімнатна квартира площею 50,3кв.м. за адресою: [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу оформлений на [PERSON], на той час вони не суперечили з приводу того, на кого буде оформлений договір. Також під час зареєстрованого шлюбу, за кошти бюджету сім»ї, у 2010 році був купований транспортний засіб марки OPEL VECTRA, державний номерний знак [NUMBER] та була оформлена генеральна довіреність на [PERSON], оскільки він має водійське посвідчення. Вартість автомобіля вона оцінює у сумі 50000грн. За загальні кошти нами були придбані речі для ведення нормального життя сім»ї, а саме: 2-х спальна кровать (коричневого кольору), купована за 2500грн., вартість з розрахунком зносу 1500грн; 2-і прикроватні тумбочки (коричневого кольору), куповані за 350грн кожна, вартість з розрахунком зносу 200грн кожна; комп»ютерний стіл (коричневого кольору), купований за 1000грн. , вартість з розрахунком зносу 700грн; комп»ютер фірми "Самсунг" , вартість з розрахунком поліпшення (комплектуючі запчастини) 1200грн; м »які меблі (диван і 2-а кресла) коричневого кольору с жовтим малюнком, вартістю 5000грн. , вартість з урахуванням зносу 3000грн; набір меблі в залу ( коричневого кольору), вартістю 4000грн. , вартість з розрахунком зносу 3000грн; тумба під телевізор ( коричневого кольору зі стеклянними дверцятами), вартістю 500грн. ,вартість з розрахунком зносу 300грн; телевізор фірми «Шарп», вартістю 6500грн. ,вартість з розрахунком зносу 5000грн; килим з коричневими відтінками, розмірами 1,20м X 3,5м, вартістю 800грн., вартістю з розрахунком зносу 500грн; вартість з розрахунком зносу 1500грн; електрична витяжка фірми «Еліка» (чорного кольору), вартістю 800грн. ,вартість розрахунком зносу 500грн; кухоний уголок (коричневого кольору), вартістю 1200грн., вуартість з розрахунком зносу 800грн; стіл кухонний овальний (коричневого кольору), вартістю 1000грн. ,вартість з розрахунком ізносу 500грн;холодильник фірми «Атлант», вартістю 3500грн. ,вартість з розрахунком зносу 3000грн; врізна газова плита, вартість 4000грн.,вартість з розрахунком зносу 2500грн; пральна машина фірми «Аристон», вартістю 2000грн. ,вартість з розрахунком зносу 1500грн; шафа в прихожу (коричневий колір), вартістю 1500грн. ,вартість з розрахунком зносу 1000грн; газовий котьол на опалення квартири, вартістю 3500грн.. Особисто їй та дитині, в період шлюбу з відповідачем, її батьками було подаровано: пилисос фірми «Зелмер» (миючий) ; електрична духовка фірми «Вамар» (чорного кольору) ;кухона мебля -шафи, мойка (коричневого кольору); килим розміром1,8м X 2,5м (малюнок на коричневому фоні жовтий малюнок). Відповідно до п 2. ч. 1 ст.57 Сімейного Кодексу України , особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. Вона і відповідач не можуть вирішити питання про розділ майна добровільно , тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. Згідно п.22, п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007р «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час спільного ведення господарства, з»ясовувати джерело й час його придбання. Згідно ст..392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. В даному випадку, відповідач не надає своє погодження на розділ вищевказаного майна та на виділ їй у власність 12 частини [ADDRESS] а також на визнання 12 частини права власності на автомобіль [NUMBER], хоча вона має на це право, оскільки вказані речі та транспортний засіб і квартира є їх спільною сумісною власністю . Відповідно до ст.60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з подружжя не мав з поважних причин самостійного заробітку. Відповідно до ч.І ст.61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ч ст.68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно ч.І ст.69 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст.70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя. За рішенням суду часта майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку. На дійсний час відповідач не сплачує аліментів, добровільно матеріально не забезпечує неповнолітню дитину. Дитина повністю знаходиться на її утриманні та вихованні. Згідно до ст.ст. 368, 370 Цивільного Кодексу України, майно, набуте подружжями за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Добровільно відповідач не бажає поділити майно подружжя, тому вона вимушена звернутися до суду з дійсним позовом. 14 січня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] , якому просить : . припинити право власності [PERSON] на 1/2 частку трикімнатної квартири [ADDRESS] в місті Іловайську Донецької області ; визнати за нимправо власності на трикімнатну квартиру [ADDRESS] в місті Іловайську Донецької області ;визнати за [PERSON] права власності на пилосос фірми «Зелмер»та на м'які меблі (диван і два крісла) коричневого кольору з жовтим малюнком, вартістю з урахуванням зносу в розмірі 3 000 грн ; стягнути з [PERSON] на його користь компенсацію за пилосос та меблі у розмірі 50% вартості зазначеного майна - 2230 грн. . В обґрунтування позовних вимог позивач за зустрічним позовом зазначає , що 30.08.2005 року на його ім.»я посвідчений приватним нотаріусом Харцизького нотаріального округу [PERSON] договір купівлі-продажу квартири , згідно умовам якого він придбав у власність нерухоме майно - трикімнатну квартиру [ADDRESS] за ціною 10 486,00 грн. Зазначена квартира є спільною сумісною власністю подружжя і є неподільною. Стаття 60 СК України передбачає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 63 СК України дружина і чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Стаття 372 ЦК України вказує, що у разі поділу майна, що перебуває у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними Таким чином, спірне майно - квартира, знаходяться у спільній частковій власності позивача і відповідачки. При цьому, майно, згідно зі ст. 183 ЦК України є неподільним, частка відповідача не може бути виділена в натурі. Згідно ст. 71 СК України майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя. Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 р. вирішуючи питання про розділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, при умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. Спільне проживання позивача і відповідача, через не сформування подружних відносин, постійних конфліктів, відсутності спільного проживання і, спільного ведення господарства, неможливо. Подальше збереження сім'ї неможливо. Отже, спільне володіння і користування ними квартирою є неможливим. Просить суд врахувати, що відповідач, як позивач, по первинному позову просила виділити в натурі на користь позивача, як відповідача за первісним позовом, вбудовану газову плиту і котел опалення. Враховуючи, що в квартирі встановлено автономне опалення та проживання відповідачки в зазначеній квартирі без обігріву та плити є неможливим, позивач приходить до висновку, що відповідачка і не планує проживати в зазначеній квартирі, отже, припинення права власності на частку квартири жодним чином не завдасть шкоди інтересам співвласника. Вважає за доцільне припинити право власності відповідачки на частку в спільному майні із зарахуванням на її користь вартості 1/2 частини квартири. З конструкції ст. 365 ЦК України встановлено, що право особи на частку в спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Не вбачається, що для вирішення питання про припинення зазначеного права необхідна наявність всіх чотирьох умов у їх сукупності. Статтею передбачено вичерпний перелік підстав, за наявності будь-якої з них можливе рішення судом питання про припинення права на частку в спільному майні за вимогою інших співвласників. Згідно ч. 2 ст. 365 ЦК України суд виносить рішення про припинення права особи на частку в спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду Враховуючи ці вимоги закону позивач висловлює готовність внести на депозитний рахунок суду вартість 1/2 частки відповідачки у спільній частковій власності на квартиру протягом одного місяця з моменту заяви зазначеного зустрічного позову, після її визначення шляхом призначення судової експертизи. Згідно договору купівлі-продажу квартири, позивач придбав у власність нерухоме майно трикімнатну квартиру [NUMBER] за ціною 10 486,00 грн.. Тому , частка , що припадає відповідачки складає - 5 243,00 грн. Ці кошти Позивач готовий внести на депозитний рахунок суду. Сторони та їх представники в судове засідання не з»явились з невідомих суду причин , про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Відповідно до вимог ст. ст.. 224-226 ЦПК України , суд вважає можливим ухвалити рішення в заочному порядку , враховуючи те , що від сторін та їх представників не надійшли заперечення щодо ухвалення рішення в заочному порядку. Допитані в попередніх судових засідання позивач по первісному позову [PERSON] та її представник [PERSON] доводи і вимоги первісного позову підтримали в повному обсязі з підстав , зазначених в позові , а вимоги зустрічного позову не визнали, з цих же підстав , що і зазначені в первісному позові. Позивач по зустрічному позову [PERSON] та його представник [PERSON] доводи і вимоги зустрічного позову підтримали в повному обсязі , з підстав , зазначених в позові , однак вимоги по первісному позову визнали частково, а саме , не заперечують щодо визнання права власності за [PERSON] на електричну духовку , кухону меблю , килим розміром 1,8х1,25 м., оскільки дані речі є особистою власністю [PERSON].Не заперечує щодо визнання права власності за [PERSON] на пилосос , м»яку меблю ( диван та два крісла) з умовою , стягнув з [PERSON] на користь [PERSON] 50% вартості зазначеного майна. Також, визнають позовні вимоги по первісному позову в частині виділення йому із спільної сумісної власності і визнання за ним права власності на газовий котел, виплатив [PERSON] 50% вартості котла. Не заперечують щодо виділення [PERSON] із спільної сумісної власності і визнання за ним права власності на комп»ютерний стіл, газову плиту. В іншій частині позов не визнають. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, знаходить позови обґрунтованими та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2004 року. 25 листопада 2013 року рішенням Харцизького міського суду шлюб між сторонами розірвано , і цей факт сторонами не спростовується. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] року, батьки: мати - [PERSON] та батько-[PERSON] Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 30 серпня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Харцизького міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] за ціною 10486,00 грн., загальною площею50,3 кв.м., у тому числі жилою-33,9 кв.м..( а.с.11-17 т.1). Згідно висновку судово-техничної експертизи від 29.05.2014 року ринкова вартість квартири [ADDRESS] складає 157272 грн.. При цьому в загальну вартість квартири ввійшла вартість спірних газової печі та котла. Із повідомлення ВРЕВ м. Харцизька вбачається , що автомобіль OPEL VECTRA , державний номерний знак [NUMBER] значиться зареєстрованим за [PERSON] . Сторони не спростовують , що спірне майно : набір м»якої меблі ( диван та 2 крісла) , комп'ютер фірми «Самсунг» , телевізор фірми «Шарп», 2-х спальна кровать (коричневого кольору), 2-і прикроватні тумбочки, комп»ютерний стіл, набір меблі в залу ( коричневого кольору), тумба під телевізор, килим, електрична витяжка фірми «Еліка»,кухоний уголок, стіл кухонний овальний, холодильник, пральна машинка фірми «Аристон», шафа в прихожу, газова піч, газовий котел, квартира [NUMBER] дійсно було придбане в період сумісного проживання . Відповідно до п.2 ч.1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини , чоловіка є майно , набуте нею , ним за час шлюбу , але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. В судовому засіданні встановлено, що пилосос, електрична духовка, кухона мебля, килим розміром 1,8х2,5м є особистою приватною власністю [PERSON]. Відповідачем по первісному позову [PERSON] не надано суду належним і допустимих доказів на спростування належності [PERSON] на праві особистої приватної власності зазначеного майна. З урахуванням наведеного , суд вважає можливим позовні вимоги [PERSON] в частині визнання за нею права власності і виділення їй зазначеного майна підлягають задоволенню, а вимоги позивача [PERSON] по зустрічному позову в частині стягнення з [PERSON] на його користь вартості ? частини пилососу задоволенню не підлягають. Згідно ст.. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу , належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того , що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми , хвороба тощо) самостійного заробітку ( доходу). Відповідно до ст.63 СК України дружина і чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 70 ч. 1 Сімейного кодексу України у разі поділу майн, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння та розпорядження своїм майном. Згідно ст.. 368 ЦК України майно , набуте подружжям за час шлюбу , є їхньою спільною сумісною власністю , якщо інше не встановлено договором або законом Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином , спірне майно, окрім спірного автомобілю, пилососу, електричної духовки, кухоної меблі, килима розміром 1,8х2,5м є об»єктом права спільної сумісної власності сторін , які мають право на поділ цього майна. Визначаючи розмір часток майна сторін при поділі майна , що є об»єктом права їх спільної сумісної власності , суд виходить із засад рівності часток подружжя і не знаходить передбачених законом підстав для відступлення від них. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін , положення закону, якими вони регулюються , дослідивши докази , якими сторони обґрунтували свої вимоги і заперечення , суд приходить до переконання про наявність підстав для часткового задоволення вимог позивача по первісному позову [PERSON] в частині визнання права власності подружжя та поділу майна , та частковому задоволенню вимог позивача по зустрічному позову [PERSON]. З урахуванням вищенаведених доказів , суд вважає необхідним частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] в частині визнання права власності на квартиру [NUMBER], визнав за нею право власності на ? частину квартиру [NUMBER], і відмовити у задоволенні вимог [PERSON] в частині припинення права власності [PERSON] на ? частину квартири [NUMBER] та визнання за ним права власності на квартиру [NUMBER], у зв»язку з необґрунтованістю. Суд не знаходить установлених законом підстав , які б дали суду можливість залишити зазначене майно у володінні [PERSON] квартири [NUMBER] , стягнув з нього на користь [PERSON] ? частину вартості квартири. Аналізуючи всі докази у їх сукупності , суд вважає можливим виділити в натурі [PERSON] наступне майно : пилосос фірми «Зелмер» , вартістю 730 грн., електричну духовку «Вамар», кухону меблю, , килим розміром 1,8х2,5 м , набір м»якої меблі ( діван та 2 крісла) , вартістю 3000 грн., комп'ютер фірми «Самсунг» , вартістю 4500 грн., телевізор фірми «Шарп», вартістю 4450 грн., а всього на суму 11 950 грн.. При цьому [PERSON] виділити в натурі : 2-х спальну кровать (коричневого кольору), вартістю 1500грн; 2-і прикроватні тумбочки (коричневого кольору), загальною вартістю 400грн кожна; комп»ютерний стіл (коричневого кольору), вартістю 480грн грн..; набір меблі в залу ( коричневого кольору) вартістю 1950грн ; тумбу під телевізор , вартістю 300грн.; килим з коричневими відтінками, розмірами 1,20м X 3,5м, вартістю 500грн; електричну витяжку фірми «Еліка» (чорного кольору), вартістю 500грн;кухоний уголок (коричневого кольору) вартістю 800 грн.; стіл кухонний овальний (коричневого кольору) вартістю 475грн.; холодильник фірми «Атлант», вартістю 3000грн; пральну машину фірми «Аристон» вартістю 820грн ; шафа в прихожу (коричневий кольор) вартістю 1405грн., а всього на суму 12050 грн.. Різницю вартості майна в сумі 50 грн. слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON]. У задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині виділення в натурі [PERSON] газової плити та газового котла слід відмовити , оскільки , як вище зазначено , що дане спірне майно є невід»ємною частиною спірної квартири [NUMBER]. Також, у задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] на його користь ? частини вартості пилососу слід відмовити. Вирішуючи питання про визнання транспортного засобу OPEL VECTRA , державний номерний знак [NUMBER] спільною сумісною власністю сторін , та визнання права власності за [PERSON] на ? частину автомобіль, суд зазначає , що позовні вимоги [PERSON] в цій частині є необґрунтованими та такими , що задоволенню не підлягають, оскільки автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя- [PERSON]. та [PERSON]. Відповідно до аналізу ст.88 ЦПК України , суд вирішує питання про судові витрати. Судом встановлено , що згідно квитанціям [PERSON] за проведення судових експертиз, пов»язаних з розглядом даної справи , понесені витрати в розмірі 590,40 грн.. Відповідно до вимог ст.. 89 ЦПК України , суд вважає необхідним з [PERSON] на користь [PERSON] стягнути ? частку понесених витрат, що становить 295,20 грн.. З урахуванням взаємних грошових вимог остаточно слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 245,20 грн.. Суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь держави недоплачений ним судовій збір в сумі 111,18 грн., а з [PERSON]- 269,58 грн.. Визначаючи розмір судового збору , якій підлягає стягненню зі сторін , суд враховує положення п.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» , вартість спірного майна та дані про сплату сторонками судового збору при звіренні до суду.

Outcome: partial