Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] у вересні 2017 року звернулась до суду з вимогами постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на її позивача- користь на відшкодування майнової шкоду, спричиненої внаслідок порушення Привал дорожнього руху в розмірі 106056,4 грн, на відшкодування моральної шкоди - у розмірі 10\~000 гривень, та судові витрати. В судовому засіданні позивач вимоги підтримала у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Представник відповідача позов визнав частково на суму 4739,46 грн. Окрім того, представник відповідача вимагав стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пошкоджене майно, що зазначене в протоколі огляду КТЗ від 16.08.2017 року. Відповідачева сторона, не погоджуючись з сумою майнової шкоди, заявляла клопотання про призначення по справі авто товарознавчої експертизи для визначення розміру матеріальної шкоди, завданої позивачу, як власнику автомобіля марки Mercedes-Benz, державний номерний знак [NUMBER], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 04.08.2017 року. Клопотання відповідача суд задовольнив і 24.07.2018 року суд отримав висновок №18-1898 автотоварознавчої експертизи щодо автомобіля, належного позивачу. \~ \~ \~ \~Суд вислухав сторони, вивчив матеріали справи і встановив наступне. 04.08. 2017 року сталася ДТП за участю транспортних засобів позивача та відповідача: водій [PERSON], керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Lancer д.н.з. [NUMBER] в м.Херсоні по вул..Комсомольська при виїзді на нерегульоване перехрестя не надав перевагу в русі автомобілю [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався по головні дорозі і допустив зіткнення автомобілів. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 28.08.2017 року справі №520/9613/17 відповідача визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями, відповідач порушив вимоги п. 16.11 «Правил дорожнього руху». В судовому засіданні представник відповідача вину водія [PERSON] в порушенні Правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення автомобілів, визнав, обставини ДТП підтвердив. Постанова Київського районного суду м. Одеси від 28.08.2017 року набрала законної сили, встановлені нею обставини не підлягають доказуванню в силу приписів ч.6 ст.82 ЦПК України. Висновком за звітом №231-17, складеним 18.08.2017 року субєктом оціночної діяльності ПП [PERSON], визначено, що на момент ДТП вартість автомобіля [NUMBER] складала 443548,24 грн, вартість відновлюю чого ремонту 256293,41 грн, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля в результаті ДТП становить 100978,11 грн( з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля і неврахуванням величини втрати товарної вартості автомобіля). Страхова компанія ПрАТ «ПЗУ «Україна» на виконання умов договору (Поліс №АК\\7051711) перерахувала [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 100000 грн (в межах ліміту, визначеному страховим договором). 15.09.2017 року [PERSON] відремонтувала свій автомобіль. Згідно з актом приймання робіт (наданих послуг) і квитанціями до прибуткового касового ордеру від 1.09.2017 року, 4.09.2017 року, 5.09.2017 року і 15.09.2017 року вартість відновлюючого ремонту автомобіля склала 182500 грн. Окрім того, [PERSON] витрати грошові кошти на придбання дисків в сумі 16344 грн і придбання шин в сумі 4130 грн. Таким чином, витрати позивача на ремонт пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля склали 182500 грн + 4130 грн + 16344 грн = 202974 грн. За відрахування суми страхового відшкодування, позивач вимагає стягнути з відповідача на відшкодування майнової шкоди : 202974 100\~000 грн = 102974 грн. Витрати з евакування автомобіля з місця ДТП(500 грн), витрати на виклик відповідача на експертне дослідження автомобіля в сумі 92,4 грн та витрати на проведення експертного дослідження (2500 грн) позивач вимагає покласти на відповідача, що в загальній сумі складає 3092,4 грн. [PERSON] доводить, що внаслідок неправомірних дій відповідача (порушення Правил дорожнього руху) їй позивачу- завдано моральну шкоду, яка полягає в фізичних і психологічних стражданнях, перенесених нею внаслідок ДТП: від зіткнення автомобілів вона отримала ЗЧМТ і до цих пір вимушена лікуватися; неможливість користуватися автомобілем протягом тривалого часу порушило тільки налагоджений стан життя її родини в м.Херсоні позивач є матрю двох малолітніх дітей і є особою, переміщеною з тимчасово окупованої території. Представник відповідача, визнаючи позов частково, пояснив наступне: з висновком судового експерта №18-1898 щодо розміру матеріальної шкоди, спричиненої [PERSON], відповідач не погоджується, тому як експерт неправомірно розрахував суму матеріальної шкоди з урахуванням суми податку на додану вартість, тому як належні докази сплати ПДВ відсутні. Представник відповідача доводить, що акт №НН-0000016 від 15.09.2017 року щодо вартості робіт з ремонту автомобіля не є належним доказом, тому як ст.9 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України» визначено що звіть про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна субєктом оціночної діяльності. На думку відповідача вимоги [PERSON] щодо відшкодування вартості шин і колісних дисків в кількості 4 шт. є безпідставними, тому як внаслідок ДТП пошкоджено було одну шину і один диск і їх вартість врахована у звіті №231-17. Витрати на проведення експертного дослідженні в сумі 2500 грн і на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП, на думку відповідача, повинен нести страховик відповідно до положень ст..41 Закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вимоги [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди [PERSON] вважає не доведеними. Дослідивши надані сторонами докази і наведені доводи, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: За загальними правилами, визначеними ст.ст.1166,1167,1187, 1190 ЦК України, тягар цивільної відповідальності має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" (з наступними змінами) від 27 березня 1992 року N 6 шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до положень ст.21 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без чинного поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну в результаті ДТП життю, здоров»ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.\~22\~та ст.\~1166 ЦК України\~під майновою шкодою, завданою фізичній особі, яка підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її завдала, маються на увазі втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням майна, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно з пунктом 2.4 Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). \~ \~ \~ \~Згідно зі статтею 1194 ЦК України якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов'язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов'язку - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Таким чином, аналіз змісту ст. ст.\~1192,\~1194 ЦК України,\~ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~дає підстави вважати, що відшкодуванню також підлягають реально понесені витрати для відновлення пошкодженого майна. Щодо доводів відповідача про неналежність доказів, а саме [PERSON] № НН-0000016 приймання робіт (надання послуг) від 15.09.2017 року суд зазначає наступне. Чинним законодавством передбачено як стягнення відшкодування шкоди на підставі звітів про вартість матеріальної шкоди для подальшого ремонту автомобіля, або отримання відшкодування, якщо особа не бажає відновлювати транспортний засіб, так і за доказами про реально понесені витрати на відновлювальний ремонт автомобіля. З огляду на викладене, відповідно до [PERSON] №НН-0000016 від 15.09.2017 року і наданих квитанцій до прибуткового касового ордеру (а.с.10 і оборот) позивач витратила на ремонт належного їй автомобіля 182500 грн (без ПДВ). Страховик сплатив потерпілій [PERSON] 100\~000 грн. Винний у спричиненні позивачу матеріальної шкоди [PERSON] зобовязаний відшкодувати 182500 100\~000 = 82500 грн. Вимоги позивача про відшкодування витрат на придбання автошини і автодисків підлягають частковому задоволенню. Матеріали справи свідчать, що внаслідок зіткненні пошкоджено одне колесо (автошина і диск) на автомобілі позивача. Пунктом 31.4.5 Правил дорожнього руху і пунктом 5. Правил технічної експлуатації коліс та пневматичних шин колісних транспортних засобів категорій L, M, N, O та спеціальних машин, виконаних на їх шасі визначено, що у складі однієї осі КТЗ установлюються шини з однаковим типом конструкції каркаса, з однаковою познакою розміру, з однаковим рисунком протектора, якщо інше не визначено виробником КТЗ. Позивач надала належні докази про придбання 12. 09 2017 року автошини вартістю 4130 грн (без ПДВ) і 14.09.2017 року авто дисків в кількості 4-х шт. вартістю 16344 грн (а.с. 91,93). Сума до відшкодування складає 8172 грн + 4130 = 12302 грн. Товарні чеки на придбання автошини і дисків суд вважає належними доказами. Доводи відповідача про те, що витрати на проведення експертного дослідження щодо визначення розміру шкоди і витрати на евакуацію автомобіля з місця ДТП належить віднести за рахунок страховика не підтверджені доказами. Навпаки, позивач до матеріалів справи додала квитанції про оплату експертних робіт на суму 2500 грн і про евакуацію автомобіля на суму 500 грн.(а.с.48,49). [PERSON] також понесла витрати в сумі 92,4 грн на сповіщення відповідача про час і місце проведення експертного дослідження пошкоджено автомобіля. Ці витрати в загальній сумі 3092,4 грн підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд погоджується з доводами позивача, що внаслідок неправомірних дій [PERSON] позивачу спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних і фізичних стражданнях, яких [PERSON] зазнала у звязку з отриманими тілесними ушкодженнями внаслідок ДТП (ЗЧМТ) і у звязку із пошкодженням належного їй майна (автомобіля). Разом з тим заявлений розмір відшкодування моральної шкоди 10000 грн., суд вважає завищеним з огляду на ненадання позивачем доказів заподіяння йому моральної шкоди у визначеному ним розмірі. Суд визначає розмір моральної шкоди у суму 5000 грн. Таким чином, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню на відшкодування майнової шкоди грошові кошти в сумі 82500 грн + 12302 грн + 3092,4 грн = 97894,4 грн, на відшкодування моральної шкоди грошові кошти в сумі 5000 грн. Щодо заяви представника відповідача про зобовязання [PERSON] передати [PERSON] пошкоджене майно, зазначене в протоколі огляду КТЗ від 16.08.2017 року експертом [PERSON], а саме:двері ліві задні і передні, холдинг лівий дверний, боковина, арка, диск, стойка, поріг, стойка, підніжка,петлі дверні, подушки безпеки (3 шт.), оббивка з криші, ліхтар підвіски, ричаги задні з лівої підвіски, стойка лівого стабілізатора задньої підвіски, захист датчика, ущільнювач дверей, облицювання порогу, кузов. Відповідно до вимог закону якщо відшкодування шкоди в натурі є неможливим, потерпілому у повному обсязі відшкодовуються збитки. Постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватися за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу після відшкодування збитків цього майна особі, відповідальній за шкоду (Постанова ПВСУ «Про практику розгляду судами цивільних спорів за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року). В судовому засіданні представник відповідача не пояснив, яку цінність має порваний ущільнювач дверей, розбитий ліхтар, спрацювані подушки безпеки, розірвана обшивка, побите облицювання поругу, розбитий диск, петлі нижні з задній дверей, порвана автошина, розбитий пластиковий захист датчика. За поясненнями позивача пошкоджені двері, боковина,арка зовнішнього колеса, поріг, стойка центральної боковини, ричаги підвісок після ДТП і після того, як вони були зняті з пошкодженого автомобіля уявляють собою металобрухт. Кузов пошкодженого автомобіля не замінювався. З огляду на викладене суд вважає, що відсутнє майно, яке має певну цінність і може бути передане відповідачу після відшкодування ним збитків позивачу. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1700 грн, сплачений [PERSON] при подачі позову, що підтверджено квитанціями. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial