Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовною заявою в якій просить визнати незаконним та скасувати наказ товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградська нафтова компанія» № 05/03/2-к/тр від 05.03.2021 року «Про звільнення [PERSON] »; поновити [PERSON] на роботі в товаристві з обмеженою відповідальністю «Кіровоградська нафтова компанія» на посаді бухгалтера І категорії з 06.03.2021 року; стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградська нафтова компанія» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06.03.2021 року по день постановления рішення судом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 11.06.2017 року вона була прийнята на посаду бухгалтера II категорії в ТОВ «Кіровоградська нафтова компанія», про що є відповідний запис в трудовій книжці серії [NUMBER] . 01.03.2019 року переведена на посаду бухгалтера І категорії , а 05.03.2021 року наказом № 05/03/2-к/тр її було звільнено з посади бухгалтера І категорії на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників. Вважає своє звільнення незаконним, таким що не відповідає вимогам чинного законодавства оскільки: з наказом про звільнення була ознайомлена раніше ніж її було повідомлено про заплановане вивільнення; одночасно з попередженням про наступне вивільнення не було повідомлено про наявність вакантних посад на які можливо працевлаштувати працівника в межах спеціальності та кваліфікації або про відсутність таких посад в зв`язку з чим роботодавцем не прийняті міри для працевлаштування; не встановлювалось переважне право на залишення на роботі. В судовому засіданні позовні вимоги представник позивача підтримала. Представник відповідача позов визнала та надала до суду наказ про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, одночасно зазначив, що позивач до виконання своїх обов`язків не приступила їй направлений лист про отримання заробітної плати за час коли вона не працювала, однак вона на надала реквізитів для перерахування коштів. Ухвалою судді від 28.07.2021 року відкрито провадження по справі та призначено розглядати справу в порядку позовного провадження. Ухвалою суду від 26.10.2021 року закрито підготовче засідання. Заслухавши пояснення представників сторін ,дослідивши матеріали справи суд находить позов який підлягає задоволенню частково. Встановлено, що 11.06.2017 року [PERSON] , була прийнята на посаду бухгалтера II категорії в ТОВ «Кіровоградська нафтова компанія», про що є відповідний запис в трудовій книжці серії [NUMBER] , 01.03.2019 року переведена на посаду бухгалтера І категорії, а 05.03.2021 року наказом № 05/03/2-к/тр її було звільнено з посади бухгалтера І категорії на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників. Звілення позивачки відбулося з порушенням діючого законодавства , оскільки: з наказом про звільнення була ознайомлена раніше ніж їй було повідомлено про заплановане вивільнення; *одночасно з попередженням про наступне вивільнення не було повідомлено про наявність вакантних посад на які можливо працевлаштувати працівника в межах спеціальності та кваліфікації або про відсутність таких посад в зв`язку з чим роботодавцем не прийняті міри для працевлаштування; не встановлювалось переважне право на залишення на роботі. Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю. Частиною другою статті 2 КЗпП України передбачено, що працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Згідно статті 22 КЗпП України, відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, І та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання не допускається. За певних обставин роботодавець може змінювати чисельність або штат працівників скороченням. Якщо роботодавець вирішив це зробити, він повинен скласти обґрунтування причин проведення таких змін, оскільки при цьому завжди відбувається вивільнення працівників. Перед плановим вивільненням працівників, роботодавець видає економічно обгрунтований наказ про необхідність внесення змін у структуру та штатний розпис. У наказі вказується перелік посад, роботи на яких з певних причин не проводитимуться, кількість і категорія працівників, які будуть виключені із штатного розпису. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначении строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Звільнення з підстав, зазначених у пункті 1 частини першої статті 40 КЗпП України, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (частина друга статті 40 КЗпП України). У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року N 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", судам роз`яснено, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. В даному випадку 05.01.2021 року позивачку було ознайомлено з наказом про звільнення, який датовано 05.03.2021 року № 05/03/2-к/тр, про що нею проставлено особистий підпис про ознайомлення. На наступний день, 06.01.2021 року їй було вручено повідомлення про заплановане вивільнення, про що нею проставлено особистий підпис про ознайомлення. Відповідно до ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Таким чином, ознайомлення з наказом про звільнення відбулось раніше ніж позивачку було попереджено про можливе звільнення з ініціативи роботодавця. В зв`язку з чим суд вважає, що в даному випадку в діях роботодавця вбачається порушення ст. 49-2 КЗпП України, оскільки роботодавець не повідомляв позивача про можливе вивільнення за два місяці, а одразу ознайомив з наказом про звільнення. Відповідно до копії наказу №20/10/1-к/тр від 20.10.20221 року товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградська нафтова компанія» наданого представником відповідача ,що скасований наказ № 05/03/22-к/тр від 05.03.2021 року про звільнення позивача, поновлено її на роботі на покладено обов`язок на головного бухгалтера виплатити позивачці заробітну плату. Оскільки наказ про звільнення [PERSON] скасовано відповідачем який його видав, тому в задоволенні позовних вимог про поновлення на роботу та визнання незаконним та скасувати наказ№ 05/03/22-к/тр від 05.03.2021 року необхідно відмовти. Оскільки наказ про звільнення позивачки скасовано, тому визнавати його незакронним відсутні підстави. Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградська нафтова компанія» нарахувало заробітну плату за час вимушеного прогулу, але позивач її не отримала. Зазначена сума нарахована відповідачем про що [PERSON] повідомлена, але не отримала, порушене право не відновлене,тому суд в цій частині задовольняє позовні вимоги за період з 06.03.2021 року( з дня звільнення) по 20.10.2021 року( поновлення на роботі). Відповідно до ст.117 КЗпП України суд стягує за час вимушеного прогулу з відповідача на користь позивачки з розрахунку з 06.03.2021 року по день винесення наказу про поновлення на роботі 20.10.2021 року (березень -17 днів, квітень-22 дні, травень-18 днів, червень-20 днів, липень-22 дні,серпень-21 день,вересень-22 дні,жовтень-12 днів, всього * 850 грн.58 коп. (середньоденний заробіток)= 130 989 грн.32 коп. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує судовий збір з відповідача на користь держави в розмірі 908 грн. На підставі пункту 1 статті 40, ст.117 КЗпП України ,

Outcome: partial