Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

16 листопада 2017 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, мотивуючи позовні вимоги тим, що [PERSON] є батьком їхньої спільної дитини - [PERSON]. З 2016 року дочка навчається на 2 курсі денної форми навчання в Інституті сталого розвитку ім. В.Чорновола національного університету "Львівська політехніка" на констрактній основі. Дочка не працює та перебуває на її утриманні. Самостійно вона не взмозі оплатити 10 000 грн. за навчання дочки та забезпечити необхідні кошти на проїзд до місця навчання, продивання, одяг, харчування, підручники тощо. Дані обставини змусили її звернутись до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно до досягнення нею 23 річного віку. В судове засідання сторони не зявилися. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився. Подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позов визнав частково. Підтвердив, що працює в ФГ "Євгена Шелеріни" охоронцем, чистий дохід становить 2500 грн. щомісяця, вдруге одружений і має на утриманні ще одну малолітню дитину. Дружина знаходиться у декретній відпустці, тому він не має можливості сплачувати суму, яку просить позивач. Згідний сплачувати аліменти у розмірі 500 грн. щомісяця. Згідно ч. 1 ст. 223 Цивільно-процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Випадки відкладення розгляду справи відсутні. Згідно зі ст. 199 ч.3 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 199 ч. 2 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] являється батьком [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії 1-ЕГ № 044348 (а.с.6). Відповідно до довідки Національного університету "Львівська політехніка" № 106 від 09.11.2017 року [PERSON] навчається на другому курсі денної форми навчання Інституту сталого розвитку імені [PERSON] Національного університету "Львівська політехніка" з 01.09.2016 року. Термін навчання до 30 червня 2020 року (а.с.10). З Договору № 4725-20 від 08.08.2016 року вбачається, що вартість навчання щороку зростає, і плата за навчання на 3 курсі становитиме 10 280 грн, 4 курс - 22 310 грн. (а.с.13). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідачем у його заяві підтверджено, що він працює та має стабільний дохід у розмірі 2 500 грн. щомісячно. Матеріалами справи підтверджено, що вартість навчання зростатиме і [PERSON], продовжуючи навчання, дійсно потребує матеріальної допомоги для забезпечення процесу навчання, доїзду, харчування та проживання. Матеріальну допомогу надає дочці лише мати, відповідач матеріально дочку не підтримує. За даних обставин у суду є всі підстави для ухвалення рішення про стягненнчя аліментів на утримання дочки [PERSON] до досягнення нею 23 років. Відносно розміру аліментів, який позивач просить стягувати на її користь, суд зазначає наступне. Визначаючи розмір аліментів, згідно ч. 1 ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач працездатний, має постійне місце роботи, працює в ФГ "Євгена Шелеріни", щомісячно отримує 2 500 грн. доходу, на його утриманні перебуває одна неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], аліменти він нікому не сплачує, перебуває в шлюбі, стягнень за іншими виконавчими документами з нього не проводиться. Суд вважає, що утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання є обов'язком як батька, так і матері. Оскільки, позивач навчається на денному відділенні, то аліменти можуть бути присуджені щомісячною допомогою, протягом періоду навчання. Відповідно до ст. 200 ч.1 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Дослідивши матеріали справи, враховуючи стан здоровя та матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що з [PERSON] в користь [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання дочки [PERSON] на період її навчання в розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до суду і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, а тому, позов підлягає до повного задоволення. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved