Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує на те, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.06.2017 року було розірвано. Від даного шлюбу народилася дитина [PERSON], [INFO]. Також, вказаним вище рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.06.2017 року було вирішено питання про стягнення з відповідача аліменти на утримання дитини, а саме стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], в розмірі 1000грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.01.2017 року до досягнення ним повноліття. Відповідач вчасно та в повному обсязі виплачує на користь позивача визначенні рішення суду аліменти. Однак, вказаних коштів не вистачає для забезпечення належних умов для проживання дитини, його виховання та фізичного розвитку, у звязку з тим, що зріс рівень інфляції, збільшилися ціни на найнеобхідніші речі. У звязку з цим, просить суд задовольнити даний позов, та винести рішення, яким збільшити розмір аліментів встановлений рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 09.06.2017 року у справі №308/154/17 у розмірі 1000грн., а саме стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 2000грн. щомісячно, починаючи із 05.02.2019 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно правил ч. 6\~ст. 19 ЦПК України\~зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог\~ст. 274 ЦПК України\~справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Суд констатує, що відповідачу [PERSON] було встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Враховуючи те, що відзиву відповідачем до суду подано не було, клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом від жодної із сторони не надходило, суд приходить до переконання, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України проводиться без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, обєктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. По справі встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.06.2017 року було розірвано, що підтверджується наявною в матеріалах справ копією вказаного рішення. Від даного шлюбу народилася дитина [PERSON], [INFO]. Також, вказаним вище рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.06.2017 року було вирішено питання про стягнення з відповідача аліменти на утримання сина, а саме стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], в розмірі 1000грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.01.2017 року до досягнення ним повноліття. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. У відповідності до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований\~розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2019 рік в Україні втановлюються Законом "Пpo Державний бюджeт на 2019 рік". Так, прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років станом в період з 01.01.2019 року по 30.06.2019 року становить 2027 грн. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Обгрунтовуючи вказаний позов, [PERSON] вказує на те, що відповідач [PERSON] вчасно та в повному обсязі виплачує на користь позивача визначенні рішенням суду аліменти. Однак, вказаних коштів не вистачає для забезпечення належних умов для проживання дитини, його виховання та фізичного розвитку, у звязку з тим, що зріс рівень інфляції, збільшилися ціни на найнеобхідніші речі. У звязку з цим, на сьогоднішній день розмір аліментів у сумі 1000грн. є недостатнім для забезпечення дитини достатнім рівнем, необхіднім для його життя та розвитку. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, суд констатує, що в доведення викладених обставин та обґрунтовування заявленого розміру збільшених аліментів не зазначено із доданням доказів про зміну матеріального стану відповідача [PERSON], достатності його заробітку для сплати заявленої збільшеної суми аліментів. Враховуючи наведене, суд вважає, що після постановлення рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.06.2017 року, у звязку із зміною інфляційних процесі в Україні та підвищенням вартості життя, розмір аліментів, який відповідач має сплачувати згідно вказаного рішення що не може забезпечити гармонійний розвиток дитини. Однак, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що заявлена збільшена сума аліментів є надмірною, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі аліментів у сумі 1600грн. Також, стосовно вимоги [PERSON] про стягнення збільшеної суми аліментів від дня предявлення даного позову до суду, тобто 05.02.2019 року, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3\~«Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, суд констатує, що збільшена сума аліментів в розмірі 1600грн. підлягає стягненню саме з дня набрання даним рішенням законної сили, а тому дана вимога підлягає частковому задоволенню. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial