Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивачка звернулась до Липовецького районного суду Вінницької області із позовною заявою до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку по спадкуванню за заповітом. Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що [INFO] в с. Війтівці Липовецького району Вінницької області померла баба по лінії матері позивачки [PERSON], яка постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] та земельної ділянки розташованої на території Війтовецької сільської ради Липовецького району Вінницької області, площею 3,2077 га, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя померлою було складено два заповіта на ім'я позивачки. Перший заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Війтовецької сільської ради Липовецького району Вінницької області 11 вересня 2011 року, зареєстрований у реєстрі за №37 на житловий будинок та майновий пай, розташовані на території Війтовецької сільської ради Липовецького району Вінницької області. Другий заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Війтовецької сільської ради Липовецького району Вінницької області 01 жовтня 2003 року, зареєстрований у реєстрі за № 38 на земельну частку ( пай ), який належить їй на підставі сертифікату серії ВН № 0254658. Заповіти не змінені та не скасовані, про що на них зроблені відповідні відмітки. 04 жовтня 2004 року взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) на підставі розпорядження № 185 Липовецької райдержадміністрації від 03 серпня 2004 року померлій було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН №176264, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право вланості на землю за порядковим номером №58. Таким чином державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН №176264 був виготовлений та виданий спадкодавцю взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0254658, а відповідних змін до заповіту, в якому мова іде ще про сертифікат про право на земельну частку (пай) внесено не було. У силу діючого на час відкриття спадщини законодавства, об'єкт спадкування позивачка прийняла, шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини за місцем її відкриття протягом шести місяців після відкриття спадщини. Вирішити в нотаріальному порядку питання про спадкування земельної ділянки позивач не має можливості, оскільки у заповіті спадкодавець заповів майно, що належало йому на підставі сертифікату, а на час смерті вже був виготовлений та виданий державний акт на право власності на земельну ділянку, відповідні зміни до заповіту внесені не були. Крім позивачки у померлої інших спадкоємців за заповітом немає. Особи, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині відсутні. Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом. В судове засідання позивачка та законний представний [PERSON] не з'явились, про те надали заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримають та просять суд його задовольнити. Представник відповідача - Війтовецької сільської ради Липовецького району, в судове засідання не з'явився, надіслали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги позивача підтримують. Дослідивши усі зібрані по справі докази та давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Війтівці Липовецького району Вінницької області померла баба по лінії матері позивачки [PERSON], зроблено актовий запис №12, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], яка постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] та земельної ділянки розташованої на території Війтовецької сільської ради Липовецького району Вінницької області, площею 3,2077 га, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] [INFO] записана матір'ю [PERSON] [INFO]. Як вбачається із заповіту від 01 жовтня 2003 року [PERSON] зробила заповітне розпорядження свідоцтво про право власності на земельну ділянку (пай) виданий члену колективного сільськогосподарського підприємства серії ВН №0254658 від 23 червня 1997 року розміром 3,94 га., заповіла своїй [PERSON]. Відповідно до заповіту від 11 вересня 2003 року [PERSON] заповіла своїй онуці [PERSON] житловий будинок з погосподарськими будівлями, майновий пай, що розташоване на території Війтовецької сільської ради Липовецького району Вінницької області. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 травня 2014 року за № 02-31/313, державним нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за заповітом , який посвідчений секретарем Війтовецької сільської ради Липовецького району Вінницької області 01 жовтня 2003 року за реєстровим №32 від імені [PERSON] на земельну ділянку площею 3,2077 га, яка розташована на території Війтовецької сільської ради Липовецького району Вінницької області яка належить померлій [INFO] [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку (серія ВН № 176264), виданого Липовецькою районною державною адміністрацією 04 жовтня 2004 року за №58. Однак у вищевказаному заповіті [PERSON] заповіла свідоцтво про право власності на земельну частку (пай) , виданий члену КСП серія ВН № 0254658 від 23 червня 1997 року розміром 3,94 га.,. Про те надати вищезазначений сертифікат на право на земельну частку (пай) громадянка [PERSON] не може у зв'язку з тим, що на підставі даного сертифікату був виготовлений державний акт на землю. Згідно копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН №176264 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,2077 га., розташованої на території Війтовецької сільської ради Липовецького району Вінницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Листом відділу Держземагенства у Липовецькому районі Вінницької області від 01 грудня 2014 року за № 01-07/1849 про те, що відповідно до розпорядження голови Липовецької райдержадміністрації від 23 червня 1997 року за № 165 члену колишнього КСП "Правда" с. Війтівці громадянці [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0254658 площею 4,26 ум.кад.гектар та зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів за №58 від 16 липня 1997 року. Взамін сертифікату на право на земельну частку ( пай ) було виготовлено та видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ВН №176264 реєстраційний номер №58 від 04 жовтня 2001 року, на площу 3,2077 на ім'я [PERSON]. Відповідно до витяга з техничної документації з номативної грошової оцінки земель від 24 листопада 2014 року за №2249 земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ВН №176264, на території Війтовецької сільської ради, кадастровий номер 0522281000:04:000:0106 власником якої є [PERSON] площею 3,2077 м.кв., нормативна грошова оцінка земельної ділянки 85 044,74 гривні. Як вбачається із сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ВН № 0254658 виданого [PERSON] на підставі рішення Липовецької районної державної адміністрації від 23 червня 1997 року за №165 в тому, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Правда", розміром 4,26 га. Таким чином, дослідивши матеріали спадкової справи №29/2012, судом не встановлено інших осіб, в тому числі тих, що мають право на обов'язкову частку, що претендують на майно померлої, а отже позивачка [PERSON] являється єдиним спадкоємцем, що заявила про своє право на спадщину та претендує на майно померлої. Відповідно приписів ст. 1223 ЦК України, позивачка має право на спадкування майна визначеного у заповіті померлої - [PERSON]. За таких обставин, суд вважає, що позивачем доведено обставини вказані ними в позовній заяві належними та допустимими доказами доданими до позовної заяви, які ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, що регулюють вказані правовідносини, а тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст. 1217 - 1223, 1225, 1233-1236, 1268 -1270, 1299 ЦК України, ППВСУ "Про судову практику у справах про спадкування " №7 від 30.05.2008 року,

Outcome: approved