Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Золочівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління юстиції, в якому просить припинити стягнення з неї аліментів згідно судового наказу Золочівського районного суду Львівської області від 21.09.2018, зарахувати кошти в сумі 58 тис. грн., перераховані нею за період з 03.09.2018 в рахунок сплати аліментів та дозволити зараховувати кошти на картку сина та розпоряджатися ними особисто [PERSON] . В обґрунтування позову вказала, що згідно судового наказу, виданого Золочівським районним судом Львівської області 21.09.2018, з неї стягуються аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі ј всіх видів заробітку. Впродовж останніх семи років позивачка частково проживає в АР Крим. З січня 2019 року і по даний час син [PERSON] знаходиться на її утриманні та проживає у її матері [PERSON] у селі Підгороднє Золочівського району Львівської області. З вересня 2018 року вона перерахувала 53 тис. грн. на особисті потреби сина (28 тис. грн. на придбання комп`ютера, 11 тис. грн. на рахунок сина, відкритий у АТ КБ «Приватбанк» (картка «Юніор»), 14 тис. грн. на свій рахунок у АТ КБ «Приватбанк», карткою якого користується син). Таким чином, заборгованість по аліментах в сумі 26906,31 грн., нараховану Золочівським ВДВС, вважає оплаченою. Крім того вказує, що наказом Золочівського районного суду Львівської області від 13.01.2020 постановлено стягувати аліменти з відповідача [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вважає, що з січня 2019 року відпали підстави для стягнення з неї аліментів, а тому слід припинити їх стягнення. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, з підстав викладених у позовній заяві, та просила його задовольнити. Додатково пояснила, що_____________ Відповідач проти позову заперечив, зазначив, що їх син [PERSON] з грудня 2018 по травень 2019 року дійсно проживав у матері позивачки [PERSON] у селі Підгороднє Золочівського району Львівської області, оскільки він їздив на роботу в Польщу. З березня 2020 року син проживає разом з ним і позивачкою у [ADDRESS] . Зазначив, що кошти в розмірі 28 тис. грн. на придбання комп`ютера для сина отримував від матері позивачки ще в серпні 2018 року, до видачі судового наказу 21.09.2018, а тому такі не можуть бути зараховані в рахунок сплати аліментів. Інші кошти, які позивачка зараховувала на свій рахунок, також не можна вважати сплатою аліментів, а кошти, які позивачка перераховувала на рахунок сина, погоджується зарахувати у рахунок погашення заборгованості зі сплати аліментів. Представник третьої особи пояснила, що в провадженні Золочівського РВ ДВС перебуває виконавче провадження про стягнення аліментів з позивачки на користь відповідача. Позивачка [PERSON] не зверталася до державного виконавця із заявою про зарахування коштів в рахунок погашення заборгованості зі сплати аліментів. З такою заявою звернувся [PERSON] , однак для зарахування коштів в рахунок погашення заборгованості по аліментах потрібна згода стягувача (відповідача), якої він не надає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 14.04.2020 заявив клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення по суті цивільної справи №445/51/20, оскільки 01.04.2020 ним подано апеляційну скаргу на ухвалу Золочівського районного суду Львівської області від 11.03.2020 у справі №445/51/20, якою відмовлено у задоволенні його заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу про стягнення з нього аліментів на користь позивачки [PERSON] на утримання сина [PERSON] . Ухвалою суду від 14.04.2020 в задоволенні клопотання відповідача відмовлено. В судовому засіданні 30.04.2020 позивачка заявила клопотання про залишення без розгляду позовної вимоги «дозволити зараховувати кошти на картку сина та розпоряджатися ними особисто [PERSON] ». Ухвалою від 30.04.2020 в задоволенні клопотання відмовлено. Заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Золочівським районним судом Львівської області 21 вересня 2018 року видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісячно, починаючи з 03.09.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Старшим державним виконавцем Золочівського РВ ДВС Максимів О.І. 20.01.2020 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу №445/1643/18 виданого Золочівським районним судом Львівської області 21.09.2018. Згідно розрахунку Золочівського РВ ДВС станом на 21.01.2020 заборгованість позивачки [PERSON] зі сплати аліментів на утримання сина становить 26906,31 грн. Свідок [PERSON] , яка доводиться матір`ю позивачці, пояснила, що [PERSON] до грудня 2018 року проживав разом із батьком у [ADDRESS] . З грудня 2018 р. по жовтень 2019 р. [PERSON] проживав разом із нею у с. Підгороднє Залочівського району Львівської області. На даний час він проживає разом з батьком і матір`ю у [ADDRESS] . Зазначила, що її дочка постійно пересилала кошти на утримання сина. Зокрема [PERSON] користувався банківською карткою, належною [PERSON] , яку остання поповнювала. Крім того, дочка пересилала їй 28 тис. грн. на придбання комп`ютера для [PERSON] , які вона особисто віддала в руки відповідачу [PERSON] . Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язку щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч.3 ст. 181 СК України). Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. З аналізу вказаних норм СК України вбачається, що право на отримання аліментів на утримання дитини має той із батьків, з ким проживає дитина. Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] з січня 2020 року проживав разом із позивачкою у її матері в селі Підгороднє Золочівського району Львівської області та перебував на утриманні позивачки, а з березня проживає разом із позивачкою та відповідачем у [ADDRESS] , позивачка [PERSON] бере безпосередню участь в утриманні сина, а відтак слід припинити стягнення алімнетів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON] . Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачкою належними та допустимими доказами доведено підстави припинення стягнення з неї аліментів на утримання сина на користь відповідача, у зв`язку зі зміною обставин, зміною місця проживання сина, а тому позов в цій частині підлягає до задоволення. Стосовно вимоги щодо припинення сплати аліментів з 01.01.2019, суд вважає, що в задоволенні вказаних вимог в цій частині слід відмовити, адже в силу с.16 ЦК України суб`єктивні права позивача підлягають захисту з моменту звернення з відповідним позовом до суду, тобто з 04.03.2020. За таких обставин, позовна вимога [PERSON] до [PERSON] третя особа - Золочівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління юстиції про припинення стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню, а саме в частині припинення стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] з часу звернення нею до суду, тобто з 04 березня 2020 року. В іншій частині в задоволенні позовних вимог [PERSON] , а саме, щодо припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина з 01 січня 2020 року слід відмовити. Щодо позовної вимоги про зарахування коштів в сумі 58 тис. грн., перерахованих позивачкою за період з 03.09.2018 в рахунок сплати аліментів, слід зазначити наступне. Відповідно до ч.4, 8 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Відповідно до положень ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи обов`язки. Таким чином, спір про зарахування коштів в рахунок сплати аліментів має розглядатись в порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця, тобто шляхом звернення заявника до суду зі скаргою. Крім того, слід зазначити, що доказів звернення до державного виконавця із заявою про зарахування коштів в сумі 58 тис. грн. в рахунок сплати аліментів, позивачкою не надано. Таким чином, в задоволенні позовної вимоги про зарахування перерахованих позивачкою коштів в сумі 58 тис. грн. в рахунок сплати аліментів слід відмовити. Враховуючи, що позовні вимоги: припинити стягнення аліментів на сина [PERSON] та дозволити зараховувати кошти на картку сина та розпоряджатися ними особисто [PERSON] - є взаємовиключними, суд дійшов висновку, що в задоволенні останньої слід відмовити.

Outcome: partial