Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

У грудні 2013 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] «Про стягнення аліментів з повнолітньої дочки на утримання матері», на обґрунтування якого зазначено, що з 2010 року вона є пенсіонером за віком із мінімальним пенсійним забезпеченням по інвалідності у розмірі 1063,54 гривень та інвалідом 3 групи по захворюванню серця, що підтверджено пенсійним посвідченням та висновком МСЕК. Мешкає вона із чоловіком [PERSON], [INFO], який також є пенсіонером та інвалідом 1 групи із пенсійним забезпеченням по інвалідності у розмірі 1049,00 гривень й відповідно до висновку МСЕК потребує постійного догляду. Оскільки вони удвох не мають можливості працювати за станом здоров'я, а вона ще з причини догляду за чоловіком, більшу частину пенсії вони витрачають на ліки та на оплату комунальних послуг. На підтримку життя та придбання необхідного нічого не залишається. З жовтня 2010 року відповідач, що є її дочкою, стала мешкати окремо, й з того часу вони практично не підтримують стосунки. Місце мешкання доньки їй не відоме, але вона знає, що та працює помічником вихователя у дошкільному дитячому закладі № 190, розташованому за адресою: 86123, місто Макіївка, вулиця Фонтанна, будинок № 44. Чоловік доньки теж працює, дітей та інших утриманців вони не мають. Зазначила, що неодноразово зверталась до доньки з проханням допомогти їй матеріально, а також оплачувати частину комунальних послуг, які розраховуються на площу квартири та кількість зареєстрованих осіб, однак відповідач їй відмовила, пояснивши, що отримує невелику заробітну платню. Лише вкрай тяжке матеріальне становище стало причиною звернення із цим позовом, так як з дитинства вона із чоловіком, який хоча і не є біологічним батьком відповідача, але виховував її з любов'ю, піклувалися про неї. Оскільки донька має можливість допомагати, але не робить цього, просила стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у частці від заробітку (доходу) [PERSON] Позивач [PERSON] до суду не з'явилась, про час та місце розгляду справи була сповіщена своєчасно та належним чином, надала суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності з урахуванням того, що позовні вимоги вона підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явилась, про місце та час розгляду справи була сповіщена своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності з урахуванням того, що позовні вимоги вона не визнає, зазначивши, що не надає відповідної допомоги позивачу внаслідок тяжкого матеріального становища, викликаного невеликою заробітною платнею та витратами на оренду житла. Вказала, що під час мешкання із матір'ю однією сім'єю допомагала їй, а зараз не має можливості, оскільки сама була прооперована. Відповідно до частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у сторін по справі свідчать їх відповідні заяви, зареєстровані за вхідним № 8238/14-вх та № 8237/14-вх від 16.04.2014 року, долучені до матеріалів справи /а. с. 27, 30/. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання необхідним давання сторонами особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність. Повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи, на які сторони посилались як на обґрунтування своїх вимог та заперечень, перевіривши їх доказами, що досліджені у судовому засіданні й відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, а саме: дослідивши матеріали справи, що містять письмові докази, - суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю. Згідно свідоцтва про народження /серії [NUMBER]/, виданого 30.01.1984 року Відділом ЗАГС Центрально-Міського району міста Макіївки Донецької області, [PERSON] народилась [INFO], про що в книзі реєстрації актів про народження 21.07.1978 року зроблено запис за № 794, та її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] /а. с. 7/. Зі свідоцтва про шлюб /серія [NUMBER]/, виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області 22.09.2008 року убачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22.09.2008 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1264 /а. с. 8/. Відповідно до пенсійного посвідчення № [NUMBER] /серії [NUMBER]/ від 02.06.2010 року, [PERSON] перебуває на обліку у Пенсійному фонді Україні та отримує пенсії по інвалідності 3 групи внаслідок загального захворювання /а. с. 4/. Довідкою до акту огляду МСЕК /серії 10 ААА № 157141 від 19.05.2010 року/ [PERSON] при повторному огляді встановлена третя група інвалідності внаслідок загального захворювання /а. с. 5/. Відповідно до довідки Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі міста Макіївки Донецької області від 03.12.2013 року № 6154/04-48, [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі міста Макіївки Донецької області та отримує пенсію по інвалідності 3 групи внаслідок загального захворювання, розмір якої складає за період з липня 2013 року по грудень 2013 року включно в сумі 6106,24 гривень /а. с. 6/. Згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] /серії [NUMBER]/ від 19.03.2013 року, [PERSON] перебуває на обліку у Пенсійному фонді Україні та отримує пенсію по інвалідності 1 групи внаслідок загального захворювання /а. с. 9/. Довідкою до акту огляду МСЕК /серії 10 ААБ № 369748 від 13.03.2013 року/ вставлено, що [PERSON] при повторному огляді встановлена перша група інвалідності внаслідок загального захворювання /а. с. 10/. Відповідно до довідки Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі міста Макіївки Донецької області від 06.12.2013 року № 6196/04-48, [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі міста Макіївки Донецької області та отримує пенсію по інвалідності 1 групи внаслідок загального захворювання, розмір якої складає за період з липня 2013 року по грудень 2013 року включно в сумі 6019,00 гривень /а. с. 11/. З відомостей, які містяться у довідці АСББ "Гвардійська" від 05.12.2013 року № 1393 убачається, що [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: 86150, [ADDRESS], - та має склад сім'ї: дружину - [PERSON] та дочку дружини - [PERSON] /а. с. 12/. З відомостей, які містяться у довідці АСББ "Гвардійська" від 05.12.2013 року № 1384 убачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: 86150, [ADDRESS], - та має склад сім'ї: дочку - [PERSON] /а. с. 13/. Відповідно до копії трудової книги від 25.07.1972 року [PERSON] на теперішній час не працює, останнє місце роботи СКП «Благоустрій», з якого звільнена 14.06.2007 року за власним бажанням /а. с. 14 - 16/. З консультації онколога вбачається, що [PERSON] страждає на онкологічне захворювання /а. с. 28/. Згідно акту від 12.04.2013 року, складеного комісією АСББ «Гвардійська», вбачається, що [PERSON] за адресою: 86150, [ADDRESS], - не мешкає з жовтня 2010 року /а. с. 29/. Під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що їх правове регулювання здійснюється нормами Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року. Відповідно до положень частини першої статті 1 та частини першої статті 2 Сімейного кодексу України зміст майнових прав та обов'язків батьків і дітей, а також регулювання майнових відносин між батьками та дітьми визначається зазначеним кодексом. Положеннями частини першої статті 202 Сімейного кодексу України передбачено, що повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до положень частини першої статті 205 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і /або/ у частці від заробітку /доходу/ з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків /частина друга статті 205 Сімейного кодексу України/. Крім того, як убачається з роз'яснень, наданих у пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 25 травня 2006 року, обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги не є абсолютним. Враховуючи наведені норми права та обставини справи, що були досліджені судом, а саме стан здоров'я, сімейне і майнове положення кожної зі сторін, відсутність у позивача інших повнолітніх дітей суд приходить до висновку, що аліменти на утримання непрацездатної матері необхідно встановити у частковому відношенні, тобто в розмірі 1/8 частини від заробітку /доходу/ її дочки [PERSON] Ухвалюючи рішення та задовольняючи позов [PERSON] до [PERSON] «Про стягнення аліментів з повнолітньої дочки на утримання матері», суд вважає за необхідне вирішити згідно підпункту 6 частини першої статті 214 Цивільного процесуального кодексу України питання про розподіл між сторонами по справі судових витрат. Так, відповідно до вимог частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В той же час частина третя статті 88 Цивільного процесуального кодексу України обумовлює, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в доход держави пропорційно до задоволеної частини вимог. Частини 1 та 2 статті 79 Цивільного процесуального кодексу України роз'яснюють, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюються законом. Таким законом є Закон України "Про судовий збір" № 3674-VІ від 08.11.2011 року, що набрав чинності з 01.11.2011 року й встановлює правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору. Стаття 1 Закону України "Про судовий збір" визначає, що судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Як зазначає абзац 1 частини 1 статті 3 цього ж Закону України судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством України. Згідно підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 зазначеного закону із змінами та доповненнями за подання до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1% від цини позову, але не менше 0,2 розміру та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. При цьому частина 1 цієї ж статті передбачає, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду. Із зазначеним позовом [PERSON] звернулась до суду у 2013 році. Мінімальний розмір заробітної плати на 2013 рік встановлений Законом України "Про державний бюджет України на 2013 рік" № 5515-VІ від 06 грудня 2012 року. Так, стаття 8 зазначеного закону визначає, що з 01.01.2013 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі встановлена в сумі 1147 гривень. Тому за подання до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі не менше 229,40 гривень. Пункт 3 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" передбачає, що від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відтак, ухвалюючи рішення, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] до [PERSON] «Про стягнення аліментів з повнолітньої дочки на утримання матері», а тому з відповідача в дохід держави слід стягнути суму судового збору у розмірі 229,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved