Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування заявлених вимог представник позивачки зазначив, що рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 27.05.2008 р. з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 250 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 05.05.2008 р. Неповнолітня [PERSON], [INFO], є дитиною-інвалідом, яка проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. У зв`язку із збільшенням розміру прожиткового мінімуму та ростом цін виникла необхідність у зміні розміру аліментів, оскільки дитина є інвалідом дитинства, на утримання якої потрібно більше витрат, відповідного нагляду та лікування. На підставі вищенаведеного, представник позивачки просив суд збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої [PERSON] з 250 грн. на 1/4 частку від усіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позову до суду. 04.09.2017 р. від представника позивачки надійшла уточнена позовна заява, у якій він просить змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON], [INFO], з 250 грн. на 1/4 частку від усіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позову до суду. Позивач - [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явились, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, уточнені позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково, вказав, що має матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 450 грн., у зв`язку з тим, що він офіційно не працює, є інвалідом третьої групи та від другого шлюбу має двох малолітніх дітей. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно приписів ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). Рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 27.05.2008 р. з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 250 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 05.05.2008 р. (а.с.14). У зв`язку із збільшенням розміру прожиткового мінімуму та ростом цін виникла необхідність у зміні розміру аліментів, оскільки дитина є інвалідом дитинства, на утримання якої потрібно більше витрат, відповідного нагляду та лікування. Спірні правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Положеннями ч. 3 ст. 181 та ч. 1 ст. 183 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Факт зміни прізвища позивачки з «Кононенко» на «Сінченко» підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). Відповідно до абз. 3 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15.05.2006 р. вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Неповнолітня [PERSON], [INFO], є дитиною-інвалідом, що підтверджується копією посвідчення серія [NUMBER] (а.с.10). Відповідно до ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства" дитина-інвалід - дитина зі стійким розладом функцій організму, спричиненим захворюванням, травмою або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що зумовлюють обмеження її нормальної життєдіяльності та необхідність додаткової соціальної допомоги і захисту. Згідно цього ж Закону дитиною є особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше. Відповідач - [PERSON] є інвалідом третьої групи з 01.10.2016 р., що підтверджується копією довідки до акту огляду МСЕК серія 12 ААА №502550 (а.с.23). Від іншого шлюбу у відповідача є двоє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] р., та [PERSON], [INFO] р., що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.25,26). Відповідач знаходиться на обліку у Новоайдарському відділенні Старобільського ОУПФУ та отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІІ групи, яка складає: з серпня 2016 р. по липень 2017 р. 14691 грн., що підтверджується довідкою №670 від 10.08.2017 р. (а.с.29). Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або покращення стану здоров'я будь-кого з них. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікованаПостановою ВРN 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Крім того, згідно правової позиції, викладеної у Постанові Верховного суду України від 05.02.2016 року у справі №6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Заперечення відповідача щодо неможливості сплачувати аліменти у розмірі ? частини від доходу, на думку суду є не обгрунтовані. Наявність у відповідача неповнолітніх дітей, та те, що відповідач є інвалідом ІІІ групи, не є підставою для звільнення його від обов`язку утримувати свою дитину, забезпечувати її рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Окрім того, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум дітей, віком від 6 до 18 років, складає 1777 грн. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, для дитини віком від 6 до 18 років. Суд вважає, що розмір аліментів у сумі 250 грн., які на теперішній час стягуються з відповідача, та 450 грн., які відповідач згоден сплачувати на утримння неповнолітньої дитини-інваліда є замалим і не зможе забезпечити потреби дитини-інваліда. Враховуючи матеріальне становище позивача та відповідача, потреби дитини у матеріальному забезпеченні, які позивач одноособово забезпечити не має змоги, відповідно до конституційного принципу верховенства права, з урахуванням потреб дитини-інваліда, та можливостей батька, враховуючи і те, що відповідач є інвалідом ІІІ групи, та те, що на його утриманні знаходяться ще двоє малолітніх дітей, яких згідно ст. 182 СК України він як батько зобов'язаний утримувати до досягнення ними повноліття, суд вважає, що відповідач на теперішній час спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини-інваліда у розмірі 1/5 частини від доходу, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На думку суду, такий розмір утримання є обгрунтованим, відповідатиме вимогам виваженості і справедливості, на час ухвалення рішення суду, що не позбавляє сторони права у випадку зміни їх матеріального становища в майбутньому звернутись до суду із вимогами про збільшення або про зменшення вказаного розміру аліментів. Позовна вимога щодо стягнення аліментів у новому розмірі з дня подачі позову до суду не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до абз. 4 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15.05.2006 р. у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору при подачі позову, він стягується з відповідача в дохід держави. Відповідно до ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що сплату судового збору необхідно покласти на відповідача у розмірі, встановленому законом. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Outcome: partial