Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

18.10.2019 року до суду позивач звернулася із даним позовом, який нею мотивовано тим, що вона з відповідачем в період з 2013 року по 2015 рік, перебувала у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, проживали однією сім`єю, вели спільне господарство. Вказує, що під час спільного проживання з [PERSON] у сторін народилась спільна дитина, син - [PERSON] [INFO] . Зазначає, що окрім спільної дитини сина - [PERSON] , в позивача є ще три неповнолітні доньки, [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Вказує, що після припинення фактичних шлюбних відносин з [PERSON] , що постійно проживає в [ADDRESS] , останній жодної допомоги на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , не надає, чим не виконує своїх батьківських обов`язків. Зазначає, що вона на даний час не працює, тому її не вистачає коштів на нормальне забезпечення дітей. Просить суд стягнути з [PERSON] , аліменти на її користь на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання заяви до суду і до повноліття сина та судові витрати за надання правничої допомоги в сумі 2 500 гривень. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник - Городівський А.А. не з`явилися, попередньо позивач через канцелярію суду подала заяву про розгляд позову у її відсутності; позовні вимоги підтримала у повному обсязі та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з`явився, по невідомим суду причинам, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, у зв`язку з чим, суд виніс ухвалу про заочний розгляд даної справи. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез`явившихся осіб. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява частково обґрунтована та така, що підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Судом установлено, що в період спільного проживання позивача та відповідача народився син [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини, де батьком зазначений - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] ( а.с.5). Крім цього, окрім спільної дитини сина - [PERSON] , в позивача є ще три доньки, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , про що свідчать копії свідоцтв про народження дітей ( а.с.4, 8, 6). Відповідно до довідки, виданої Лознянською сільською радою Хмільницького району Вінницької області від 08.10.2019 № 519 убачається, що син позивача та відповідача [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні ( а.с.7). Застосовуючи норми матеріального і процесуального права суд виходить з наступного. Судом установлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання малолітньої дитини. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов`язків утримувати дитину, судом не установлено. Відповідно до частини 1 ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до положень ст.180 Сімейного Кодексу України на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище дитини, яка проживає із позивачем та перебуває на її утриманні, матеріальне становище позивача, яка також є працездатного віку, не є особою з інвалідністю, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення 3-х річного віку; також суд враховує матеріальне становище відповідача, зокрема те, що зі слів позивача відповідач є працездатного віку, не є особою, з інвалідністю, працює не офіційно, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Жодних письмових доказів про розмір заробітку відповідача позивачем суду не надано. Тому, суд дійшов до переконання, що позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] підлягає частковому задоволенню, та стягненню з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, щомісячно, починаючи з 18.10.2019 і до досягнення дитиною повноліття. В решті позовних вимог- слід відмовити за необґрунтованістю. Крім того, суд звертає увагу сторін у справі, що відповідно до положень ч.1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому, аліменти на дитину необхідно стягувати починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 18.10.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подачу даного позову до суду, тому з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовій збір в розмірі 768 гриень 40 копійок. Крім цього, позивач в своїй позовній заяві просить суд стягнути з [PERSON] витрати за надання правничої допомоги в розмірі 2500 гривень. В обгрунтування заявленої суми на надання правничої допомоги в розмірі 2 500 гривень позивачем надано: акт виконаних робіт та розрахунок суми гонорару, відповідно до якого [PERSON] адвокату Городівському А.А. за попередню консультацію щодо характеру спірних правовідносин, обставини справи, узгодження правової позиції, вивчення матеріалів майбутньої справи; за аналіз судової практики, підготовку позовної заяви до суду друк документів було сплачено 2 500 гривень ( а.с.11), ордер адвоката Городівського А.А. ( а.с.12); квитанцію від 16.10.2019 , з якої вбачається, що адвокатом Городівським А.А. отримано від [PERSON] кошти за надання правничої допомоги в сумі 2500 гривень. Відповідно до ч.1 -6 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на вищезазначені обставини, суд вважає, що відповідачем [PERSON] не доведено неспівмірність витрат послуг адвоката за надання правничої допомоги по даній цивільній справі, за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, крім цього, беручи до уваги, що позов задоволено частково, тому суд вважає, що заявлена сума судових витрат на професійну правничу допомогу є пов`язана з розглядом справи, розмір таких витрат є частково обґрунтованим та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2500 гривень підлягають до частково стягнення з відповідача на користь позивача в сумі 1 500 гривень. В іншій частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу необхідно відмовити.

Outcome: partial