Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

Кредитна спілка "ЦЕНТР-КРЕДИТ" звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом направлення 20.11.2020 позовної заяви поштою, яка надійшла до суду 24.11.2020. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11 березня 2019 року між позивачем та [PERSON] , членом кредитної спілки «Центр-Кредит», було укладено кредитний договір №32, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 13200 грн. зі сплатою 48% річних за його користування, строком на 12 місяців. Позивач зазначає, що 11 березня 2019 року було укладено договір поруки між позивачем та [PERSON] , [PERSON] , які зобов`язалися нести солідарно відповідальність по поверненню кредиту та відсотків відповідача [PERSON] . В порушення п. 5.1.3. кредитного договору відповідач не вчасно та не в повному обсязі сплачував кредит та відсотки за його користування, чим порушував майнові інтереси позивача, у зв`язку з чим, станом на 20.11.2020 виникла заборгованість по кредиту в сумі 20365 грн., яка складається з 13200 грн. основного боргу та 7165 грн. відсотків за користування кредитом. У зв`язку з наведеним, посилаючись на ст.ст. 526, 1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 20365 грн. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2197 грн. Ухвалою суду від 27.11.2020 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), що підтверджується повідомленням про вручення 08.12.2020 рекомендованого листа з судовою повісткою (а.с. 47), від представника позивача Гаврилюка Р.В. до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов (а.с. 58). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, що підтверджується повідомленням про вручення 22.12.2020 рекомендованого листа з судовою повісткою (а.с. 53), заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи або відзив на позов до суду не подавав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого листа з судовою повісткою (а.с. 55), заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи або відзив на позов до суду не подавав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, що підтверджується відміткою від 24.12.2020 на конверті про невручення рекомендованого листа з причин "адресат відсутній за вказаною адресою", який направлявся з судовою повісткою за зареєстрованим місцем його проживання (а.с. 56), заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи або відзив на позов до суду не подавав. За відсутності заперечень позивача про ухвалення заочного рішення, враховуючи належне повідомлення відповідачів про дату, час і місце судового засідання, які не з`явились в судове засідання не повідомивши про причини неявки та не подали до суду відзиви на позов, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи зі слідуючого. В судовому засіданні встановлено, що 11 березня 2019 року між позивачем та [PERSON] , членом кредитної спілки «ЦЕНТР-КРЕДИТ», було укладено кредитний договір №32, відповідно до якого позивач зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 13 тис. 200 грн. зі сплатою 48% відсотків річних за його користування, строком на 12 місяців. Сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно Графіка розрахунків, що є невід`ємною частиною цього Договору (а.с. 5-7). Позивач зобов`язався надати кредит [PERSON] не пізніше 14 банківських днів від дати підписання договору (п. 2.2. Кредитного договору). Згідно п. 2.3. Кредитного договору, позичальник зобов`язується повертати кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного п. 2.1. цього договору. Кредит надається позичальнику готівкою у касі кредитодавця або згідно заяви позичальника шляхом безготівкового перерахунку суми кредиту на рахунок вказаний позичальником у заяві (п. 2.4. Кредитного договору). Графіком розрахунків, позивач з відповідачем [PERSON] визначили порядок сплати останнім платежів з визначенням дат їх повернення та їх сум. Підпунктом (б) п. 5.4.3. Кредитного договору передбачено право кредитодавця вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за весь фактичний строк користування кредитом у випадку затримання сплати позичальником частини кредиту та/або процентів за користування кредитом на строк, що перевищує один календарний місяць. На забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань щодо виконання взятих на себе обов`язків по кредитному договору 11 березня 2019 року між позивачем та [PERSON] і [PERSON] , з кожним окремо, укладено договори поруки (а.с. 10, 12 відповідно). За умовами договорів поруки (п. 1.1) поручителі зобов`язалися солідарно відповідати перед кредитором за виконання всіх зобов`язань, що виникли з кредитного договору №32 від 11.03.2019, укладеного між позивачем та [PERSON] . Поручителі відповідають перед кредитором за виконання боржником всіх зобов`язань за основним договором (п. 3.1 договорів поруки). У зв`язку з порушенням [PERSON] зобов`язань за кредитним договором та неповною сплатою платежів станом на 20.11.2020 позивачем нарахована заборгованість в сумі 20365 грн., яка складається з 13200 грн. основного боргу та 7165 грн. відсотків за користування кредитом (а.с. 8). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За нормами частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Дослідивши надану позивачем копію кредитного договору, укладеного між Кредитною спілкою «ЦЕНТР-КРЕДИТ» та відповідачем [PERSON] , суд приходить до висновку про те, що зазначені особи уклали кредитний договір, узгодили порядок надання кредиту відповідачу шляхом видачі готівки у касі позивача або згідно заяви відповідача [PERSON] шляхом безготівкового перерахунку суми кредиту на рахунок вказаний ним у заяві. Позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження факту надання кредиту відповідачу шляхом видачі готівки у касі позивача або шляхом безготівкового перерахунку суми кредиту на рахунок вказаний відповідачем [PERSON] у заяві в строк визначений п. 2.2. кредитного договору, а саме - протягом 14 банківських днів від дати підписання кредитного договору. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем факту отримання кредиту відповідачем [PERSON] за кредитним договором, укладеним 11.03.2019 між останнім та позивачем, а тому доводи позивача про необхідність стягнення коштів з відповідачів є безпідставними. З наведених підстав, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи відмову в задоволенні позову, судові витрати зі сплати позивачем судового збору при зверненні до суду в сумі 2197 грн., що підтверджується платіжним дорученням АТ КБ "ПРИВАТБАНК" №9248 від 20.11.2020 (а.с. 4), покладаються на позивача. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed