Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

10 липня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання малолітніх доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімумум для кожної дитини відповідного віку, з моменту звернення до суду та до досягнення старшою донькою повноліття; стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, з моменту звернення до суду та до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] трирічного віку. В обгрунтування позову зазначила, що з 2013 року проживала однією сім`єю у цивільному шлюбі з відповідачем [PERSON] 14 лютого 2018 року вони офіційно зареєстрували шлюб, та проживали однією сім`єю до липня 2019 року, після чого проживання однією сім`єю було припинено. Від шлюбу мають доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та перебувають на її утриманнні. З моменту припинення шлюбних відносин, відповідач не допомагає дітям матеріально. Вона не має можливості самостійно утримувати дітей, оскільки не працює, так як знаходиться в декретній відпустці по догляду за молодшою дитиною до досягнення нею трьох років, соціальної допомоги не вистачає для забезпечення нормальних умов життя двох дітей. Оскільки відповідач проживає один, а вона разом з двома дітьми та не працює, матеріальні витрати з дітьми набагато більші ніж у відповідача, вважає, що розмір аліментів на утримання малолітніх доньок, необхідно визначити в 2/3 частинах від заробітку відповідача, а також визначити аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частини від усіх видів доходів відповідача. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24 липня 2019 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику осіб. 12 серпня 2019 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Радіновичем В.І. подано відзив на позовну заяву, у якому вказав, що відповідач не погоджується з розміром аліментів на утримання доньок та дружини. Відповідач [PERSON] офіційно працевлаштований у Херсонському відділенні №3 ТОВ "Нова Пошта" на посаді приймальника та отримує заробітну плату у розмірі 10000,00 грн. Загальна сума аліментів, яку просить стягнути позивач складає 8666 грн. Тобто, у разі задоволення задоволення позовних вимог, розмір доходу, з урахуванням утриманих аліментів складатиме 1334 грн., яка не зможе забезпечити достатній рівень життя для відповідача та є навіть меншою ніж встановлений законодавством розмір прожиткового мінімумум на одну особу. Зазначає, що відповідач частково визнає позовні вимоги, а саме на утримання доньок в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та 1000,00 грн. на утримання дружини до досягнення [PERSON] , [INFO] . трирічного віку. Судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 лютого 2018 року Корабельним районним у місті Херсоні відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №18 від 14.02.2018 р, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (арк. справи 9). Позивач та відповідач є батьками малолітніх [PERSON] , яка народилась [INFO] , та [PERSON] , яка народилась [INFO] , що підтверджено свідоцтвами про народження (арк. справи 10-11). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи №16-14-6657 від 01.07.2019 р. виданої Відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради, [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (арк. справи 12). За відомостями домової книги за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] (арк. справи 13-14). Згідно квитанцій №TS 206796 від 07.08.2019 р., №TS 206796 від 07.08.2019 р. [PERSON] перераховано на картковий рахунок [NUMBER] з призначенням платежу аліменти грошові кошти в розмірі 2009,90 грн. та 495,00 грн. (арк. справи 29). Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частинами першою-третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання дітей, то кошти на їх утримання (аліменти) присуджує суд. За змістом статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тобто, СК України визначає можливість стягнення аліментів у твердій грошовій сумі лише за заявою одержувача аліментів та не пов`язує це з заявою платника аліментів та мінливості його доходу. Матеріали справи не містять доказів наявності передбачених частиною першою статті 184 СК України обставин для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, позивач наполягає саме на стягненні аліментів відповідно до ст. 183 СК України, тому з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дітей у частці від усіх видів його заробітку (доходів). Щодо заявленого розміру, то позивачем визначений мінімальний розмір аліментів, який стягується у безспірному порядку, оскільки ч.5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Стаття 81 ЦПК України надає право сторонам та іншим учасникам справи подавати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77 ЦПК України). Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 26 Закону України «Про оплату праці» передбачено випадки обмеження розміру відрахувань із заробітної плати. Так, ч.1 цієї статті передбачено, що відрахування із заробітної плати можуть провадитися тільки у випадках, передбачених законодавством. При кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти відсотків, а у випадках, передбачених законодавством, - п`ятдесяти відсотків заробітної плати, що належить до виплати працівникам. Обмеження, встановлені частиною другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні покарання у вигляді виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. З досліджених доказів, суд не знаходить підстав для стягнення аліментів у визначеному позивачем розмірі 2/3 частини від усіх видів заробітку, оскільки з урахуванням визнання сторонами факту отримання відповідачем заробітної плати у розмірі 10000,00 грн., стягнення аліментів як на утримання дітей (2/3 частина) так і на утримання дружини (1/5) буде порушувати право відповідача на достатній рівень життя, тому що після відрахування аліментів, сума яка залишиться буде меншою ніж встановлений законом прожитковий мінімум для працездатних осіб. Інших істотних обставин, що мають значення при визначенні розміру аліментів, які приймаються судом за приписами ст. 182 СК України сторонами не надано. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а відтак, позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. Щодо вимог про стягнення аліментів на утримання дружини. За ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, при цьому, право на таке утримання дружина має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати таку матеріальну допомогу (ч.2, 3 ст.84 СК України). З роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» убачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Щодо визначеного позивачем розміру аліментів на її утримання у розмірі 1/5 частки від усіх видів заробітку відповідача, суд вважає необхідним зазначити, що позивачем не наведено обгрунтування вказаному розміру, посилання відповідача на те, що він може сплачувати аліменти на утримання позивача в розмірі 1000,00 грн. не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки позивачем визначено частку від доходу, а не тверду грошову суму. З урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, а саме в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку відповідача, оскільки така частка з врахуванням розміру доходів відповідача та стягнутих аліментівна утримання дітей, залишиться відповідачу дохід, що дозволить йому забезпечити необхідного мінімального рівня життя. У відповідності зі ст. 191 СК України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 10 липня 2019 р. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн., з огляду на звільнення позивача від сплати судового збору при поданні позовної заяви. На підставі п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 30 вересня 2019 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial