overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

[PERSON]. звернулась до Берегівського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позов мотивувала тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 12.04.2013 року у виконкомі Боржавської сільської ради Берегівського району, Закарпатської області, актовий запис №1, однак не змогли створити міцної сім'ї. Прожили разом до шлюбу близько року та в шлюбі - близько півтори року, останнім часом між ними постійно виникали сварки. Більше двох місяців проживають окремо, їх шлюб існує формально, примирення неможливе, тому і просила шлюб розірвати. Від шлюбу в них народився донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні та вихованні. І так як позивачка не в змозі сама утримувати дитину, а відповідач у добровільному порядку коштів на її утримання не надає, працює неофіційно у розважальному комплексі "Магнум", при цьому отримує заробітну плату близько 3-4 тис. грн. на місяць, тому вона також просила стягувати аліменти на утримання спільної з відповідачем дитини, у розмірі 500 гривень щомісячно в її користь. Позивачка просила також відновити її дошлюбне прізвище. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, однак подала заяву, згідно якої просила справу розглянути за її відсутності, позов підтримує, просить задоволити. Відповідач [PERSON] . в судове засідання також не з'явився, однак подав заяву, згідно якої просив справу розглянути за його відсутності, позов визнає, згідний на розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, враховуючи всі обставини, що мають істотне значення по справі, суд вважає, що оскільки сторони за час спільного проживання не змогли створити міцної сім'ї, між ними виникали непорозуміння, внаслідок чого припинили спільне проживання, шлюб їх існує формально, збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам малолітньої доньки, тому його слід розірвати. Слід також стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої доньки, так як утримання дітей є обов'язком батьків, згідно ст. 180 СК України. Щодо вимоги про стягнення витрат за ведення справи, то вони підлягають стягненню у частковому розмірі - в межах документально підтверджених витрат - 243,6 грн. судового збору та 700 грн. за надану правову допомогу.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду 06.03.2014 р. з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В позові зазначає, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 20.08.2005 р., з грудня 2013 р. шлюбні відносини між ними фактично припинені. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Діти проживають разом з нею, відповідач не працює та не надає матеріальної допомоги на їх утримання. За позовом [PERSON] просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. на кожну дитину, щомісячно, до повноліття дитини. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти стягнення аліментів у частці від його заробітку, оскільки на час розгляду справи він працевлаштувався. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню. Згідно свідоцтв про народження позивач і відповідач мають спільних дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивача. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладено, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення аліментів законними та обґрунтованими та задовольняє позов частково, виходячи з наступного. За ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач працює, що підтверджено наданою довідкою про доходи, має регулярний дохід, підстав для стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, судом не встановлено, у зв»язку з чим аліменти на дітей, стягуються у частці від заробітку (доходу) батька. У відповідності до ст..88 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду 10.12.2013 р. з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позові зазначає, що [INFO] під час цивільного шлюбу з відповідачем у них народився син - [PERSON] З 07.07.2013 р. шлюб між нею та відповідачем припинено, дитина в цей час перебуває на її повному утриманні, у зв»язку з чим склалося скрутне матеріальне становище. За позовом [PERSON], посилаючись на ст..ст.180, 181, 183 СК України просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 2000 грн., щомісячно, до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що не ухилявся від надання матеріальної допомоги, надавав грошові кошти на утримання сина. Зазначив, що не заперечує проти стягнення аліментів в сумі 300 грн., підтвердив, що офіційно не працевлаштований. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та відповідача, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню. Згідно свідоцтва про народження, позивач і відповідач мають спільну дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст.182 СК України визначено, що при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Ч.1 ст.184 ЦК України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявністю інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити аліменти в твердій грошовій сумі. Враховуючи положення ст..7 Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік» в частині розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, та ту обставину, що [PERSON] має нерегулярний дохід, суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. У відповідності до ст..88 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду 16.10.2014 р. з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позові зазначає, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 06.12.2008 р. Шлюб між ними було розірвано рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 02.03.2012 р. [INFO] р. у них народився син [PERSON]. Дитина проживає разом з нею, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. За позовом [PERSON] просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач в суді позов визнав частково, не заперечував проти стягнення аліментів, але просив задовольнити позов частково та стягнути з нього аліменти в розмірі ? частини від його заробітку. Зазначив, що працює в ПП «[PERSON]». Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню. Згідно свідоцтва про народження позивач і відповідач мають спільну дитину [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивача. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладено, суд вважає позовні вимоги про стягнення аліментів законними та обґрунтованими і задовольняє позов частково, стягуючи аліменти в розмірі ? частки від заробітку (доходу) відповідача. У відповідності до ст..88 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей - доньки [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] в розмірі по 1500 грн. на двох дітей щомісячно до досягнення ними повноліття. Вимоги позову обґрунтовує тим, що відповідач не дбає про матеріальне становище дітей, вона змушено самостійно забезпечувати їх усім необхідним, однак коштів їй на все не вистачає. Відповідач має мінливий дохід, тому з нього слід стягнути аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату і час розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку. Суд, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Статтею 180 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 150 СК України передбачені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно свідоцтв про народження батьком [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO] вказано [PERSON]. Враховуючи те, що у відповідача відсутні інші діти, непрацездатні батьки на утриманні та встановлений та встановлений ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" розмір прожиткового мінімуму для віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 1286 гривень, слід частково задовольнити позовні вимоги і стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі по 500 грн. на кожну дитини щомісячно до досягненням ними повноліття. . Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином з [PERSON] слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 110-112, 160, 161, 180, 182, 183, 191, СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала суду пояснила, що від спільного подружнього життя у сторін є донька [PERSON],[INFO]. Подружні відносини між сторонами не склались і 31.01.2013 року розірвали шлюб. Донька проживає з позивачкою [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Надавати допомогу на утримання доньки в добровільному порядку [PERSON] не бажає, хоч має таку можливість, оскільки офіційно працює реалізатором в магазині «БудМаркет» та постійно отримує заробітну плату. Інших утриманців у відповідача немає. Позивачці вкрай важко одній утримувати доньку, тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом і просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дитини щомісячно в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 11.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти в мінімальному розмірі встановленому на дитину відповідного віку. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Позивач та відповідач мають спільну доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою №929 від 22.12.2015 року виданою головою квартального комітету №6. Батько добровільно не надає достатньої матеріальної допомоги для нормального забезпечення потреб дитини, хоча він має таку можливість, оскільки фізично здоровий та працює реалізатором в магазині «БудМаркет» , отримує заробітну плату. Із змісту ст. 180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття випливає, що [PERSON] зобов'язаний утримувати дитину, а отже має забезпечувати потреби доньки, дбати про її задовільний матеріальний стан, духовний розвиток. Згідно ч.1 ст. 182 СК України: "При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення". Враховуючи стан здоров'я дитини, а також матеріальне становище відповідача - постійно працює, має стабільну заробітну плату - суд вважає, що для нормального матеріального забезпечення дитини та її розвитку слід стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 11.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Необхідно стягнути з відповідача на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору. На підставі п. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в частині стягнення розміру аліментів за один місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту народження дитини. Свої вимоги мотивує тим, що 17.01.2018 року у заявника народилася донька. На звернення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану з метою реєстрації доньки отримала відмову, з посилання на недійсність свідоцтва про народження дитини, оскільки видане незаконними органами на тимчасово окупованій території. Заявник в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 17.01.2018 року [PERSON] народила доньку. Суворовським районним у м. Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області відмовлено у реєстрації народження дитини у зв'язку з відсутністю належного документу, що підтверджує факт народження дитини. Надане заявником свідоцтво про народження дитини є недійсним і не створює правових підстав. Відповідно до п. 7 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органами державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно ч. 1\~ст. 9 ЗУ "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Згідно ч. 1\~ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Враховуючи вищевикладене, у суду не має сумнівів достовірності та правдивості встановленого факту народження [PERSON] 17.01.2018 року дитини жіночої статі, підтвердженого письмовими доказами. Вимоги заявника щодо внесення відомостей про батька відповідно до ч.1\~ст. 135 СК України\~задоволенню не підлягають, оскільки не стосуються встановлення юридичного факту. Такі відомості вносяться органами державної реєстрації актів цивільного стану при реєстрації народження дитини за заявою матері. Відповідно до п. 8 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту народження дитини. Свої вимоги мотивує тим, що 23.11.2017 року у неї народився син. На звернення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану з метою реєстрації сина отримала відмову, з посилання на недійсність свідоцтва про народження дитини, оскільки видане незаконними органами на тимчасово окупованій території. Заявник в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 23.11.2017 року [PERSON] народила сина. Суворовським районним у м. Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області відмовлено у реєстрації народження дитини у зв'язку з відсутністю належного документу, що підтверджує факт народження дитини. Надане заявником свідоцтво про народження дитини є недійсним і не створює правових підстав. Відповідно до п. 7 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органами державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно ч. 1\~ст. 9 ЗУ "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Згідно ч. 1\~ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Враховуючи вищевикладене, у суду не має сумнівів достовірності та правдивості встановленого факту народження у [PERSON] 23.11.2017 року дитини чоловічої статі, підтвердженого письмовими доказами. Вимоги заявника щодо внесення відомостей про батька відповідно до ч.1\~ст. 135 СК України\~задоволенню не підлягають, оскільки не стосуються встановлення юридичного факту. Такі відомості вносяться органами державної реєстрації актів цивільного стану при реєстрації народження дитини за заявою матері. Відповідно до п. 8 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту народження дитини. Свої вимоги мотивує тим, що з початку 2013 року перебувала у цивільному щлюбі з [PERSON] [INFO] року у [PERSON] народилась дитина [PERSON], про що відділом державної реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі видане свідоцтво про народження. Місто Севастополь є тимчасово окупованою територією. За таких обставин свідоцтво про народження, що видане заявнику незаконними органами влади м. Севастополь є недійсним та не створює правових наслідків, в зв'язку з чим заявнику було відмовлено в проведенні реєстрації народження дитини. Заявник в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року [PERSON] народила сина. Херсонський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області листом від 18.01.2018 року відмовив заявнику у реєстрації народження дитини у зв'язку з відсутністю належного документу, що підтверджує факт народження дитини. Надане заявником свідоцтво про народження дитини є недійсним і не створює правових підстав. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органам державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно ч. 1 ст. 9 ЗУ "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Згідно ч. 1 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Враховуючи вищевикладене, у суду не має сумнівів достовірності та правдивості встановленого факту, підтвердженого письмовими доказами. Оскільки заявником не надано доказів перебування у шлюбі з [PERSON], останнього не може бути зазначено батьком дитини, в зв'язку з чим, заяву слід задовольнити частково, та встановити факт народження дитини чоловічої статі у матері. На підставі викладеного,

Outcome: partial