Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

02 червня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] (а.с. 1-5 тому № 1), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 169-170 тому № 2), просить: - визнати автомобілі ВАЗ 21150, державний номерний знак [NUMBER], номер кузова ХТА 21150054013251, 2005 року випуску, Daсia Logan 1.6 дв., державний номерний знак [NUMBER], номер кузова [NUMBER], 2007 року випуску, Toyota Corolla 1.3, державний номерний знак [NUMBER], номер кузова [NUMBER], 2012 року випуску, кошти за депозитним договором № SAMDNWF0070016038700 від 15.11.2013 року на суму вкладу 21932,08 доларів США, Договором № SAMDN80000727868754 від 13.08.2012 року на суму вкладу 4503,44 Евро, компютер настільний з монітором та колонками, настінний газовий котел LINEA, утюг PHILIPS, металопластикові вікна 4 шт. з підвіконниками, поверхню газову ZANUSSI ZGG 643, двері броньовані AS128, DVD DEX DVP 738, диван Емілія, змішувач для умивальника Rubineta, стрем'янку Н 154 cм, мультиварку-павоварку Panasonic, піч мікрохвильову Samsung, телевізор плазмовий Panasonic TX-PR42U30, машину посудомийну Electrolux ESF 2440, пилосос LG VK 8810HUMR, телевізор Samsung 32 LE32D550K 1W, принтер-сканер Samsung, пральну машину Samsung WF60F4EW2WLP, цифрову камеру NIKОN СооІРіх, телевізор Samsung 15К30 спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]; - виділити [PERSON] у власність автомобілі ВАЗ 21150, державний номерний знак [NUMBER], номер кузова ХТА 21150054013251, 2005 року випуску, Daсia Logan 1.6 дв., державний номерний знак [NUMBER], номер кузова [NUMBER], 2007 року випуску, Toyota Corolla 1.3, державний номерний знак [NUMBER], номер кузова [NUMBER], 2012 року випуску, компютер настільний з монітором та колонками, настінний газовий котел LINEA, утюг PHILIPS, металопластикові вікна 4 шт. з підвіконниками, поверхню газову ZANUSSI ZGG 643, двері броньовані AS128, DVD DEX DVP 738, диван Емілія, змішувач для умивальника Rubineta, стрем'янку Н 154 cм, мультиварку-павоварку Panasonic, піч мікрохвильову Samsung; - припинити право власності [PERSON] на 1/2 частину автомобілів ВАЗ 21150, державний номерний знак [NUMBER], номер кузова ХТА 21150054013251, 2005 року випуску, Daсia Logan 1.6 дв., державний номерний знак [NUMBER], номер кузова [NUMBER], 2007 року випуску, Toyota Corolla 1.3, державний номерний знак [NUMBER], номер кузова [NUMBER], 2012 року випуску, компютер настільний з монітором та колонками, настінний газовий котел LINEA, утюг PHILIPS, металопластикові вікна 4 шт. з підвіконниками, поверхню газову ZANUSSI ZGG 643, двері броньовані AS128, DVD DEX DVP 738, диван Емілія, змішувач для умивальника Rubineta, стрем'янку Н 154 cм, мультиварку-павоварку Panasonic, піч мікрохвильову Samsung; - виділити [PERSON] у власність телевізор плазмовий Panasonic TX-PR42U30, машину посудомийну Electrolux ESF 2440, пилосос LG VK 8810HUMR, телевізор Samsung 32 LE32D550K 1W, принтер-сканер Samsung, пральну машину Samsung WF60F4EW2WLP, цифрову камеру NIKОN СооІРіх, телевізор Samsung 15К30; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію за 1/2 частину виділених автомобілів в розмірі 222411,79 грн. та 1/2 частину вкладів за депозитними договорами в розмірі 10966,04 доларів США та 2251,72 Евро. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що вона з 20.02.2004 року перебувала у шлюбі з [PERSON] Спільне життя з відповідачем не склалося і з вересня 2014 року шлюбні відносини припинили своє існування, спільне господарство з цього часу не ведеться. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22.01.2016 року шлюб було розірвано. Пояснює, що за період шлюбу вони спільно з відповідачем набули право власності на спільне сумісне майно, зазначене у позовних вимогах, проте відповідач відмовляється спілкуватись з нею на тему поділу спільного сумісного майна, придбаного ними за спільні кошти в період шлюбу. Позивач також пояснює, що не зацікавлена в отриманні жодного з спільно придбаних транспортних засобів, оскільки ніколи даним майном не користувалась і на сьогоднішній день не має його у своєму володінні, а тому просить їх залишити у власності відповідача, стягнувши з відповідача на її користь грошову компенсацію замість реального поділу вказаних автомобілів. Відносно спільних коштів, що були внесені на депозитні рахунки в банківських установах, то вважає, що дані кошти також є спільно нажитим майном і підлягають рівному поділу між сторонами. Ухвалою суду від 20 липня 2016 року до спільного розгляду з первісним позовом прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя (а.с. 110-111 тому № 1), у якій, з урахуванням уточненої зустрічної позовної заяви (а.с. 144 тому №2) [PERSON] просить: - визнати спільною сумісною власністю подружжя автомобіль Toyota Corolla, заощадження [PERSON], які знаходяться на ощадних рахунках/картах у фінансових установах; побутову техніку: телевізор плазмовий Panasonic TX-PR42U30, машину посудомийну Electrolux ESF 2440, пилосос LG VK 8810HUMR, телевізор Samsung 15К30, телевізор Samsung 32 LE32D550K 1W, принтер-сканер Samsung SCX-421F, піч мікрохвильову Samsung C 100 R, компютер настільний з монітором та колонками, пральну машину Samsung WF60F4EW2WLP, цифровий фотоапарат Nicon D 520, ноутбук Dell; - визнати особистою власністю [PERSON] кошти в сумі 2250 доларів США, які були йому подаровані 18 жовтня 2002 року, та стягнути розмір цих коштів з [PERSON]; - поділити спільне сумісне майно подружжя наступним чином: автомобіль Toyota Corolla залишити у його власності, при цьому стягнувши з нього на користь [PERSON] 1/2 частину його вартості в розмірі 111921,79 грн.; заощадження [PERSON], які знаходяться на ощадних рахунках/картах у фінансових установах також поділити в рівних частинах та 1/2 частину яких стягнути з неї на його користь; на побутову техніку: телевізор плазмовий Panasonic TX-PR42U30, машину посудомийну Electrolux ESF 2440, пилосос LG VK 8810HUMR, телевізор Samsung 15К30, телевізор Samsung 32 LE32D550K 1W, принтер-сканер Samsung SCX-421F, піч мікрохвильову Samsung C 100 R, компютер настільний з монітором та колонками, пральну машину Samsung WF60F4EW2WLP, цифровий фотоапарат Nicon D 520, ноутбук Dell, на загальну суму 34589,14 грн., визнати право власності за [PERSON], стягнувши при цьому з неї компенсацію половину вартості техніки, а саме 17294,57 грн. Вимоги зустрічного позову [PERSON] мотивує тим, що щодо придбаних автомобілів і поділу їх вартості він не погоджується з відповідачем, адже придбавались вони за рахунок кредитних коштів і відчужувались зі згоди відповідача та банку, незважаючи на протилежне твердження відповідача у своїх поясненнях, адже при продажу автомобіля ВАЗ 21150 всі кошти були витрачені на придбання іншого автомобіля Dacia Logan, який в подальшому також був відчужений і за рахунок коштів з його відчуження придбавався інший транспортний засіб, а отже у звязку з тим, що всі кошти від продажу були витрачені на придбання іншого автомобіля, то вважає, що ділитись повинна вартість останнього автомобіля, а саме Toyota Corolla. Пояснює, що у звязку з тим, що їхні шлюбні відносини були припинені з вересня 2014 року, про що відповідач сама вказала у позовній заяві та цей факт встановлений рішенням суду про розірвання шлюбу, але відповідач фактично проживав і проживає за адресою: [INFO], то за цією адресою зберігалися всі їхні спільні документи, які можуть підтвердити будь-які відомості або факти придбання майна або зберігання грошових коштів у банківських установах, а за час його відсутності відповідач забрала всі ці документи і він не може надати документи на підтвердження своїх слів. Вказує, що попри те, що їхні шлюбні відносини фактично були припинені з вересня 2014 року, відповідачу не завадило за час його відсутності знімати грошові кошти з його карткового рахунку, у звязку з чим з вересня 2014 року по вересень 2015 року відповідачем на власні потреби було витрачено понад 180000 грн. та скоріш за все значна частина цих коштів, була покладена відповідачем на депозитний рахунок відкритий на власне імя. Також стверджує, що відповідачем приховано та не надано до суду інформації щодо відкритих на її імя за період перебування у шлюбі депозитних рахунків, що в сумі приблизно складає 10000 доларів США. Також за час перебування у шлюбі ними було придбано побутову техніку, зазначену у позовній заяві. Просить здійснити поділ зазначеного майна згідно вимог зустрічного позову. У судовому засіданні позивач-відповідач та її представник збільшену та уточнену первісну позовну заяву підтримали та просили її задовольнити. В задоволенні зустрічного позову просили відмовити. В своїх поясненнях посилались на обставини, викладені у первісній позовній заяві (а.с. 1-5, 28-32 тому № 1; а.с. 27-31, 133-134, 169-170 тому № 2). Відповідач-позивач та його представник у судовому засіданні уточнену зустрічну позовну заяву підтримали та просили її задовольнити; первісний позов визнали частково в частині здійснення поділу автомобіля Toyota Corolla та сплати грошової компенсації в розмірі половини його вартості, в іншій частині первісний позов не визнали. В своїх поясненнях посилались на обставини, викладені у зустрічній позовній заяві, уточненнях до неї, письмових поясненнях та запереченнях (а.с. 110-111, 241-242 тому № 1; а.с. 61, 144, 145, 175, 176 тому № 2). Вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю. Відповідно до ст. 61 СК України, обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 р. Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя надано розяснення, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї (ч. 4 ст. 65 СК). Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обовязковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Що стосується премії, нагороди, одержаних за особисті заслуги, суд може визнати за другим з подружжя право на їх частку, якщо буде встановлено, що він своїми діями сприяв її одержанню. Згідно ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Судом не встановлені правові підстави для відступу від засад рівності часток подружжя. Згідно ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Сторонами надана згода на присудження грошової компенсації. Судом встановлено, що 20 лютого 2014 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, який розірвано згідно рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 січня 2016 року (а.с. 6 тому № 1). Суд приходить до висновку, що саме дату винесення судом рішення про розірвання шлюбу між сторонами слід вважати датою припинення між ними шлюбних відносин, оскільки не надано доказів щодо часу фактичного припинення шлюбних відносин у вересні 2014 року. Посилання на те, що час припинення шлюбних відносин між сторонами (з вересня 2014 року) встановлено судовим рішенням про розірвання шлюбу не заслуговує на увагу, оскільки суд про це зазначає у описовій частині рішення, наводячи обставини, викладені у позовній заяві, а не у мотивувальній частині рішення. За час перебування у шлюбі з [PERSON], [PERSON] було набуто право власності на автомобілі ВАЗ 21150, державний номерний знак [NUMBER], номер кузова ХТА 21150054013251, 2005 року випуску (на підставі договору купівлі-продажу № SA-0000206 від 08.10.2012 року), Daсia Logan 1.6 дв., державний номерний знак [NUMBER], номер кузова [NUMBER], 2007 року випуску (на підставі договору купівлі-продажу№06-10/07 МВ від 06.10.2007 року), та Toyota Corolla 1.3, державний номерний знак [NUMBER] (на підставі договору купівлі-продажу № 16/08/05 від 16.08.2005 року) (а.с. 7-9, 12 тому № 1). Автомобілі ВАЗ 21150, державний номерний знак [NUMBER], та Daсia Logan 1.6 дв., державний номерний знак [NUMBER], придбані за рахунок кредитних коштів, наданих [PERSON] на підставі укладених кредитних договорів № CNH0AL01380330 від 19.08.2005року та №014/1349/73/05357 від 08.10.2007 року (а.с. 10-11, 17-19 тому № 1); зобовязання за даними кредитними договорами виконано в повному обсязі, що було встановлено у судовому засіданні і не заперечувалось сторонами. Згідно висновку експерта за результатами проведення авто товарознавчої експертизи № 3864-3866/16-24 від 29.11.2016 року середньо-ринкова вартість автомобіля [NUMBER], 2005 року виробництва, станом на момент складання висновку тобто 28.11.2016 року складає 82580,00 грн. Середньо-ринкова вартість автомобіля [NUMBER], 2007 року виробництва, станом на момент складання висновку тобто 28.11.2016 року складає 138400,00 грн. Ринкова вартість автомобіля «Toyota Corolla 1.3», VIN-код №JTNBH58E30J011840, д.н.з. № [NUMBER] станом на 28.11.2016 року складає 223843,58 грн. (а.с. 115-126 тому № 2). Згідно інформації Територіального сервісного центру № 7441, наданої на запит суду, станом на 17.06.2016 року право власності на зазначені вище транспортні засоби зареєстровано за [PERSON] (а.с. 46, 47-49 тому № 1), що спростовує твердження відповідача-позивача [PERSON] про те, що право власності на автомобілі ВАЗ 21150, державний номерний знак [NUMBER], та Daсia Logan 1.6 дв., державний номерний знак [NUMBER], йому вже не належить, оскільки вони були ним відчужені ще за час перебування у шлюбі з [PERSON], і поділу як спільне майно подружжя не підлягають. До речі, з Повного витягу з Єдиного реєстру довіреностей №32176265 (а.с.243-245 тому № 1) вбачається, що [PERSON] надано довіреності іншим особам на керування належними йому на праві власності автомобілями ВАЗ 21150, державний номерний знак [NUMBER], та Daсia Logan 1.6 дв., державний номерний знак [NUMBER], що само по собі не є переходом права власності на вказані транспортні засоби іншим особам. Тому суд приходить до висновку, що зазначені транспортні засоби мають бути визнані спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] Зокрема, враховуючи, що право власності на вказані автомобілі зареєстровано за [PERSON] і вони перебувають у користуванні останнього, тому їх слід залишити у його власності, припинивши на них право власності [PERSON] і стягнувши з [PERSON] на її користь грошову компенсацію в розмірі 1/2 частки вартості зазначених автомобілів, що становить 222411,79 грн. ((82580,00 грн. + 138400,00 грн. + 223843,58 грн.) / 2 = 222411,79 грн.). Також за час перебування у шлюбі, [PERSON] уклав 15.11.2013 року договір вкладу № SAMDNWF0070016038700 на суму 10000 доларів США (а.с. 15 тому № 1) та 13.08.2012 року Договір вкладу № SAMDN80000727868754 на суму вкладу 4615,20 Евро (а.с. 13 тому № 1). На імя [PERSON] також було укладено депозитний договір SAMDN2500 **** ****9159 від 12.04.2013 року. Стан рахунку 0,00. (а.с. 2-13 тому №2). Рахунок за договором № SAMDNWF0070016038700 закрито 19.11.2015 року, залишок коштів на рахунку 0,00. Рахунок за договором № SAMDN80000727868754 закрито 06.04.2015 року, залишок коштів на рахунку 0,00. (а.с. 80 на звороті 82 на звороті, 86 на звороті 88 на звороті, том № 1). Враховуючи, що кошти з рахунків за депозитними договорами знято під час перебування сторін у шлюбі, а також те, що суду не надано доказів їх наявності у будь-кого зі сторін та їх не витрачання в інтересах сімї, а тому суд приходить до висновку, що вимога первісного позову про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частини вкладів за депозитними договорами в розмірі 10966,04 доларів США та 2251,72 Евро та вимога зустрічного позову про поділ заощаджень [PERSON] задоволенню не підлягають. В матеріалах справи наявні копії квитанцій та чеків на підтвердження придбання сторонами під час перебування у шлюбі наступних речей: утюг PHILIPS, вартістю 735,08 грн. (копія касового чеку від 05.05.2012 року) (а.с. 39 тому № 2); металопластикові вікна 4 шт. з підвіконниками, вартістю 5643,00 грн. (копія квитанції до прибуткового касового ордеру № 13 від 27.03.2006 року) (а.с. 38 тому № 2); поверхня газова ZANUSSI ZGG 643, вартістю 1427,11 грн. (копія замовлення на доставку № [NUMBER] від 07.11.2006 року) (а.с. 34 тому № 2); двері броньовані ASО128, вартістю 1464,00 грн. (копія замовлення на доставку № 01036024 від 04.07.2006 року) (а.с. 43 тому № 2); DVD DEX DVP 738, вартістю 305,15 грн. (копія товарного чеку № 01154555 від 26.12.2007 року) (а.с. 42 тому № 2); змішувач для умивальника Rubineta, вартістю 633,11 грн. (копія чеку від 28.02.2006 року) (а.с.48 тому № 2); стрем'янка Н 154 cм, вартістю 322,95 грн. (копія листа відвантаження № 01030163 від 12.11.2005 року) (а.с. 35 тому № 2), цифрова камера NIKОN СооІРіх, вартістю 2051,67 грн. (копія видаткової накладної № СР3-9720 від 06.09.2009 року) (а.с. 45 тому № 2), а тому суд вважає за необхідне визнати зазначені речі спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] При цьому, утюг PHILIPS; металопластикові вікна 4 шт. з підвіконниками; поверхню газову ZANUSSI ZGG 643; двері броньовані AS128; DVD DEX DVP 738; змішувач для умивальника Rubineta; стрем'янку Н 154 cм слід виділити у власність [PERSON], оскільки зазначені речі перебувають у його володінні, а цифрову камеру NIKОN СооІРіх виділити у власність [PERSON], оскільки вона перебуває у її володінні, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] 5265,20 грн. грошової компенсації ((1427,11 грн.+322,95 грн.+5643,00 грн.+735,08 грн.+305,15 грн.+1464,00 грн.+633,11 грн.) / 2 = 5265,20 грн.) і, в свою чергу з [PERSON] на користь [PERSON] 1025,84 грн. грошової компенсації (2051,67 грн. /2 = 1025,84 грн.) у звязку з припиненням права власності на вказані речі. Що стосується вимог первісного та зустрічного позовів щодо визнання права спільної сумісної власності на речі: компютер настільний з монітором та колонками, настінний газовий котел LINEA, диван Емілія, мультиварку-павоварку Panasonic, піч мікрохвильову Samsung, телевізор плазмовий Panasonic TX-PR42U30, машину посудомийну Electrolux ESF 2440, пилосос LG VK 8810HUMR, телевізор Samsung 32 LE32D550K 1W, принтер-сканер Samsung, пральну машину Samsung WF60F4EW2WLP, телевізор Samsung 15К30, цифровий фотоапарат Nicon D 520, ноутбук Dell, та їх поділу між сторонами, то суд вважає за необхідне в цій частині первісного та зустрічного позовів відмовити, оскільки сторонами не надано доказів на підтвердження їх придбання, вартості та наявності їх у сторін. У зустрічній позовній заяві міститься вимога [PERSON] про визнання його особистою власністю кошти в сумі 2250 доларів США, які йому були подаровані 18 жовтня 2002 року, та стягнення розміру цих коштів з [PERSON] З цього приводу суд зазначає наступне. Згідно договору дарування від 18 жовтня 2002 року [PERSON] подарувала [PERSON] грошові кошти в розмірі 12988,50 грн., що є еквівалентом 2250 доларів США (а.с. 21 тому № 2). З довідки ВАТ «Сведбанк» від 01.02.2008 № 3761/4.34-379-42.17 вбачається, що грошові кошти в розмірі 2250 доларів США були внесені [PERSON] на депозитний рахунок [PERSON], відкритий відповідно до строкового вкладу строком 2 місяці (а.с. 20 тому № 2). Враховуючи, що грошові кошти в сумі 2250 доларів США були подаровані [PERSON] його сестрою (а.с.22 тому №2) [PERSON], тому суд вважає їх визнати особистою власністю [PERSON] Проте, суду не надано жодного доказу того, що зазначені грошові кошти знаходяться у позивача-відповідача [PERSON] чи використані нею для власних потреб, а тому в задоволенні цієї вимоги в частині стягнення цих грошових коштів з [PERSON] слід відмовити. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких належать і витрати на правову допомогу. За ч. ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом з тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Із матеріалів справи вбачається що 28 червня 2016 року між [PERSON] та адвокатом [PERSON] був укладений договір про надання правової допомоги, предметом якої є надання адвокатом правової допомоги. Адвокат приймає на себе обовязки представляти права і законні інтереси клієнта в суді та здійснювати професійну діяльність адвоката згідно з умовами цього договору з усіма правами представника, які передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, у звязку з провадженням справи у Новозаводському районному суді м. Чернігова по справі «про поділ спільного майна подружжя» (а.с. 156-158 тому № 1). Згідно додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги від 28.06.2016 року, датованої 28.06.2016 року, за надання правової допомоги клієнт зобовязується виплатити адвокату гонорар у розмірі 6000,00 грн. (а.с. 248 тому № 1). Відповідно до розрахунку гонорару за надану правову допомогу відповідно до договору від 28.06.2016 року до наданих адвокатом послуг входить: попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин, в тому числі ознайомлення з наявними матеріалами справи 2 год. 50 хв., правовий аналіз вимог та матеріалів справи, складання зустрічної позовної заяви та ін.. дії, повязані з представництвом інтересів та захистом прав під час судового розгляду 6 год. 00 хв., представництво інтересів у судових засіданнях 3 год. 00 хв. (а.с. 19 тому № 2). Згідно з оригіналами квитанцій 15 вересня 2016 року та від 21 вересня 2016 адвокат [PERSON] прийняв від [PERSON] 6000 грн. в якості оплати за надану правову допомогу (а.с. 247А-247Б тому № 1). Враховуючи зазначене, виходячи з обсягу виконаної представником відповідача-позивача правової допомоги у справі, її характеру, що позивачем понесені витрати у звязку із оплатою допомоги адвоката, яким фактично надавалась така допомога останньому, суд вважає необхідним стягнути із [PERSON] компенсацію витрат відповідача-позивача на правову допомогу в сумі 6000 грн. 00 коп. (11 год. 30 хв. * (1600 грн. * 40%) = 7360 грн.; 7360 грн. > 6000,00 грн.). У відповідності до ст. 88 ЦПК України, у звязку з частковим задоволення первісного та зустрічного позовів, підлягають частковому стягненню понесені сторонами документально підтверджені (а.с. 26, 109 тому № 1, а.с. 135 тому № 2) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору: з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в сумі 3415 грн. 15 коп.; з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в сумі 877 грн. 31 коп.

Outcome: partial