Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та відсутність довіри у вірності сімейним відносинам. Протягом останніх місяців сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. За цей час у сторін склалися неприязні стосунки. Бесіди про майбутнє шлюбу ні до чого не призвели. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 15 липня 2021 року. У судове засідання 15.07.2021 сторони з`явились. Позивач заявила клопотання про надання строку на примирення терміном шість місяців. Відповідач у судовому засіданні заперечив щодо надання строку на примирення. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 15.07.2021 зупинено провадження у справі та надано сторонам строк для примирення до 15.08.2021. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 15.09.2021 поновлено провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Судове засідання призначено на 16 вересня 2021 року. Сторони про розгляд справи повідомлені належним чином, про що свідчить розписка, яка міститься в матеріалах справи. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить їх задовольнити. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 березня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бучанського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 30, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.03.2016. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем. Спільне життя у подружжя не склалось у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, не проживають разом, примирення є неможливим. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved