Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина, встановленого рішення суду. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.08.2010 року було розірвано. Від даного шлюбу народилася дитина [PERSON], [INFO]. Також, вказаним вище рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.08.2010 року було вирішено питання про стягнення з відповідача аліменти на утримання сина, а саме ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 500грн. щомісячно, починаючи з 28.04.2010 року до досягнення дитиною повноліття. Однак, вказаних коштів не вистачає для забезпечення належних умов для проживання сина, його виховання та фізичного розвитку, одяг та шкільне приладдя. У звязку з цим, просить суд задовольнити даний позов, та винести рішення, яким змінити розмір аліментів встановлений рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 09.08.2010 року у справі №2-5327/10 та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000грн., починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася. Однак, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить повести розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч.3 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК (в редакції від 15.12.2017 року) та ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним у справу доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, шляхом їх всебічного, повного, обєктивного та безпосереднього дослідження, суд доходить наступного висновку. У відповідності до п.9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. По справі встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.08.2010 року було розірвано, що підтверджується наявною в матеріалах справ копією вказаного рішення у цивільній справі №2-5327/10. Від даного шлюбу народилася дитина [PERSON], [INFO]. Також, вказаним вище рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.08.2010 року було вирішено питання про стягнення з відповідача аліменти на утримання сина, а саме ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 500грн. щомісячно, починаючи з 28.04.2010 року до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в позовній заяві вказує на те, що вказаних коштів не вистачає для забезпечення належних умов для проживання сина, його виховання та фізичного розвитку. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.191 ч.1 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У відповідності до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований\~розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2018 рік в Україні втановлюються Законом "Пpo Державний бюджeт на 2018 рік". Так, прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років станом в період з 01.07.2018 року по 01.11.2018 року становить 1944 грн., 3 01.12.2018 року 2027грн. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Позивачка в обґрунтування заявленої суми аліментів у розмірі 2000грн. на дитину вказує на те, що змушена витрачати власні кошти на забезпечення сина належними умовами для проживання, виховання, фізичного та духового розвитку, витрати на лікування, внаслідок чого її матеріальне становище є вкрай важким. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, суд констатує, що в доведення викладених обставин та обґрунтовування заявленого розміру збільшених аліментів не зазначено із додання доказів про місце роботи відповідача, інформацію про наявність у нього інших осіб на утримання та інші обставини, які давали б суду впевненість про платоспроможність відповідача заявленій сумі аліментів. А тому, суд приходить до переконання, що заявлена сума аліментів є надмірною, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі аліментів 1600грн. на дитину. Згідно ст.191 ч.1 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial