Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

18 червня 2018 року [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON], яким просив суд позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] та призначити його опікуном. Свої вимоги мотивував тим, що: -позивач є зведеним братом відповідача - [PERSON] та дядьком його доньки [PERSON], [INFO]; -[INFO] померла мати [PERSON], [PERSON]; -батьківство відповідача до доньки встановлено на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.12.2013 року; -на теперішній час відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, здоров'ям дитини не цікавиться, не відвідує, вихованням не займається, жодної матеріальної допомоги на її утримання не надає; -відповідач не працює, вживає спиртні напої, є безвідповідальною особою, негативно характеризується та має поганий вплив на дитину; -після смерті матері та до теперішнього часу дитина перебуває на утриманні позивача. 19.06.2018 року Ухвалою суду було прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами загально позовного провадження. Згідно Ухвали від 19.09.2018 року розгляд справи відкладено у підготовчому провадженні. Відповідно до заяв, позивач підтримав заявлені вимоги та просив про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Від нього надійшла заява, за якою він визнає позов та просить розглядати справу без його присутності. Представник Служби у справах дітей Адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради відповідно до поданої заяви проти позовних вимог не заперечував та просив розгляд справи провести за його відсутності. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв'язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. Суд, дослідивши та проаналізувавши надані докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON]. Після розірвання шлюбу матері з [PERSON], [PERSON] вдруге одружилася з [PERSON], що підтверджується довідкою, виданою Ленінським відділом РАЦС в м. Миколаєві від 29.09.1975 року. Відповідно до Свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON]. Таким чином, [PERSON] є зведеним братом [PERSON], по лінії матері. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], її матір'ю записано [PERSON], а батьком - [PERSON]. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.12.2013 року, було визнано батьківство [PERSON] щодо неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], про що було внесено зміни до актового запису про народження. Таким чином, позивач є рідним дядьком [PERSON]. [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON]. 25.11.2016 року Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва в задоволенні позову Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради в позбавленні батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON] було відмовлено. У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Всупереч вищезазначених вимог закону відповідач вихованням та утриманням доньки [PERSON] не займається. Він не цікавиться місцем її перебування, станом здоров'я, духовним та фізичним розвитком, не надає кошти на її утримання. З матеріалів справи вбачається, що згідно відповіді директора Миколаївського загальноосвітньої санаторної школи інтернат І-ІІІ ступенів № 7 Миколаївської обласної ради від 13.06.2018 за № 236, [PERSON] навчається у 6 -В класі, проте з вересня 2013 року батько дитини залишав доньку в інтернаті цілодобово. Батько до своїх обов'язків ставиться не дбало. Неодноразово з інтернату дівчинку забирав на вихідні дні, свята та канікули її дядько - [PERSON] Дядько протягом довгого часу сумлінно виконує обов'язки батька. Зокрема, систематично відвідує школу, цікавиться навчально-виховними досягненнями [PERSON], забезпечує її всім необхідним - речами, шкільним приладдям, харчуванням, створює належні житлово-побутові умови. Відповідно до характеристики, складеної капітаном поліції ДОП Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області, відповідач характеризується за місцем проживання з негативної сторони. Зловживає спритними напоями та підтримує зв'язок з особами, що ведуть аморальний спосіб життя. Згідно Довідки, виданої Міською дитячою лікарнею № 2, [PERSON] протягом 2017 р.- 2018 р. проходить медичний огляд та інші медичні заходи в супроводі її дядька - [PERSON]. Протягом цього часу, батько дитини не піклується про лікування та здоров'я дитини. Також з матеріалів справи вбачається, що відповідач не належним чином виконує свої кредитні зобов'язання, які він отримував в різних фінансових установах. Відповідно до акту проживання від 08.06.2018 року, посвідченого сусідами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] проживає у квартирі [ADDRESS], разом дядьком [PERSON], коли не заходиться у школі-інтернаті № 7. Відповідно до характеристики за місцем проживання, складеної сусідами позивача [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] проживає у квартирі [ADDRESS]. За час проживання в будинку позивач зарекомендував себе з позитивної сторони, як ввічливий та уважний, який завжди прийде на допомогу. Позивач проживає у квартирі разом з дружиною та двома малолітніми дітьми, а також племінницею. [PERSON] працює у ПАТ КБ «Приватбанк» на посаді провідний спеціаліст з юридичної роботи Відділу правового забезпечення РП. Середня заробітна плата позивача у місяць складає 15 464 грн. 52 коп. Відповідно до Характеристики виданої ПАТ КБ «ПриватБанк» від 07.06.2018 року, [PERSON] за весь час на роботі зарекомендував себе з позитивної сторони, є кваліфікованим спеціалістом, який добросовісно виконує посадові обов'язки та інші доручення, виконання яких покладено на нього керівництвом банку. Відповідно до Повідомлень Управління інформаційного забезпечення ГУНП України в Миколаївській області станом на 13.06.2018 р. [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої або не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчудження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єктів, [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 1/6 частка квартири [ADDRESS], а також квартира [ADDRESS]. Позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав у зв'язку з ухиленням його від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками. Позивач як підставу позову зазначає ухилення відповідача від виконання обов'язків по вихованню та утриманню своїх дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей є підставою для позбавлення судом їх батьківських прав, відповідно до вимог пункту 2 ч. 1 ст. 164 СК України. Пунктом 16 Постанови Пленуму ВС України від 30 березня 2007 року за N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до Висновку про позбавлення громадянина батьківських прав, Орган опіки і піклування виконкому Миколаївської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Дослідивши матеріали справи, суд робить висновок, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських прав відносно своєї малолітньої доньки, що є підставою для задоволення позову в частині позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки. Крім того, позивач просить суд призначити його опікуном неповнолітньої [PERSON]. Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно зі ст. 59 ЦК України піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, для встановлення опіки над дитиною позивачу необхідно звернутись до органу опіки та піклування, який вчиняє дії щодо перевірки відповідності заявника вимогам закону. Таким чином, суд вважає, що в задоволенні вимог про призначення опікуном належить відмовити. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial