Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

15.06.2016 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO]: загальну суму заборгованості 18\~000 гривень по теперішній час (з розрахунку 1000 гривень на місяць, відповідно з домовленістю), а також призначити аліменти у розмірі 1000 гривень щомісячно. В обґрунтування заявленого \~позову позивачка посилається на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в період якого народився син [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що спільне життя не склалося, у звязку з чим подружні стосунки не підтримують, син залишився проживати з нею і знаходиться на її утриманні. Вказує, що їй матеріально важко утримувати дитину, вона потребує матеріальної допомоги, з урахуванням того, що необхідно оплачувати витрати на харчування, розвиток дитини, одяг та лікування. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового засідання сповіщені належним чином у порядку ст.74,76,77 ЦПК України. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти сплати аліментів у розмірі 600 гривень щомісячно, оскільки на його утримані знаходиться й малолітній син [PERSON], [INFO]. Підтвердив наявність домовленостей з позивачем щодо утримання дитини і пояснив, що СМС з номером банківського рахунку він отримаввід колишньої дружини 29 травня 2015 року. Крім того, надав докази добровільної сплати грошових коштів на користь позивача. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 02 вересня 1994 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Лозовська) [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про одруження Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської Ради народних депутатів було складено актовий запис за № 1181, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД № 004056. В період вказаного шлюбу, 12 січня 2000 року у сторін народився син, [PERSON], як вбачається зі свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції від 06 листопада 2015року, актовий запис № 97, записаний відповідач. Подружні стосунки між сторонами не склались, в результаті чого рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2011 року, по справі № 2-6885/11 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. З довідки № 3866 про реєстрацію місця проживання\\перебування особи вбачається, що неповнолітній [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою [INFO], тобто за місцем реєстрації позивача. При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства, за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. \~ Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, \~батько \~мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. \~Розірвання шлюбу між батьками, \~проживання їх \~окремо \~від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати \~дитину \~до \~досягнення нею повноліття. За \~рішенням \~суду \~кошти \~на \~утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її \~матері, \~батька \~і \~(або) \~у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають \~істотне значення. . Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України (ч. 2 ст. 182 СК України). Суд приймає до уваги той факт, що відповідач фізично здоровий, інших дітей, непрацездатних дружини та батьків не має, а у звязку з чим повинен утримувати свою неповнолітню доньку. При ухваленні рішення по справі суд керується ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» відповідно до якої вбачається, що у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років визначений у розмірі: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні, а дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Суд враховує положення закону про те, що позивач також має обов`язок утримувати неповнолітнього сина. Частиною 1\~ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства"\~передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Окрім того суд приймає до уваги то факт, що на теперішній час відповідач [PERSON] з 19 серпня 2015 року перебуває у шлюбі з [PERSON] (свідоцтво [PERSON] І-ЖД № 235925), в період якого 23 вересня 2015 року народився син [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про народження [PERSON] І-ЖД № 454571. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір \~ аліментів, \~ визначений \~ за \~рішенням суду \~або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за \~рішенням \~суду\~за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни \~матеріального \~або \~сімейного \~стану, \~погіршення \~або поліпшення \~ здоров'я \~ когось \~ із \~ них \~та \~в \~інших \~випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, з урахування вище вказаного, суд вважає за необхідне стягувати з [PERSON] Андрійовичана користь [PERSON] аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO] у розмірі 800 гривень, щомісячно з дня предявлення позову та до досягнення сином повноліття. Окрім того, звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на те, що в неї та відповідача була усна домовленість про сплату аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно. Проте зазначає, що з червня 2014 року по травень 2015 року відповідач не сплачував грошової допомоги, з червня 2015 року по листопада 2015 року вона отримувала допомогу, відповідно до домовленостей, проте в період з грудня 2015 рік по теперішній час відповідач знову ухиляється від сплати грошової допомоги на неповнолітню дитину. Позивач стверджує, що загальна сума заборгованості складає 18\~000 гривень Статтею 191 СК України\~визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Вимога про стягнення аліментів на дитину може бути подана до суду протягом усього строку існування права на утримання, тобто до досягнення дитиною повноліття За загальним правилом аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня подання позову на майбутнє В той же час у відповідності до ч. 2\~ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені тільки при наявності підстав, установлених законом. Саме позивач повинен надати суду докази, того, що він вжив заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їхньої сплати. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. За ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. ст. 58-59 ЦПК України докази по справі повинні бути належними та допустимими, та не ґрунтуватися на припущеннях. В порушення вищевказаних вимог позивач не надала суду належних та допустимих доказів того, що між нею та відповідачем існувала домовленість про сплату аліментів у розмірі 1000 гривень саме з з червня 2014 року, окрім того відповідач вказаний факт не визнавав. Натомість відповідач повідомив, що 29 травня 2015 року на його мобільний телефон позивач направила SMS з повідомленням номеру розрахункового рахунку, відкритого для сплати аліментів на утримання сина, на який відповідачем перераховувались кошти, що підтверджується копіями квитанцій. Таким чином, початок сплати аліментів за минулий час суд відраховує з червня 2015 року по день подачі позову, тобто по червень 2016 року, що становить 12 місяців, тобто 12\~000 гривень. Як вбачається з наданих копій квитанції 27 серпня 2015 року, 26 листопада 2015 року та 25 грудня 2015 року відповідачем було сплачено аліменти відповідно до домовленості у загальному розмірі 3000 гривень. Окрім того, відповідно до квитанцій від 13 липня 2016року, 29 квітня 2016 року та 14 грудня 2016 року, вже під час розгляду справи відповідачем було сплачено аліменти у загальному розмірі 1500 гривень. Отже, під час розгляду справи було встановлено, що відповідач прострочив сплату аліментів за минулий час у загальному розмірі 7500 гривень, з розрахунку 1000 гривень на місяць, відповідно до домовленості. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] за минулий час,\~у загальному розмірі 7500 гривень з урахуванням існуючих домовленостей сторін. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позовну заяву [PERSON] задовольнити частково, при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи викладене, необхідно оплату на користь держави судових витрат в розмірі 640 гривень покласти на відповідача [PERSON]. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконаню в межах оплати платежу за один місяць.

Outcome: partial