overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

08 липня 2014 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій зазначила, що [INFO] в шлюбі з відповідачем, який на даний час розірвано, народився син [PERSON]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Самостійно забезпечувати дитину позивачка не взмозі, тому просить суд стягувати з відповідача аліменти на його утримання в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у заяві. Пояснила, що відповідач з народження дитини жодної допомоги на утримання сина не надає. [PERSON] є працездатним, отримує дохід від сезонних заробітків. Просить позов задовольнити. Відповідач до суду не з'явився. У силу ч.5 ст.74 ЦПК України [PERSON], судові повістки про виклик якого надіслані на адресу його зареєстрованого місця проживання, вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. За таких обставин суд відповідно до ст.ст.224-226 ЦПК України зі згоди позивача постановляє заочне рішення у справі. Позов підлягає до часткового задоволення. Судом установлено, документально підтверджено виданим Самари-Оріхівською сільською радою Ратнівського району свідоцтвом про народження [NUMBER], що сторони у справі є батьками сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ст.141 згаданого Кодексу мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дітей. Як вбачається із довідки Самари-Оріхівської сільської ради від 11.06.14 №544, дитина сторін знаходиться на утриманні матері [PERSON] У силу ст.141 СК України відповідач як батько дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні поряд з позивачкою, а його проживання окремо від сина не впливає на обсяг його прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Зважаючи на відсутність доказів на підтвердження наявності у відповідача систематичного офіційного доходу, що не дає змоги відстежити та проконтролювати його розмір, суд на підставі ст.184 ч.1 СК України доходить до висновку про необхідність визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України беручи до уваги відсутність даних про незадовільний стан здоров`я відповідача, суд з врахуванням прожиткового мінімуму для дитини до 6 років, встановленого ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", визначає аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 400 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, вважаючи, що такий розмір буде достатнім для задоволення його розумних матеріальних потреб. На підставі ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір та на користь позивача понесені останньою документально підтверджені витрати на правову допомогу.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

08 серпня 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дитини. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 01.06.2002 року з відповідачем був укладений шлюб. Від спільного сумісного проживання з відповідачем народилася дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно не приймає участі в утриманні дитини, хоча спроможний сплачувати аліменти, оскільки працює в депо м. Здолбунів, отримує постійний заробіток, тому вона змушена звертатися до суду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просив визначити розмір аліментів в розмірі 1/5 частини всіх його доходів, в задоволенні решти позовних вимог відмовити, повідомив, що працює на станції Здолбунів ПАТ "Укрзалізниці" на посаді регулювальника швидкості руху вагонів. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами\~Сімейного кодексу України. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~ \~ Згідно з ч. 1\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що 01.06.2002 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON].\~було зареєстровано шлюб. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO] батьком вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не заперечував своє батьківство. Малолітня дитина фактично на даний час перебуває на утриманні позивачки. Відповідач в повному обсязі не виконує обов'язки по утриманню своєї дитини, які встановлені\~ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, працює та отримує відповідну заробітну плату. З врахуванням матеріального становища сторін, суд вважає що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття, в іншій частині в позові слід відмовити. На підставі\~ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

08 травня 2014 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій зазначила, що [INFO] в шлюбі з відповідачем, який на даний час розірвано, народився син [PERSON]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Самостійно забезпечувати дитину позивачка не взмозі, тому просить суд стягувати з відповідача аліменти на його утримання в розмірі ? частки від усіх видів його заробітку та інших доходів. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Пояснив, що матеріальної допомоги на утримання сина не надавав, оскільки ніде не працював, доходу не мав, і на даний час він ніде не працевлаштований. Ствердив, що він є фізично здоровим, інших утриманців не має, проживає із батьками працездатного віку. Позов підлягає до часткового задоволення. Судом установлено, документально підтверджено виданим відділом ДРАЦСу Ратнівського райуправління юстиції свідоцтвом про народження [NUMBER], що сторони у справі є батьками сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ст.141 згаданого Кодексу мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дітей. Як вбачається із довідки Ратнівської селищної ради від 07.05.14 №1476, дитина сторін знаходиться на утриманні матері [PERSON] У силу ст.141 СК України відповідач як батько дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні поряд з позивачкою, а його проживання окремо від сина не впливає на обсяг його прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Зважаючи на відсутність у відповідача систематичного офіційного доходу, що не дає змоги відстежити та проконтролювати його розмір, суд на підставі ст.184 ч.1 СК України доходить до висновку про необхідність визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України беручи до уваги задовільний стан здоров`я відповідача, відсутність у нього інших утриманців, суд з врахуванням прожиткового мінімуму для дитини до 6 років, встановленого ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", визначає аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 350 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, вважаючи, що такий розмір буде достатнім для задоволення його розумних матеріальних потреб. На підставі ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць. Суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір - 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що на час розгляду справи в суді становить 243,60 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

09.08.2018 АТ КБ "Приватбанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 24.09.2008 р. у розмірі 47591,54 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, підписала Заяву б/н від 24.09.2008, згідно якої отримала кредит у розмірі 400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Своїм підписом в заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором, можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом погодження, тобто обміну інформацією по питаннях банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/sms-ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank. uа) ПАТ КБ «Приватбанк», що діяв на підставі ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011р.,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

09.11.2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 01.09.2014 року він був звільнений з посади виконуючого обовязки директора Державне підприємство «Геройське дослідно-промислове підприємство» (далі ДП «Геройське ДПП») на підставі п.5 ст.41 КЗпП України, а тому відповідно до ст.44 КЗпП України відповідач повинен виплатити йому вихідну допомогу в розмірі не менше ніж 6 місячний середній заробіток. В звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача на його користь вихідну допомогу в розмірі 41553 грн., допустити негайне виконання рішення в частині стягнення всієї суми. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав, однак просив допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення одного місячного заробітку, а не всієї суми. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, рішенням апеляційного суду Херсонської області від 20.10.2015 року, яке набрало законної сили, встановлено, що звільнення [PERSON] на підставі наказу міністра Міністерства аграрної політики та продовольства України від 01.09.2014 року №135 відповідає положенням п.5 ст.41 КЗпП України. Відповідно до ст.44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток. Проте така допомога позивачеві виплачена роботодавцем не була. Порядок обчислення середньої заробітної плати визначений постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року "Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати", з послідуючими змінами (надалі Порядок). Так, при нарахуванні вихідної допомоги середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Як вбачається із довідки про заробітну плату позивача № 94 від 01 вересня 2014 року, виданої ДП «Геройське ДПП», його середньомісячний заробіток складає 6925 грн. 50 коп., а від так користь позивача з відповідача має бути стягнено вихідна допомога в розмірі 41553 грн. 00 коп. (6925 грн. 50 коп. х 6 місяців = 41553 грн. 00 коп.). Разом з тим, не підлягає задоволенню вимога позивача щодо негайного виконання рішення суду в частині стягнення всієї суми вихідної допомоги, оскільки статтею 367 ЦПК України, яка містить вичерпний перелік справ в яких суд допускає негайне виконання рішення, таке виконання рішення в справах про стягнення вихідної допомоги не передбачено. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

09 липня 2014 року заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю, зазначивши в якості заінтересованої особи П'яту дніпропетровську державну нотаріальну контору. Вимоги обґрунтовано тим, що заявник тривалий час однією сім'єю мешкала разом з вітчимом, [PERSON], який помер [INFO] На разі заявник має намір оформити спадкові права, проте заінтересована особа відмовила у видачі відповідного свідоцтва через непідтвердження проживання зі спадкодавцем однією сім'єю протягом п'яти років. Викладені обставини стали причиною звернення заявника до суду із заявою про встановлення факту проживання з [PERSON] однією сім'єю від 21.03.1974 р. і по день смерті (а.с.а.с. 2 - 5). У судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи до суду не з'явився, звернувшись із заявою про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 2 статті 256 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У судовому засіданні було встановлено, що заявник доводиться дочкою [PERSON] та падчеркою [PERSON] (а.с.а.с. 8, 9). Заявник, її мати та вітчим є співвласниками квартири [ADDRESS], у якій вони зареєстровані і постійно проживали (а.с.а.с. 10, 11). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 6). Після смерті матері заявник прийняла спадщину у вигляді 1/3 частини вказаної квартири та отримала відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 12). [INFO] [PERSON] помер, після чого заявник звернулася до заінтересованої особи із заявою про прийняття спадщини (а.с. 7). 08 липня 2014 року заінтересована особа своїм листом рекомендувала заявникові звернутися до суду з питань встановлення факту її проживання зі спадкодавцем до дня смерті (а.с. 18). Між тим, вказаний факт підтверджується належними та допустимими доказами, наданими заявником суду. Так, згідно з довідкою КП "Житлове господарство Кіровського району" Дніпропетровської міської ради від 08.07.2014 р. № 2428 заявник, її мати та вітчим постійно проживали та були зареєстровані у квартирі [ADDRESS]. При цьому [PERSON] мешкав за вказаною адресою від 20.05.1974 р. і по день смерті, а заявник - від 28.09.1983 р. і по теперішній час (а.с. 19). Ці обставини додатково підтверджуються паспортом заявника та копією паспорта [PERSON], які містять відомості щодо їх місця реєстрації та відповідних дат (а.с.а.с. 20 - 22). Таким чином, суд вважає, що подана заява підлягає задоволенню частково, оскільки заявник не довела належними доказами факт проживання разом зі спадкодавцем до 28.09.1983 р. Встановлення вказаного вище факту не суперечить чинному законодавству і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

09 січня 2014 року [PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі але на даний час вони проживають окремо. Від спільного подружнього життя у сторін народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає постійної матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча фізично здоровий, має мінливі доходи, інших утриманців не має. Позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь на утримання малолітніх дітей аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 500,00 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, просить розгляд справи проводити за її відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Оскільки від відповідача не надійшла заява про розгляд справи у його відсутність чи відкладення розгляду справи та не повідомлено суд про причини неявки, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, це дає підстави суду відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. 24 листопада 2001 року сторони зареєстрували шлюб у Могилів-Подільському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької області, актовий запис №237. Під час спільного подружнього життя у сторін народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою квартального комітету №8 «Лісний» від 30.12.2013 року №559. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів суд, відповідно до вимог ст. 182 СК України враховує матеріальне становище позивача, на утриманні якої знаходяться малолітні діти і яка на даний час не працює, матеріальне становище відповідача, який має мінливі доходи, фізично здоровий, інших утриманців не має та вважає, що розмір аліментів слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі по 500,00 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред'явлення позивачем позову і до досягнення дітьми повноліття. Також суд враховує вік дитини та прожитковий мінімум на одну дитину відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік". На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

10.02.2015 року до суду звернулося Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові позивач посилався на те, що відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору №б/н від 20.11.2008 року відповідач отримав кредит в сумі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % на рік за користування кредитом на суму залишку заборгованості, однак порушив зобов`язання: кредит не повертає, заборгованість станом на 31.12.2014 року склала в сумі 20435,60 грн., з якої заборгованість по кредиту в сумі 12467,22 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 5919,07 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 600 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) в сумі 949,31 грн., прохає стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 20435,60 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн. В судовому засіданні представник позивача Нечет О.О. позов підтримав та прохав його задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

10.02.2016 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що, між сторонами було укладено шлюб, від шлюбу у них 09.07.2012 року народився син [PERSON], [INFO] року донька [PERSON], [INFO] року донька [PERSON] та [INFO] року син [PERSON], відповідач не надає допомоги на утримання дітей, тому вона просить стягнути аліменти на їх утримання в розмірі: за період з 02.02.2016 року по 06.04.2027 рік до досягнення повноліття донькою [PERSON] 1/2 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно та за період з 06.04.2027 року по [INFO] рік до досягнення сином [PERSON] повноліття - 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно. Позивач в судове засідання не з"явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги змінила, просить стягнути аліменти на утримання всіх дітей у розмірі 400 грн. Відповідач в судове засідання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в сумі 400 грн. [PERSON] являється батьком малолітніх дітей, що підтверджується свідоцтвами про народження. Відповідно до довідки, виданої Плетеноташлицькою сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області від 01.02.2016 року малолітній [PERSON], [INFO], малолітня [PERSON], [INFO], малолітня донька [PERSON], [INFO] року народження, та малолітній син [PERSON], [INFO], проживають біля матері- [PERSON] та перебувають на її утриманні. В порушення вимог ст. 180 СК України, відповідач не допомагає утримувати своїх дітей, іншим особам аліменти не платить, позовні вимоги визнав, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: partial