Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

20.03.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньки - [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частки всіх видів його заробітку ( доходу ), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до повноліття дітей та стягнення аліментів за минулі три роки. Свої вимоги мотивує тим, що з 09.04.2005 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який є батьком її малолітніх дітей: доньки - [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Відповідач, як батько дитини, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча працює і має таку можливість, чим ставить її у скрутне матеріальне становище. Тому просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/2 частки його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до повноліття дітей та стягнути аліменти за минулі три роки. В судовому засіданні [PERSON] підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, та часткове визнання позовних вимог, лише в частині стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/2 частки його заробітку ( доходу ), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до повноліття дітей. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Ч.3 ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачає, що батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти (аліменти) на дитину присуджуються у частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК України) або у твердій грошовій сумі (ст.184 СК України) і виплачуються щомісячно. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09.04.2005 року (а.с. 7). Від шлюбу мають трьох малолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] ( а.с. 4, 5,6 ). Сторони проживають окремо. Малолітні діти проживають з матір'ю та знаходяться на її утриманні. [PERSON] у добровільному порядку не приймає регулярної участі у матеріальному утримані малолітніх дітей, хоча має таку можливість, чим ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Таким чином, [PERSON] ухиляється від виконання свого батьківського обов'язку щодо матеріального утримання своїх малолітніх дітей, чим порушує вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, яка зобов'язує батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Ухилення відповідача від виконання свого батьківського обов'язку по утриманню неповнолітніх дітей, надає позивачу право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на їх утримання. За таких обставин, суд визначає розмір аліментів на підставі ст.ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом і її мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та дітей, їх рівний обов'язок по утриманню малолітніх дітей до досягнення ними повноліття, стан здоров'я та здатність працювати і вважає, що позов підлягає повному задоволенню в розмірі 1/2 частки заробітку ( доходу ) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів за минулий час, суд їх вважає такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Умовою стягнення аліментів за минулий час є доведеність того, що позивач вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати (ч. 2). Проте, матеріали справи не містять доказів вжиття позивачем будь-яких заходів для одержання аліментів від відповідача та ухилення останнього від їх сплати. Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на дітей за минулий час. У справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць (п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України). У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь держави витрати пов'язані зі сплатою судового збору.

Outcome: partial