Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

11.10.2021 [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що він являється сином відповідача [PERSON] , на даний час є повнолітнім, навчається у Головинському вищому професійному училищі нерудних технологій Черняхівського району Житомирської області, на денній формі навчання з 01.09.2021 по 30.06.2023 за професією: "галузеве машинобудування". Добровільно домовитись з відповідачем про сплату аліментів не вдається, тому змушений звернутись до суду. Відповідач являється працездатним, працює не офіційно та має дохід, батьки на його утриманні не перебувають, отже, він має можливість надавати йому як сину допомогу на період навчання, однак, добровільно матеріальної допомоги не надає, тому позивач просить стягнути на його користь з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі 2000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з часу звернення до суду та до досягнення [PERSON] 23 років або до закінчення навчання. Ухвалою судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 01.11.2021 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання без виклику сторін, визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Вказану ухвалу направлено всім учасникам судового провадження, а відповідачу разом із копією позовної заяви та додатками на 7 арк. (а.с.14,15,16). Скориставшись своїм правом, 19.11.2021 відповідач через канцелярію суду подав відзив, копію якого з додатками [PERSON] одночасно направив позивачу (квитанція АТ «Укрпошта» від 19.11.2021, а.с.19, відправлення отримано особисто [PERSON] 19.11.2021 - а.с.26). [PERSON] позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що на його утриманні перебуває малолітня донька та дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, офіційно працює та отримує мінімальну заробітну плату. Окрім того, [PERSON] зазначив, що згоден сплачувати аліменти на навчання сина у сумі 1000,00 грн. щомісячно, до закінчення навчання, тобто 30.06.2023 (а.с.20-21,22,23,24,25). Позивачем у встановлений судом строк відповіді на відзив до суду не подав. Клопотань про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше і, з урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Згідно копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.04.2002 позивач [PERSON] народився [INFO] , його батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.5). Як вбачається з довідки виданої Головинським вищим професійним училищем нерудних технологій Черняхівського району Житомирської області від 09.09.2021 за №312, [PERSON] навчається у вказаному училищі на денній формі навчання з 01.09.2021 по 30.06.2023 за спеціальністю «Галузеве машинобудування», знаходиться на неповному державному утриманні (а.с.7). Відповідно до довідки виданої Управління соціального захисту населення Житомирської РДА Житомирської області від 12.11.2021, [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в УПСЗН, як отримувач державної соціальної допомоги при народженні дитини, згідно Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21.11.1992 №2811-IX, на дитину [PERSON] , [INFO] , з 01.08.2019 по 31.07.2022 (а.с.22). З довідки виданої 18.11.2021 ФОП [PERSON] за № 5 встановлено, що [PERSON] дійсно з 01.11.2019 працює полірувальником по граніту та установником пам`ятників з граніту у ФОП [PERSON] з посадовим окладом у розмірі мінімальної заробітної плати - з 01.01.2021 - 6000,00 на місяць (а.с.23). 11.09.2018 [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , про що Радомишльським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Житомирській області складено актовий запис за № 95 (а.с.24). Відповідно до копії Свідоцтва про народження від 30.07.2019 серії [NUMBER] , [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.25). Положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчання є одним із способів захисту інтересів останніх, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Оцінивши в сукупності надані докази, суд встановив, що син відповідача [PERSON] - позивач у цій справі [PERSON] продовжує навчання, не працює, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 200 СК України, відповідно до якої суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України, а також роз`яснень, наведених Пленумом Верховного Суду України в п. 17 вищевказаної Постанови, визначаючи розмір аліментів, судом враховується наявність у повнолітнього сина відповідача потреби у матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання, форма навчання денна, враховує те, що обов`язок матеріально утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, покладається на обох батьків, враховуючи при цьому вимоги розумності та справедливості, наявність у відповідача на утриманні малолітньої дитини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. до досягнення позивачем 23 років, але не більше строку навчання, оскільки такий розмір з урахуванням визначеного законом прожиткового мінімуму та рівного обов`язку батьків утримувати своїх повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, зможе в повній мірі забезпечити належні умови утримання та проживання сина, та буде співмірним з можливостями батька і не порушуючи при цьому його права. Що стосується вимоги позивача щодо стягнення з відповідача не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає за необхідне в цій частині позовних вимог відмовити, оскільки вказане не відповідає чинному матеріальному закону (ст. 181, 200 СК України). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд покладає на відповідача судові витрати. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial