Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

11 грудня 2017 року представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" - [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] [INFO], РНОКПП [NUMBER] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Представник позивача в якості підстав позову зазначила такі обставини: 24.01.2012 року укладено кредитний договір б/н на ім'я [PERSON], відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В зв'язку з неналежним виконанням умов договору відповідачем, у останнього утворилась заборгованість перед банком у сумі 67\~019,02 грн., яку добровільно відповідач не погашає, тому просять стягнути в примусовому порядку. Власним підписом відповідач засвідчила свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Визнання такої угоди відповідачем також підтверджується фактом користування останнім картрахунком та використання кредитних коштів. Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату відсотків, комісії та інших витрат. Позивач свої зобовязання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач, зі своєї сторони, свої зобов'язання за умовами укладеного договору належним чином не виконував, у зв'язку із чим, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, станом на 31.10.2017 року у останнього перед банком утворилась заборгованість в розмірі 67\~019,02 грн., з яких: 1860,88 заборгованість за кредитом; 57690,57 грн - \~заборгованість по відсотках за користування кредитом; 3800,00 грн. заборгованість за пеню та комісію; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. штраф (фіксована складова) та 3167,57 грн. (процентна складова). Крім суми кредитної заборгованості, позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати у виді судового збору в сумі 1600,00 грн. Одночасно з позовною заявою представником позивача подано клопотання про розгляд справи у його відсутності, у якій остання також вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, заяв чи клопотань з боку ПАТ КБ «ПриватБанк» немає та проти заочного розгляду справи і винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин, хоча належним чином судом був повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, про що свідчить наявні в матеріалах справи розписки на імя [PERSON] про виклик відповідача в судове засідання, про причини неявки в судове засідання не повідомив, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. За викладених обставин, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, в порядку, передбаченому ч. 2\~ст.247 ЦПК України,\~без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст. ст. 526,\~527,\~530,\~546,\~549,\~550 ЦК України. Судом встановлено, що 24.01.2012 року між Публічним акціонерним товариство КБ «ПриватБанк», та [PERSON] укладено кредитний договір, оформлений анкетою-заявою про приєднання до умов і правил надання банківських послуг від 24.01.2012 року, оформленої на [PERSON], відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік з розрахунку 360 днів в році. Цим же договором визначено порядок погашення заборгованості, а саме: щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. При порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. \~\~[PERSON] своїм підписом у заяві підтвердив те, що він ознайомлений та згідний з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, а також погодився, що дана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає між ним та банком договір банківських послуг. Таким чином, відповідач взяв на себе зобов'язання із вчасного здійснення платежів з погашення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом. Правовідносини, що виникли між сторонами, носять зобов'язальний характер. Укладеним між сторонами договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Згідно п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, підписання даного договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. За змістом ст.ст.509,\~526,\~530 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства...., у строк, встановлений у зобов'язанні. Згідно ч.1\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом п.1.1.7.12, п.2.1.1.5.5, п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк. Позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У разі порушення боржником строків платежу по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, боржник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій. Крім цього, згідно п.2.1.1.3.5. вищевказаних Умов та Правил, клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах сум, які підлягають сплаті Банку по цьому договору, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у випадку настання строків платежів за іншими договорами Клієнта, в межах встановлених договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Статтею 599 ЦК України\~визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до вимог\~ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Статтею 1048 ЦК України\~передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості по кредитному договору №б/н від 24.01.2012 року, що станом на 31.10.2017 року у останнього перед банком утворилась заборгованість в розмірі 670149,02 грн., з яких: 1860,88 заборгованість за кредитом; 57690,57 грн - \~заборгованість по відсотках за користування кредитом; 3800,00 грн. заборгованість за пеню та комісію; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. штраф (фіксована складова) та 3167,57 грн. (процентна складова). Крім суми кредитної заборгованості, позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати у виді судового збору в сумі 1600,00 грн. Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ч. 1\~ст. 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами кредитного договору, а саме довідкою-памяткою про умови кредитування та пунктом 1.1.5.21, 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості. У той самий час, згідно з довідкою-памяткою про умови кредитування та пунктами 1.1.5.20, 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг передбачена сплата позичальником штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення термінів платежів по будь-якому з грошових зобовязань тобто несвоєчасне повернення кредиту та процентів за користування кредитом. Враховуючи вищевикладене і те, що відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності їх одночасне застосування за одне й те саме порушення\~строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Тож застосування окрім штрафу, визначеного Умовами, додатково пені, а також не передбаченої договором комісії, - є необґрунтованим. Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України\~- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст. 20 ЦК України - право на захист особа здійснює на свій розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з вищенаведених доводів, суд, визначаючи розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, не бере до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем, в частині нарахування суми боргу за пенею та комісією в розмірі 3800,00 грн., як такий, що не відповідає встановленим вимогам Конституції України та ЦК України, та доходить висновку, що в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. На підставі вище викладеного, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості за кредитом з [PERSON] в сумі 1860,88 грн. та процентам за користування кредитом в сумі 57690,57 грн. ґрунтується на вимогах закону, а відтак за відсутності будь-яких заперечень з боку відповідача, підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім цього суд вважає обґрунтованою вимогою позивача про стягнення з відповідача штрафних санкцій в розмірі 3667,57 грн. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки відповідачем [PERSON] \~порушено умови укладеного кредитного договору, заборгованість по платежах ним своєчасно не сплачувалась, тому з останнього слід стягнути на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», суму заборгованості за зобов'язанням, що виникла у відповідача у зв`язку з отриманням кредитних коштів та користуванням ними протягом строку від 24.01.2012 року до 31.10.2017 року, виходячи з поданих та досліджених доказів, без врахування суми боргу за пенею та комісією, що в загальному складає 63219,02 грн., з яких: 1860,88 заборгованість за кредитом; 57690,57 грн. - \~заборгованість по відсотках за користування кредитом; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. штраф (фіксована складова) та 3167,57 грн. (процентна складова), та підлягає стягненню з відповідача. З аналізу норм ч. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 141 ЦПК України вбачається, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При чому, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки рішенням суду позов задоволено частково, а саме на 94,33 відсотків, то судовий збір з відповідача має бути стягнутий на користь позивача, пропорційно задоволеним вимогам, тобто в розмірі 94,33 відсотків від 1600,00 грн., що становить 1509,28 грн.

Outcome: partial