Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

02 червня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої злочином. Свої вимоги мотивувала тим, що 27 серпня 2012 року внаслідок злочинних дій [PERSON] їй було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритої травми грудної клітини, забою м'яких тканин тулуба і кінцівок, які відносяться до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Стосовно відповідача було порушено кримінальне провадження за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 26 травня 2014 року [PERSON] звільнений від кримінальної відповідальності за вчинений злочин на підставі п «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року, а кримінальне провадження відносно нього закрито. Цивільний позов позивачки, який знаходився у матеріалах кримінального провадження про стягнення майнової шкоди в сумі 4 394 грн. та моральної шкоди в сумі 40 000 грн. залишено без розгляду. У зв'язку з побиттям з боку відповідача, позивачка знаходилась на лікуванні, витрачала кошти на консультацію лікарів та на інші витрати, пов'язані з лікуванням, що становить матеріальну шкоду у загальній сумі 4 053 грн. 58 коп. Крім матеріальної шкоди, завданої злочинними діями [PERSON], позивачці завдана моральна шкода, яка виразилась у завданні фізичного болю, перенесення морального стресу та образи з боку відповідача, за дії якого [PERSON] оцінює моральну шкоду в сумі 10 000 грн. Посилаючись на викладені вище обставини, позивачка просить стягнути з відповідача 4 053 грн. 58 коп. на відшкодування майнової шкоди та 10 000 грн. моральної шкоди. В судовому засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю : просили стягнути з відповідача 4 053 грн. 58 коп. на відшкодування майнової шкоди та 10 000 грн. моральної шкоди. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги в частині матеріальної шкоди визнали частково : визнали витрати на придбання ліків за час лікування в Білопільській ЦРЛ, на придбання халату вартістю 170 грн. та витрати за надання юридичної допомоги під час досудового розслідування кримінальної справи в сумі 1 500 грн. Не визнали витрати на поїздку в таксі 31 серпня 2012 року до м. Суми в сумі 220 грн., оскільки перебуваючи на лікуванні в стаціонарі потерпіла повинна була скористатися послугами «швидкої допомоги». Крім того не визнали витрати на проїзд 11 грудня 2012 року до м. Києва в інститут геронтології ім. Чеботарьова в сумі 73 грн. 55 коп. та вартість магніто-резонанснорї томографії в сумі 600 грн., оскільки під час досудового розслідування позивачці надавалося направлення на безкоштовне проходження комп»ютерної томографії в м.Суми, а отже необхідності проходження магніто-резонанснорї томографії в м.Києві не було. Моральну шкоду [PERSON] визнав частково в сумі 3 000 грн. Заслухавши сторони та їх представників, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали кримінального провадження № 1-кс/573/109/14 та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із вимогами ч.1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доведенню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення по справі і щодо яких у сторін і інших осіб, які беруть у справі, виникає спір. Відповідно до вимог статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. У відповідності з ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Частиною ч. 4 ст. 1193 ЦК України передбачено, що суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Судом встановлено, що ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 26 травня 2014 року [PERSON] звільнений від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року, а кримінальне провадження відносно нього - закрито. Цивільний позов [PERSON], який знаходився у матеріалах кримінального провадження про стягнення майнової шкоди в сумі 4 394 грн. та моральної шкоди в сумі 40 000 грн. залишено без розгляду (а. с. 3-4). Вказаною ухвалою суду встановлено, що 27 серпня 2012 року близько 18 години [PERSON] біля господарства [ADDRESS] вчинив словесну сварку із [PERSON], в ході якої на грунті неприязних стосунків умисно наніс один удар кулаком правої руки в область лівої вилиці та один удар правою ногою в область грудної клітини [PERSON] Після цього співмешканець [PERSON] [PERSON] зробив зауваження [PERSON] з приводу його дій, на що останній схопив [PERSON] за верхній одяг та почав тягати, а потім повалив на землю, перекинувши через лавку та почав душити. В цей час [PERSON] підійшла до [PERSON] і намагалася відтащити його від [PERSON], але [PERSON] не дав їй цього зробити і став умисно наносити їй удари в область голови та тулуба руками та ногами. В подальшому [PERSON], відштовхнувши [PERSON] від себе, разом з [PERSON] забігли у двір свого господарства [ADDRESS]. [PERSON] побіг за ними у двір господарства, де продовжив наносити [PERSON] численні удари руками та ногами в область голови, грудної клітини, тулуба та кінцівок. Протиправні дії [PERSON] були припинені [PERSON], який наказав йому вийти з території їх домогосподарства, погрожуючи палицею. Внаслідок злочинних дій [PERSON] потерпілій [PERSON] спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритої травми грудної клітини, забою м'яких тканин тулуба і кінцівок, які відносяться до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. У зв'язку з побиттям з боку відповідача [PERSON], позивачка знаходилась на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КП «Білопільська ЦРЛ» в період з 27 серпня 2012 року по 12 вересня 2012 року, що не заперечується сторонами, а отже відповідно до ст .60 ЦПК України не підлягає доказуванню. На лікування в зазначений період [PERSON] були витрачені кошти на придбання медикаментів, що підтверджуються відповідними чеками, в загальній сумі 1 505 грн. 43 коп., яку визнав позивач і вказана сума підлягає стягненню із відповідача на користь позивачки (а. с. 11). У матеріалах кримінального провадження № 1-кс/573/109/14 - жіночий халат, належний потерпілій [PERSON] з механічними пошкодженнями, є речовим доказом ( а.с. 3). Із довідки, виданої ПП [PERSON] від 10 вересня 2012 року вбачається, що [PERSON] придбала в магазині, належному приватному підприємцю, халат жіночій вартістю 170 грн. Дана сума підлягає до стягнення і не заперечується відповідачем (а. с. 10). Відповідно до висновку магнітно-резонансної томографії Інституту геронтології ім. Д. Ф. Чеботарьова НАМН України м. Київ від 11 грудня 2012 року, [PERSON] проходила магнітно-резонансну томографію головного мозку ( а.с. 9). Вартість проїзду 11 грудня 2012 року сполученням Ворожба-Київ та Київ - Білопілля становить загальну суму 73 грн. 55 коп., що підтверджується відповідними квитками. Дана сума підлягає до стягнення, оскільки в матеріалах справи мається відповідний висновок про проведення [PERSON] магнітно-резонансної томографії головного мозку в Інституті геронтології ім. Д. Ф. Чеботарьова НАМН України м. Київ від 11 грудня 2012 року ( а. с. 9, 12). Щодо стягнення із відповідача заявленої позивачкою суми 600 грн. за проведення вищезазначеної магнітно-резонансної томографії, то суд відмовляє у стягненні вказаної суми, оскільки, всупереч ст. 60 ЦПК України, [PERSON] не надала відповідного доказу про вартість вказаної послуги. Що стосується витрат за надання правової допомоги адвокатом в сумі 1 500 грн. під час досудового розслідування кримінальної справи, дана сума підлягає до стягнення повністю, оскільки підтверджена відповідними квитанціями та повністю визнана відповідачем ( а. с. 12). Згідно довідки від 07 квітня 2014 року, виданої приватним підприємцем [PERSON], позивачка [PERSON] користувалась послугами таксі ПП [PERSON] « [NUMBER]», а саме : 31 серпня 2012 року по маршруту м. Білопілля - м. Суми до Сумської обласної клінічної лікарні на консультацію до лікарів - нейрохірурга та рентгенолога. За послуги маршрутного таксі остання сплатила 220 грн. Вказана сума за послуги таксі задоволенню не підлягає, оскільки в матеріалах справи відсутній відповідний медичний висновок про неможливість позивачки користуватися громадським транспортом (а. с. 5-7). Щодо позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] моральної шкоди в сумі 10 000 грн., суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. ч. 1-3, 5 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За приписами ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, при цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Як пояснила у судовому засіданні позивачка, спричинену їй моральну шкоду вона пов'язує з подією злочину, вчиненого відповідачем відносно неї, а також із тим, що вподальшому вона продовжувала зазнавати моральних страждань протягом майже двох років під час проведення досудового розслідування у кримінальній справі та додатковою організацією свого життя післі вчинення відносно неї злочину . Разом з цим, у судовому засіданні встановлено, що внаслідок злочинних дій [PERSON] позивачці [PERSON] завдана моральна шкода, яка полягає у перенесеному фізичному болі та моральних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку зі спричиненням їй тілесних ушкоджень та необхідністю проходити стаціонарне лікування у зв'язку з цим. На підставі викладеного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи характер і обсяг душевних страждань позивачки, а також те, що моральну шкоду не можливо відшкодувати у повному обсязі, так як немає точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, гідності особи, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 5 000 грн. Таким чином, стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають кошти в загальній сумі 8 248 ( вісім тисяч двісті сорок вісім) гривень 98 копійок. З огляду на положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачка [PERSON] в ході розгляду даної цивільної справи понесла витрати на правову допомогу за участь у судовому засіданні адвоката, які згідно ст. 79 ЦПК України відносяться до судових витрат, і складають 500 грн., що підтверджується відповідною квитанцією від 17 червня 2014 року ( а.с. 16). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. У відповідності зі ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» розмір мінімальної заробітної плати з 01 грудня 2013 року становить 1218 грн., тобто 40 % складає 487 грн. 20 коп. Враховуючи тривалість судового засідання, яке відбулося 17 червня 2014 року, граничний розмір компенсації за годину участі у судовому засіданні станом на день розгляду справи, компенсації підлягає заявлена сума 500 грн. за участь адвоката позивачки в даному судовому засіданні . Але враховуючи, що позовні вимоги із заявлених позивачем 14 053 гр. 58 коп., задоволено на 8 248 грн. 98 коп., тобто на 59 %, стягненню із відповідача на користь позивачки підлягає 295 грн. витрат за надання правової допомоги, які віднесено до судових витрат, відповідно до ст. 79 ЦПК України. Крім того, стягненню із [PERSON] на користь держави підлягає судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка, при подачі позову до суду була звільнена від його сплати . На підставі викладеного,

Outcome: partial