Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

08 лютого 2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на її користь виплати в розмірі 111785 грн. 00 коп., у тому числі: заборгованість по заробітній платі у сумі 58519 грн. 00 коп.; вихідну допомогу у сумі 9465 грн. 00 коп.; компенсацію по заробітній платі у вигляді індексації за весь час затримки у сумі 37762 грн. 00 коп.; середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 6039 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог, позивач вказала на те, що з 18.10.2012 року вона працювала на посаді начальника планово-економічного відділу в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Рекуперація свинцю". На підставі наказу №87-к від 30.11.15 року, позивач була звільнена із займаної посади, про що відповідач повідомив її листом №27 від 30.11.15 року. Однак, відповідачем до моменту подачі, позову грошові кошти, трудова книжка та наказ про звільнення не видані, у звязку з чим, позивач вимушена звернутись до суду. У судове засідання позивач не зявилася, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У звязку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. Згідно ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявленим звільнення працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Встановлено, що [PERSON] працювала в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Рекуперація свинцю" на посаді начальника планово-економічного відділу з 18 жовтня 2012 року згідно наказу № 61-к від 18.10.2012 року та 30 листопада 2015 року її було звільнено згідно наказу №87-к від 30.11.2015року, що підтверджується довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекуперація свинцю" № 27 від 30.112015 року (арк.с.6). Відповідно до ч.1\~ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ч.1\~ст.21 вказаного Закону, працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ч.1\~ст.24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Аналогічні положення має ч.1\~ст.115 Кодексу законів про працю України. Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач не провів з [PERSON] повного розрахунку по заробітній платі з 01 вересня 2014 року по 30 листопада 2015 року в розмірі 58519 грн. 00 коп., що підтверджується наданими позивачем суду розрахунковими листами за вказаний період. \~За змістом\~ст. 27 Закону України «Про оплату праці»\~та п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. Згідно з п. 5 наведеного вище Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством календарних днів за цей період.\~\~\~\~\~\~\~\~ \~Оскільки, відповідачем не була виплачена позивачу заборгованість по заробітній платі при її звільненні 30.11.2015 року, то в силу ст. ст.\~116,\~117 КЗпП України,\~з відповідача підлягає стягненню на користь позивача середній заробіток за весь час затримки\~у сумі 6039 грн. 00 коп. Згідно ст.1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Відповідно до\~ст.3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). З урахуванням викладеного, відповідач має компенсувати позивачу втрату частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати у розмірі 37762 грн. 00 коп. За таких обставин, оцінюючи наявні у справі докази, та розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих позивачем доказів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 111785 грн. 00 коп., з яких: 58519 грн. 00 коп. - заборгованість по заробітній платі; 9465 грн. 00 коп. - вихідна допомога; 37762 грн. 00 коп. - компенсація по заробітній платі у вигляді індексації за весь час затримки; 6039 грн. 00 коп. - середній заробіток за час затримки розрахунку. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1117 грн. 85 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved