Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

[PERSON] 26 січня 2018 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів та стягнення з нього на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, мотивуючи позов невідповідністю стягуваних аліментів в розмірі 400 грн. мінімуму, передбаченому законом та можливістю відповідача, який періодично виїздить на заробітки сплачувати аліменти в більшому розмірі. 05 лютого 2018 року суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України, за клопотанням позивача, ухвалив проводити її розгляд у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи. Сторони не подали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні. У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовом не подав. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість вирішення справи за наявними матеріалами у відповідності до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON] серія 1-БП № 008884, виданим виконкомом Плавинищенської сільської ради Роменського району Сумської області 23.09.2005 року її батьком записаний [PERSON], а матірю [PERSON] (а.с. 3). Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії І-БП № 006788, виданого Роменським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області 29.09.2017 року позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 7). Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 серпня 2010 року з відповідача на користь позивача на утримання дочки [PERSON], [INFO], стягуються аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 08 липня 2010 року і до її повноліття. 28 листопада 2012 року позивачу Роменським міськрайонним судом був виданий виконавчий лист для примусового виконання вказаного рішення суду (а.с. 6). Згідно довідки виконавчого комітету Плавинищенської сільської ради Роменського району Сумської області від 24.01.2018 року № 71 дочка [PERSON] проживає з позивачем [PERSON] за адресою: Сумська область, Роменський район, с. Борозенка, вул. Некрасова, 7 (а.с. 5). Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.\~\~ \~\~Так, згідно ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182\~\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.\~\~ Враховуючи викладене, розмір аліментів, які позивач одержує на утримання дочки [PERSON] за рішенням суду на сьогоднішній день не відповідає вимогам закону та є малим для гармонійного розвитку дитини. \~\~Визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги, що [PERSON] є працездатним, відтак може надавати допомогу своїй дитині, а також те, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як батька, так і матері, та з метою забезпечення інтересів дитини та захисту її права на утримання батьками, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, змінивши розмір аліментів з твердої грошової сумі 400 грн. на тверду грошову суму в розмірі 930 гривень аліментів щомісячно на дитину, з дня набрання рішенням законної сили. Крім того, судом враховано положення Зaкoну України "Про Державний бюджет нa 2018 рік", яким встановлений прожитковий мінімум для дітей вікoм від 6 до 18 років, з 01 січня 2018 року 1860 гривень, з 01 липня 2018 року 1944 гривні, з 01 грудня 2018 року 2027 гривень. Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач просить стягувати аліменти в розмірі, що перевищує визначений законодавством прожитковий мінімум, проте в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі, з огляду на що, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. З відповідача, на підставі ст. 141 ЦПК України, в прибуток держави слід стягнути 704,80 грн. судового збору. Згідно з положенням ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Outcome: partial