Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивований тим, що відповідач є батьком дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області. Син проживає разом із матір'ю, позивачем по справі, та повністю знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою №95 від 06.02.2017 року, виданою квартальним комітетом «Поділля». Відповідач не надає допомоги на утримання дитини та не приймає участі у її вихованні. Неодноразові звернення позивача щодо надання допомоги дитині відповідач ігнорує і намагається ухилитись від свого обов'язку як батька, що стало підставою звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. В судовому засідання позивач та її представник позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача позов не визнала. Згідно із її запереченнями в судовому засіданні на даний час [PERSON] не працевлаштований та жодних доходів не отримує. Крім того, відповідач хворіє хронічним рецедивуючим захворюванням, а тому потребує значних коштів на лікування. Також, як вбачається із довідки №403 від 03.04.2017 р., виданої управлінням праці та соціального захисту населення Літинської районної державної адміністрації [PERSON] перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Літинської РДА та доглядає за своєю престарілою бабусею [PERSON] з 11.03.2015 року. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідач є батьком дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області. Син проживає разом із матір'ю, позивачем в справі, та повністю знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою №95 від 06.02.2017 року, виданою квартальним комітетом «Поділля». Відповідач не надає допомоги на утримання дитини та не приймає участі у її вихованні. Неодноразові звернення позивача щодо надання допомоги дитині відповідач ігнорує і намагається ухилитись від свого обов'язку як батька. Положеннями ч. 1 статті 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В своїх запереченнях представник [PERSON] просила відмовити в задоволенні позову, мотивуючи свою позицію тим, що на даний час відповідач не працевлаштований та жодних доходів не отримує, а також хворіє хронічним рецедивуючим захворюванням та здійснює догляд за своєю престарілою бабусею. Наявність вищевказаних обставин, на її думку, підтверджує факт відсутності у відповідача можливості сплачувати аліменти на утримання сина. На виконання положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судом при вирішенні цього позову враховано стан здоров'я відповідача, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків, повнолітніх дітей, інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто при ухваленні рішення суд повинен враховувати матеріальне становище не тільки відповідача, але й самої дитини. На даний час син [PERSON], [INFO], проживає разом із матір'ю та повністю знаходиться на її утриманні, розмір доходів якої не дозволяє в повному обсязі забезпечувати потреби дитини. Відповідач також зобов'язаний сплачувати кошти на утримання сина. Відповідач молода людина працездатного віку. Його звернення до лікарні після відкриття провадження в цій справі суд оцінює критично, як намір відповідача ухилитися від сплати аліментів. До того ж належних та допустимих доказів про те, відповідачу у зв»язку з наявним у нього захворюванням протипоказано займатись будь-якою трудовою діяльністю суду не подано. Щодо догляду за престарілою бабою [PERSON] суд і цей доказ оцінює критично, тому що вона отримує пенсію, а відповідач [PERSON] соціальну допомогу від держави у зв»язку з доглядом за престарілою особою. До того ж відповідач мешкає в [ADDRESS], а баба [PERSON] постійно мешкає в с. Дашківці, Літинського району, Вінницької області, відтак відповідач не значно витрачає часу та зусиль за її доглядом. Згідно із ст.ст. 11,58,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Позивач розмір аліментів 2000 грн. щомісячно обгрунтовує витратами на харчування, придбання одягу, навчання та гармонійний розвиток дитини, проте письмових доказів про фінансовий стан, розмір його доходу, тобто про спроможність відповідача сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі суду не доведено. Частково задовольняючи позов, суд приймає до уваги, що відповідач, працездатний, може працювати та отримувати дохід, а відтак спроможний сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1000 грн. щомісячно. Його твердження щодо неможливості надання матеріальної допомоги дитині залишились недоведеними належними та допустимими доказами. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial