Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

У червні 2021 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернулось до суду із вищевказаним позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] на свою користь страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 24 205, 30 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.. Зазначало, що 21 січня 2020 року між відповідачем та страховою компанією шляхом укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів було забезпечено цивільну відповідальність водія транспортного засобу «Mercedes-Benz ML 320», д.р.н. [NUMBER] . 03.09.2020 року на вул. Французький бульвар в м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода - зіткнення транспортних засобів за участю: «Infinity Q 50», д.р.н. [NUMBER] , та Mercedes-Benz ML 320», д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] .. Відповідно до постанови Приморського районного суду м. Одеси від 05.10.2020 року відповідача було визнано у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП. 04.09.2020 року до позивача із заявою звернувся власник транспортного засобу «Infinity Q 50», д.р.н. [NUMBER] , з приводу виплати страхового відшкодування, в зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору. На виконання умов договору товариство виплатило за даним страховим випадком страхове відшкодування у розмірі 24 205, 30 грн.. Представника позивача посилався на те, що оскільки водій «Mercedes-Benz ML 320», д.р.н. [NUMBER] , покинув місце ДТП та саме з його виникла ДТП, то останній в порядку регресу повинен відшкодувати товариству виплачене ним страхове відшкодування. Ухвалою суду від 09.07.2021 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Через неявку сторін, розгляд справи 21.07.2021 року був відкладений на 27.08.2021 року. У судове засідання 27.08.2021 року позивач не з`явився, представник позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причину неявки суд не сповістив, відзив на позов не надав. За положеннями ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення 30.08.2021 року. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом установлено, що 21 січня 2020 року між [PERSON] та страховою компанією шляхом укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів було забезпечено цивільну відповідальність водія транспортного засобу «Mercedes-Benz ML 320», д.р.н. [NUMBER] . 03.09.2020 року на вул. Французький бульвар в м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода - зіткнення транспортних засобів за участю: «Infinity Q 50», д.р.н. [NUMBER] , та Mercedes-Benz ML 320», д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] .. Відповідно до постанови Приморського районного суду м. Одеси від 05.10.2020 року (справа №522/15755/20) відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП. Відповідно до постанови Приморського районного суду м. Одеси від 12.10.2020 року (справа №522/16455/20) відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП. З заявою власника транспортного засобу «Infinity Q 50», д.р.н. [NUMBER] , від 04.09.2020 року про виплати страхового відшкодування, в зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору, ПАТ «НАСК «Оранта» було виплачено страхове відшкодування у розмірі 24 205, 30 грн., про що свідчить платіжне доручення від 28.10.2020 року. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із вимогами ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до вимог п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як убачається із матеріалів справи, то позивачем було виконано зобов`язання щодо виплати шкоди, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи відповідно до умов договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АО 006997439), за яким забезпеченою є цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Mercedes-Benz ML 320», д.р.н. [NUMBER] . Частиною першою статті 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до абз. « в » п.1 ч. 1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає: «Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником)». Враховуючи те, що відповідач порушив вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема, залишив місце ДТП, що підтверджується постановою Приморського районного суду м. Одеси від 05.10.2020 року, доказів зворотнього не надав, суд дійшов висновку, що до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як винної особи за завдані збитки, у розмірі виплаченого відшкодування. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Зважаючи на норми ст. 1191 ЦК України, абз. « в » п.1 ч. 1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд приходить до висновку про законність вимог ПАТ «НАСК «ОРАНТА» до відповідача. Будь-яких доказів зворотнього матеріали справи не містять. За вказаних обставин позов ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про стягнення з [PERSON] 24 205, 30 грн. страхового відшкодування в порядку регресу підлягає задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача судового збору у сумі 2 270,00 грн., сплаченого страховою компанію за подачу позову відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 979, 1187,1191 ЦК України, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved