Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

17.10.2019 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.1-5) та просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [PERSON] по відношенню до їх малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; стягнути з кожного з відповідачів аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку та доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, щомісяця, до повноліття дітей; передати малолітніх дітей на опікування органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Нікопольської міської ради. В обґрунтування позовних вимог посилається на наступні обставини. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, якій розірвано за рішенням суду. [PERSON] ухиляється від сплати аліментів на утримання малолітніх дітей. Сім`я [PERSON] перебуває на обліку у Нікопольському міському центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. [PERSON] нехтує своїми батьківськими обов`язками, мешкає окремо від дітей, не піклується про них, не утримує, постійного місця проживання та роботи не має, веде аморальний спосіб життя. З нею неодноразово проводилась профілактично - роз`яснювальна робота стосовно наслідків неналежного виконання її батьківських обов`язків. Жінка не виконує рекомендації фахівця із соціальної роботи, не має бажання створити належні умови для повноцінного розвитку дітей. Діти проживають з бабою [PERSON] та знаходяться на її повному утриманні. Згідно інформації КЗ «Нікопольська середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №16» діти [PERSON] та [PERSON] є учнями школи. З 2018 року мати дітей не цікавиться ними, їх фізичним та духовним розвитком, самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, батьківські збори відвідує баба - [PERSON] . За час перебування [PERSON] у Комунальному дошкільному навчальному закладі (ясла-садок ) №29 «Райдуга» крім баби [PERSON] ніхто у дитячому закладі не з`являвся та з вихователями не спілкувався. Згідно з інформацією КНП «Нікопольський центр первинної медико-санітарної допомоги» НМР батьки малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] не приймають участі у вирішенні питань стосовно здоров`я дітей. Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов баба дітей створила належні умови для проживання онуків, забезпечує їх всім необхідним, займається вихованням, навчанням, утриманням дітей. Мати дітей за адресою реєстрації не мешкає, веде бродячий спосіб життя. Батько дітей [PERSON] постійно проживає за різними адресами. Згідно з інформацією Нікопольського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП. [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126, ст.121-5, ч.2 ст.126 КУпАП. За місцем проживання [PERSON] та [PERSON] характеризуються з негативного боку, ведуть аморальний спосіб життя, зловживають алкогольними напоями. . Відповідачі тривалий час ніде не працюють, схильні до вживання спиртних напоїв, не займаються вихованням дітей, злісно ухиляються від виконання батьківських обов`язків, фактично самоусунулися від виконання своїх обов`язків переклавши їх на бабу [PERSON] . Враховуючи, викладені обставини, те, що відповідачі ухиляються від виконання обов`язків щодо виховання їх малолітніх дітей, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 25.11.2019 року (а.с.55,56) позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження; відкрито провадження по справі; почато підготовче провадження; призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою суду від 09.06.2020 року закрито підготовче провадження про справі, призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.84). Ухвалою суду від 09.06.2020 року (а.с.85) заяву представника позивача задоволено; викликано в судове засідання в якості свідка [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача - Буряк А.С. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, були повідомлені про день, час і місце розгляду справи належним чином за останнім місцем реєстрації та проживання (а.с.53,54). До суду повернулися конверти з судовими повістками з викликом на 27.01.2021 року о 14.10 год., як не вручені у зв`язку з закінченням строку зберігання (а.с.101,102,103). Судові повістки у відповідності до п.2 ч.7 ст.128, п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважаються врученими. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Також відповідачів про розгляд справи було повідомлено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.100,104). Від відповідачів відзив на позов не надійшов. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, зі згоди представника позивача, на підставі ст.280 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 150,157,164-166,180-183,191,243,244 СК України, Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, Закону України «Про охорону дитинства», підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено наступне. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 21.06.2006 року, який було розірвано заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.10.2016 року (а.с.16,17-18). [INFO] народилась [PERSON] , у свідоцтві про народження якої Серія [NUMBER] батьками дитини записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.10). Вказане підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України № 00022136988 від 16.02.2019 року, в якому зазначено, що державна реєстрація проведена відповідно до ст.133 СК України (а.с.11,11-на звороті). [INFO] народився [PERSON] , у свідоцтві про народження якого Серія [NUMBER] батьками дитини записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.12). Вказане підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України № 00022137082 від 16.02.2019 року, в якому зазначено, що державна реєстрація проведена відповідно до ст.133 СК України (а.с.13,13-на звороті). [INFO] народився [PERSON] , у свідоцтві про народження якого Серія [NUMBER] батьками дитини записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.14). Вказане підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України № 00022137011 від 16.02.2019 року, в якому зазначено, що державна реєстрація проведена відповідно до ст.133 СК України (а.с.15,15-на звороті). Згідно матеріалів справи (а.с.19,20) з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей за виконавчим листом № 2-4824/11 виданим 16.11.2011 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області, та виконавчим листом № 182/698/15-ц, виданим 04.04.2015 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області. Згідно інформаційного листа Комунального закладу «Нікопольська середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №16» №55 від 22.02.2019 року (а.с.23), [PERSON] навчається в КЗ «НСЗШ №16» з першого класу з 2017 року, [PERSON] також з першого класу з 2016 року. Діти проживають разом з бабусею [PERSON] . Останній раз класні керівники спілкувалися з мамою [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] в 2017 році. Вихованням онуків займається бабуся [PERSON] . Вона приділяє багато уваги та часу їх вихованню, навчанню та розвитку, не шкодує коштів на розширення світогляду дітей. Разом з дітьми проживає брат [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини також вбачаються з Характеристики учениці 3 класу КЗ «НСЗШ №16» [PERSON] , [INFO] (а.с.24) та Характеристики учня 2 класу КЗ «НСЗШ №16» [PERSON] , [INFO] (а.с.25). Згідно інформаційного листа Комунального дошкільного навчального закладу (ясла-садок ) №29 «Райдуга» №01-25/26 від 21.08.2019 року (а.с.26), вихованець КДНЗ (ясла-садок) №29 «Райдуга» [PERSON] , [INFO] , відвідує дитячий заклад з 01.08.2018 року по теперішній час, за цей період ніхто з рідних, крім бабусі [PERSON] , в дитячому закладі не з`являвся та з вихователями не спілкувався. Згідно листа Комунального некомерційного підприємства «Нікопольський центр первинної медико-санітарної допомоги» Нікопольської міської ради №296 від 11.03.2019 року (а.с.30), батьки малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , не приймають участі у вирішенні питань стосовно здоров`я дітей, на прийомі у лікаря діти завжди з бабусею. Відповідно довідки квартального комітету №32 м. Нікополь від 11.08.2019 року (а.с.41), за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , 1992 року народження, [PERSON] , 1987 року народження, [PERSON] , 2009 року народження, [PERSON] , 2010 року народження, [PERSON] , 2014 року народження. Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов за адресою: [ADDRESS] , затвердженого 07.02.2019 року начальником служби у справах дітей Н.Б. Горболіс (а.с.37), за вказаною адресою проживають [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] та [PERSON] займаються вихованням, утриманням дітей, забезпечують всім необхідним, для виховання, розвитку, навчання та проживання дітей створено умови, у дітей є ліжка, письмовий стіл, діти забезпечені одягом, взуттям. [INFO] [PERSON] помер (а.с.42). Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Мати дітей відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.53). За місцем реєстрації характеризується негативно, на даний час за місцем реєстрації не мешкає (а.с.27). Батько дітей відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.54). З інформації Нікопольського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області від 25.07.2019 року (а.с.29) вбачається наступне. [PERSON] притягалась до адміністративної відповідальності 29.01.2019 року за ст.183 КУпАП. [PERSON] притягувався у 2017 році за ч. 1 ст.126, ст.121-5 КУпАП. У 2016 році за ч.2 ст.126 КУпАП, багаторазово потравляв у поле зору поліції. За місцем мешкання дана родина характеризується з негативного боку. Ведуть аморальний спосіб життя. Зловживають алкогольними напоями. Як вбачається з відповідей Комунального підприємства «Дніпропетровський наркологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради поліклінічне наркологічне відділення м. Нікополь, Комунального підприємства «Дніпропетровське обласне клінічне лікувально-профілактичне об`єднання «Фтизіатрія» Дніпропетровської обласної ради, Комунального підприємства «Нікопольська міська психоневрологічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради (а.с.31,32,33,34,35,36) [PERSON] та [PERSON] на обліку не перебувають. Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов за адресою: [ADDRESS] , затвердженого 19.08.2019 року начальником служби у справах дітей Н.Б. Горболіс (а.с.38), за вказаною адресою мати дітей [PERSON] не проживає, веде «бродячий» асоціальний спосіб життя, не займається утриманням дітей. Таким чином, мати дітей - [PERSON] нехтує своїми батьківським обов`язками, що підтверджується іншими матеріалами справи (а.с.21,22,28,40). Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов за адресою: [ADDRESS] , затвердженого 19.08.2019 року начальником служби у справах дітей Н.Б. Горболіс (а.с.39), за вказаною адресою [PERSON] не проживає, веде асоціальний «бродячий» спосіб життя, не займається вихованням, утриманням дітей. Служба у справах дітей Нікопольської міської ради надала висновок (а.с.47-49), згідно з яким [PERSON] та [PERSON] свідомо, без будь-яких наявних причин, нехтують своїми батьківськими обов`язками, не мають бажання піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, а тому орган опіки та піклування Нікопольської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 25.09.2019 року № 757, затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] (а.с.46). Відповідно до ч.2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.2 ст. 157 Сімейного кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно п.2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини. Відповідно до положень ч.ч.2,3 ст.166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 5 ст. 183 СК України визначено, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не займаються вихованням малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , не піклуються про їх здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не цікавляться успіхами та життям дітей, не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу, не намагаються дбати про їх потреби, не забезпечують дітей матеріально, переклали ці обов`язки на бабу [PERSON] , яка займається належним вихованням, утриманням та лікуванням дітей. Вказані обставини також знайшли своє підтвердження в судовому засіданні в показах свідка [PERSON] , яка пояснила, що [PERSON] її дочка, [PERSON] зять, які біля двох років дітей не бачать, їх життям не цікавляться, не допомагають матеріально. Діти живуть з нею з самого народження, вона піклується про них, повністю забезпечує всім необхідним. Опитані в судовому засіданні малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , кожен окремо, зазначили, що живуть з бабою [PERSON] , ходять до школи, на секції, батьків давно не бачили, до школи вони не приходять, подарунки не дарують. У всьому їм допомагає бабуся. Інтереси дітей захищаються передусім не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Так, згідно з положеннями ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч.8 ст.7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.ч.1,2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] свідомо нехтують своїми обов`язками, ухиляються від виконання своїх обов`язків по відношенню до малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Поважних причин щодо неможливості [PERSON] та [PERSON] виконувати свої обов`язків по вихованню дітей судом не встановлено. На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідачі самоусунулися від виховання малолітніх дітей, а їх відношення до своїх батьківських обов`язків виключають участь у житті дітей, суд вважає за необхідне позбавити відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Враховуючи викладене, положення ст.ст.183,191 СК України, з кожного з відповідачів підлягають стягненню аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини з усіх видів їх заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь інтернатного закладу, в якому будуть знаходитись діти, або опікуна, щомісячно, починаючи з 17.10.2019 року та до досягнення дітьми повноліття, що буде відповідати вимогам діючого законодавства. Згідно п.1ч.1ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Беручи до уваги, що з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей за виконавчими листами № 2-4824/11, виданим 16.11.2011 року, та № 182/698/15-ц, виданим 04.04.2015 року, те, що судом вирішено позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , суд вважає за необхідне виконавчий лист № 2-4824/11 виданий 16.11.2011 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області, виконавчий лист № 182/698/15-ц виданий 04.04.2015 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області, - визнати такими, що не підлягають виконанню. Малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , слід передати на опікування органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Нікопольської міської ради. У відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908 грн. 00 коп.; ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908 грн. 00 коп. Враховуючи те, що позивачем до кожного з відповідачів заявлено одну вимогу майнового характеру та одну вимогу немайнового характеру, те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», тому на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1816 грн. 00 коп. з кожного, виходячи з розрахунку (908 грн. 00 коп. - за одну вимогу майнового характеру + 908 грн. 00 коп. - за одну вимогу немайнового характеру = 1816 грн. 00 коп.).

Outcome: partial