Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

27 вересня 2018 року до суду надійшла зазначена заява. В заяві заявниця просить: встановити факт спільного проживання заявника з померлим чоловіком [PERSON] з 10.03.2015 року по день його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] та перебування [PERSON] на утриманні померлого чоловіка [PERSON] з 02.10.2010 року по день його смерті [INFO] . Свою заяву заявниця обґрунтовує тим, що з 06.08.1987 року по 31.05.2012 року та з 21.06.2012 року по 10.03.2015 року вона була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а з 10.03.2015 року - була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] за якою фактично проживає її син. Заявниця зазначає, що фактично вона проживала за адресою: [ADDRESS] з 06.08.1987 року по день смерті чоловіка. Як зазначає заявниця, з часу її виходу на пенсію, вона перебувала на утриманні чоловіка, оскільки його пенсія була суттєво більшою. Після смерті чоловіка заявниця звернулася із заявою про призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника, проте було відмовлено в цьому так як відсутні відомості про те, що вона з чоловіком проживали однією сім`єю за однією адресою та перебувала на його утриманні, а тому заявниця не може підтвердити факт, що була на утриманні чоловіка. Заявниця в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду із заявою про слухання справи в її відсутність та просила її задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання представника не направила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання заяви, пояснення на заяву не надійшли. Тому суд ухвалив про подальший розгляд заяви у відсутність сторін, які не з`явились в судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 30.04.1977 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] . 05.11.1998 року було зареєстровано розірвання шлюбу. Проте 12.03.2010 року між [PERSON] та [PERSON] був повторно зареєстрований шлюб. [PERSON] перебуває на пенсійному обліку з 01.01.2006 року та отримує пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". В 2015 році [PERSON] отримувала пенсію в розмірі 1 192,59 грн. - 1 317,59 грн.; в 2016 році - 1 317,59 грн. - 1 490,59 грн.; в 2017 році - 1 490,59 грн. - 2062,16 грн. Суду не надано доказів на підтвердження отримання доходів чи пенсійного забезпечення [PERSON] та їх розмірів, а тому суд позбавлений встановити, що заявниця перебувала на утриманні її померлого чоловіка. Квартира [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності від 17.08.2017 року належала на праві власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. [PERSON] з 06.08.1987 року по 10.03.2015 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а з 10.03.2015 року за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 06.08.1987 року по день смерті. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. В лютому 2018 року [PERSON] звернулась до Центрального об`єднаного управління пенсійного фонду України в м.Києві із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника та на її заяву повідомлено, що відсутні документи на підтвердження перебування членів сім`ї на утриманні померлого годувальника, а тому підстави для переведення на інший вид пенсії на даний час відсутні. Крім того заявниця не була зареєстрована на момент смерті годувальника на одній житловій площі. Заявниця в заяві зазначила, що в силу життєвих обставин вона та її померлий чоловік були зареєстровані за різними адресами, проте постійно проживали разом, вели спільне господарство та в зв`язку з тим, що в чоловіка була пенсія більшого розміру, вона перебувала на його утриманні. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] отримувала пенсійне забезпечення з квітня 2015 року по вересень 2017 року за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку із втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Отже, в судовому засіданні доведено факт, що [PERSON] та [PERSON] проживали за адресою [ADDRESS] з 10.03.2015 року по день смерті [PERSON] . В той же час суду не надано доказів, що [PERSON] перебувала на утриманні [PERSON] , тому суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial