Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

09.09.2019 року позивач звернулася до суду з даним позовом та просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі Ѕ частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 09.09.2019 року та до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. На даний час на розгляді в Новоград-Волинському міськрайонному суді перебуває справа про розірвання шлюбу. У шлюбі мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідач проживає окремо та матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Працездатний, являється військовослужбовцем Збройних Сил України, має стабільний заробіток, розмір якого позивачу невідомий. Діти повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач інших утриманців не має. З метою захисту майнових прав змушена звернутись до суду. В судове засідання позивач не з`явилася. В заяві просила справу розглянути без її участі, наполягала на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не з`явився також. В заяві просив справу розглядати без його присутності. Направив до суду відзив згідно якого, позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісячно. Також просить звільнити його від сплати судового збору, оскільки він являється учасником бойових дій. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, судом встановлено наступне. Сторони з серпня 2000 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від 12.09.2019 року №285/2886/19 шлюб між сторонами розірвано. Відповідач є батьком неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які згідно довідки, виданої ОСББ «Чайка» від 03.09.2019 року, проживають разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно вимог ст. 180 СК України [PERSON] як батько, зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно роз`яснень Пленуму ВСУ України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частинами 2, 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Адаптуючи названі міжнародні норми до законодавства України, в Конституції України та ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 141 СК України та зазначеної Конвенції з прав дитини, батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини, не залежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів своєї дитини. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а за відсутності такої домовленості - судом. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Положеннями ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та обмежено мінімальний розмір аліментів та встановлено, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так як відповідач має регулярний, стабільний дохід, офіційне місце роботи, відповідно до вимог ст. 183 СК України позивач визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дітей. ЗУ «Про державний бюджет України» встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей до шести років з 01.01.2019 року - 1626 грн., з 01.07.2019 року 1699грн., з 01.12.2019 року 1779 грн.; для дітей віком від шести до вісімнадцяти років з 01.01.2019 року 2027 грн., з 01.07.2019 року 2118 грн., з 01.12.2019 року 2218 грн. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. При постановленні рішення суд зважає на ту обставину, що відповідач є здоровим, працездатним, отримує регулярний дохід, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини щомісячно, а тому має можливість утримувати своїх неповнолітніх дітей. Виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів дитини, враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, вимоги закону щодо мінімального рекомендованого розміру аліментів, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог. Одночасно позивач, всупереч вимог ст. 81 ЦПК України, не надала доказів, що відповідач має можливість сплачувати щомісячно на утримання дітей аліменти в розмірі 1/2 частини всіх доходів щомісячно, тому суд вважає доцільним визначити стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу. Відтак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до положень ст.191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 09.09.2019 року. За положеннями ст. 430 ЦПК України рішення в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Щодо клопотання відповідача у відзиві про звільнення його від оплати судового збору, так як він користується пільгами, визначеними для учасників бойових дій, суд зазначає наступне. Згідно п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» визначено, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору лише у справах пов`язаних з порушенням їхніх прав, однак у даному випадку розглядається справа щодо порушення прав неповнолітніх дітей, тому суд не вбачає підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору. Відтак відповідно до вимог статті 141 ЦПК України суд стягує судовий збір у розмірі 768,40 грн. з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: partial