Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

10 червня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та Чернігівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, в якому просила визнати [PERSON] батьком дитини - [PERSON], [INFO]; зобов'язати Чернігівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області внести зміни до актового запису №864 від 17 квітня 2015 року про народження [PERSON], вказавши батьком дитини [PERSON] та видати нове свідоцтво про народження; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.06.2015 року та до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення [PERSON], [INFO], трьох років. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані тим, що з відповідачем [PERSON] вона знайома з січня 2013 року, з 20 травня 2014 року до середини вересня 2014року між ними були інтимні стосунки, від яких [INFO] у неї народився син - [PERSON]. [PERSON] є його батьком, однак відмовився подати в органи РАЦСу заяву про реєстрацію батьківства, у зв'язку з чим [PERSON] вимушена була звернутися до суду позовом. Оскаржуваним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 серпня 2016 р. позов [PERSON] задоволено: - визнано [PERSON], [INFO], батьком дитини - [PERSON], [INFO]; - зобов'язано Чернігівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області внести зміни до актового запису №864 від 17 квітня 2015 р. про народження [PERSON], вказавши батьком дитини [PERSON], [INFO], та видати нове свідоцтво про народження; - стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця с. Жадове Семенівського району, на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.06.2015 року та до досягнення дитиною повноліття; - стягнуто на утримання [PERSON] аліменти в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення [PERSON], [INFO], трьох років; - стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн. та 243 грн. 60 коп. у відшкодування сплаченого судового збору, а всього 2243 грн. 60 коп.; - стягнуто з [PERSON] 551 грн. 20 коп. судового збору на користь держави; - рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернуто до негайного виконання. Задовольняючи позов [PERSON] в повному обсязі, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту батьківства [PERSON] по відношенню до дитини - [PERSON], а враховуючи те, що відповідач є працездатним та може надавати матеріальну допомогу на утримання свого малолітнього сина в розмірі, зазначеному позивачем, позивач має право на стягнення з відповідача на свою користь аліментів на утримання дитини до її повноліття, а також на утримання від нього до досягнення дитиною трирічного віку. В апеляційній скарзі [PERSON] просить рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 серпня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] відмовити повністю. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що [PERSON] вважає оскаржуване судове рішення несправедливим, незаконним, суперечливим та необґрунтованим. Зазначає, що суд суперечливо та однобічно поставився до вирішення справи, прийняв до уваги нічим не обґрунтовані пояснення [PERSON], не надавши їм ніякої оцінки, а йому не надав можливості надати свої додаткові докази та їх обґрунтування, а надані його представником доводи до уваги не прийняв, не вказавши причини їх неприйняття. Крім того, на думку [PERSON], суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, а ті обставини, які суд вважав встановленими, доведені належним чином не були. До того ж, при ухваленні оскаржуваного рішення суд неправильно застосував норми матеріального права. Зазначає, що посилання суду у рішенні на показання свідків, які нібито підтвердили факт його близьких стосунків з позивачкою, ніяким чином не підтверджує його батьківство. Суд не з'ясував у свідків про наявність близьких стосунків позивачки з іншими чоловіками. Також суд не з'ясував матеріальне становище позивачки, джерело надходження їй коштів, за які вона наймає няню для дитини, регулярно їздить за кордон на відпочинок, придбаває дорогий одяг та прикраси. Проте, не з'ясувавши цих обставин, суд вирішив стягнути з нього аліменти у тому розмірі, який просила позивачка, не дотримавшись вимог ст. 182 СК України. Також [PERSON] не погоджується з висновками експертизи про визнання його батьком, оскільки при відборі зразків крові для ДНК-аналізу були порушені вимоги відповідної інструкції - Методичних рекомендацій „Використання ДНК - аналізу у судово-медичних експертизах речових доказів та експертизах спірного батьківства (материнства, підміни дітей)", що могло вплинути на правильність висновку експерта. В зв'язку з цим [PERSON] в апеляційній скарзі ставить питання про проведення повторної судово-біологічної (генетичної) експертизи з дотриманням вимог „Методичних рекомендацій…" щодо відбору зразків для ДНК-аналізу. Крім того, [PERSON] не погоджується з розміром стягнутих з нього аліментів на утримання дитини - [PERSON]. Зазначає, що згідно рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 22.05.2013 року, він сплачує аліменти на першу дитину в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, що наразі становить 2797,77 грн. на місяць.

Outcome: partial