Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Банк Форвард», в якій, з урахуванням уточнень, просить визнати недійсним договір №200187868 від 15.02.2019 року, укладений між [PERSON] та Акціонерним товариством «Банк Форвард», визнати недійсною з моменту укладення договору умову оферти № 200187868, укладеної 15.02.2019 [PERSON] , якою передбачено здійснення позичальником плати за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та розмірах, визначених згідно з графіком щомісячних платежів за кредитним договором, визначеної в п. 4 паспорту споживчого кредиту як щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3,00 %, яка нараховується щомісячно на загальну суму кредиту на день видачі, зобов`язати Акціонерне товариство «Банк Форвард» здійснити перерахунок здійснених з часу укладення договору про споживчий кредит № 200187868 від 15.02.2019 [PERSON] платежів, зарахувавши комісію у рахунок інших обов`язкових платежів за кредитним договором,стягнути з відповідача на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 10000 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15.02.2019 року нею було підписано договір підряду з ФОП [PERSON] . Так як у позивача були відсутні кошти, їй було запропоновано укласти договір споживчого кредиту з відповідачем, мотивуючи це тим, що відповідач надає кредити під низькі відсотки. 15.02.2019 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «Банк Форвард» укладено договір споживчого кредиту №200187868. Предметом Договору було отримання коштів у кредит на суму 25500 гривень. Згідно умов кредитування, строк кредитування становить 36 місяців, процентна ставка становить 0,01% річних. Такі умови позивачу запропоновані та повідомлено, що інших додаткових витрат не заплановано. Згідно відомостей, які містяться в підпункті 1 пункту 4 паспорті споживчого кредиту платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладання договору, а саме щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості 3.00% нараховується щомісячно на загальну суму кредиту на день видачі. Про зазначене позивачу не було повідомлено жодним чином. Також позивач зазначає, що договір є укладеним з моменту акцептування відповідачем оферти №200187868, яка і містить в собі всі умови договору, тобто жодного договору про споживчій кредит не було укладено. Також в укладеній оферті у блоці 2 та 3 не йдеться про встановлення права регулярного нарахування щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Вважає, що сплата щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості є незаконною. 11.08.2019 представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача вважає позовну заяву необґрунтованою, оскільки 15.02.2019 р. банк отримав від позивача пропозицію, яка викладена в оферті про укладення кредитного договору. В зазначеній оферті позивач погоджувався з тим, що акцептом оферти про укладення такого договору будуть дії банку по зарахуванню кредитних коштів на рахунок та їх подальшому безготівковому переказу з рахунку згідно з дорученням, викладеними в заяві (оферті), здійсненні в межах строку для відповіді, тобто протягом тридцяти календарних днів з дати оферти. Банк в межах строку для акцепту оферти, згідно з дорученнями клієнта, викладеними в заяві (оферті) здійснив дії по списанню з рахунку та зарахуванню на користь організації та страхової компанії грошові кошти за рахунок кредиту в розмірі вказаному в заяві (оферті), а отже банк здійснив акцепт оферти клієнта відповідно до вимог Цивільного кодексу України, що відповідно до ч.2 ст. 638 ЦК України, є укладенням договору. В заяві (оферті) зазначається про розуміння клієнта і його погодження з тим, що складовою та невід`ємною частиною договору про картку є умови по карткам, діючі тарифи по карткам клієнт отримує у день отримання картки, а також діючі тарифи та умови по карткам, розміщені на офіційному сайті банку в мережі інтернет, з якими клієнт може у будь-який час ознайомитись. Представник позивача пояснив, що на сьогоднішній день діють умови по карткам, затверджені 25.04.2019 р., змінені за погодженням сторін у відповідності до п.п. 2.11.-2.18. умов по карткам, затверджених 09.01.2019 р., що діяли на момент укладення договору про картку. Відповідно до заяви (оферти) клієнт з умовами по карткам та тарифами ознайомлений, повністю згоден їх зміст розуміє, та їх положень зобов`язується неухильно дотримуватись. Відповідно до п. 5 заяви (оферти), клієнт запропонував укласти договір про картку на умовах викладених в заяві (оферті), умовах по карткам, та відповідно до п. 5 заяви (оферти), клієнт підтвердив, що з умовами по карткам та тарифами ознайомлений, повністю згоден, їх зміст розуміє, та їх положень зобов`язується неухильно дотримуватись. Щодо позовних вимог в частині стягнення маральної шкоди зазначив, що позивач не обгрунтовує та не надає розрахунки витребуваної ним суми стягнення. 20.08.2019 позивачем надано додаткові пояснення з викладенням правових висновків Верховного суду в підтвердження позиції за позовними вимогами. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03.05.2019 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. У вказаний в ухвалі строк позивач усунув зазначені в ухвалі недоліки. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15.05.2019 провадження у справі відкрито. Суд вирішив проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22.07.2019 підготовче провадження у справі закрито. Призначено справу до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явилась, повідомлялась своєчасно і належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, у відзиві на позовну заяву просив розглядати справу без його участі. Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Відповідно до заяви № 200187868, яка подана позивачем до банку 15.02.2019 р. (оферта), клієнт виклав в ній пропозицію на умовах, викладених в заяві (оферті), умовах надання та обслуговування кредитів АТ «Банк Форвард» укласти з ним кредитний договір, в межах якого: (І)відкрити йому рахунок у валюті гривні, що буде використовуватись для надання повернення та обліку кредитних коштів за кредитним договором, (2) надати йому кредит в сумі, визначеній в заяві (оферті), (3) списати з рахунку на користь банку суму разової комісії за переказ коштів зазначену в графі «Разова комісія» Розділу «Кредитний договір» ІБ; (4) в безготівковому порядку списати з рахунку та зарахувати на користь організації, вказаної в заяві (оферті), суму грошових коштів в розмірі наданого кредиту на товари, (5) у випадку, якщо в графі «Активувати послугу» розділу «SMS-сервіс за кредитним договором» вказано «Так», активувати клієнту послугу «SMS-сервіс за кредитним договором», при цьому клієнт підтверджує підписанням заяви (оферти) він ознайомлений, розуміє і згоден з умовами надання виписки по рахунку клієнта у вигляді текстових повідомлень за допомогою послуги «SMS-сервіс» банку, що є невід`ємною частиною умов по кредитам, в тому числі, що за надання послуги «SMS-сервіс» банк має право щомісячно стягувати з клієнта в рамках кредитного договору плату в розмірі 35 грн. Предметом оферти було отримання позивачем коштів у кредит на суму 25500 гривень, на строк 36 місяців, процентна ставка становить 0.01% річних, що відображено в паспорті споживчого кредиту додаток до договору №200187868. Згідно з підпунктом 1 пункту 4 паспорту споживчого кредиту платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладення договору, зокрема, щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості 3.00% нараховується щомісячно на загальну суму кредиту на день видачі. Відповідно до п. 5. Заяви (оферти), клієнт підтвердив, що складовою та невід`ємною частиною кредитного договору є оферта, Паспорт споживчого кредиту, Умови по кредитам, що розміщенні банком в місці, де оформлено заяву (оферту), в мережі інтернет на сайті Банку http://www.forward-bank.com, підрозділах банку, та з якими клієнт ознайомлений, повністю згоден, примірники яких має, розуміє їх зміст та зобов`язується неухильно дотримуватись їх положень. Відповідно до п.5 Заяви (оферти), клієнт погодився з тим, що: -інформація про номер відкритого рахунку картки та розмір встановленого клієнту ліміту буде доведена до клієнта в порядку, визначеному умовами по карткам, при цьому, розмір ліміту кредитування по картці буде визначений банком самостійно, на підставі відомостей, повідомлених клієнтом банку; -строк дії кредитної лінії під операції з карткою буде відповідати строку дії договору про картку (якщо інше не буде обумовлено в Умовах по Карткам); -активація та використання клієнтом картки буде здійснюватися у відповідності з заявою (офертою), а також умовами та тарифами, що будуть діяти в банку на момент активації; -з моменту укладення договору про картку, клієнт зобов`язується в порядку та терміни, обумовлені умовами по карткам, сплачувати банку комісійні винагороди та інші платежі відповідно діючим в банку тарифам, а у випадку отримання кредиту в рамках договору про картку. зобов`язувався погасити такий кредит відповідно до умов по карткам, а також сплатити банку проценти за користування таким кредитом та інші платежі, передбачені діючими в банку тарифами. Порядок передачі картки клієнту передбачений в п. 2.5. умов по карткам, а саме: -картка може бути передана клієнту способом, узгодженим банком із клієнтом або картка може бути передана клієнту шляхом направлення її листом, що містить картку, за зазначеною клієнтом адресою, або передана іншим способом, узгодженим банком із клієнтом; -ПІН (персональний ідентифікаційний номер, відомий лише Клієнту, для здійснення операцій за допомогою картки) повідомляється банком клієнту при зверненні клієнта в банк по телефону довідково - інформаційного центру банку (за умови правильного повідомлення клієнтом кодів доступу). Для початку здійснення клієнтом видаткових операцій з використанням картки клієнт звертається в банк для проведення активації отриманої картки одним зі способів, зазначених у п. 2.9. умов по карткам: активація здійснюється при зверненні клієнта в банк особисто (за умови пред`явлення клієнтом документа, що засвідчує особу); активація здійснюється при зверненні клієнта по телефону довідково-інформаційного центру банку (за умови правильного повідомлення клієнтом кодів доступу). Клієнт зобов`язався, відповідно до п. 5 Заяви (оферти), у разі встановлення йому банком ліміту за договором про картку та використання кредитних коштів для власних потреб, повернути отриманий кредит, сплатити проценти за користування кредитом, банківську комісію та виконати свої зобов`язання згідно з договором про картку в повному обсязі, згідно норм ч. 2 ст. 1069 ЦК України. Згідно з п. 4.2. умов по карткам, кредит надається банком клієнту у випадку нестачі грошових коштів на рахунку картки для здійснення видаткових операцій з використанням картки, оплати клієнтом банку нарахованих плат, комісій і процентів за користування кредитом та іншими платежами відповідно до договору про картку, за винятком комісій, видатків і платежів, відносно яких встановлений інший порядок стягнення. Кредит вважається наданим банком, п. 4.3. умов по карткам, від дня відображення сум операцій, вказаних у п. 4.1. умов по карткам і здійснюваних (повністю або частково) за рахунок кредиту, на рахункукКартки. За користування кредитом клієнт сплачує банку проценти, що нараховуються банком на суму кредиту відповідно до тарифів. Проценти по кредиту нараховуються банком і належать до сплати клієнтом по ставці, вказаній в тарифах. Норми умов по карткам визначають порядок надання та обслуговування карток та регулюють відносини, що виникають у зв`язку із цим між клієнтом і банком, у тому числі, з питань надання банком кредиту на умовах і в порядку, установлених договором про картку, згідно з п. 2.1. умов по карткам. Банк встановлює клієнту ліміт, при цьому, до моменту активації картки ліміт дорівнює нулю, а при активації картки банк інформує клієнта про розмір ліміту, що буде йому встановлений на розсуд банку в межах суми, обумовленої в заяві (оферті), або в момент активації, при цьому ліміт стає доступний клієнту для використання не пізніше дня, що є наступним за днем активації, або в момент здійснення першої видаткової операції, що підтверджують здійснення клієнтом такої видаткової операції, п. 2.7. умов по карткам. Номер рахунку картки, розмір встановленого банком ліміту, а також зміни розміру ліміту, у випадку зміни ліміту в порядку, передбаченому в п. 8.12 і 8.13 умов по карткам, вказуються банком у рахунках-виписках, що направлялися на адресу клієнта щомісяця, відповідно до п. 1.10., 2.4., 2.7.2. умов по карткам. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (частина перша статті 215 ЦК України). Згідно з частинами першою третьою, п`ятою, шостою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Згідно зі статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування". Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент укладення спірного договору) нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Згідно з частинами першою та другою статті 18 вказаного Закону, продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Відповідно до статті 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Частинами п`ятою та сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення. Відповідно до пункту 11 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Оскільки кредитні кошти отримані позивачем для власних потреб, укладений між сторонами кредитний договір є споживчим. Згідно з частиною сьомою статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», інформація, наведена у паспорті споживчого кредиту, викладається шрифтом одного розміру і типу та в одному форматі друку. За бажанням споживача зазначена інформація може бути надана йому на належному йому електронному носії інформації або електронною поштою. Забороняється у будь-який спосіб ускладнювати прочитання споживачем такої інформації, у тому числі шляхом її друкування шрифтом меншого розміру, ніж основний текст, злиття кольору шрифту з кольором фону тощо. Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, і виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як обслуговування кредитної заборгованості не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки обслуговування кредитної заборгованості у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що умови спірного договору щодо встановлення щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3 % від суми кредиту на день видачі, що фактично дорівнює 36 % річних, при тому, що процентна ставка за кредитом складає усього 0,01 % річних, є несправедливими, у зв`язку з чим суперечать положенням частин першої та другої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019, справа № 342/180/17, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Суд зазначає, що всупереч вимогам частини 7 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» зміст паспорту споживчого кредиту (додаток до договору № 200187868 від 15.02.2019) викладено занадто дрібним шрифтом, що у поєднанні з юридичною необізнаністю позивача об`єктивно ускладнило сприйняття нею змісту паспорту споживчого кредиту, зокрема, положення про стягнення щомісячної комісії у сумі 3 % від суми кредиту за обслуговування кредитної заборгованості. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що положення спірного договору щодо встановлення щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3 % від суми кредиту є несправедливими і підлягають визнанню недійсними. Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 27.12.2018 у справі № 695/3474/17 та постанові від 20.02.2019 у справі № 666/4957/15-ц. Водночас позивачем не надано належних і допустимих доказів і не обгрунтовано відповідним чином наявності підстав для визнання недійсним спірного кредитного договору в цілому, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в частині визнання недійсною умови договору щодо встановлення щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості у сумі 3 % від суми кредиту та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок, зарахувавши сплачену позивачем комісію у рахунок інших обов`язкових платежів за кредитом. Відповідно до ч. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У Постанові Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», зазначається, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди суд повинен зокрема з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору, а отже згадані обставини підлягають доведенню позивачем. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 р. № 4, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її' заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Проте позивачем не надано суду жодного доказу, яким обґрунтовується втрати нематеріального характеру, з якими цивільне законодавство пов`язує виникнення права на відшкодування моральної шкоди, та які просить відшкодувати позивач, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. На підставі викладеного і

Outcome: partial