Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання [PERSON]" про визнання рішення комісії з трудових спорів № 7 від 27.06.2018 року таким, що суперечить чинному законодавству, його скасування, визнання неправомірним наказу № 360 від 18.05.2018 року про застосування дисциплінарного стягнення та його скасування. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16.07.2018 року у даній справі відкрито провадження та призначено її до розгляду. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач працює у ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання [PERSON]» на посаді діловод планово-технічного бюро цеха захисних покриттів та ремонту. 28.03.2018 року в цеху захисних покриттів та ремонту була проведена позачергова інвентаризація, на підставі анонімного повідомлення про нібито наявні неврахованих ТМЦ (у вигляді підкранового шляху, як основного засобу). За результатами проведеної 28.03.2018 року з ініціативи департаменту з режиму та безпеки позапланової вибіркової інвентаризації основних засобів станом на 01.03.2018 року був складений акт. У результаті перевірки департаментом з режиму та безпеки було виявлено лишки у вигляді 219м/п рейок марки Р-50, начебто придатних до подальшої експлуатації (підкранових шлях та демонтований, та списаний козловий кран в 2015 році як основний засіб). Хоча комісії були надані всі документи: протокол інвентаризаційної комісії, бухгалтерська відомість основних засобів цеху, що підлягають інвентаризації, наказ про списання козлового крана та підкранового шляху, акт списання основних засобів (козлового крана та підкранового шляху), прибутковий ордер здачі металобрухту на майданчик металобрухту, але чомусь це не було взято до уваги. Раніше, 29.09.2017 року, згідно з наказом № 971 «Про організацію проведення річної інвентаризації» позивач була членом робочої комісії інвентаризації основних засобів. В ході проведення інвентаризації недоліків і надлишків виявлено не було. В наданій бухгалтерією підприємства інвентаризаційної відомості основних засобів для проведення інвентаризації не числиться, як основний засіб підкранових шлях. Відповідно до наказу голови Правління № 360 від 18.05.2018 року на позивача накладне дисциплінарне стягнення у вигляді зменшення розміру матеріального заохочення за квітень 2018 року на 50 відсотків. З наказом позивач не погоджується, оскільки у ньому не вказані обставини, за яких вчинено проступок, підстави накладення на позивача дисциплінарного стягнення та не зазначені правові норми законодавства України або наказів та розпоряджень, які були порушені позивачем. Вона не вчиняла жодних дисциплінарних проступків, не порушувала трудової дисципліни та належним чином і в повному об'ємі виконувала всі свої посадові обов'язки, визначені посадовою інструкцією. Крім того, позивач обрана членом Профспілкового комітету профспілкової організації ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання [PERSON]». Голова Правління не звертався до профспілки з поданням про надання згоди притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та порушив порядок його застосування, не зажадавши від позивача письмового пояснення. 19.06.2018 року позивач звернулася до комісії із трудових спорів підприємства з заявою про визнання наказу №360 від 18.05.2018 року про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді зменшення розміру матеріального заохочення за квітень 2018 року на 50 відсотків неправомірним та просила його скасувати. Комісія із трудових спорів, розглянувши заяву, своїм рішенням №7 від 27.06.2018 року відмовила в задоволенні її вимог, без викладення мотивів відмови. Виписки з протоколу засідання комісії позивачу надано не було. З вказаним рішенням позивач також не погоджується. Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду. Представник відповідача надала до суду письмовий відзив, в якому зазначено, що на підставі наказу № 360 від 18.05.2018 року зменшувався розмір матеріального заохочення за квітень 2018 року на 50% 8 членам робочої інвентаризаційної комісії цеху захисту покриттів та ремонту, в тому числі і [PERSON], за порушення ними при проведенні річної інвентаризації основних засобів п. 5 р. 1 «Положення про інвентаризацію активів та зобов'язань», що передбачає встановлення надлишків, або недостачі активів шляхом зіставлення фактичної їх наявності з даними бухгалтерського обліку. Всупереч зазначеної норми, вказаною комісією не був встановлений та не відображений у Протоколі та Інвентаризаційному опису надлишок активів, а саме списаних у 2015 року підкранових шляхів, що підлягали демонтажу. Відповідно до ст. 147 КЗпП України видами дисциплінарного стягнення є догана та звільнення, але на позивача вказаним наказом, догану не накладали і з роботи не звільняли, а тому ствердження, що її притягали до дисциплінарної відповідальності немає ніяких законних підстав. У звязку з тим, що позивач до дисциплінарної відповідальності не притягалася, то при виданні наказу №360 від 18.05.2018 року, підстав для отримання письмового пояснення та згоди профспілкового органу у відповідача не було. Пунктом 5.10 Колективного договору ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання [PERSON]» матеріальне та моральне заохочення робітників застосовується за досягнення в труді відповідно до діючих на підприємстві Вимог, Положень, Заходів морального та матеріального стимулювання, додатку №5 до Колективного договору. На теперішній час фінансування на преміювання робітників зменшено, а службові обов'язки, які виконує діловод планово-технічного бюро цеху захисту покриттів та ремонту, за умов вказаних положень, не надають підстави керівникові для щомісячного преміювання [PERSON], то зазначена працівниця була премійована з «Фонду керівника» та «За досягнення в роботі» лише один раз у поточному році у січні місяці. Більш до списків на преміювання позивача керівником структурного підрозділу не вносилася і відповідні премії їй не нараховувалися, що підтверджується розрахунковими листами з січня по травень 2018 року. Таким чином, оскільки при розподілі премії начальник цеху захисту покриттів та ремонту до списків на преміювання у квітні 2018 року [PERSON] не включав, то і позбавлення її цієї премії повністю або частково відбутися не могло. Позивач є членом робочої інвентаризаційної комісії цеху, яка при проведенні річної інвентаризації основних засобів, допустила порушення «Положення про інвентаризацію активів та зобов'язань» та не встановила надлишок активів - списаних у 2015 року підкранових шляхів, що підлягали демонтажу, а також не відобразила надлишок у Протоколі та Інвентаризаційному опису. Наказ № 360 від 18.05.2018 року стосувався безпосередньо порушення, вчиненого усіма членами інвентаризаційної комісії, тому в ньому також згадувалася і прізвище позивача, але фактично ніякі міри покарання до неї застосовані не були. Разом з тим, п. 11.3 розділу «Гарантії діяльності профспілкової організації» Колективного договору ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання [PERSON]» передбачено, що з метою морального та матеріального заохочення, профспілкових активістів один раз на рік - до 1 Травня заносити на стенд портрети кращих профспілкових активістів, з обов'язковою грошовою винагородою у розмірі прожиткового мінімуму. На підставі наказу № 318 від 25.04.2018 року позивачу була нарахована та виплачена премія в розмірі 1762 грн. Ніякого позбавлення, або зменшення вказаної премії не здійснювалося, що підтверджується розрахунковим листом про нарахування позивачу заробітної плати за квітень 2018 року. У звязку з тим, що ніякі міри покарання відповідачем до позивача застосовані не були, позовна заява є безпідставною. Позивач надала до суду відповідь на відзив, з якої вбачається, що наказ №306 від 18.05.2018 року, яким зменшено розмір матеріального заохочення за квітень 2018 року на 50 %, є дисциплінарним стягненням. Жодних конкретних причин для притягнення позивача до такого стягнення як зменшення розміру матеріального заохочення за квітень 2018 року на 50 % відповідач не надає. Позивачем до суду також надано доповнення до відповіді на відзив, в якому вказано, що Положення про преміювання за статтею «За досягнення в роботі» і про преміювання за статтею «Фонд керівника», на які посилається відповідач, не затверджені трудовим колективом в правилах внутрішнього трудового розпорядку, не є Додатком №5 до Колективного договору і не затверджені наказом по підприємству. З цими Положеннями взагалі не ознайомлені члени трудового колективу не тільки цеху, в якому позивач працює, а й підприємства в цілому. Про те, що на підприємстві діє такий вид преміювання, позивач дізналася після отримання примірника від відповідача. Хоча вона, як голова цехового комітету повинна погоджувати списки на преміювання, про це сказано в п. 7 Положення за статтею «За досягнення в роботі». Посада позивача є в штаті підприємства, вона самостійно виконує посадові обов'язки та її мої службові обов'язки, які жодним чином не помінялися, раніше давали підстави вносити її до списків на преміювання, а в квітні 2018 року керівник цеху начебто з підстав зменшення фінансування, позбавив позивача премії взагалі. Вона вважає, що керівник цеху саме на підставі наказу № 360 від 18.05.2018 року не включив її до списку на преміювання, що підтверджується розрахунковим листом за квітень 2018 року. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, посилаючись при цьому на доводи викладені у позові, та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог у частині скасування наказу Голови Правління Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання [PERSON]" № 360 від 18.05.2018 року в частині що стосується позивача та рішення комісії з трудових спорів Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання [PERSON]" № 7 від 27.06.2018 року. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи вбачається, що згідно протоколу профспілкового збору ЦЗПР №13 від 22.09.2017 року постановлено делегувати у склад профспілкового комітету ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання [PERSON]» [PERSON] - діловода цеху захисних покриттів та ремонту. У відповідності до виписки з протоколу засідання Профспілкового комітету Профспілкової організації ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання [PERSON]» № П-35-1 від 02.10.2017 року затверджено протокол № 13 засідання цехового комітету СРП від 22.09.2017 року щодо обрання члена Профспілкового комітету Профспілкової організації ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання [PERSON]». Визнати правомірним обрання членом Профспілкового комітету [PERSON] - діловода цеху захисних покриттів та ремонту. Згідно наказу Голови Правління ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання [PERSON]» № 360 від 18.05.2018 року за ініціативою ДРБ, 28.03.2018 року у цеху ЦЗПР була проведена позапланова вибіркова інвентаризація основних засобів станом на 01.03.2018 року, про що складений [PERSON]. За результатами роботи були виявлені надлишки у вигляді 219 м/п рейок марки Р-50 придатних до подальшої експлуатації (підкрановий шлях демонтованого і списаного у 2015 році козлового крану) вартістю 108,4 тис. грн. без ПДВ. Згідно п. 5 розділу 1 «Положення по інвентаризації активів і зобов'язань», затвердженого наказом №879 Міністерства юстиції України від 02.09.2014 року, однією з основних цілей проведення інвентаризації є встановлення надлишків або недостачі активів шляхом зіставлення фактичної їх наявності з даними бухгалтерського обліку. Протоколом засідання робочої інвентаризаційної комісії ЦЗПР від 26.10.2017 року, за підсумками проведення річної інвентаризації основних засобів, в складі: голова комісії - механік [PERSON]А; члени комісії: заступник начальника цеху [PERSON] (нині - начальник відділення відпуску напівфабрикатів і продукції цеху виробництва аміаку 1-А), начальник ділянки [PERSON], начальник ділянки [PERSON], старший комірник [PERSON], завідуюча господарством [PERSON], старший майстер [PERSON], діловод [PERSON], відповідальна особа: начальник цеху [PERSON], зафіксовано, що надлишків основних засобів виявлене не було. На підставі викладеного, наказано: 1) начальникові цеху захисних покриттів і ремонту [PERSON] вказати на недопущення подібних фактів надалі; 2) голові робочої інвентаризаційної комісії з проведення річної інвентаризації основних засобів ЦЗПР за 2017 року, механікові [PERSON], а також членам комісії - начальникові відділення відпустки напівфабрикатів і продукції цеху виробництва аміаку 1-А [PERSON], начальникові ділянки [PERSON], начальникові ділянки [PERSON], старшому комірникові [PERSON], завідувачці господарством [PERSON], старшому майстрові [PERSON], діловодові [PERSON] зменшити розмір матеріального заохочення за квітень 2018 року на 50%; 3) директорові Департаменту по інформаційних технологіях [PERSON] наказ розмістити на внутрішньому сайті підприємства. [PERSON] звернулася до комісії з трудових спорів ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання [PERSON]» з заявою про визнання незаконним застосування мір матеріального стягнення та просила скасувати п. 2 наказу № 360 від 18.05.2018 року в частині накладення на неї стягнення. Рішенням № 7 комісії з трудових спорів ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання [PERSON]» від 27.06.2018 року у задоволенні вимоги [PERSON] про скасування п. 2 наказу № 360 від 18.05.2018 року в частині її покарання відмовлено. Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до вимог ст. 140 КЗпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохочення за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов'язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу. За порушення трудової дисципліни, як встановлено у ст.147 КЗпП України, до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. З викладеного, а також з аналізу діючого трудового законодавства вбачається, що підставою для застосування дисциплінарного стягнення є дисциплінарний проступок, під яким розуміється протиправне, винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх обов'язків, що випливають із нормативно-правових та інших актів у сфері праці, колективного і трудового договорів. Необхідною умовою для накладення стягнення є вина працівника, наявність якої має бути обов'язково доведена роботодавцем. При вирішенні спору про виплату премій необхідно виходити з нормативно правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. Як вбачається з ч. 3 ст. 97 КЗпП України, власник встановлює конкретні розміри премій з урахуванням вимог колективного договору, зміст якого повинен відповідати законодавству та угодам. Законодавство не вимагає, щоб власник реалізовував свої повноваження збільшувати, зменшувати розміри премій, які виплачуються конкретним працівникам, повноваження повністю або частково позбавляти конкретного працівника премій обовязково за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації. Власник має право самостійно вирішувати ці питання, якщо інше не передбачено положенням про преміювання (колективним договором). На ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання [PERSON]» затверджені положення «Про преміювання за статтею «фонд керівника» та «Про преміювання за статтею «за досягнення в роботі». З наказу Голови Правління ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання [PERSON]» № 360 від 18.05.2018 року вбачається, що позивачу було зменшено матеріальне заохочення за квітень 2018 року на 50 %. П. 9 Положення «Про преміювання за статтею «за досягнення в роботі» передбачено, що наказом Голови Правління працівник може бути позбавлений премії повністю чи частково за порушення трудової та виробничої дисципліни за той розрахунковий період, в якому порушення було допущено. Аналізуючи викладене, вбачається, що зменшення матеріального заохочення премії можливе за наказом Голови Правління за наявності порушення трудової та виробничої дисципліни. Доказів на підтвердження наявності порушення трудової чи виробничої дисципліни відповідачем до суду не надано. Разом з тим, у наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов'язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Фактичні обставини, які стали підставою для застосування до позивача заходу дисциплінарного стягнення в наказі Голови Правління ПрАТ "Сєвєродонецьке об'єднання [PERSON]" № 360 від 18.05.2018 року відсутні. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 221 КЗпП України трудові спори розглядаються комісіями по трудових спорах. Враховуючи положення ст. ст. 224-227 КЗпП України, до компетенції комісії по трудових спорах відноситься виключно розгляд трудових спорів за заявами працівників по трудовим спорам, що виникають між працівниками та підприємствами, установами, організаціями в особі їх власників або уповноважених ними органів. І саме за заявами працівників комісія по трудовим спорам, розглянувши відповідний спір, приймає рішення. Статтею 228 КЗпП України встановлено, що у разі незгоди з рішенням комісії по трудових спорах працівник чи власник або уповноважений ним орган можуть оскаржити її рішення до суду. Це ж передбачено і п.1 ч.1 ст. 231 КЗпП України. При цьому, згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В даному випадку за захистом своїх порушених прав звернулася до суду [PERSON], а тому суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги\~ лише в частині визнання рішення № 7 від 27.06.2018 року таким, що суперечить законодавству, та скасувавши його, а також визнання неправомірним та скасування наказу Голови Правління ПрАТ "Сєвєродонецьке об'єднання [PERSON]" № 360 від 18.05.2018 року в частині застосування до [PERSON] дисциплінарного стягнення у вигляді зменшення розміру матеріального заохочення за квітень 2018 року на 50 відсотків. На підставі викладеного,

Outcome: partial