Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивувала таким. Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти у розмірі ј частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 січня 2013 року і до повноліття дитини. Вказане рішення суду відповідачем не виконується належним чином, оскільки відповідач сплачує аліменти нерегулярно. Згідно з довідкою Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області заборгованість відповідача по аліментам станом на 31 грудня 2017 року за період травень-грудень 2017 року становить 9 488,77грн. Посилаючись на ст. 196 СК України, позивач просить стягнути з відповідача пеню з червня 2017 року по 17 січня 2018 року у розмірі 9 159,13грн. Позивач в судовому позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову; зазначив, що він передав позивачу майно в постійне користування в рахунок сплати аліментів на утримання доньки. Дослідивши письмові докази у матеріалах справи, заслухавши пояснення сторін, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 12 даного Закону передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відстотків заборгованості. Суд встановив, що рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 18 лютого 2013 року з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], мешканця [INFO], стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 січня 2013 року і до повноліття дитини. Згідно з актом депутата Снігурівської міської ради Миколаївської області від 09 січня 2018 року, позивач разом з дитиною проживає в [INFO] (а.с.6). Відповідно до довідки Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області заборгованість відповідача по аліментам станом на 31 грудня 2017 року за період травень-грудень 2017 року становить 9 488,77грн. (а.с.5). Сімейним законодавством України передбачено призначення і виплату аліментів проводити шомісячно, тому за правилами ст. 196 СК України нарахування пені проводиться не на всю суму заборгованості, а лише на суму несплачених аліментів за той місяць, в якому стягнення аліментів не відбулося. Визначаючи розмір неустойки, яка підлягає стягненню з відповідача, суд враховує Правову позицію Верховного Суду України у справі N 6- 94цс15 від 01 липня 2015 року, яка є обов'язковою до застосування, та відповідно до якої, за правовою природою пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України, пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів, а сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачували. Тобто, неустойка (пеня) рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Таким чином за період з 28.05.2017 року по 31.12.2017 року загальна сума пені за несвоєчасну сплату відповідачем аліментів становить 2857,84 грн. виходячи з такого розрахунку: - з 28.05.2017 р. по 31.05.2017 р. заборгованість по аліментах 163,52 грн. х пеня 1 % - 1,64 грн. х кількість днів 4 = сума пені 6,54 грн.; - з 01.06.2017 р. по 30.06.2017 р. заборгованість по аліментах 1267,25 грн. х пеня 1 % - 12,67 грн. х кількість днів 30= сума пені 380,18 грн.; - з 01.07. 2017 р. по 31.07.2017 р. заборгованість по аліментах 1343,00 грн. х пеня 1 % - 13,43 грн. х кількість днів 31= сума пені 416,33 грн.; - з 01.08.2017 р. по 31.08. 2017 р. заборгованість по аліментах 1343.00 грн. х пеня 1 % - 13,43 грн. х кількість днів 31= сума пені 416,33 грн.; - з 01.09.2017 р. по 30.09.2017 р. заборгованість по аліментах 1343,00 грн. х пеня 1 % - 13,43 грн. х кількість днів 30= сума пені 402,90 грн.; - з 01.10.2017 р. по 31.10. 2017 р. заборгованість по аліментах 1343,00 грн. х пеня 1 % - 13,43 грн. х кількість днів 31= сума пені 416,33 грн.; - з 01.11.2017 р. по 30.11.2017 р. заборгованість по аліментах 1343,00 грн. х пеня 1 % - 13,43 грн. х кількість днів 30= сума пені 402,90 грн.; - з 01.12.2017 р. по 31.12.2017 р. заборгованість по аліментах 1343,00 грн. х пеня 1 % - 13,43 грн. х кількість днів 31= сума пені 402,90 грн.; Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судом окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 22 роз'яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час судового розгляду відповідач не довів, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками; крім того, з наданих суду доказів не вбачається, що матеріальний та сімейний стан відповідача, як платника аліментів, є таким, що дає підстави для зменшення судом розміру неустойки. Твердження відповідача, що він передав позивачу майно в постійне користування в рахунок сплати аліментів на утримання доньки, не підтверджено належними та допустимими доказами. Ураховуючи викладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено на 31,20 % (9159,13 грн. сума, яка заявлена до стягнення позивачем, 2857,84 грн. сума, яка підлягає до стягнення з відповідача), з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 219,90 грн.

Outcome: partial