Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

26 жовтня 2020 року позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 2 000 грн. починаючи стягнення з дати подання позову і до закінчення навчання. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що відповідач є її батьком, 12 вересня 2018 року шлюб між її батьками був розірваний. Наразі позивачка є студенткою третього курсу Старобільського гуманітарно-педагогічного коледжу Луганського національного університету імені Тараса Шевченка за спеціальністю «Початкова освіта». Позивачка навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, про неї піклується та допомагає її мати, в якої є ще одна донька, яка є інвалідом з дитинства III групи та потребує допомоги. Позивач сплачує за проживання в гуртожитку по 392 грн. щомісяця. Відповідач працює та одержує заробітну плату, тому має змогу її утримувати. Позивач просить при ухваленні рішення врахувати, що навчається на денному відділенні, знаходиться на утриманні матері та потребує допомоги, а також те, що відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, зобов`язаний та має можливість її утримувати. Ухвалою судді Лисичанського міського суду Луганської області від 17 листопада 2020 року справу прийнято до провадження, відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Вказану ухвалу направлено всім учасникам судового провадження. Відповідач отримав дану ухвалу 15 грудня 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.17). 17 грудня 2020 року від відповідача надійшов відзив, копію якого відповідач направив позивачу, що підтверджується квитанцією ПАТ «Укрпошта» від 17 грудня 2020 року. У відзиві відповідач зазначає, що після розірвання шлюбу з матір`ю позивача він залишився без житла, та наразі орендує квартиру в м. Лисичанську. Доводи позивача про його роботу в ЗС України є недостовірними. Він перебуває на обліку в Лисичанському міському центрі зайнятості та отримує допомогу, середній розмір якої за шість місяців 2020 року становить 6 600,38 грн. Дочка навчається на бюджетній формі, повинна добре навчатись та отримувати стипендію, разом з тим, до позову не додано доказів сплати за проживання в гуртожитку. Відповідач просив задовольнити позов частково та погодився сплачувати аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму працездатної особи до закінчення дочкою навчання - 30 червня 2022 року . Сторони про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв та(або) клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи з викликом сторін від учасників не надходило. Позивач 18 грудня 2020 року та 08 лютого 2021 року через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , народилась [INFO] у с. Проїждже, Старобільському районі, Луганської області у свідоцтві про народження серії [NUMBER] її батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 5). З копії рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 12 вересня 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 6). На даний час [PERSON] являється повнолітньою та відповідно до довідки № 122 від 12 жовтня 2020 року є студенткою третього року денної бюджетної форми навчання Старобільського гуманітарно-педагогічного коледжу Луганського національного університету імені Тараса Шевченка. Термін навчання з 01 вересня 2018 року до 30 червня 2022 року (а.с. 7). З довідки № 37 від 13 жовтня 2020 року виданої [PERSON] вбачається, що вона дійсно мешкає в гуртожитку Луганського національного університету імені Тараса Шевченка (без реєстрації місця проживання) (а.с.8). З довідки про зареєстрованих у житловому приміщені/будинку осіб станом на 16 грудня 2020 року № 17351 за адресою: [ADDRESS] до складу зареєстрованих входять: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 20). З довідки № 212 від 11 грудня 2020 року вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку у Лисичанському міському центрі зайнятості, як безробітній з 18 жовтня 2019 року (а.с. 21). З довідки № 1181 від 15 грудня 2020 року, виданої Лисичанським міським центром зайнятості дохід за період з 01 червня 2020 року по 30 листопада 2020 року становить всього 39 602,26 грн. (а.с. 22). З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих № 51586 від 16 грудня 2020 року, за другий квартал 2020 року відповідачу нараховано: Лисичанським міським центром зайнятості - 19 564,42 грн.; УПСЗН ВЦА в м. Лисичанську - 2 137,72 грн. За третій квартал 2020 року відповідачу нараховано: Лисичанським міським центром зайнятості - 30 539,96 грн.; УПСЗН ВЦА в м. Лисичанську - 761,29 грн. Статтями 198, 199 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У ч. 1 ст. 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 182 СК - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року по справі 6-1296цс15, зазначається, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст. ст. 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Оцінивши в сукупності надані докази, суд встановив, що позивачка, є такою, що потребує матеріальної допомоги від батька, оскільки не досягла 23 річного віку і продовжує навчання, відсутні відомості про наявність у неї своїх власних доходів, тому вона має право на отримання допомоги від батька. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 200 СК України, відповідно до якої суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а також роз`яснень, наведених Пленумом Верховного Суду України в п. 17 вищевказаної Постанови, визначаючи розмір аліментів, судом враховується наявність у повнолітньої позивачки - дочки відповідача, потреби у матеріальній допомозі у зв`язку з її навчанням на денній основі, враховує, що обов`язок матеріально утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання, покладається на обох батьків, враховуючи при цьому вимоги розумності та справедливості, зважаючи на те, що відповідач працездатний, однак перебуває на обліку як безробітній, дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на строк навчання в розмірі 1 200 грн. щомісячно до закінчення навчання, оскільки саме такий розмір з урахуванням визначеного законом прожиткового мінімуму та рівного обов`язку батьків утримувати своїх повнолітніх дочок та синів, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, зможе в повній мірі забезпечити належні умови утримання та проживання дочки, однак не буде порушувати права відповідача. Суд разом з тим не вбачає підстав для стягнення аліментів у меншому розмірі, враховуючи, що відповідач працездатний, інших утриманців не має, на обґрунтування доводів про необхідність винаймати житло не надав належних доказів та разом з тим, погодився сплачувати аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Разом з тим, суд не вбачає підстав для стягнення аліментів у більшому, заявленому позивачем розмірі 2 000 грн., оскільки позивачем не надано ніяких доказів наявності у відповідача такого доходу, який би був достатнім для сплати аліментів у вказаному ним розмірі, з доказів наданих відповідачем вбачається, що на час подання позову він перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітній. Суд звертає увагу сторін на те, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840 гривень 80 копійок. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial