Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

03.10.2017 року позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 16.05.2007 року [PERSON] отримав кредит у сумі 4000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «тарифами банку», з розрахунку 360 днів на рік, що підтверджено п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою». ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 6.5 «Умов та правил надання банківських послуг» - позичальник зобов'язується погасити заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 6.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.8.6 умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 31.08.2017 року відповідач має заборгованість у розмірі 88554 грн. 93 коп., яка складається з: - заборгованості за кредитом - 3913 грн. 64 коп., - заборгованості по процентам за користування кредитом - 75477 грн. 45 коп. - заборгованість за пенею та комісією - 4470 грн. 00 коп., а також штрафів, відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); - 4193 грн. 09 коп. - штраф (процентна складова). Відповідно до п. 9.12. Договору, Договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, вії автоматично лонгується на той же строк. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов'язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав ті інтересі) ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", тому просять стягнути з відповідача загальну суму заборгованості в розмірі 88554,93 грн. за кредитним договором б/н від 16.05.2007 року та судові витрати по справі. Відповідно до п.9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України від 03.10.2017 року, який набрав чинності 15.12.2017 року, встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. В зв'язку із викладеним, суд зазначає, що провадження у даній справі відкрито 17.10.2017 року, за правилами ЦПК України від 18.03.2004 року. 06.02.2018 року на адресу суду від представника позивача Чепіга Д.О., надійшло клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, як такої, що є малозначною, що в свою чергу узгоджується із положенням, викладеним у вищезазначеному пункті п.9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України від 03.10.2017 року, який набрав чинності з 15.12.2017 року. З огляду на зазначене, суд вважає наявність обґрунтованої підстави для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, як малозначної, оскільки ціна позову, пред'явлена ПАТ КБ «ПриватБанк» до стягнення з [PERSON] становить 88554 грн. 93 коп. та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 176200 грн. 00 коп. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але при зверненні до суду із позовом, зазначив про можливість розгляду справи без його присутності. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомив, хоча про розгляд справи була повідомлена належним чином. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків. Судом встановлено, що 16.05.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, з умовами та правилами надання банківських послуг, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитний ліміт у сумі 4000, 00 грн. зі сплатою 22,80% річних, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п. п. 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, передбачено, що клієнт дав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і що останній має право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт (а.с.10). Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, сторонами було визначено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін (а.с.13). [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, тому, згідно Розрахунку заборгованості, наданому позивачем, станом на 31.08.2017 року має заборгованість за кредитним договором б/н від 16.05.2007 року у сумі 88554 грн. 93 коп., яка складається з наступного: - заборгованості за кредитом - 3913 грн. 64 коп., - заборгованості по процентам за користування кредитом - 75477 грн. 45 коп. - заборгованість за пенею та комісією - 4470 грн. 00 коп., а також штрафів, відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); - 4193 грн. 09 коп. - штраф (процентна складова). Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушив умови договору без номеру від 16.05.2007 року, укладеного між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк», розмір заборгованості підтверджений документально, але позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатиш банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Наявність даних фактичних обставин справи не узгоджується із висновком Верховного Суду України від 21. 10. 2015 року у справі за №6-2003цс15, яким визначено, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 83861 грн. 84 коп., без урахування заявлених до стягнення позивачем штрафів у загальній сумі 4693 грн. 09 коп., з метою недопущення покладення на боржника нових додаткових обов'язків за неналежне виконання взятих на себе грошових зобов'язань перед кредитором. Крім того, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку з чим, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1600 грн. 00 коп. На підставі викладено, ст. 61 Конституції України, ст.ст. 526, 527, 611, 612, 623, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: partial