Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

[PERSON] 18 лютого 2015 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про визнання права власності на частину пайових внесків в порядку спадкування за законом та за заповітом, визнання права власності на частину квартири. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді квартири за [ADDRESS] Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є її донька [PERSON], її чоловік [PERSON], мати [PERSON] та батько [PERSON]. Спадщину [PERSON] прийняла вчасно шляхом подачі до Другої дніпропетровської нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом. Спадщину [PERSON] прийняла вчасно шляхом подачі до Другої дніпропетровської нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом. [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняв фактично, але за життя не оформив своїх спадкових прав. Спадкоємцем після смерті [PERSON], померлого [INFO] є його дружина [PERSON]. [INFO] померла [PERSON]. 28 липня 2012 року [PERSON] було складено заповіт на ім'я [PERSON], який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Новіковою Н.А. за реєстровим № 461. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 49217366 від 25 вересня 2017 року зареєстровано спадкову справу за № 61276816 - Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою за заявою [PERSON]. Постановою за № 25/02-31 від 09 січня 2015 року державного нотаріуса Другої дніпропетровської державної контори [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину квартири за [ADDRESS] після смерті її матері [PERSON] у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на вказане спадкове майно. Квартиру за [ADDRESS] була отримана матір'ю [PERSON] - [PERSON] на підставі Ордеру № 35 від 05 січня 1996 року, виданого за рішенням загальних зборів членів житлово-будівельного кооперативу № 429 за № 7 від 19.12.1995, затвердженим рішенням виконавчого комітету Ради народних депутатів за №1710 від 21.12.1995. Згідно вказаного Ордеру - [PERSON] з родиною, а саме: чоловіком [PERSON] та донькою [PERSON] надано дозвіл зайняти 3-х кімнатну квартиру житловою площею - 43, 59 кв.м. за [ADDRESS] Відповідно до зобов'язання [PERSON], наданого Житлово-будівельному кооперативу № 429 від 03 січня 1996 року, [PERSON] отримала суду в розмірі 589 500 рублів строком на 30 років - з 01 січня 1996 року по 01 січня 2026 року. За життя [PERSON] не зверталася до Колективного підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» для належної реєстрації за собою права власності на квартиру та отримання правовстановлюючого документу. Після смерті матері [PERSON] - [PERSON], [INFO], не мала можливості погашати позику за зобов'язанням матері оскільки на момент смерті матері їй виповнилось 14 років, вона була неповнолітньою та навчалася в школі-інтернаті № 5, а з 2002 року по 2007 рік навчалася на денній формі в Дніпропетровській академії митної служби України та не працювала. Скориставшись цією ситуацією та не будучи членом житлово-будівельного кооперативу № 429 - [PERSON] в період з 2000 року по 18 червня 2008 рік достроково сплатив залишок позики в розмірі 5 583 гривні 81 копійок. 23 квітня 2014 року [PERSON] став членом житлово-будівельного кооперативу № 429. Крім того, за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину пайових внесків у розмірі 1 961 гривня 19 копійок, а саме - 980 гривень 60 копійок та 245 гривень 15 копійок. 28 лютого 2014 року [PERSON] була замовлена та проведена технічна інвентаризація квартири [ADDRESS], відповідно до якої вказана квартира складається з: 1 - коридор - 6,2 кв.м., 2 - житлова - 13, 9 кв.м., 3 - житлова - 17,5 кв.м., 4 - житлова - 12,7 кв.м., 5 - кладова - 0,3 кв.м., 6 - кухня - 7,5 кв.м., 7 - туалет - 1,1 кв.м., 8 - ванна - 2,0 кв.м., I - лоджія - 1,8 кв.м., II - балкон - 0,8 кв.м., житловою площею - 44,1 кв.м., загальною площею - 63,8 кв.м. З моменту вселення в 1996 році в квартиру за [ADDRESS] до теперішнього часу [PERSON] зареєстрована за вказаною адресою. Відповідно до Висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи № 4809-16 по цивільний справі № 205/1744/15-ц Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз від 21 березня 2017 року встановлено: що частка [PERSON] в квартирі [ADDRESS] пропорційно розміру її частки паю (частка в пайових внесках на дану квартиру) в розмірі 245 гривень 15 копійок складає 32/1000 або 3/100. Ринкова вартість цієї частки складає 20 610 гривень 00 копійок; що частка [PERSON] в квартирі [ADDRESS] пропорційно розміру її частки паю (частка в пайових внесках на дану квартиру) в розмірі 490 гривень 30 копійок складає 64/1000 або 6/100. Ринкова вартість цієї частки складає 41 221 гривня 00 копійок. На підставі вищезазначеного просить визнати за [PERSON] право власності на: частку пайових внесків в розмірі 245 грн. 15 коп., сплачених за квартиру № [NUMBER] загальною площею 63,8 кв.м., житловою площею 44,1 кв.м. в будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]; частку пайових внесків в розмірі 490 грн. 30 коп., сплачених за квартиру № [NUMBER] загальною площею 63,8 кв.м., житловою площею 44.1 кв.м. в будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі [PERSON], померлої [INFO]; 3/100 частин квартири № [NUMBER], загальною площею 63.8 кв.м., житловою площею 44.1 кв.м., що розташована в будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] пропорційно розміру частки пайового внеску за квартиру; 6/100 частин квартири № [NUMBER], загальною площею 63.8 кв.м., житловою площею 44.1 кв.м., що розташована в будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті бабусі [PERSON], померлої [INFO] пропорційно розміру частки пайового внеску за квартиру. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2015 року позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків та надано строк на усунення недоліків. 13 березня 2015 року [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Житлово-будівельного кооперативу № 429, треті особи: [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на квартиру. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2015 року відкрито провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до Житлово-будівельного кооперативу № 429, треті особи: [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на квартиру. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2015 року відкрито провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2015 року викладено перший абзац резолютивної частини ухвали в наступній редакції: «Відкрити провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Житлово-будівельного кооперативу № 429, треті особи: [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на квартиру». Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2016 року цивільну справу № 2/205/172/16 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Житлово-будівельний кооперативів № 429 про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом об'єднати в одне провадження з цивільною справою № 2/205/103/16 за позовом [PERSON] до Житлово-будівельного кооперативу № 429, треті особи: [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на квартиру та за позовом [PERSON] до [PERSON], Житлово-будівельний кооператив № 429, [PERSON] про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом та присвоїти єдиний номер № 2/205/103/16. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2016 року витребувано від Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори, належним чином завірену, копію спадкової справи після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2016 року позовну заяву [PERSON] до Житлово-будівельного кооперативу № 429, треті особи: [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] залишено без розгляду. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2016 року призначено по цивільній справі комплексну судову оціночно-будівельну та економічну експертизу. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2017 року відновлено провадження по справі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2017 року провадження у справі зупинено до залучення до участі в справі правонаступників, визначення кола спадкоємців після смерті відповідача [PERSON]. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2017 року відновлено провадження у справі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представники [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги визнали частково в частині визнання права власності на частку пайових внесків, в іншій частині просили відмовити. Від голови ЖБК № 429 Слєзачек М.Г. надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що [INFO] померла [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 2159 (том № 1 а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді квартири за [ADDRESS] Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (том № 1 а.с. 8) 29 липня 2008 року [PERSON] змінено прізвище на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] (том № 1 а.с. 9). 13 листопада 2010 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]» (том № 1 а.с. 10). Відповідно до актового запису про народження [PERSON], [INFO], батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (том № 1 а.с. 69 на звороті). З матеріалів спадкової справи № 280/200, відкритої Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, вбачається, що після смерті [PERSON] спадщину прийняли спадкоємці першої черги за законом: донька [PERSON], чоловік [PERSON], мати [PERSON] та батько [PERSON]. Постановою за № 25/02-31 від 09 січня 2015 року державного нотаріуса Другої дніпропетровської державної контори Тамаря Я.В. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину квартири за [ADDRESS] після смерті її матері [PERSON] у зв'язку з відсутністю у спадкоємця оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру (том № 1 а.с. 93 на звороті, 94 на звороті). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією актового запису про смерть № 5433 (том № 2 а.с. 146). Відповідно до спадкової справи № 401/2004, заведеної після смерті [PERSON], померлого [INFO], з заявою про видачу свідоцтва про спадщини звернулася дружина [PERSON], яка прийняла спадщину фактично, оскільки на день смерті спадкодавця була зареєстрована з спадкодавцем за однією адресою (том № 2 а.с. 208 на звороті, 209). [INFO] померла [PERSON] (том № 3 а.с. 40). 28 липня 2012 року [PERSON] було складено заповіт на ім'я [PERSON], який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Новіковою Н.А. за реєстровим № 461 (том № 3 а.с. 62). 20 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до Першої кременчуцької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (том № 2 а.с. 73). Згідно пункту 1 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як встановлено в судовому засіданні 05 січня 1996 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів [PERSON] був виданий ордер № 35 на підставі загальних зборів членів житлово-будівельного кооперативу від 19.12.1995 № 7, затвердженого рішенням виконавчого комітету Ради народних депутатів 21.12.1995 № 1710 члену ЖБК № 429 на жиле приміщення: квартиру [ADDRESS] на сім'ю з трьох осіб: [PERSON], чоловіка [PERSON], дочку [PERSON], яка після реєстрації шлюбу з [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (том № 3 а.с. 65). 03 січня 1996 року [PERSON] було оформлено зобов'язання, згідно якого вона отриману від ЖБК № 429 у позику суму в розмірі 589 500 000 руб., строком на 30 років, зобов'язалася погашати щомісячно з 01 січня 1996 року по 01 січня 2026 року. Одночасно з виплатою позики зобов'язалася виплачувати суму відсотків за користування позикою в розмірі 3 % річних, а у випадку прострочення платежів 25% річних на залишок боргу (том № 2 а.с. 66). З листа Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 10 лютого 2015 року за № 1121 вбачається, що станом на 31.12.2012 в інвентаризаційній справі за адресою: [ADDRESS], відомості щодо права власності відсутні (том № 1 а.с. 18). Відповідно до технічного паспорту, виготовленого станом на 28 лютого 2014 року, квартира [ADDRESS], складається з: 1 - коридор - 6,2 кв.м., 2 - житлова - 13, 9 кв.м., 3 - житлова - 17,5 кв.м., 4 - житлова - 12,7 кв.м., 5 - кладова - 0,3 кв.м., 6 - кухня - 7,5 кв.м., 7 - туалет - 1,1 кв.м., 8 - ванна - 2,0 кв.м., I - лоджія - 1,8 кв.м., II - балкон - 0,8 кв.м., житловою площею - 44,1 кв.м., загальною площею - 63,8 кв.м. (том № 1 а.с. 19-22). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2013 року позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Житлово-будівельного кооперативу - 429 м. Дніпропетровська, треті особи - Комунальне підприємство "Міжміське бюро технічної інвентаризації", Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання майна спільним сумісним майном подружжя, визнання права власності на 1/2 частину, встановлення факту та визнання права власності в порядку спадкування задоволено частково. Визнано грошові кошти в розмірі 1 961,19 грн., виплачені подружжям [PERSON] та [PERSON] в період з 03 березня 1995 по 22 вересня 1999 року за квартиру [ADDRESS], спільним сумісним майном подружжя. Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину грошових коштів в розмірі 980,60 грн. Стягнено в рівних частках з [PERSON], [PERSON], Житлово-будівельного кооперативу - 429 м. Дніпропетровська на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 180,99 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (том № 1 а.с. 109-116). Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2013 року рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2013 року в частині відмови [PERSON] до [PERSON], [PERSON] та Житлово-будівельного кооперативу - 429 м. Дніпропетровська про визнання права власності в порядку спадкування скасовано. Позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] та Житлово-будівельного кооперативу - 429 м. Дніпропетровська в цій частині задоволено. Визнано за [PERSON] в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] право власності на паєві внески у розмірі 245,15 грн., сплачені за квартиру [ADDRESS] В решті рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2013 року залишено без змін (том № 1 а.с. 117-119). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2013 року встановлено, що член ЖБК № 429 [PERSON], на яку був виданий ордер, до своєї смерті повністю пай за квартиру не сплатила, сплачено лише було 311,19 грн. + пайові внески на суму 1 650 грн., що загалом складає 1 961,19 грн. Після смерті [PERSON] пайові внески за квартиру продовжував сплачувати [PERSON] особисто, що підтверджується квитанціями та розрахунками голови та бухгалтера ЖБК № 429. [PERSON] сплатив: в 2000 році за серпень - грудень 1997, за січень - грудень 1998, за січень - грудень 1999, за січень - серпень 2000 року - 606,06 грн.; за вересень - грудень 2000 року - 65,52 грн.; за 2001 року - 196,56 грн.; за січень - грудень 2002 року - 196,56 грн.; за 2003 рік - 2000 грн. та 400 грн.; за 2004 рік - 620 грн.; 18.06.2008 року - 1499,11 грн. [PERSON] прийнятий в члени ЖБК № 429 24 квітня 2014 року (том № 1 а.с. 26). Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання за [PERSON] права власності на частку пайових внесків в розмірі 245 грн. 15 коп., сплачених за квартиру № [NUMBER] загальною площею 63,8 кв.м., житловою площею 44,1 кв.м. в будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], суд виходить з наступного. В пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 25.12.1992 надано роз'яснення, що до повної сплати пайового внеску за квартиру суд вирішує питання про право власності на частку в паєнагромадженні, а після завершення сплати - про право на частку в праві власності на квартиру залежно від належної особі частки у паєнагромадженні. Відповідно до п. 1 ст. 15 ЗУ «Про власність», який діяв на той час та втратив чинність 20 червня 2007 року, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовуються чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК України 1963 року. Таким чином, враховуючи, що спадщина відкрилася після смерті спадкодавця в 1999 році, суд вважає необхідним до вказаних правовідносин застосувати положення норм Цивільного кодексу України 1963 року, що діяв на час відкриття та прийняття спадщини. Стаття 525 ЦК України в редакції 1963 року встановлює, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини відповідно до статті 526 ЦК України в редакції 1963 року є останнє постійне місце проживання спадкодавця. Згідно зі ст. 529 ЦК УРСР 1963 року спадкоємцями першої черги за законом є діти, батьки та жінка (чоловік) померлого. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР в ред. 1963 року, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За ЦК України 1963 року спадкуванням вважається перехід майна після смерті його власника (спадкодавця) до інших осіб, які мали право спадкувати за законом або заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців із дня її відкриття вчинив одну з дій, передбачених цією статтею: фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. При цьому відповідно до статей 548, 549 ЦК та п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» фактичне прийняття протягом зазначеного строку частини спадкового майна свідчить про прийняття спадщини в цілому. Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги факт прийняття спадщини після смерті [PERSON] донькою [PERSON], суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання права власності за [PERSON] на частку пайового внеску в розмірі в розмірі 245 гривень 15 копійок, сплачених за квартиру № [NUMBER] загальною площею 63,8 кв.м., житловою площею 44,1 кв.м. в будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання за [PERSON] права власності на частку пайових внесків в розмірі 490 грн. 30 коп., сплачених за квартиру № [NUMBER] загальною площею 63,8 кв.м., житловою площею 44.1 кв.м. в будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі [PERSON], померлої [INFO], суд виходить з наступного. Як зазначалось, після смерті [PERSON] спадщину прийняли: донька, чоловік та батьки. [INFO] помер [PERSON]. Відповідно до спадкової справи № 401/2004, заведеної після смерті [PERSON], померлого [INFO], з заявою про видачу свідоцтва про спадщини звернулася дружина [PERSON], яка прийняла спадщину фактично, оскільки на день смерті спадкодавця була зареєстрована з спадкодавцем за однією адресою (том № 2 а.с. 208 на звороті, 209). [INFO] померла [PERSON]. 28 липня 2012 року [PERSON] було складено заповіт на ім'я [PERSON], який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Новіковою Н.А. за реєстровим № 461. 20 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до Першої кременчуцької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі. з зазначенням місця та часу складання заповіту. заповіт має бути підписаний заповідачем. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття, тобто з дня смерті спадкодавця. Крім того, відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. На підставі ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання за [PERSON] права власності на частку пайових внесків в розмірі 490 грн. 30 коп., сплачених за квартиру № [NUMBER] загальною площею 63,8 кв.м., житловою площею 44.1 кв.м. в будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі [PERSON], померлої [INFO], також підлягають задоволенню. Відповідно до Висновку судової оціночно-будівельної експертизи № 4809-16 по цивільний справі № 205/1744/15-ц Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз складеного 21 березня 2017 року: частка [PERSON] в квартирі [ADDRESS] пропорційно розміру її частки паю (частка в пайових внесках на дану квартиру) в розмірі 245 гривень 15 копійок складає 32/1000 або 3/100. Ринкова вартість цієї частки складає 20 610 гривень 00 копійок; частка [PERSON] в квартирі [ADDRESS] пропорційно розміру її частки паю (частка в пайових внесках на дану квартиру) в розмірі 490 гривень 30 копійок складає 64/1000 або 6/100. Ринкова вартість цієї частки складає 41 221 гривня 00 копійок (том № 3 а.с. 20-27). Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання за [PERSON] права власності на 3/100 частин квартири № [NUMBER], загальною площею 63.8 кв.м., житловою площею 44.1 кв.м., що розташована в будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] пропорційно розміру частки пайового внеску за квартиру та 6/100 частин квартири № [NUMBER], загальною площею 63.8 кв.м., житловою площею 44.1 кв.м., що розташована в будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті бабусі [PERSON], померлої [INFO] пропорційно розміру частки пайового внеску за квартиру, суд виходить з наступного. Пунктом 6 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року передбачено, що Суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, в осіб, які мають право на частку в пайових внесках, виникає право спільної часткової власності на квартиру, дачу, гараж чи інші будівлі пропорційно розміру частки паю (стаття 18 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Закон України від 10 липня 2003 року № 1087-ІV «Про кооперацію», стаття 384 ЦК). Виходячи з викладення, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання права власності за [PERSON] на 9/100 частин квартири № [NUMBER], загальною площею 63.8 кв.м., житловою площею 44.1 кв.м., що розташована в будинку [ADDRESS], але не в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої [INFO] та [PERSON], померлої [INFO], а на загальних підставах. Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial