Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

11 квітня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], Кіровського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська про розірвання трудового договору, зобов'язання вчинити дії. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 20.06.2012 р. відповідно до статті 21 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) від як працедавець уклав трудовий договір з [PERSON] 01.03.2013 р. відповідач не з'явився на робоче місце, про причини неявки дотепер не повідомляє. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про розірвання трудового договору, укладеного з [PERSON], зобов'язання Кіровського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська зняти з реєстрації вказаний трудовий договір (а.с.а.с. 2, 3, 8 - 10). Позивач до суду не з'явився, звернувшись із заявою про розгляд справи за його відсутності. [PERSON], представник Кіровського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська до суду також не з'явилися, були повідомлені належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що 20.06.2012 р. між сторонами було укладено трудовий договір, за яким позивач прийняв відповідача на роботу та зобов'язався її оплачувати. Того ж дня договір було зареєстровано у Кіровському районному центрі зайнятості м. Дніпропетровська за № 04551200416 (а.с. 4). 01 березня 2013 року відповідач не з'явився на роботу, не повідомивши про причини неявки позивача, у зв'язку з чим позивач направив на його адресу листа з проханням прибути до Кіровського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська для зняття трудового договору з реєстрації (а.с.а.с. 5, 6). Дотепер відповідач ані до позивача, ані до Кіровського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська не з'явився, до роботи не став. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Згідно з пунктом 8 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України "Про затвердження Форми трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю" від 08.06.2001 р. № 260 (далі - Порядок), у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті КЗпП, про що сторони сповіщають центр зайнятості, який зареєстрував трудовий договір. У відповідності з пунктом 9 Порядку відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів. Зняття з реєстрації трудового договору у разі його розірвання за ініціативою фізичної особи у випадках, визначених КЗпП, за відсутності працівника, проводиться у строк, зазначений в абзаці першому цього пункту, за умови подання фізичною особою (або за нотаріальним дорученням уповноваженою нею особою): примірника трудового договору; заяви про зняття трудового договору з реєстрації із зазначенням дати звільнення з роботи працівника та підстав розірвання зазначеного договору; копій документів, що підтверджують: надсилання працівникові повідомлення про намір розірвати з ним трудовий договір (рекомендованим листом з повідомленням про вручення). У разі коли вручити поштове відправлення неможливо, подаються копії підтвердних документів; проведення передбаченого законодавством розрахунку з працівником або копію платіжної відомості із зазначенням суми депонованої заробітної плати. Ураховуючи факт неявки [PERSON] на роботу без поважної причини, його неявку для зняття трудового договору з реєстрації, а також зміст приведених вище норм, суд вважає за необхідне позов у частині розірвання трудового договору задовольнити. У решті позов необхідно залишити без задоволення, оскільки звернення до суду з вимогою про зобов'язання Кіровського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська зняти трудовий договір з реєстрації є передчасним через недотримання приписів пункту 9 Порядку.

Outcome: partial