Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернулася з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 13 червня 2009 року вона уклала шлюб із [PERSON] , від якого народився син [PERSON] , [INFO] . Однак, [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні 29 вересня 2021 року позивач повністю підтримала свій позов, просила задовольнити. Зазначила, що категорично не бажає збереження родини. В подальшому, позивач направила на адресу суду заяви від 29.09.2021, 07.10.2021, в яких просила не надавати строк на примирення, оскільки не має бажання продовжувати спільне життя з [PERSON] . Відповідач [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що строк на примирення, який надав суд, він не зміг використати, оскільки знаходився у лікарні, в той же час повідомив, що мав телефонні розмови з дружиною, однак в них не йшлася мова про примирення. Жодного разу дружина не відвідала його у лікарні. Просив знову надати час на примирення. Дослідивши подані письмові докази, заслухавши відповідача, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 13 червня 2009 року сторони уклали шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, про що був складений відповідний актовий запис №5. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20 травня 2021 року (а.с.6). [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Згідно із статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, і це не випадково, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду конкретної справи. Важливою особливістю справ про розірвання шлюбу є те, що суд з урахуванням усіх фактичних обставин може відкласти розгляд справи та призначити подружжю строк для примирення. Суд зазначає, що вжив усіх необхідних заходів для надання можливості примиритись подружжю, відкладаючи розгляд справи декілька разів. В той же час, судом з пояснень позивача, наданих нею особисто у судовому засіданні, та з пояснень у її письмових заявах (а.с.33,38) встановлено, що шлюб сторін носить формальний характер, подружні відносини між ними припинено, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивачки. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. Суд зазначає, що позивач не підтримувала чоловіка поки той перебував у лікарні, не відвідувала його, що свідчить про принципову позицію позивача щодо небажання продовжувати шлюбні відносини з відповідачем. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати. Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, пов`язане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II групп. Як вбачається з копії посвідчення серії [NUMBER] , виданого 21.03.2018, відповідач є інвалідом 2 групи, а тому витрати на оплату судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду, належить залишити за [PERSON] .

Outcome: approved