Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

20 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про продовження стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON], 16 вересня 1997, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком дитини, яка на даний час навчається на денній формі навчання факультету мистецтв, художньо-графічного відділення Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» на підставі контракту і коштів не вистачає, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, в звязку з чим вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, також зазначила, що до повноліття дитини відповідач сплачував аліменти, тому просить продовжити стягнення з відповідача аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання у розмірі ? частини, щомісячно з дня досягнення дочкою повноліття, тобто з 16 вересня 2015 року до закінчення навчання чи до досягнення 23-річного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала свої позовні вимоги, пояснила, що вона хвора на цукровий діабет і в звязку з чим не працює, і не може в повному обсязі утримувати повнолітню дочку, яка навчається та потребує на матеріальну допомогу від батька, просила суд стягнути з відповідача на утримання дочки аліменти. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав, згоден на стягнення з нього аліментів. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 6). [PERSON] навчається на 1 курсі денної форми навчання факультету мистецтв, художньо-графічного відділення Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» на підставі контракту з терміном навчання з 01.09.2015 по 30.06.2019, що підтверджується відповідною довідкою від 30.06.2019 (а.с. 11). Судом встановлено, що на даний час третя особа [PERSON] мешкає окремо від відповідача, навчається на денній формі навчання, потребує матеріальної допомоги у звязку із навчанням, у добровільному порядку батько не надає матеріальну допомогу, позивач не має можливості забезпечувати дитину належним чином самостійно. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 статті 200 Сімейного кодексу України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 6 від 15.05.2006 визначено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зважаючи на вимоги діючого законодавства, встановлені судом обставини, враховуючи матеріальний стан сторін, зокрема батька, матеріальний стан якого дозволяє надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання з дня звернення до суду і до закінчення ним навчання. Вирішуючи питання про розмір аліментів, судом враховуються вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, зокрема щодо можливості надання відповідачем матеріальної допомоги, відсутність у нього утриманців. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів у частковому відношенні до його заробітку, а саме у розмірі по 1/4 частині щомісячно від усіх видів його заробітку (доходу). Що стосується позовних вимог про продовження стягнення аліментів з 16 вересня 2015 року, тобто з дня досягнення дитиною повноліття, до закінчення навчання чи досягнення дитиною двадцяти трьох років, суд вважає, що оскільки згідно із ст. 191 ч. 1 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову і право на утримання припиняється у разі припинення навчання, то і аліменти з відповідача підлягають стягненню з дня подачі позивачем позовної заяви 20 жовтня 2015 року по 30 червня 2019 року, тобто до дати закінчення навчання. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551, 20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial