Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Фірма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з боржника заборгованість за період з 06 лютого 2018 року по 06 вересня 2019 року, що виникла на підставі Договору № 20 О.Я.-к1-кв.10 від 01 січня 2012 року про житлово - комунальні та інші послуги на користь заявника у розмірі 24460 грн. 85 коп., яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 21762 грн. 10 коп., інфляційних збитків у розмірі 2155 грн. 45 коп., та 3 % річних у розмірі 543 грн. 30 коп. Також заявник просив стягнути з боржника судовий збір в розмірі 1921 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13500 грн. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 12 січня 2011 року на підставі Акту приймання - передачі житлового комплексу Фірма «Т.М.М.» - ТОВ встановила на баланс житловий комплекс з прибудово. Офісних приміщень та підземним паркінгом автомашин, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 01 вересня 2011 року відбулися загальні збори співвласників житлового будинку [ADDRESS] , рішення яких оформлені Протоколом № 1. Вказаними загальними зборами прийнято рішення про доручення позивачу забезпечення належної експлуатації житлового будинку [ADDRESS] , в тому числі - укладання договорів на виконання робіт та надання житлово - комунальних послуг. Відповідно до Закону України «Про житлово - комунальні послуги» № 1875-IV виконавець - суб`єкт господарювання, предмет діяльності якого є надання житлово - комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Протоколом громадських слухань від 01 вересня 2011 року про затвердження тарифів на послуги з утримання житлового будинку [ADDRESS] та належної до нього прибудинкової території затверджено перелік послуг з утримання будинку та прибудинкової території, а також затверджено тарифи на послуги з утримання будинку та прибудинкової території. 01 січня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 20 О.Я. - кі-кв.10 про надання житлово - комунальних та інших послуг. Ухвалою суду від 31 березня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Представник відповідача подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позову та стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування відзиву представник відповідача посилався на те, що нова редакція Закону України «Про житлово - комунальні послуги» (2017 року) не містить поняття «балансоутримувач», натомість визначає лише управителя багатоквартирного будинку і послуг з балансоутримання як і самої процедури балансоутримання взагалі не існує і жодних правових наслідків не породжує. Законом України «Про особливості здійснення власності у багатоквартирному будинку» визначено поняття управителя, а обов`язки з експлуатації та утримання покладені на співвласників будинку. Листом № 6430/9-19 від 22 серпня 2019 року Харківська міська рада підтвердила, що до неї від позивача у 2019 році не надходило рішень зборів співвласників будинку та договорів про визнання позивача управителем будинку. 16 березня 2018 року співвласниками будинку [ADDRESS] було створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ЖК «Ультра», внаслідок чого було проведено державну реєстрацію Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку від 03 квітня 2018 року. В березні 2018 року співвласниками будинку було прийнято рішення про зміну форми управління будинком, а житлово - комунальні послуги за рішенням співвласників надаються у будинок шляхом самозабезпечення для чого було створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ультра». На виконання положень ст. 22 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартиного будинку» співвласниками багатоквартирного будинку в питанні третьому порядку денного було визначено розмір, методику розрахунків, порядок нарахування та сплати внесків та платежів співвласників на 2018 - 2019 рік, що підтверджується голосуванням по питанню 3 порядку денного Протоколу № 1 загальних зборів від 20 квітня 2018 року. З 01 червня 2018 року виключно ОСББ «ЖК Ультра» за рішенням співвласників шляхом самозабезпечення забезпечує власників квартир житлово - комунальними послугами та здійснює управління багатоквартирним будинком. Єдиним нормативно - правовим актом, який визначає поняття «Загальні збори багатоквартирного будинку» станом на 01 вересня 2011 року, був ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» в редакції від 02 травня 2011 року, а саме у ст. 10 зазначено, що органами управління об`єднання є загальні збори його членів, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори скликаються і проводяться згідно з вимогами статуту об`єднання. Виходячи з норм Закону, в редакції станом на 01 вересня 2011 року, загальні збори можуть проводитися лише у створеному ОСББ. Натомість, у будинку [ADDRESS] ОСББ було створено у 2018 році, а відтак, доданий позивачем до позову Протокол № 1 загальних зборів співвласників не передбачений діючим на той час законодавством, а тому не створює жодних правовідносин та наслідків. Проведення громадських слухань про затвердження тарифів на послуги з утримання житлового будинку [ADDRESS] , яким нібито затверджено перелік послуг з утримання будинку та прибудинкової території, а також затверджено тарифи на послуги, станом на 01 вересня 2011 року не передбачено жодним нормативно - правовим актом, а тому не створює жодних правовідносин та наслідків. Ухвалою суду від 20 серпня 2020 року у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомлення сторін відмовлено. Ухвалою суду від 20 серпня 2020 року в задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі відмовлено. Вивчивши матеріали справи та надані сторонами докази в підтвердження своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного… Судом встановлено, що згідно з Інформацією з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 31 грудня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Бєсєдою О.Д. за р. № 1854 (а.с. 24). Згідно з довідкою відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місці проживання ГУ ДМС України в Харківській області місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с. 70). 01 січня 2012 року між Фірмою «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю (виконавець) та [PERSON] (споживач) було укладено Договір № 20 О.Я. - к1-кв10, згідно з яким виконавець надає послуги з утримання будинку [ADDRESS] , належних до нього прибудинкової території та споруд; послуг балансоутримання; забезпечення надання комунальних послуг централізованого постачання холодної води, водовідведення, газо - та електропостачання, а споживач - своєчасно оплачує ці послуги у строки та на умовах, передбачених цим договором (а.с. 17-23). Позивач виконую умови договору і надає відповідачу передбачені ним послуги, але відповідач своїх зобов`язань в частині здійснення своєчасної оплати за надані послуги не виконує. Заборгованість відповідача за період з 06 лютого 2018 року по 06 вересня 2019 року становить 24460 грн. 85 коп. і складається з основної суми заборгованості в розмірі 21762 грн. 10 коп., інфляційних збитків в розмірі 2155 грн. 45 коп. та 3 % річних в розмірі 543 грн. 30 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Змістом ч. 1 ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово - комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми. На підставі наведеного, суд вважає, що вимога позивача до відповідача цілком обґрунтована, і тому з нього слід стягнути на користь позивача заборгованість за надані послуги за період з 06 лютого 2018 року по 06 вересня 2019 року в розмірі 24460 грн. 85 коп., яка складається з основної суми заборгованості в розмірі 21762 грн. 10 коп., інфляційних збитків в розмірі 2155 грн. 45 коп. та 3 % річних в розмірі 543 грн. 30 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1910 грн. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача про відсутність правових підстав для стягнення з нього заборгованості за надані послуги з обслуговування прибудинкової території та споруд і комунальні послуги, оскільки позивачем ці послуги відповідачу були надані, відповідачем отримані та спожиті, доказів не виконання зобов`язань за договором позивачем, відмови відповідача від отримання послуг або надання позивачем послуг неналежної якості, суду не надано. У зв`язку з повним задоволенням позову та не наведенням відповідачем у відзиву на позов розміру та розрахунку понесених ним витрат на правову допомогу, понесені відповідачем судові витрати відшкодуванню позивачем не підлягають.

Outcome: partial