Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

16.04.2014 р. Публічне акціонерне товариство «Криворіжгаз» /далі ПАТ/ звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за використаний природний газ в сумі 4354,71 грн., в тому числі 4021,12 грн. заборгованості та 333,58 грн. пені у вигляді 3% річних від простроченої суми та індексу інфляції за період з 01.08.2011 р. по 01.03.2014 р. по квартирі [ADDRESS], та судових витрат. В обґрунтування вказує що відповідач є споживачем послуг ПАТ, які не належно оплачує згідно діючих тарифів маючи заборгованість, 17.07.2012 р. уклав договір про надання послуг з газопостачання, взявши не себе обов'язок по оплаті. Таким чином ПАТ понесло збитки на суму 4021,12 грн., а прострочивши виконання грошового зобов'язання відповідач повинен сплатити неустойку з урахуванням індексу інфляції. Представник позивача Котенко В.А. в судовому засіданні позов підтримала, вказує що відповідачу проводилося нарахування газу згідно показів лічильника, а в період з липня 2012 р. по листопад 2013 р. проводилося нарахування згідно середньомісячного обсягу споживання. Крім того при укладанні договору відповідач визнав борг в сумі 2531,82 грн. станом на 01.07.2012 р., був згоден з показами лічильника з яких проводилося нарахзування при його знятті при заміні. Представник відповідача [PERSON], та відповідач [PERSON] проти позову заперечували, надали письмові заперечення, вказують що заборгованість відсутня. Він дійсно 17.07.2012 р. уклав договір з ПАТ, але підписи в договорі не його, в тому екземплярі договору який додано до справи є запис про розмір заборгованості в сумі 2531,82 грн., а в екземплярі виданому споживачу ця сума відсутня. Разом з тим він визнає факт зняття лічильника 12.07.2014 р. для перевірки, акт експертизи лічильника, та його встановлення при чому він був присутній та розписувався. Крім того з липня 2012 по листопад 2013 р. в нього був відсутній лічильник, знятий ПАТ для держ.повірки. Всупереч п.16 Постанови КМУ від 09.12.1999 №2246 "Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання" /далі Правила/ - ПАТ проводило перевірку лічильника більш ніж 15 місяців, при встановленому місячному терміні, не надавши лічильника з обмінного фонду. Крім того, ПАТ пропустило трирічний строк позовної давності, згідно розрахунку, заборгованість в сумі 1109,79 грн. вже існувала до серпня 2011 р. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено поясненнями сторін, договором про надання послуг з газопостачання, довідкою про стан розрахунків, актом виявлення порушення, актом експертизи лічильника, та його встановлення, що не оспорюють сторони відповідно до ст.61 ЦПК України а.с.5-11, 36, 39-41 - що [PERSON] є споживачем послуг ПАТ, а з 17.07.2012 р. уклавши з ПАТ договір взяв на себе обов'язок як по погашенню заборгованості яка утворилася до укладення договору, так і обов'язок по оплаті поточних платежів п.12,25,26 Договору а.с.8-11. Згідно п.п.10, 16-16-1 Правил - розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється починаючи з 1 січня 2007 р. за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання, що встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу. Застосування роздрібних цін, диференційованих залежно від річних обсягів споживання, у поточному році для споживачів здійснюється залежно від річного обсягу фактичного використання природного газу (зафіксованого на кожному особовому рахунку споживача) у попередньому році. На час зняття лічильника газу для проведення його періодичної повірки та ремонту, пов'язаного з такою повіркою, розрахунки із споживачем здійснюються відповідно до середньомісячного обсягу споживання природного газу в аналогічному періоді (опалювальному або міжопалювальному) попереднього року або фактичному періоді споживання, якщо він становить менш як шість місяців. Як видно з стану розрахунків, акту про виявлення порушення, акту експертизи лічильника а.с.39-41, лічильник який використовував відповідач, мав значну похибку, був непридатним для обліку споживання газу. При знятті лічильника [PERSON] був згоден з обсягом спожитого газу, та розписався в акті з показами лічильника 25811,251 куб.м. станом на 18.07.2012 р., такі ж покази лічильника зазначені в акті експертизи. Саме такий обсяг споживання був закладений в розрахунок розміру заборгованості а.с.36, де зазначений саме такий обсяг, та вказано що лічильник знятий на держ.повірку. Відповідно з серпня 2012 р. по жовтень 2013 р. нарахування проводилося за відсутності лічильника по середнім нормам споживання за сезон відповідно до п.16 Правил. Тобто відповідач взявши не себе обов'язок по оплаті, погашення заборгованості, здійснював по 200.00 грн. щомісячно а.с.36, тоді як з жовтня 2012 р. по квітень 2013 р. нараховувалося по 633,17 грн., з червня по жовтень 2013 р. в між опалювальний сезон нараховувалося по 29,31 грн. Відповідач не цікавився станом заборгованості, продовжував сплачувати по 200 грн., накопичуючи борг, та не належно виконував зобов'язання. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Тому заперечення відповідача, стосовно виконаного обов'язку спростовуються дослідженими судом доказами, на користь ПАТ з [PERSON] слід стягнути 4021,12 грн. заборгованості, задовольнивши позов частково. При вирішенні питання про строк позовної давності, суд виходить з того, що вказаний строк в період його перебігу переривався відповідно до вимог ст.264 ч.1 ЦК України, оскільки відповідач виконував зобов'язання, проводив часткові виплати заборгованості починаючи з серпня 2011 р. як видно зі стану розрахунків, перерв в платежах не мав. Вказане свідчить про визнання свого обов'язку по оплаті, переривання перебігу строку, який після кожної сплати починав свій перебіг спочатку. Позивач звернувся до суду з позовом 16.04.2014 р., тому строк позовної давності не пропущений. Відсутність підпису відповідача в договору також не має на думку суду правового значення. Візуально підписи споживача різняться в екземплярах договорів сторін, але згідно ст.ст.14 ч.1, 16 ч.3 ст.20 ч.3,5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - житлово-комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, та не залежать від укладення договору. Обов'язок укладення договору на житлово-комунальні послуги як і обов'язок їх оплати покладається на відповідача як користувача послуг, тому при безперебійності послуг та навіть відсутності договору, ПАТ має право на стягнення заборгованості. Крім того, як видно зі стану розрахунків, відповідач проводячи оплату, частково виконував умови договору. В частині позову про стягнення неустойки та суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції ПАТ слід відмовити. Як вказувалося згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені в першу чергу договором, або законом. Згідно Договору укладеному між сторонами - відповідальність за прострочку виконання зобов'язання у вигляді неустойки, чи індексація заборгованості за зросту інфляції не передбачено. Відповідно до п.4 Додатку до договору в разі несплати ПАТ направляє споживачу попередження, та має право відключити споживача від газопостачання. При частковому задоволенні позову відповідно до ст.ст.81, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути сплачений ПАТ судовий збір в сумі 243,60 грн. згідно платіжного доручення а.с.1, та судового наказу. На підставі ст.ст.525, 526, 611 ЦК України,

Outcome: partial