Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

[PERSON] в інтересах малолітньої дитини [PERSON], 2011 року народження, звернулася із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON], 2011 року народження, яка після розірвання шлюбу в 2012 році проживає і перебуває на її, матері, утриманні, однак батько [PERSON] не займається утриманням та вихованням сина, частково сплачує аліменти на утримання дитини, не цікавиться умовами проживання та виховання дитини, її інтересами, тривалий час не спілкується з сином і не відвідує його, тобто ухиляється від виконання батьківських обов"язків, а тому просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], 2011 року народження. Позивач [PERSON] підтримала вимоги позовної заяви і дала позмістно пояснення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих підстав. Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьківських прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно зі ст.3 Конвенції ООН "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.18 даної Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" № 2402-III від 26.04.2001 року, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав": ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 28.04.2011 року року, батьками [PERSON], 2011 року народження, є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 14.05.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 01.10.2010 року, розірваний, дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.7). Згідно свідоцтва про зміну імені серія [NUMBER] [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.8). Акт комісії спеціалістів Сарненської міської ради від 13.11.2014 року (а.с.10) підтверджує факт проживання малолітньої дитини [PERSON] з матір"ю [PERSON] в [ADDRESS], де матір"ю створені всі належні умови для проживання та виховання сина. Згідно довідки ВДВС Сарненського РУЮ від 24.09.2015 року (а.с.18) заборгованість [PERSON] по аліментах на утримання дитини [PERSON], 2011 року народження, станом на 01.09.2015 року складає 8 723 грн. Із довідки ДНЗ (ясла-садочок) №1 "Дзвіночок" від 03.10.2014 року вбачається, що батько [PERSON] не відвідує дитину [PERSON] та не цікавиться його вихованням та навчанням (а.с.12). Із висновку органу опіки і піклування Сарненської РДА від 09.12.2014 року (а.с.15-17), який підтримав представник третьої особи сарненської РДА Гаврилюк Р.Б., встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов"язків по утриманню і вихованню малолітнього сина [PERSON], 2011 року народження, а тому в інтересах дитини необхідно позбавити [PERSON] батьківських прав. Судом із досліджених доказів достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS], де проживає з батьками і сестрою, є непрацюючим, аліменти на утримання дитини сплачує частково, тривалий час з моменту народження дитини не спілкується і не бачиться з нею, так як не відвідував її ні за місцем проживання, ні за місцем дошкільного закладу, тобто свідомо не виконує батьківські обов"язки щодо дитини, так як не бажає піклуватись про сина [PERSON] та забезпечувати його умовами необхідними для життя, розвитку, приймати участь у вихованні дитини. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і законним, так як [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов"язків по утриманню і вихованню малолітнього сина, а тому позбавлення його батьківських прав буде відповідати інтересам дитини.

Outcome: approved