Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , та на своє утримання до досягнення [PERSON] трьох річного віку, тобто до [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . На даний час з відповідачем припинили подружні відносини і ведення спільного господарства, в провадженні Кам`янець-Подільського міськрайонного суду перебуває справа про розірвання шлюбу. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, яка проживає із нею та перебуває на її утриманні. В зв`язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною також потребує матеріальної допомоги на своє утримання. Відповідач здоровий, працездатний, доходи відповідача мають нерегулярний, мінливий характер, частину доходу отримує в натурі, відстежити його доходи в повному обсязі позивачу не вдається, тому просить визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Малолітній син [PERSON] спостерігається в міській дитячій поліклініці та ЦПСМД з народження, перебуває на диспансерному обліку в лікаря невролога. Враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини та право на своє утримання згідно ст. 84 СК України, просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з часу звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на своє утримання в розмірі 2000 грн. щомісячно і досягнення [PERSON] трьох річного віку, тобто до [INFO] та судові витрати. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 27 червня 2019 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін згідно ст. 277 ЦПК України. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відзив на позов або заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подав. За відсутності відзиву на позовну заяву та відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст.. 279 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне. Судом встановлено, що сторони перебують у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] від 19.08.2015 року. Під час спільного проживання народився син [PERSON] , [INFO] , про що видане свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 06.07.2017 року, актовий запис №1815. Відповідач записаний батьком малолітньої дитини. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини та дружини, проживає окремо. На підставі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Частиною 5 ст. 183 СК України визначений мінімальний розмір аліментів на одну дитину - ј заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мініму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно зі статтею 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Положеннями статей 80, 84 СК України передбачено право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. За правилами ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Отже, для призначення судом утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років від чоловіка - батька дитини, суд має дослідити, чи проживає з позивачем дитина, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині. Відповідач своїм правом на подання відзиву, доказів не скористався. Сторони проживають окремо один від одного. Дитина проживає з матір`ю та перебуває на ї утриманні, доказів на спростування зазначених обставин відповідачем не надано. Згідно ст..182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно довідки Кам`янець-Подільської дитячої поліклініки № 1 від 30.04.2019 р дитина з народження спостерігається в міській дитячій поліклініці та ЦПМСД та перебуває на диспансерному обліку в лікаря-невролога з приводу перинатального ураження ЦНС та часто хворіє на рецидивуючі респіраторні захворювання. Відповідач є працездатного віку і не позбавлений можливості самостійно працевлаштуватись, має задовільний стан здоров`я, має мінливий дохід, крім малолітнього сина [PERSON] інших утриманців немає. Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХП від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Позивач наполягає на стягненні аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі, а не часті від доходу, тому мінімальний розмір аліментів враховується при визначенні розміру аліментів в рішенні суду. Враховуючи обов`язок батьків утримувати своїх дітей, право непрацездатної матері на своє утримання у разі догляду за дитиною, право позивача обирати спосіб стягнення аліментів, а також враховуючи, що мінімальний розмір аліментів не може бути менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оцінюючі зібрані у справі докази, суд вважає, що, з відповідача слід стягнути аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі 2000 грн. щомісячно, оскільки позивач бажає отримувати аліменти саме в твердій грошовій сумі, починаючи з 18.06.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, та на утримання дружини в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 18.06.2019 року до досягнення дитиною, [PERSON] , [INFO] , 3-х річного віку до [INFO] . Згідно ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі підлягає подальшій індексації згідно закону. Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України "Про виконавче провадження"доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення. Відповідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п.1.ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов?язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Матеріалами справи установлено, що адвокат Пустовий А.В.. згідно із договором про надання правової допомоги від 17 квітня 2019 року та актом прийому-передачі виконаних робіт визначив свої витрати у розмірі 7000,00 грн, з яких: первинна консультація складає 200 грн, складання позовної заяви складає 1000 грн, запит до Кам`янець-Подільського перинатального центру в розмірі 400 грн, запит до Кам`янець-Подільської дитячої поліклініки № 1 в розмірі 400 грн, участь в судових засіданнях в розмірі 5000 грн. Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 10 від 17.06.2019 р. адвокатом прийнято від [PERSON] . 7000 грн. При визначенні суми відшкодування вказаних витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Суд враховує ту обставину, що справа про стягнення аліментів не є складною справою і підготовка документів та надання послуг не потребує значних затрат часу, так як обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт не є значним. За таких обставинсуд приходить до висновку, що витрати, зазначені позивачем на правничу допомогу є неспівмірними із складністю справи та фактично вчиненими послугами адвоката, а тому суд зменшує суму витрат на правничу допомогу до 2000 гривень, частково задовольняючи вимоги до відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача судовий збір на користь держави, оскільки позивач від сплати судового збору звільнений.

Outcome: partial