Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

[PERSON] 14.05.2014р. звернулася до суду з дійсним позовом, вказуючи, що її чоловік [PERSON], 21.06.2013р. о 08:00 годині знаходився на своєму робочому місці в трубоелектрозварювальному цеху № 2 Публічного акціонерного товариства «Харцизький трубний завод» (надалі ПАТ «ХТЗ»), де працював старшим майстром виробничої дільниці. Свої вимоги мотивує тим, що в період роботи [PERSON] близько о 10:40 годині отримав виробничу травму, в результаті якої він помер. По даному нещасному випадку на підприємстві відповідача було проведено розслідування та складено акти форми Н-5 (акт спеціального розслідування нещасного випадку)від 12.08.13 р. та Н-1 (акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом) від 13.08.2013р. Згідно вказаних актів у вказаний час її чоловік зайшов за захисне огородження у небезпечну зону діючого транспортного рольганга, який працює в автоматичному режимі, щоб заміряти овальність труби. При включенні в автоматичному режимі рольганга труба почала пересуватися у бік [PERSON] і нижньою частиною труби останній був притиснутий до транспортного ролика та отримав тупі травми живота, в наслідок яких помер в лікарні [INFO]. Нещасний випадок стався у зв'язку з порушенням посадовими особами відповідача, а також її чоловіка вимог посадових інструкцій, системи управління охороною праці на підприємстві. Вважає, що оскільки смерть [PERSON] настала внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки - транспортного рольганга, власником якого є відповідач, тому підприємство зобов'язано відшкодувати їй моральну шкоду, завдану смертю чоловіка, незалежно від його вини. Зазначає, що факт нещасного випадку, який стався з її чоловіком, так і подальший період стали для неї тяжким випробуванням в житті, так як вона втратила близьку людину, з якою прожила у шлюбі 20 років, їх діти залишилися без батьківського піклування, а також син, який навчається в вищому навчальному закладі не може більш розраховувати на допомогу від батька, змінені усі плани їх сім'ї на майбутнє, порушені життєві зв'язки та стосунки з оточуючими людьми, що вимагає від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Крім того, матеріальний стан сім'ї значно погіршився, так як доводиться жити тільки на її заробітну плату медичного робітника, так як чоловік був основним годувальником в сім'ї. Просить стягнути з відповідача на свою користь у рахунок відшкодування моральної шкоди в сумі 300 000грн. [PERSON] вимоги позову підтримала в повному обсязі та надала пояснення, зазначені у позовній заяві. Представник позивача [PERSON] підтримав вимоги [PERSON] та надав в суді пояснення аналогічні поясненням позивача. Представник відповідача ПАТ «ХТЗ» - Максименко Д.В. в суді заперечував проти задоволення позову [PERSON] та суду пояснив, що дійсно старший майстер виробничої одиниці ПАТ «ХТЗ» [PERSON] 21.06.2013р з 08:00 до 16:45 години працював на своєму робочому місці. О 10:40 годині [PERSON] зайшов за захисне огородження у небезпечну зону діючого транспортного рольганга, який працює в автоматичному режимі, ймовірно для того, щоб заміряти овальність труби, що знаходилася на рольгангу. При включенні в автоматичному режимі рольганга, труба почала пересуватися у бік [PERSON], що знаходився в осі рольганга, при цьому останній нижньою частиною труби був притиснутий до транспортного ролика та отримав тупі травми живота. Вказаний нещасний випадок стався через: - невиконання посадових обов'язків старшим майстром виробничої дільниці [PERSON] посадової інструкції; - особисто грубої необережності старшого майстра виробничої дільниці [PERSON] За наслідками розслідування утвореною 25.06.2013р комісією було складено та затверджено Акт № 2 по формі Н-1 від 13.08.2013р та Акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку по формі Н-5 від 13.08.2013р. Нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом. Згідно зазначених вище Актів не встановлено прямої провини ПАТ «ХТЗ» або прямої вини посадових осіб підприємства у настанні нещасного випадку чи порушення норм законодавчих актів з охорони праці. Зазначає, що після настання нещасного випадку відповідачем, не зважаючи на відсутність прямої вини у цьому випадку, позивачу було запропоновано: - укласти тристоронній договір на оплату за рахунок відповідача навчання сина померлого - [PERSON] в НТУУ «Київський політехнічний інститут» із забезпеченням його подальшого працевлаштування; - укласти тристоронній договір (після отримання середньої освіти) на отримання, за рахунок відповідача, одної вищої або одної середньо-технічної освіти сином потерпілого - [PERSON] з його подальшим працевлаштуванням; - укласти договір на придбання та встановлення пам'ятника на могилі потерпілого; - забезпечити дітей потерпілого безоплатним оздоровленням; - 16.09,2013р прийнято додаткове рішення про надання позивачу безоплатної допомоги в сумі 6000грн після відрахування податків. Й незважаючи увагу на відмову позивачки на запропоновані умови, відповідач добровільно надав [PERSON] та її сім'ї грошову допомогу в сумі: 6000грн. - в якості безоплатної допомоги у вигляді готівки; 15 400грн - в якості оплати за навчання старшого сина позивачки у вищому навчальному закладі. Також, вказав, що позивачка та члени її сім'ї мали отримати страхові виплати, які складаються з: одноразової допомоги сім'ї та щомісячні страхові виплати у вигляді пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер в наслідок нещасного випадку на виробництві. Вважає, що не дивлячись на відмову позивачки, відповідач фактично надав їй та її сім'ї матеріальну допомогу в загальній сумі 21 400грн. Просить відмовити у задоволені позову [PERSON] у повному обсязі, так як добровільно відповідач надав допомогу позивачу у достатньому розмірі, а даний розмір позовних вимог необґрунтований доказами. Вислухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши і оцінивши докази у справи в їх сукупності, суд вважає позов частково обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню частково виходячи з наступних підстав. Судом встановлено та сторонами не оскаржувалося , що останнє місце роботи чоловіка позивачки - [PERSON], є в трубоелектрозварювальний цех № 2 ПАТ «ХТЗ», де він працював з 19.12.2000 р. - в якості майстра виробничої дільниці (а.с.5-7). З акту проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку , що стався 21.06.2013р. о 10:40 годині в ПАТ «ХТЗ» від 12.08.2013р. (Форми Н-5), та Акту № 2 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 13.08.2013р, вбачається, що нещасний випадок 21.06.2013р. визнаний таким, що пов'язаний з виробництвом, підлягає обліку зі складанням Акту за формою Н-1; особи, дія або бездіяльність яких призвели до настання нещасного випадку - [PERSON] та посадові особи ПАТ «ХТЗ», які порушили вимоги Посадової інструкції та систему управління охороною праці на підприємстві (а.с.12-16). З лікарського свідоцтва про смерть № 202 від 22.06.2013р. вбачається, що [PERSON] помер [INFO] у хірургічному відділенні з причини множених ушкоджень кишечнику та брижових кровоносних судин. (а.с.10-11). Відповідно до вимог ст.173 КЗпП шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Згідно зі ст.153 КЗпП України та Закону України "Про охорону праці" на всіх підприємствах, установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Судом встановлено, що обставини, причини , винність осіб у даному нещасному випадку, а також зміст актів за формою Н-1 і Н-5 сторони не оскаржують, і нещасний випадок, що стався 21.06.2013 р. з чоловіком позивача - [PERSON], пов'язаний з виробництвом. Причиною даного нещасного випадку є потрапляння майстра виробничої дільниці [PERSON] у небезпечну зону діючого транспортного рольгангу № 565Н, що працює в автоматичному режимі, власником якого є відповідач у справі. Під поняттям «рольганг» слід розуміти конвеєр, із закріпленими на невеликої відстані від один одного роликами, які переміщають вантаж, в свою чергу, «конвеєр» - це транспортний засіб непереривної дії для переміщення різних вантажів не невелику відстань. Тому у розумінні ч.1 ст.1187 ЦК України - транспортний рольганг є джерелом підвищеної небезпеки. Згідно до положень ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до положень ст.23, ч.2 ст.1168 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, яка відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Оскільки транспортний рольганг є джерелом підвищеної небезпеки, що належить Публічного акціонерного товариства «Харцизький трубний завод», тому відповідач повинен відшкодувати позивачу, яка є дружиною [PERSON] (а.с.5), моральну шкоду, завдану загибеллю її чоловіка унаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від вини самого загиблого,яка носить у даному випадку необережний характер. Тому доводи представника відповідача про те, що нещасний випадок стався через невиконання посадових обов'язків [PERSON] та його особистої грубої необережності і що не встановлено Актами прямої вини посадових осіб підприємства у настанні нещасного випадку чи порушення норм законодавчих актів з охорони праці, не судом приймаються до уваги при винесені даного рішення. Відповідно до положень ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення їх реалізації, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Аналогічні положення закріплені і в роз'ясненнях пункту 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995р № 4 «Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Тому, суд, визначаючи розмір моральної шкоди, завданої позивачу смертю чоловіка, виходить з глибини перенесених і триваючих моральних та фізичних страждань позивача у справі, яка втратила працездатного чоловіка, а їх неповнолітні діти - батька, годувальника, що порушило її привичні життєві зв'язки та стосунки з оточуючими людьми, що вимагає від неї додаткових зусиль для організації свого життя; поведінку відповідача, який добровільно надав позивачу допомогу в загальній сумі 21 400грн., яку міг і не надати, що свідчить про прийняття відповідачем, заходів щодо позасудового вирішення даного питання, а також з принципу розумності і справедливості, вважає, що підлягає відшкодуванню моральна шкода в розмірі 100 000 гривень. В іншій частині позов підлягає відмові у задоволені за необґрунтованістю. Доводи представника відповідача про те, що добровільна виплата відповідачем суми в 21 400грн. може покрити моральні страждання позивача, суд вважає хибними та сумою занадто заниженою. У відповідності ч.3 ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовій збір в розмірі 1000 грн., так як позивач на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, за даним позовом.

Outcome: partial