Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

28.02.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та його скасування. В обгрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що між ним та ПАТ КБ «Приват Банк» 19.07.2013 року був укладений кредитний договір № б/н. 08.11.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис № 19208 про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованості за вищевказаним кредитним договором в сумі 117\~119 грн. 33 коп. Вважає, що виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням порядку вчинення такої нотаріальної дії, оскільки у порушення вимог\~Закону України«Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус не отримував первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення, у звязку з чим у нього були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості, визначений банком, є безспірним. Як стверджує позивач, ним була отримана від Новобузького районного відділу ДВС ГТУЮ в Миколаївській області постанова про відкриття виконавчого провадження про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 117 119 грн. 33 коп. та витрат, повязаних з вчиненням виконавчого напису в сумі 1800 грн. 00 коп. Просив визнати виконавчий напис нотаріуса № 6793 недійсним і таким, що не підлягає виконанню, оскільки банком не доведено безспірність заборгованості за кредитним договором і нотаріусом не взято до уваги те, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Представник позивача [PERSON] посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, заявлені позивачем вимоги підтримав і просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач ПАТ КБ «Приват Банк» в судові засідання 05.06.2018 року та 21.06.2018 року явку свого представника не забезпечив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причину неявки представника суд не повідомив, відзив на позов до суду не подавав. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився, направив на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, своєї позиції щодо позовних вимог не висловив. Тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд, зі згоди представника позивача, вважає за можливе слухати справу на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, суд, приходить до наступного висновку. 19.07.2013 року між ПАТ КБ "Приват Банк" та [PERSON]був укладений кредитний договір № б/н. 08.11.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] був вчинений виконавчий напис №19208 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за вищевказаним кредитним договором за період з 19.07.2013 року по 30.09.2017 року у розмірі 117\~119,33 грн. з яких заборгованість за тілом кредиту 7277,60 грн.; заборгованість за відсотками - 99\~889,74 грн.; заборгованість з пені та комісії 3898,69 грн.; заборгованість по штрафам (фіксована частини) 500,00 грн.; заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 5553,30 грн. та витрати на вчинення виконавчого напису у сумі 1800,00 грн. (а.с. 12). На підставі вказаного виконавчого напису, державним виконавцем Новобузького РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області 20.02.2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої позивач одержав 27.02.2018 року прибувши за викликом до відповідного відділу ДВС (а.с. 11). Законом України «Про нотаріат»\~та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачено, що стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.\~\~ Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Згідно гл. 16 Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником, нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису в разі порушення умов кредитного договору, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих боржнику повідомлень. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в кредитному договорі адресу. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим\~наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, відповідно до якого «нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172» (пункт 3 глави 16 Порядку вчинення виконавчих дій нотаріусами України). Відповідно до пункту 1 вищезазначеної постанови Кабінету Міністрів України «для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання». Отже, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути надані документи, що свідчать про визнання боржником вимог стягувача. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред'явлених до нього вимог і визнання їх. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Відповідно до\~ст. 257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 2\~ст. 258 ЦК України\~позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Як вбачається з матеріалів справи, загальна сума заборгованості, яка була прийнята нотаріусом та зазначена в виконавчому написі, включає в собі заборгованості по кредиту, відсотках за період з 19.07.2013 по 30.09.2017 року. Відповідність розрахунків заборгованості, з урахування строків позовної давності, нотаріусом не перевірялася. Виконавчий напис видано саме на суму, яка була вказана стягувачем. Усі ці обставини нотаріусом не враховувалися. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до\~Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми\~Закону України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Позовна вимога щодо скасування виконавчого напису не відповідає нормам цивільного та цивільно-процесуального законодавства України виходячи з такого. Виконавчий напис не є правочином. Згідно з вимогами ч. 1\~ст. 202 ЦК\~України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до\~ст. 18 ЦК\~України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно зі\~ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»\~виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження та примусового виконання рішень інших органів. Відповідно до зазначеного\~Закону\~одним із виконавчих документів є виконавчий напис нотаріуса, який підлягає примусовому виконанню державною виконавчою службою. Як бачимо, вчинення нотаріусом виконавчого напису є окремим, самостійним способом захисту цивільних прав серед інших способів захисту цивільних прав та інтересів, визначених главою\~3\~розділу\~1 ЦК України. Отже, виконавчий напис у розумінні\~ЦК\~України може бути визнаний лише таким, що не підлягає виконанню. Таким чином позивач може захищати свої права шляхом предявлення вимог, зокрема, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (повністю або частково).

Outcome: partial