Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

22.01.2019 року [PERSON] звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 6000 грн., щомісячно, з врахуванням індексації відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог, [PERSON] , зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбу з 10.09.2009 року. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17.09.2018 року шлюб між сторонами розірвано. Під час шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] [PERSON] зазначила, що відповідач жодної допомоги на утримання дитини не надає, хоча останній займається інтернет торгівлею, та отримує стабільний дохід, відповідач самоусунувся від обов`язку по утриманню дитини. Спільна донька [PERSON] має право на належний рівень життя, зокрема, повинна бути забезпечена повноцінним харчуванням, одягом, медичним доглядом. У зв`язку з тим що позивач не може досягнути згоди з приводу способу виконання відповідачем обов`язку по утриманню дитини, позивач звертається з позовом до суду. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти доводів позовної заяви, зазначив, що він щомісячно, добровільно сплачує на банківський рахунок позивача грошові кошти на утримання дитини, сплачує витрати пов`язанні з наданням освітніх послуг доньки, сплачує додаткові гуртки, та в цілому надає кошти для забезпечення прав дитини на належний рівень життя, належний рівень освіти, повноцінне харчування, забезпечення одягом, тощо. Позивач пояснив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки в межах 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , що дорівнює на цей час 1013 грн. 50 коп. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, суд прийшов до наступного. З 10.09.2009 року сторони перебували у шлюбі. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17.09.2018 року (справа № 641/3234/18) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 9-10) Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 8) З довідки Комунального закладу «Палац культури Основ`янського району м. Харкова» від 16.01.2019 року вбачається, що [PERSON] в 2018-2019 навчальному році є учасницею хореографічної студії, оплата з вересня 2018 року по теперішній час складає 250 грн., щомісячно. З довідки, яка видана фізичною особою підприємцем [PERSON] , вбачається, що [PERSON] , [INFO] дійсно отримує послуги у формі консультацій з питань користування комп`ютерними програмами усного рахунку. Оплата за послуги складає 1090 грн. на місяць. Позивачем надані роздруківки з інтернет сайту, на яких відображено що [PERSON] є керівником компанії «Твой маркет» У довідці наданої Харківською гімназією № 46 ім. М.В. Ломоносова Харківської міської ради Харківської області зазначено, що [PERSON] , [INFO] є ученицею 2-Д класу. Адміністрація Харківської гімназії № 46 ім. М.В. Ломоносова Харківської міської ради Харківської області повідомляє, що у закладі запровадженні додаткові платні освітні послуги: 2017/2018 навчального року 4 години на тиждень; 395 грн. за місяць, 3555 грн. за навчальний рік. 2018/2019 навчальні роки 3 години на тиждень; 355 грн. за місяць; 3195 грн. на навчальний рік. З довідки наданої Головним управлінням ДФС України у Харківській області вбачається, що [PERSON] з 1 кварталу 2018 року по 3 квартал 2018 року отримав доходи у розмірі 816 грн. 67 коп. (а. с. 23) З наданих відповідачем копій квитанцій (а.с. 24-74) вбачається, що за період з вересня 2019 року по лютий 2019 року останній перерахував грошові кошти на рахунок позивача, сплачував витрати пов`язані з навчанням дитини, відвідування гуртків, що разом складає 40850 грн. У судовому засіданні відповідач заявив, що надалі бажає добровільно та самостійно сплачувати грошові кошти на утримання своєї доньки, сплачувати вартість освітніх послуг, гуртків, тощо. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання доньки в межах 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що дорівнює на цей час 1013 грн. 50 коп. Відповідач пояснив, що оплату рахунків у зв`язку з відвідуваннями донькою додаткових платних послуг буде проводити самостійно, як здійснював оплату до теперішнього часу. Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що зазначається у приписах постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 17). Відповідно до ч. 1,2 ст. 179 ЦПК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. На підставці вищевикладеного, судом встановлено, що витрати відповідача на дитину з вересня 2018 року по лютий 2019 року (за період 5 місяців) складають 40850 грн, що у перерахунок на 1 місяць більше ніж 8000 грн. Доводи позивача про те, що відповідач жодним чином не утримує спільну дитину суперечать доказам, які надані відповідачем на підтвердження утримання доньки. Позивачем не надано доказів на підтвердження здійснення нею витрат пов`язаних з відвідуванням донькою [PERSON] додаткових оплатних послуг на які позивач посилалась як на підставу позовних вимог. Натомість відповідачем були надані до суду квитанції щодо проведення ним таких витрат. На питання суду щодо надання доказів на підтвердження позовних вимог, окрім тих які додані позивачем до позову, представник позивача повідомила, що інші докази -відсутні. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. До наданої роздруківки з інтернет сайту, про те, що [PERSON] є керівником компанії «Твой маркет» суд відноситься критично, оскільки зазначена інформація з інтернет ресурсів несе виключно інформативний характер, та не є допустимим доказом в розумінні підтвердження місця роботи та посади особи, зазначений сайт на якому розміщена інформація є рекламним. Належних доказів про те, що [PERSON] на цей час працює (витягу з реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців, довідок з місця роботи) суду не надано. З довідки Головного управління ДФС у Харківській області про суми виплачених доходів та утриманих податків, яка видана [PERSON] , вбачається, що останній має нерегулярний, мінливий дохід, який є нижче прожиткового мінімум для працездатних осіб. Відповідно до ч.1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. В силу принципу змагальності сторони та інші особи, які беруть участь у справі, з метою досягнення рішення на свою користь, зобов`язані повідомити суду істотні для справи обставини, надати суду докази, які підтверджують або спростовують ці факти, а також вчиняти процесуальні дії, спрямовані на те, щоб переконати суд у необхідності постановлення бажаного для них рішення. У статті 81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. На підставі викладеного, враховуючи що відповідач добровільно, систематично сплачує грошові кошти на утримання спільної з позивачем дитини, з огляду на те, що позивачем не доведена можливість відповідача сплачувати аліменти у розмірі 6000 грн., щомісячно, враховуючи, що позивачем не надано доказів суду на підтвердження проведення оплати за додаткові платні послуги доньки, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача, аліменти на утримання доньки у розмірі 1013 гривень 50 коп., з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial