Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

05 вересня 2016 року позивач звернувся до суду з цим позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 06.05.2016 року внаслідок порушення відповідачем [PERSON] дорожнього руху, відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті чого його автомобілю були спричинені механічні пошкодження, а так як відповідач добровільно не бажає відшкодувати завдану шкоду, то він просив примусово стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду у розмірі 18000,00 грн., моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. та судові витрати згідно квитанцій. У звязку з проведенням по справі автотоварознавчої експертизи, він 27 грудня 2016 року збільшив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду спричинену пошкодженням автомобіля в результаті ДТП в розмірі 33941,23 грн. решту позовних вимог залишити без змін. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач та його представник позов не визнали і просять відмовити у його задоволенні, оскільки позивач сам створив аварійну ситуацію порушуючи правила дорожнього руху, у зв?язку з чим його автомобіль отримав механічні пошкодження. Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали даної справи, суд приходить до наступного. Відповідно до чинного цивільного законодавства України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Судом встановлено, що 06 травня 2016 року, близько 17-ї години 05 хвилин, керуючи власним автомобілем Geely JL7162, державний номерний знак [NUMBER], позивач рухався по вулиці Шевченка в м. Корюківка в напрямку з центру міста до районної прокуратури, на перехресті з вулицею Вокзальною він намагався здійснити маневр повороту ліворуч на вулицю Вокзальну, але побачивши транспортні засоби, які рухались в зустрічному напрямку, він надав їм дорогу зупинивши свій автомобіль на перехресті, але в передню частину його автомобіля заїхав мотоцикл ІЖ Ю-5 державний номерний знак 6624ЧНД яким керував відповідач [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого була спричинена дорожньо-транспортна пригода в якій його автомобіль та мотоцикл відповідача отримали зовнішні пошкодження, а відповідач [PERSON] отримав тілесні ушкодження. На місце дорожньо-транспортної пригоди приїхали працівники Корюківського ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області, які склали протокол огляду місця пригоди та схему до нього, оглянули транспортні засоби учасників дорожньо-транспортної пригоди, перевірили водіїв на стан алкогольного спяніння. Всі зібрані працівниками ДПС матеріали були передані до слідчого відділення Корюківського ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області, кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12016270150000203 і розпочато досудове розслідування. 31 травня 2016 року старший слідчий Корюківського ВП виніс постанову про закриття кримінального провадження №12016270150000203. Зі змісту винесеної слідчим постанови вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено наступне: згідно висновку судово-медичної експертизи №62 від 20.05.2016 року у відповідача [PERSON] мають місце тілесні ушкодження у вигляді забою м'яких тканин та саден в ділянці лівої кисті, лівої гомілки та гомілково-ступневого суглобу, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров'я, а відповідно до диспозиції ст. 286 КК України кримінальна відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, настає в разі, як мінімум спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесного ушкодження, тому в діях особи, з вини якої сталась дорожньо-транспортна пригода, відсутні ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України, але вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Окрім того, в постанові слідчого зазначено, що під час досудового розслідування кримінального провадження не досліджувалась відповідність дій водіїв транспортних засобів, за участю яких сталася пригода, вимогам правил дорожнього руху та причинний зв'язок між порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту. Як зазначено в постанові, копія даної постанови направлена слідчим начальнику Корюківського ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. З дня винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження пройшло більше трьох місяців, працівниками Корюківського ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області відносно позивача та відповідача не складався протокол про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Позивач вважає себе потерпілим від даної дорожньо-транспортної пригоди, бо внаслідок її скоєння його автомобіль був пошкоджений, тому в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди йому спричинена майнова та моральна шкода, він власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу, та як учасник дорожньо-транспортної пригоди, має право вимагати відшкодування заподіяної йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди. На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність відповідача [PERSON], як водія мотоцикл ІЖ Ю-5 д.н.з. 6624ЧНД, перед третіми особами не була застрахована, як того вимагають положення Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». За таких обставин спричинену йому шкоду він просить стягнути з відповідача, як винної особи. Згідно висновку автотоварознавчої експертизи №3701/16-24 від 13 грудня 2016 року, яка була проведена за ухвалою суду, вартість матеріальних збитків завданих [PERSON] власнику автомобіля Geely JL7162, державний номерний знак [NUMBER], внаслідок його пошкодження у ДТП, що мало місце 06.05.2016 року, станом цін на момент пошкодження, складає: 33941,23 грн., що не оспорюється сторонами. Відповідно висновку автотехнічної експертизи №1067/17-24 від 12 квітня 2017 року, яка була проведена за ухвалою суду, і не оспорюється сторонами, в дорожній обстановці, що склалася на момент ДТП, водій мотоцикла [NUMBER] [PERSON] повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.1, 12.4ПДР, а з моменту виникнення небезпечної дорожньої обстановки відповідно до вимог п. 12.3 ПДР. Дії водія мотоцикла [NUMBER] [PERSON] не суперечили вимогам п. 12.1 ПДР та не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР як в частині своєчасності реагування його на зміну дорожньої обстановки, так і в частині використання маневру відвороту замість екстреного гальмування керованого мотоцикла. В дорожній обстановці, що склалася, дії водія автомобіля [PERSON] не відповідають вимогам п. 10.1, 16.13 ПДР та не суперечили вимогам п. 10.4 ПДР. Необхідною умовою виникнення події даної ДТП є не відповідність дій водія автомобіля Geely [PERSON] вимогам п. 10.1, 16.13 ПДР, а технічною причиною виникнення зіткнення транспортних засобів, є невідповідність дій водія мотоцикла ІЖ Ю-5 [PERSON] вимогам п.12.2 ПДР. Згідно висновку та дослідницькій його частині, під причиною дорожньо-транспортної пригоди в практиці авто технічної експертизи розуміють обставину, що служила причиною виникнення аварійної обстановки, тобто обстановки, в якій водій був позбавлений можливості відвернути пригоду. Необхідні умови виникнення пригоди є обставини, що створили небезпечну обстановку, в якій водій ще мав можливість відвернути пригоду, але по яким небудь причинах не зробив цього. Іншими словами необхідними умовами виникнення пригоди є такі обставини, які необхідні, але недостатні для того, щоб пригода, виникла, її могло, і не бути, якби не було причини. Встановлення причинного звязку між діями учасника дорожнього руху і фактом настання події пригоди мають правовий та технічний аспекти. Технічний аспект причинного звязку між діями учасників пригоди і настанням події даної пригоди експертним шляхом може бути встановлений, якщо для визначення технічних параметрів дій одного з учасників пригоди, що призвели до виникнення аварійної обстановки, застосовуються спеціальні знання експерта і проводяться відповідні розрахунки. Результати проведеного дослідження дають підстави для висновку, що небезпечну дорожню обстановку своїми необережними діями створив водій автомобілі» Geely [PERSON], які суперечать вимогам п. 10.1, 16.13 ПДР. У цій небезпечній дорожній обстановці водій мотоцикла ІЖ [PERSON], своєчасно реагуючи на небезпеку, мав технічну можливість застосуванням екстреного гальмування уникнути зіткнення з автомобілем Geely. Отже, необхідною умовою виникнення події даної ДТП є не невідповідність дій водія автомобіля Geely [PERSON] вимогам п. 10.1, 16.13 ПДР, а технічною причиною виникнення зіткнення транспортних засобів є невідповідність дій водія мотоцикла ІЖ [PERSON] вимогам п. 12.3 ПДР і є причиною її настання. На підставі вищевказаного, що причиною пошкодження автомобіля були дії відповідача, то позов у частині стягнення матеріальної шкоди заподіяної пошкодженням транспортного засобу, підлягає задоволенню повністю, у розмірі 33941,23 грн. У відповідності до ст.ст.1166, 1167 ЦК України шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності її вини. Також відповідно ч.1 п.1 ст. 1188 ЦК України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, яка завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, що і встановлено. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості, а також майнового стану відповідача. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди у даному конкретному випадку, суд враховує моральні страждання позивача, який отримав тілесні ушкодження та потерпів страждання. З урахуванням викладеного, суд вважає, що заподіяння відповідачем моральної шкоди позивачу, знайшло частково своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки доведено заподіяння позивачу такої шкоди, бо він втрачав певний час на відшкодування збитків та нести матеріальні витрати на відновлення автомобіля, мав незручності у пересуванні. Що ж стосується розміру морального відшкодування, то з урахуванням ступеня вини відповідача, обставин за яких вчинено ДТП, тривалості моральних страждань позивача, тих негативних наслідків, які настали для нього, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, не 5000 грн., як просить позивач, а у розмірі 1000 грн., який є достатнім розміром для відшкодування заподіяної йому моральної шкоди та матеріального становища відповідача, оскільки сам відповідач отримав від даної ДТП тілесні ушкодження. Оскільки позов підлягає задоволенню на користь позивача, то з відповідача підлягають стягненню понесені судові витрати по розгляду справи. Підлягає відшкодуванню сплачений судовий збір при зверненні позивача з позовом до суду у розмірі 551,20 грн. Також підлягають стягненню витрати по оплаті судової автотоворознавчої експертизи у розмірі 1762,00 грн. і підлягають стягненню витрати на юридичну допомогу згідно акту виконаних робіт та квитанції б/н від 12.05.2017 року, у розмірі 3000 грн. У іншій частині задоволення позову слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: partial