Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну розміру стягуваних аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 1995 року. В 1999 році рішенням суду шлюб між ними розірвано. Зазначає, що від шлюбу у них [INFO] народилася дочка [PERSON], яка проживає біля неї та знаходиться на її утриманні. Згідно рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 14 грудня 2009 року, [PERSON] зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дитини, в розмірі по 250 гривень щомісячно до її повноліття. Вказує на те, що дочка являється інвалідом з дитинства, страждає ДЦП, одержує допомогу від держави. На даний час її матеріальне становище погіршилося, дитина потребує більших затрат, займається по індивідуальній програмі, а аліментів, які сплачував відповідач, не вистачає на необхідніші потреби дитини, крім того останні 6 місяців аліменти не сплачувалися. Тому просить змінити розмір стягуваних аліментів з 250 гривень на 800 гривень щомісячно до відновлення працездатності дитини. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідач позовні вимоги не визнав, вказуючи на те, що він не має можливості сплачувати по 800 гривень, однак згідний вподальшому платити аліменти в сумі по 250 гривень, оскільки ніде не працює, не знаходиться на обліку у Кіцманському районному центрі зайнятості, крім того у нього на утриманні знаходиться його батько, який за станом здоров'я не в змозі сам за себе подбати. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно зі ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до статей 3, 15 ЦПК України особа має конституційне право на судовий захист своїх цивільних прав і може звернутися із позовом про захист порушеного, оспореного або невизнаного права у спосіб, передбачений ЦК України. Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що відповідач являється батьком дитини [PERSON]., [INFO]. (а.с. 7) Згідно рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 14 грудня 2009 року, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі по 250 гривень щомісячно до її повноліття. (а.с. 9) Із дослідженого медичного висновку про дитину-інваліда віком до 18 років №81 від 28 березня 2012 року встановлено що [PERSON]. хворіє на ДЦП. (а.с. 11) Як вбачається з довідки МСЕК серії 12 ААА №230693 від 12 січня 206 року [PERSON]., [INFO], призначено ІІ групу інвалідності з дитинства, безтерміново. (а.с. 19) Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Довідкою виданою Лужанською селищною радою №2694 від 30 листопада 2015 року, передбачено що [PERSON]., [INFO] знаходиться на утриманні своєї матері [PERSON] (а.с. 12) Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх непрацездатних дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно п.23 Постанови Пленуму ВС України від 15.05.2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Дане положення закріплено і у ст. 192 ч. 1 СК України, де зазначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із батьків та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Так, судом встановлено, що [PERSON] на даний час офіційно не працює, згідно довідки Кіцманського районного центру зайнятості, як безробітний не зареєстрований, здійснює догляд за своїм батьком. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, до спірних правовідносин підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, які регулюють обов'язок батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Судом не встановлено, що відповідач працює та має стабільний заробіток. За таких обставин,

Outcome: partial