Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

04.04.2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позов мотивовано тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 22.07.2006 р. по 02.09.2014 р. Від даного шлюбу народилося троє дітей . Двоє старший дітей знаходяться на вихованні та утриманні у відповідача, а найменший син проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач надавати матеріальну допомогу на утримання сина відмовляється, оскільки з ним проживають двоє старших дітей. На підставі рішення суду позивачка сплачує на користь відповідача аліменти на утримання двох старших синів. Відповідач працює, має постійний стабільний дохід та можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина. Позивач не має можливості сама повністю забезпечити всі потреби дитини, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, інших доходів немає. 04.06.2018 року в підготовчому судовому засіданні представник відповідача [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 29.07.2014 року. З [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 20% всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Позовні вимоги за зустрічним позовом обґрунтовані тими обставинами, що заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання двох старших синів становить 26931 грн. 24 коп. [PERSON] зазначає, що розмір його заробітньої плати на даний час становить біля 9000 грн., у випадку стягнення з нього аліментів у частці від його доходу буде порушено права неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні, оскільки 25% від його заробітньої плати становить 2250 грн., що буде значно перевищувати розмір аліментів, які повинні стягуватись на утримання проживаючих з ним неповнолітніх дітей. Крім цього, на його утриманні перебуває бабуся [PERSON], [INFO], яка потребує постійного догляду та уваги Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги за основним позовом підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, проти зустрічного позову заперечила. Вважає зустрічний позов безпідставним та не обгрунтованим, а також пояснила, що заборгованість зі сплати аліментів виникла, у зв?язку з тим, що вона на даний час не має можливості сплачувати аліменти в повному розмірі на утриманні двох старших синів, оскільки ніде не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною, інших доходів немає. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав в повному обсязі, щодо первісного позову заперечив частково, просив збільшити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 20% всіх видів заробітку , але не менше 50 % прожиткового мінімуму , встановленого для дитини відповідного віку. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги за основним позовом підлягають частковому задоволенню, вимоги за зустрічним позовом не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Суд встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.07.2006 р. по 02.09.2014 р. Від даного шлюбу народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Воловецького районного суду Закарпатської області від 02.09.2014 року шлюб між стронами розірвано. Неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] залишено на вихованні у [PERSON], неповнолітнього сина [PERSON] залишено на вихованні матері [PERSON] Рішенням Воловецького районного суду від 29.07.2014 року постановлено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, починаючи з 23 червня 2014 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Згідно вимог ст .ст. 141, 180 СК України батько та мати мають рівні права та обов'язки відносно своєї дитини і зобов'язані спільно її утримувати. Як вбачається з довідки про доходи №58 від 07.06.2018 року, [PERSON] працює на посаді монтера колії в Мукачівській дистанції колії та має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] Згідно довідки виконкому Гукливської сільської ради №376 від 02.04.2018 року (а.с.9) [PERSON] ніде не працює. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленністю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може братии участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з засад розумномсті, справедливості, співмірності та прапорції, враховуючи те, що на утриманні [PERSON] перебуває двоє неповнолітніх дітей та непрацездатна бабуся, суд вважає за можливе стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно вимог ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи вищенаведене, підставою для збільшення розміру аліментів, є перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивачем по зустрічному позову не надано належних доказів про зміну матеріального стану - відповідача в бік покращення, а у позивача - в бік погіршення. Враховуючи, що матеріальний стан [PERSON] не змінився, на даний час вона не працює, має на утриманні ще одну дитину, суд вважає, що підстав для перегляду розміру аліментів, які стягуються з неї на користь [PERSON] немає. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається із матеріалів справи позивачем за зустрічним позовом не доведено обставин, які б мали підтвердити той факт, що після ухвалення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, погіршився його матеріальний стан або поліпшився матеріальний стан відповідача, виникли інші обставини у відповідності із ст.192 Сімейного кодексу України для збільшення розміру аліментів, визначених за рішенням суду. Таким чином, вимоги первісного позову підлягають частковому задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Outcome: partial