Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Знам'янської районної державної адміністрації, управління Державного земельного агентства у Знам'янському районі, Головного управління юстиції в Кіровоградській області, про перерозподіл спадщини та визнання недійсним Державного акту на право власності на землю. Вказала, що [INFO] помер її батько - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина. Спадкоємцями першої черги за законом є вона та відповідачі - [PERSON] і [PERSON] Після смерті батька, 03.11.1998 року на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого державним нотаріусом Знам'янської державної нотаріальної контори, вона отримала у власність 1/6 частину домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Про те, що за життя батькові на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), належала земельна ділянка, їй відомо не було. Наприкінці 2011 року вона дізналася, що 17 квітня 2001 року відповідачі - [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, яке складається з 2/3 частин права на земельну частку (пай) розміром 4,89га, що належала її батькові. В зазначеному свідоцтві про право на спадщину нотаріусом зазначено, що на 1/3 частину даного спадкового майна свідоцтво про право на спадщину за законом не видавалось. Однак коли вона звернулась до нотаріуса для оформлення своєї частини спадщини, їй було відмовлено з мотивів того, що у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу. На підставі розпорядження Знам'янської райдержадміністрації №220-р від 17 червня 2002 року відповідачам - [PERSON] та [PERSON] передано у приватну власність по 2,02 га землі кожному, про що свідчать видані їм Державні акти на право приватної власності на землю. Вважає порушенням своїх майнових прав той факт, що [PERSON] та [PERSON] розподілили між собою належну їй частку в спадщині та оформили на неї право власності. Просить скасувати розпорядження Знам'янської райдержадміністрації від 17 червня 2002 року №220-р в частині передання у приватну власність земельних ділянок [PERSON] та [PERSON]; скасувати Державні акти на право приватної власності на землю, видані відповідачам на підставі розпорядження Знам'янської райдержадміністрації від 17 червня 2002 року №220-р; перерозподілити спадкове майно - земельний пай розміром 4,89га у рівних долях між спадкоємцями, виділивши їй в натурі 1/3 частину, що складає 1,63 га та визнати на неї право власності. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просить їх задовольнити, справу розглядати за її відсутності. Відповідачі в судове засідання не з'явились, подали заяви, в яких не заперечують щодо задоволення позовних вимог [PERSON], просять справу розглядати за їхньої відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених , невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 4 ЦПК). Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу особа має право звернутись до суду. За приписами ч.1, 2, ст.10, ст. 60 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом ї переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємицею померлого [PERSON] і після його смерті отримала у власність частину будинку; також спадкоємцями [PERSON] є відповідачі - [PERSON] та [PERSON], які отримали у власність в порядку спадкування після померлого [PERSON], крім своїх частин будинку, також і земельну ділянку, на яку за життя мав право [PERSON], згідно сертифікату на право на земельну частку (пай). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане 17.04.2001 року [PERSON] та [PERSON], - спадкове майно складається з 2/3 частин права на земельну частку (пай) розміром 4,89 га що знаходиться в Акціонерному товаристві «Україна» Дмитрівської сільської ради, яке належить спадкодавцю [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) КР №015038; на 1/3 спадкового майна, свідоцтво про право на спадщину за законом не видавалось. Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 спадкового майна, яке складається з 1/3 частини права на земельну частку (пай) розміром 4,89 га що знаходиться в Акціонерному товаристві «Україна» Дмитрівської сільської ради, оскільки вона не надала правовстановлюючий документ, що посвідчує таке право, а саме сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно відповіді відділу Держкомзему у Знам'янському районі Кіровоградської області, у відділі знаходиться сертифікат серії КР №015038 на право на земельну частку (пай), виданий на ім'я [PERSON] у який внесено зміни на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 квітня 2001 року. Наявність у відділі даного сертифікату свідчить про те, що за даним сертифікатом було видано Державні акти на право приватної власності на землю. Згідно розпорядження Знам'янської райдержадміністрації №220-р від 17 червня 2002 року, - [PERSON] та [PERSON] видано Державні акти на право приватної власності на землю в розмірі 6,74 га і 2,02 га відповідно. Оскільки позивач має право на 1/3 частину права на отримання земельної ділянки після смерті [PERSON], винесення Знам'янською райдержадміністрацією розпорядження та видача на його підставі відповідачам [PERSON] і [PERSON] Державних актів на право приватної власності на землю, в даному випадку порушує права та суперечить інтересам позивача. Згідно з п.5 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 року № 7-рп/2009, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Згідно ч.2 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки [PERSON] або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси . Таким чином, позовні вимоги щодо скасування розпорядження Знам'янської райдержадміністрації від 17 червня 2002 року №220-р, підлягають задоволенню. Інструкцією про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, Затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №325 від 22.06.2009р., передбачений порядок заповнення державного акту про право власності на земельну ділянку та на право користування земельною ділянкою, порядок зміни власника та видачі державного акту у випадку зміни власника земельної ділянки. Наказом Держкомзему України №43 від 4.05.1999р. затверджена Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних акті на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею та договорів оренди землі (із змінами). Вказана інструкція визначає певний порядок складання, видачу, реєстрацію і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку та право користування земельною ділянкою. [PERSON] того, Наказом №174 від 2.07.2003р. Державного комітету України по земельних ресурсах затверджений Тимчасовий порядок ведення державного реєстру земель в Україні. А ні вищезазначеними положеннями про порядок заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку, про порядок складання та видачу державних актів, ні порядком ведення державного реєстру земель в України не передбачені підстави та порядок скасування державного акту на право власності на земельну ділянку. Ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" передбачає скасування державної реєстрації речових прав в разі винесення судом відповідного рішення, про що вносяться дані до Державного реєстру прав. Визнання Державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним є підставою для скасування його державної реєстрації. Отже, позовні вимоги в частині скасування Державних актів на право власності на землю задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання щодо позовних вимог про перерозподіл спадщини у рівних долях між спадкоємцями [PERSON], [PERSON] і [PERSON] та виділення позивачу 1/3 частки, що складає 1,63га в натурі, визнання за нею права власності, суд вважає їх безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню, оскільки згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане 17.04.2001 року [PERSON] та [PERSON], - на 1/3 спадкового майна, свідоцтво про право на спадщину за законом не видавалось. Таким чином, не вбачається наявність порушеного права позивача в цій частині. Судові витрати вважати по фактично понесеним позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: partial