Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

15 вересня 2020 року [PERSON] звернулась з позовною заявою до [PERSON] , в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 20 серпня 2015 року на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі з 600 гривень щомісячно до 2000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ним повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з 18 серпня 2007 року по 22 вересня 2015 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Южноукраїнського міського суду від 20 серпня 2015 року з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання сина у розмірі 600 грн. щомісячно. Зазначає, що на даний час їх спільний син навчається в 5-ому класі Гімназії в м. Первомайськ, двічі на тиждень відвідує індивідуальні заняття з англійської мови, окрім того росте та відповідно витрати на його потреби, навчання та розвиток збільшились. Відповідач [PERSON] працює, періодично змінюючи форму працевлаштування, інших осіб на утриманні не має. Сама забезпечити та задовольнити потреби сина не в змозі, а суми аліментів, яка стягується з відповідача 600 грн. на даний час не вистачає та вона й не відповідає вимогам законодавства щодо мінімального гарантованого розміру аліментів на дитину. 09 жовтня 2020 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що з позовними вимогами погоджується частково. Вказує, що є безробітним та не має систематичного доходу. Вживає заходів щодо працевлаштування та згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 19 жовтня 2020 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач вважає відзив необґрунтованим, оскільки жодних документів для обліку в центрі зайнятості оформлювати не потрібно, достатньо лише паспорту та довідки про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків, таким чином відповідач, на її думку, вводить суд в оману задля того, щоб зменшити свої зобов`язання щодо утримання сина. Просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що він дійсно сплачує аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно, розуміє, що це мало, але він не має місця роботи і тому не може сплачувати таку суму аліментів, яку просить стягнути позивач. 17 листопада 2020 року став на облік Южноукраїнського міського центру зайнятості. Дитина проживає з матір`ю, на канікулах дитина його відвідує. Вислухавши відповідача, дослідивши докази в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано заочним рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 22 вересня 2015 року /а.с. 7/. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] /а.с. 11/. Малолітній [PERSON] зареєстрований за місцем мешкання своєї матері [PERSON] в квартирі [ADDRESS] /а.с. 12/. Місце проживання дитини відповідач підтвердив. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області у справі № 486/1466/15-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн., щомісячно. При визначенні розміру аліментів суд виходив з того, що [PERSON] має нерегулярний дохід, а отже у нього відсутні фінансові можливості щомісячно сплачувати суму, зазначену позивачем - 15000 грн. На підставі даного рішення 03 вересня 2015 року було видано виконавчий лист, а 04 вересня 2015 року постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Южноукраїнського міського управління юстиції Іщенко В.Б. відкрито виконавче провадження /а.с. 8-9, 10/. Статтею 27 частинами 1 та 2 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В частині 1 ст. 3 Конвенції, наголошується, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частинами 7, 8 ст. 7 СК України встановлено, що при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу вимог ст. 182 СК України та роз`яснень, даних у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, при визначенні розміру аліментів суд повинен врахувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: із 1 січня - 2218 гривень, із 1 липня - 2318 гривень, із 1 грудня - 2395 гривень. Частиною 2 ст. 184 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. За приписами ст. 192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках передбачених цим кодексом. Із зазначених норм закону випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої). Кожна сторона, у відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач вказує, що визначений судом розмір аліментів, на її думку, на даний час є занадто малим. Як вбачається з наданих позивачем доказів, розмір аліментів, який сплачує відповідач на утримання сина дійсно є занадто малим, і не складає 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач уклав шлюб 22 серпня 2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб /а.с. 27/. [INFO] у відповідача народилась донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с. 28/. Дитина потребує у домашньому догляді, що підтверджується довідкою №186 від 26 серпня 2020 року /а.с. 32/. Нова дружина відповідача перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 6 років /а.с. 33/. Згідно реєстру зарахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідач має мінливий дохід /а.с. 34-35/. Щодо зміни матеріального становища відповідача суд приходить до висновку, що воно суттєво не покращилось, а також у відповідача народилась дитина. З урахуванням інтересів малолітнього сина [PERSON] , зважаючи на те, що з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини змінився мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку, суд прийшов до висновку що, позовні вимоги [PERSON] щодо збільшення аліментів на утримання дитини підлягають частковому задоволенню та розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] підлягає збільшенню з 600 грн. до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Аліменти в новому розмірі сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили, що відповідає статті 192 Сімейного кодексу України щодо стягнення аліментів в зміненому розмірі та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 23). Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 50% судового збору, а саме 420,40 грн. Судовий збір - 420,40 грн., що підлягає стягненню з позивача, компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial