Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором б/н від 30.03.2009 року у розмірі 22880,98 гривень. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач звернулась до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву від 30.03.2009 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 1000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок з сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. У зв`язку з порушеннями зобов`язань станом на 31.08.2019 року відповідач [PERSON] має загальну заборгованість у розмірі 22880 гривень 98 копійок. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача вказану заборгованість та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з`явився, згідно заяви підтримує свої позовні вимоги, просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач в судовому засіданні пояснила, що 30.03.2009 року дійсно отримала кредит в АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 1000 гривень та періодично здійснювала виплати. Вказала, що при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Суд, заслухавши думку відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між позивачем АТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір б/н від 30.03.2009 року, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 1000 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок з сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у встановлений договором строк. З розрахунку наданим банком вбачається, що у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань станом на 31.08.2019 року відповідач [PERSON] має заборгованість у розмірі 22880 гривень 98 копійок, яка складається з: - 844,69 гривень - заборгованість за кредитом; - 16527,66 гривень - заборгованість за відсотками за користування кредитом; - 3942,87 гривень - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 гривень - штраф (фіксована частина), - 1065,76 гривень - штраф (процентна складова). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач [PERSON] не надала своєчасно позивачу АТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, тобто зобов`язання за вказаним договором не виконано. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За таких обставин вимоги в частині стягнення заборгованості, заборгованості по відсоткам є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Щодо стягнення штрафу суд дійшов висновку, що ці вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Щодо розміру неустойки, суд виходить з наступного. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України - розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно розрахунку банку розмір пені зазначено 3942,87 гривень, що значно перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту в розмірі 844,69 гривень, тому суд вважає за необхідне зменшити розмір пені до 1000 гривень. Щодо позовних вимог в частині стягнення штрафу, суд виходить з наступного. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиції наведена Верховним Судом України у постанові №6-2003цс15 від 21.10.2015 року, №6-1374цс17 від 11.10.2017 року. З урахуванням викладеного, у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача штрафів слід відмовити, оскільки за порушення умов договору позивачем нарахована відповідачу пеня, яка підлягає стягненню в судовому порядку. Сума, яка підлягає стягненню, становить 18 372,35 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: partial