Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

19.03.2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та уточнивши вимоги просив визнати протиправними дії відповідача - Житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України щодо не перенесення та відмови змінити дату зарахування на квартирний облік [PERSON] у складі сім`ї з двох осіб з дати 03 березня 1995 року на дату 06 серпня 1992 року в загальній черзі, а також не внесення відповідних змін в облікові документи щодо черги [PERSON] на отримання житла з урахуванням нової дати зарахування на облік. Крім того, позивач просив зобов`язати Житлову комісію Генерального штабу Збройних Сил України змінити та перенести дату зарахування на квартирний облік [PERSON] у складі сім`ї з двох осіб в загальній черзі отримання житла по Житловій комісії Генерального штабу Збройних Сил України змінивши її з дати 03 березня 1995 р. на дату 06 серпня 1992 року в загальній черзі, а також внести відповідні зміни в облікові документи щодо черги [PERSON] на отримання житла з урахуванням нової дати зарахування на облік. Свої вимоги мотивує тим, що він є підполковник запасу, проходив військову службу в Збройних Силах України та відповідно до наказу начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 23 грудня 2008 року №602 був звільнений з військової служби у відставку. Зазначає, що з 03.03.1995 року і по теперішній час, він разом із сім`єю у складі двох осіб, перебуває на квартирному обліку у загальній черзі по Житловій комісії Генерального штабу Збройних Сил України за номером 3533. Позивач посилається, що з 17 травня 2012 року Протоколом № 22 засідання Житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України його було включено до списку осіб, які користуються правом позачергового отримання житла як ветерана війни - інваліда другої групи з 13.01.2011 року за номером 2424. Разом з тим, позивач зазначає, що відповідно до довідки від 11.12.2000 року № 119 виданої Лубенською квартирно-експлуатаційною частиною Міністерства оборони України, [PERSON] за час проходження військової служби перебував на квартирному обліку у військовій частині [NUMBER] з 06.08.1992 року складом сім`ї з двох осіб. Враховуючи дані обставини, позивач зазначає, що він в грудні 2014 року звернувся до Голови Житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України з відповідною заявою про перенесення дати зарахування на квартирний облік [PERSON] та членів його сім`ї у складі двох осіб змінивши її на дату 06.08.1992 року та відповідного переміщення в загальній черзі та в черзі позачергового отримання житла як ветерана війни - інваліда другої групи по Житловій комісії Генерального штабу Збройних Сил України, проте отримав відмову. Позивач вважає таку відмову незаконною, та такою, що прийнята з порушенням норм чинного законодавства, а тому просив позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі та просила суд його задовольнити. Представник відповідача - Житлової комісії генерального штабу Збройних Сил України в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Зазначив, що пункт 3.7 наказу № 577 (набрав чинності 10.11.2006) відрізняється від раніше діючого наказу Міністра оборони України від 03.02.1995 № 20 "Про внесення змін та доповнень до Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.02.95 за № 43/579 тим, що пунктом 2 наказу № 20 передбачалося зарахування попереднього часу перебування на квартирному обліку (в списках осіб, що користуються правом першочергового і позачергового отримання жилих приміщень), але не раніше набрання чинності цим наказом (03.03.1995). Зазначає, що при зарахуванні [PERSON] на облік військовослужбовців, членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов в гарнізоні м. Києва з 03.03.1995, житловою комісією Центрального апарату Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України (протокол № 8 від 09.04.2008) було дотримано усі вимоги діючих на той час нормативно-правових актів з питань забезпечення житлом військовослужбовців. Враховуючи вищевикладене, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач - Київське квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України в судове засідання свого представника не направило, про дату та час розгляду справи повідомлялося належним чином, про причини неявки суд до відома не поставило. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача-1, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , підполковник запасу, проходив службу в Збройних Силах України та відповідно до наказу начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 23 грудня 2008 року №602 був звільнений з військової служби у відставку (а.с.8). Встановлено, що під час проходження військової служби у військовій частині А-3410 з 06.08.1992 року [PERSON] разом зі своєю сім`єю у складі двох осіб, став на квартирний облік за місцем роботи, що підтверджується довідкою Лубенської квартирно-експлуатаційної частини Міністерства оборони України від 11.12.2000 року та Витягом з протоколу № 15 від 06.08.1992 року засідання Житлової комісії (а.с.9-10). Також встановлено, що [PERSON] з 17.05.2012 року відповідно до протоколу №22 засідання житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України було включено до списку осіб, які користуються правом позачергового отримання житла як ветерана війни - інваліда другої групи з 17.05.2012 року (а.с.12). Вбачається, що після надання позивачем довідки від 28.02.2005 року № 24 Білоцерківської квартирно-експлуатаційної частини, де він перебував на квартирному обліку, протоколом засідання житлової комісії ЦАМО та ГШ № 15 від 09.04.2008 року, дату зарахування позивача на житлову чергу було перенесено на 03.03.1995 року (а.с.14,16). Наказом Міністра оборони України від 06.10.2006 р. № 577 затверджено Інструкцію про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень (Інструкція), якою визначено порядок ведення квартирного обліку та надання військовослужбовцям житла. Згідно з вимогами п. 3.2. Інструкції, облік військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов (облік), ведеться у військових частинах, гарнізонах та квартирно-експлуатаційних органах. Повний та всебічний облік щодо всіх військових частин організовується та ведеться Головним квартирно-експлуатаційним управлінням Збройних Сил України. Відповідно до вимог п. 3.3. Інструкції військовослужбовці зараховуються на облік на підставі рішення житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. Для зарахування на облік військовослужбовець подає рапорт на ім`я безпосереднього начальника про прийняття на квартирний облік, який підписується членами сім`ї. Згідно з вимогами п. 3.5 Інструкції датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік. Відповідно до вимог п. 3.7. Інструкції військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла. Як встановлено вище судом, [PERSON] було зараховано на квартирний облік 06.08.1992 року, що підтверджено довідкою Лубенської квартирно-експлуатаційної частини Міністерства оборони України від 11.12.2000 року. Відповідно до Положення про житлові комісії в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 11.09.2007 року № 517 рішення щодо постановки військовослужбовців на облік громадян здійснюється житловими комісіями за місцем проходження служби, або житловими комісіями гарнізону. Вбачається, що в грудні 2014 року позивач звернувся до Голови Житлової комісії Генерального штабу Збройних Сил України з заявою про перенесення дати зарахування на квартирний облік [PERSON] та членів його сім`ї у складі двох осіб змінивши її на дату 06.08.1992 року та відповідного переміщення в загальній черзі та в черзі позачергового отримання житла як ветерана війни - інваліда другої групи по Житловій комісії Генерального штабу Збройних Сил України (а.с.22-23). За результатами розгляду заяви [PERSON] , житловою комісією ГШ ЗС України було прийнято рішення (протокол №22 від 14.01.2015 року) про відмову в задоволенні вимог, через відсутність правових підстав (а.с.24-25). Відповідно до положень ст. ст. 9, 43 Житлового кодексу Української РСР, громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік. Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом УРСР та іншими нормативно-правовими актами. На виконання ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Кабінетом Міністрів України було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями від 03.08.2006 року № 1081. Відповідно до вимог п. 26 Порядку військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку. Статтею 44 ЖК Української РСР визначено випадки можливого перенесення черговості на отримання житла, застосування якої можливе лише до громадян, які вчинили певне правопорушення, що не стосується позивача, оскільки до відповідальності його притягнуто не було. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] було зараховано на квартирний облік за попереднім місцем служби у військовій частині [NUMBER] м. Лубни з 06.08.1992 року і до міста Києва його було переведено для подальшого проходження військової служби, тому відповідно до вимог чинного законодавства України, датою постановки [PERSON] на квартирний облік повинна бути саме- 06 серпня 1992 року. Вбачається, що відмовляючи в перенесенні дати квартирного обліку на 06 серпня 1992 року відповідач посилався на наказ Міністра оборони України від 03.02.1995 року № 20, Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 06.10.2006 р. №577, що суперечать вимогам ст. 43 ЖК УРСР, Постанові Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року №1081 «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями». Наказом Міністра оборони України від 03.02.1995 року № 20 було визначено, що при переміщенні військовослужбовця по службі в інший гарнізон йому зараховується попередній час перебування на квартирному обліку (в списках осіб, що користуються правом першочергового і позачергового отримання жилих приміщень), але не раніше, ніж з дня набрання чинності даного наказу, тобто з 03.03.1995 року, будь-які інші нормативно-правові акти, які б містили механізм перенесення черги квартирного обліку для військовослужбовців України відсутні. Однак вбачається, що п. 2 наказу Міністра оборони України від 03.02.1995 року № 20 всуперечить вимогам ст.ст. 38-44 Житлового кодексу України щодо черговості надання жилих приміщень для військовослужбовців, оскільки фактично визначає не за часом взяття їх на квартирний облік, а за часом набрання чинності цим законом. Таке обмеження, порушує право позивача, як військовослужбовця і громадянина на житло, передбачене ст. 47 Конституції України, за умовами якої кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Аналогічне право на житло передбачене також, ст. 16 Закону України «Про Збройні сили» та Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки за таких умов місце позивача в квартирній черзі в зв`язку з переїздом до іншого гарнізону визначено датою набрання чинності відомчим наказом - 03.03.1995 року, а не з часу взяття на облік, тобто з 06.08.1992 року. Зважаючи на зазначене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Разом з тим, позов до Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України не підлягає задоволенню, оскільки позовні вимоги до даного відповідача позивачем не заявлені, а тому даний відповідач є неналежним.

Outcome: partial