Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

03.07.2017 року позивач публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернувся з позовом до про стягнення заборгованості по кредитному договору, в якому просив стягнути з нього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 28366 грн. 90 коп. за кредитним договором № б/н від 30.09.2014 року. В обґрунтування позову посилався на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 30.09.2014 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 9991,30 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивачем своєчасно було виконано свій обов'язок надати кредитні кошти. Однак відповідачем було порушено зобов'язання, встановленні умовами кредитного договору, стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту і процентів за користування кредитними коштами, у наслідок чого утворилась заборгованість. Станом на 11.06.2017 року заборгованість відповідача перед позивачем по кредитному договору складає 28366 грн. 90 коп. Відповідно до ч.1\~ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін може бути розглянута малозначна справа. Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає частково, так як прохає зменшити розмір неустойки. Ухвалою суду 07.07.2017 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду . Ухвалою суду від 20.06.2018 року суддя Киричок С.А. прийняв дану справу до свого провадження та призначив розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За змістом положень ч.1\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1054\~ЦК України за\~кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2\~ст. 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Судом встановлено, що між ПАТ "КБ ПриватБанк" та [PERSON] було укладено договір б/н від 30.09.2014 року, відповідно до якого відповідач отримала від позивача кредитні кошти в розмірі 9991,30 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування . Відповідачем взяті на себе зобов'язання не виконувались та були порушені умови кредитного договору, наслідком чого стала заборгованість. Загальна сума заборгованості станом на 11.06.2017 року становить 28366,90 грн., яка складається з наступного: 9991,33 тіло кредиту; 4925,72 грн - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 11989,50 грн - нараховано пені; а також 1460,35- штраф . Відповідно до ч.1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобовязання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК). За змістом ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості банк, окрім стягнень по основних зобовязаннях, просив стягнути неустойку: заборгованість по процентам за користування кредитом 4925,72 грн.; заборгованість за пенею та комісією 11989,50 грн. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України) . Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен ждень прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальтності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, а саме пунктом 2.1.1.12.6.1 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по данному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожен день прострочення. У той самий час, пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, передбачена при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Враховуючи вище викладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказана правова позиція висловлена у постанові ВСУ №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року. Згідно ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги розрахунок заборгованості відповідача по кредитному договору б/н від 30.09.2014 року та те, що відповідач [PERSON] є інвалідом ІІ групи, має єдине джерело доходу - пенсію. Суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру нарахованої позивачем пені за порушення строків погашення позики з 11989,50 грн. до 500 грн. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення на суму 15417,05 грн . Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки, позовні вимоги задоволено на 54,35 %, то суд також стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 869,60 грн.

Outcome: partial