Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в Городоцький районний суду Львівської області з позовом до Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області, треті особи: [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок № 18 по вул.. Шевченка в с. Суховоля Городоцького району Львівської області, вимоги мотивує тим, що прийняв спадщину за правом представлення після смерті [PERSON], з покликанням на рішення Апеляційного суду Львівської області від 29 травня 2013 р., просить позов задовольнити. [PERSON] звернулась з позовом, який уточнила, до Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області, [PERSON], [PERSON], [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON], третя особа [PERSON] нотаріальна контора Городоцького району Львівської області про визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку № 18 по вул. Шевченка в с. Суховоля Городоцького району Львівської області, скасування реєстрації права власності на цей житловий будинок за [PERSON], визнання недісним Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 929500, скасування рішення 23 сесії 5 скликання Суховільської сільської ради № 871 від 22.01.2009 р. про передачу у приватну власність земельної ділянки [PERSON], вимоги мотивує тим, що є спадкоємицею частини житлового будинку № 18 по вул. Шевченка в с. Суховоля Городоцького району Львівської області після смерті [PERSON], та має право на користування частиною земельної ділянки для його обслуговування, яка, відповідно до Державного [PERSON] про право власності на земельну ділянку серії ЯЖ 929500, належить [PERSON], з покликанням на рішення Апеляційного суду Львівської області від 29 травня 2013 р., просить позов задовольнити. [PERSON] в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] звернулась з позовом, який уточнила, до Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області, [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку № 18 по вул.. Шевченка та 1/3 частину житлового будинку № 76 по вул. Б.Хмельницького в с. Суховоля Городоцького району Львівської області за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON], вимоги мотивує тим, що [PERSON] є спадкоємцем частини житлового будинку № 18 по вул. Шевченка та частини житлового будинку № 76 по вул. Б.Хмельницького в с. Суховоля Городоцького району Львівської області за правом представлення після смерті [PERSON], рішення Апеляційного суду Львівської області від 29 травня 2013 р., просить позов задовольнити. В суді представники позивачів [PERSON] та [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та [PERSON] позови своїх довірителів підтримали, з мотивів викладених в них, та, крім того, пояснили, що [PERSON] та [PERSON] з народження проживали у [INFO], до складу спадкового майна після смерті [PERSON] бабці позивачів, крім цього будинку, входив також і будинок № 76 по вул. Б. Хмельницького в с. Суховоля Городоцького району Львівської області, набутий у шлюбі [PERSON] та [PERSON], оскільки батько позивачів [PERSON] помер 26.03.2004 р., а його мати [PERSON] 13.02.2006 р., позивачі прийняли спадщину після її смерті за правом представлення, що також встановлено рішенням Апеляційного суду Львівської області від 29 травня 2013 р., а отже мають право на частку у спадковому майні після смерті [PERSON], просять позов [PERSON] та [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON] задовольнити, в позові Денис Л.О. відмовити. [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином (а.с. 32, 37, 108, 172, 181, 189). В суді [PERSON] та її представник [PERSON] свій позов підтримали, з мотивів, наведених у ньому, та, крім того, пояснили, що як встановлено рішенням Апеляційного суду Львівської області від 29 травня 2013 р., [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], [PERSON] акт про право власності на земельну ділянку [PERSON] виданий 20.09.2009 р. після скасування рішення Городоцького районного суду про визнання права власності за набувальною давністю за попереднім власником [PERSON] згідно ухвали апеляційного суду Львівської області від 05.02.2009 р., а отже є незаконним, просять позов задовольнити, у позові [PERSON] та [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON] відмовити. В суді представник Суховільської сільської ради [PERSON] позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON] та [PERSON] щодо визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування покладаються на розсуд суду, щодо позовних вимог [PERSON] в частині скасування рішення сесії Суховільської сільської ради про передачу у приватну власність земельної ділянки та в частині визнання недійсним Державного [PERSON] про право власності на земельну ділянку та скасування рішення сільської ради заперечень не висловила, вважає, що такі видані неправомірно. Відповідвч [PERSON] в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 97, 150, 178, 182, 190). Держивна нотаріальна контора Городоцького району Львівської області в судове засідання не зявилась, подала суду лист, просить справу розглядати без їх участі (а.с. 95, 103, 112,). Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до переконання про наступне. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Статтею 1 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.3 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтетреси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до вимог ст.ст.4,10,11,60,61,213 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Цивільнесудочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Рішення суду обгрунтовується лише тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні. Відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень ст. 1266, 1268ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 29.05.2013 р., яке набрало законної сили (а.с. 9-12), такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] за законом є: її діти, які постійно проживали з нею на момент смерті [PERSON], [PERSON] (на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦКУ) та її онуки: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], діти [PERSON], які були неповнолітніми на момент відкриття спадщини (на підставі ч. 1 ст. 1266, ч.4 ст. 1268 ЦКУ). У відповідності до ст. 32 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. Даним рішенням колегії суддів визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку № 18 по вул.. Шевченка в с. Суховоля Городоцького райоу Львівської області, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу [PERSON] 24.12.2008 р., зареєстрований в реєстрі за № 2229. Як видно з долученої до матеріалів справи Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на спірний будинок зареєстровано 29.12.2008 р. на [PERSON] відповідача по справі (а.с. 123-124). Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. За наведеного, реєстрацію права власності на буд. № 18 по вул.. Шевченка в с. Суховоля Городоцького району Львівської області на [PERSON], вчинену на підставі недійсного правочину, слід скасувати. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Одним із основних принципів місцевого самоврядування, у відповідності до ст. 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" є законність. Відповідно, всі рішення, які приймаються, повинні відповідати Конституції України та чинному законодавству України. Однією з підстав набуття права на землю, відповідно до ст. 116 ЗК України є одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності внаслідок безоплатної приватизації. Рішенням сесії Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області № 871 від 22.01.2009 р. «Про затвердження техдокументації про передачу земель у власність [PERSON]М.», з покликанням на норми ст.. 12, 118, 121 ЗК України, розглянувши заяву [PERSON] вирішено передати [PERSON] у власність земельну ділянку, пл.. 0,1176 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована в с. Суховоля на вул.. Шевченка, 18 (а.с.85), на підставі якого видано [PERSON] на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ 929500 від 20.02.2009 р. (а.с. 84). Згідно ч.1 ст. 120 ЗК України До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю, споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. За положенням ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Та обставина, що суд вирішив скасувати реєстрацію права власності на буд. № 18 по вул. Шевченка в с. Суховоля Городоцького району Львівської області на [PERSON], вчинену на підставі недійсного правочину, не дає підстав вважати, що рішення сесії сільської ради про передачу у власність земельної ділянки, пл. 0,1176 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована в с. Суховоля на вул. Шевченка, 18 на ім.я [PERSON] прийнято з порушенням закону, [PERSON] право власності на спірний житловий будинок не набула, а отже підстав для скасування рішення 23 сесії 5го скликання Суховільської сільської ради № 871 від 22.01.2009 р., як і для визнання недійсним виданого на його підставі Державного [PERSON] на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ 929500 від 20.02.2009 р. в суду немає, а отже в цій частині в позові [PERSON] слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як вбачається з пояснень представників сторін в суді, долучених фотознімків будинок № 18 по вул. Шевченка в с. Суховоля Городоцького району Львівської області на час розгляду справи є зруйнованим, що визнали та підтвердили сторони, обєкт спору не є житловим будинком. Отже, суд приходить переконання, що в задоволені позову [PERSON], [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON] та [PERSON] в частині визнання права власності на частини будинку слід відмовити. Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 06.11.2007 р. визнано за [PERSON], в порядку спадкування за заповітом право власності на будинковолодіння № 76 по вул. Б. Хмельницького в с. Суховоля Городоцького району Львівської області. Рішення набрало законної сили, не змінювалось і не скасовувалось, [PERSON] є власником даного будинковолодіння, а отже, підстав для визнання права власності на 1/3 житлового будинку № 76 по вул. Б. Хмельницького в с.Суховоля Городоцького району Львівської області за [PERSON] суд не вбачає, та в цій частині у задоволенні позову відмовляє.

Outcome: partial