Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

04 лютого 2014 року на адресу Дарницького районного суду м. Києва надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та залишення дитини на утриманні та вихованні позивача. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, з 9 грудня 2005 року між ним та відповідачкою [PERSON] укладено шлюб, від якого у них [INFO] року народився син [PERSON]. Зазначає, що подружнє життя з відповідачкою не склалося, особливо їх стосунки погіршилися після захворювання позивача смертельною хворобою під час проходження військової служби у Збройних Силах України. На даний час подружжя не підтримує подружні стосунки, не веде спільне господарство, з травня 2013 року разом фактично не проживають. Вважає, що збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. Крім того, відповідачка стала чинити перешкоди позивачу у спілкуванні з сином, у зв'язку з чим він був змушений звернутися до суду і просив стягнути з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] та залишити сина на своєму утриманні та вихованні. В процесі розгляду справи, уточнивши позовні вимоги, [PERSON] просив розірвати шлюб з відповідачкою та встановити порядок спілкування з дитиною за таким графіком: щоденно з 17-00 до 20-00 год., щотижня з 8-00 суботи до 20-00 год. неділі, у неробочі та святкові дні з 09-00 до 20-00 год., під час його щорічної відпустки - 45 діб. В судовому засіданні позивач підтримав уточнені позовні вимоги та просив суд задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав частково та просив суд розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] та встановити графік участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON] згідно висновку Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи без їх участі, направивши при цьому висновок про участь батька у вихованні малолітньої дитини. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16.06.2014 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації в частині про стягнення аліментів залишено без розгляду. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 грудня 2005 року, про що зроблено актовий запис № 1788 Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського РУЮ у м. Києві (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] року (а.с.7). Після розірвання шлюбу дитина залишиться жити разом з матір'ю. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що з травня 2013 року сторони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство, проживають фактично окремо. Судом встановлено, що спору про поділ майна на даний час не існує. Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що шлюб може бути розірваний. Щодо встановлення способу спілкування з дитиною, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Судом встановлено, що [PERSON], 2006 року навчається в 1-В класі школи І-ІІІ ступенів № 248 Деснянського району м. Києва, що підтверджується довідкою № 273 від 16.09.2013 року, наданої школою І-ІІІ ступенів № 248 Деснянського району м. Києва (а.с. 32). Як вбачається з матеріалів справи, а саме з довідки № 49 від 13.09.2013 року позивач [PERSON] перебуває на військовій службі в частині А0476 (а.с. 30) та виявляє бажання приймати активну участь у вихованні сина. Згідно ч.3 ст. 9 Конвенції про права дитини дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст.ст. 150, 151, 152 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, забезпечити здобуття дитиною освіти; батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, обирати форми та методи виховання, крім тих, що суперечать закону та моральним засадам суспільства; право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ст.ст. 153, 155, 157 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою; здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно; той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Судом встановлено, що між сторонами склались конфліктні взаємовідносини. Згідно витягу з протоколу № 8 від 15.05.2014 року [PERSON] категорично заперечує проти будь-якого спілкування дитини з батьком, оскільки на її думку, завдяки батькові син має генетичну ваду здоров`я, що пов`язана з психічним розвитком. Наразі зараз дитина проходить повне медичне обстеження і лише після його результатів вона буде вирішувати чи допускати батька до дитини чи ні (а.с.128). Як вбачається з витягу з протоколу № 8 від 15.05.2014 року комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації малолітній [PERSON] повідомив, що дуже любить батька та матір та дуже хоче спілкуватися зі своїм батьком. Вважає його для себе прикладом та в майбутньому хоче стати "спецназівцем" ( а.с. 128). Згідно ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до висновку Служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 30.05.2014 року про участь батька у вихованні малолітньої дитини, враховуючи інтереси дитини,

Outcome: partial