Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Головне управління Держгеокадастру у Львівській області звернулося в суд до [PERSON] про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки та відшкодування завданої шкоди, посилаючись на те, що проведеною управлінням контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Львівській області перевіркою земель державної власності сільськогосподарського призначення, запасу та резерву на території Новокалинівської ОТГ з'ясовано, що громадянин [PERSON] здійснив самовільне зайняття земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності (землі резервного фонду) площею 20 га шляхом засівання ріпаку, яка знаходиться за межами населеного пункту с. Велика Білина Самбірського району Львівської області, чим дними діями порушив вимоги ст.ст. 125,126 Земельного Кодексу України, про що складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельної ділянки №322-ДК/295/АП/09/01/-18 від 18.05.2018 р. та акт обстеження земельної ділянки №322-ДК/97/АО/10/01/-18 від 18.05.2018 р. З метою усунення вищенаведеного порушення управлінням контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Львівській області [PERSON] винесено припис №322-ДК/0096Пр/03/01/-18 від 18.05.2018 р. про усунення порушення вимог земельного законодавства в місячний термін. Окрім цього, 18.05.2018 р. на нього складено протокол про адміністративне правопорушення №322-ДК/0096П/07/01/-18 за самовільне зайняття ним земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 20 га, яка знаходиться за межами населеного пункту с. Велика Білина Самбірського району Львівської області шляхом засівання ріпаку, що є порушенням ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України, за що передбачена відповідальність відповідно до ст. 53-1 КУпАП та п. б ч.1 ст. 211 Земельного кодексу України. Поряд з цим, управлінням контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Львівській області на [PERSON] винесено постанову №322ДК/0105По/08/01/-18 від 01.06.2018 р. про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за порушення ст. ст. 125, 126 Земельного Кодексу України, а саме здійснення самовільного зайняття земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 20 га, яка знаходиться за межами населеного пункту с. Велика Білина Самбірського району Львівської області та та нараховано шкоду в розмірі 23 124 грн., завдану самовільним зайняттям земельної ділянки, що підтверджується розрахунком розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, а відтак він зобов'язаний сплатити до місцевого бюджету Самбір.УК/отг м.Новий Калинів шкоду в розмірі 23124, 00 грн., завдану самовільним заняттям земельної ділянки. На даний час він ухиляється від сплати до місцевого бюджету Самбір.УК/отг м. Новий Калинів шкоди в розмірі 23124 грн., заподіяної самовільним зайняттям земельної ділянки, порушує економічні інтереси держави та в умовах гострого дефіциту бюджетних коштів негативно впливає на стан виконання бюджету, що ставить під загрозу економічну безпеку держави, робить неможливим належне виконання державою своїх соціально-економічних функцій. А тому просить постановити рішення, яким : - стягнути з [PERSON] на користь Самбір. УК/отгм. Новий Калинів /код платежу: 24062200 (81464, м. Новий Калинів, Самбірський район Львівської області, ЄДРПОУ 37893577, р/р 31410611700781, МФО 825014) 23 124,00 (двадцять три тисячі сто двадцять чотири) грн. 00 коп. шкоди, завданої самовільним зайняттям земельної ділянки та 3 554,00 (три тисячі п'ятсот п'ятдесят чотири) грн. 00 коп. судового збору; - зобов'язати [PERSON] повернути державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (79019, м. Львів, пр. Чорновола,4, ЄДРПОУ 39769942) самовільно зайняту ним земельну ділянку із земель державної власності сільськогосподарського призначення площею 20га за межами населеного пункту на території с. Велика Білина Самбірського району Львівської області шляхом приведення земельної ділянки у придатний для використання стан, звільнивши її від рослин сільськогосподарських культур. В судовому засіданні представник позивача Телічак Ю.В. позов підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені в позові, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоч належно був повідомлений про день, час та місце слухання справи, про причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення повністю. Згідно акту обстеження земельної ділянки та плану - схеми від 18.05.2018 року, виявлено, що земельна ділянка державної власності сільськогосподарського призначення площею 20 га, що знаходиться за межами населеного пункту с. Велика Білина Самбірського району Львівської області, самовільно зайнята [PERSON] шляхом засівання ріпаку. Згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельної ділянки від 18.05.2018 року, встановлено, що [PERSON] самовільно зайняв земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності (землі резервного фонду) 20 га шляхом засівання ріпаку за межами населеного пункту с. Велика Білина Самбірського району Львівської області. Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області [PERSON] видано припис за №322-ДК/0096Пр/03/01/-18 від 18.05.2018, згідно якого встановлено самовільне зайняття [PERSON] земельної ділянки сільськогосподарського призначення землі резервного фонду (землі резервного фонду), площею 20 га, яка знаходиться за межами населеного пункту с. Велика Білина Самбірського району Львівської області шляхом засівання ріпаку та приписано усунути порушення вимог чинного законодавства в місячний термін. У відповідності до постанови про накладення адміністративного від 01 червня 2018 року №322ДК/0105По/08/01/-18, [PERSON] визнано винним за ст. 531 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення в розмірі 340 грн. Як убачається з розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, її розмір становить 23124 грн. Земельні правовідносини, зокрема, пов'язані із користуванням землею, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", Цивільним кодексом України, іншими Законами України, постановами Кабінету Міністрів України у випадках, передбачених законом, а також договором оренди землі. Стаття 13 Конституції України, серед іншого визначає, що земля, яка знаходяться в межах території України, є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. В силу приписів статті 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до частини першої та другої статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Статтею 126 цього Кодексу визначено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". За відсутності рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність або в користування, юридична особа або фізична особа не має права використовувати земельну ділянку державної або комунальної форми власності (абзац третій п.2.1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" №6 від 17.05.2011р.). Згідно визначеного статтею 123 Земельного кодексу України порядку одержання у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, особа звертається з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного Кодексу України, передають у власність або користування такі земельні ділянки. При цьому, обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на земельну ділянку, а відсутність у цієї особи даних документів є самовільним зайняттям земельної ділянки. Зі змісту ст. 122 Земельного кодексу України убачається, що право розпоряджатися землями, які знаходяться за межами населеного пункту для сільськогосподарського використання, з 01.01.2013 належить центральному органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальним органам, тобто в даному випадку - Головному управлінню Держгеокадастру у Полтавській області як територіальному органу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру. Разом з тим, використовуючи спірну земельну ділянку без правовстановлюючих документів, у порушення вимог земельного законодавства, відповідач позбавляє вищевказаний державний орган права розпоряджатися земельною ділянкою та одержувати відповідні доходи від оренди. Визначення факту самовільного зайняття земельної ділянки містить стаття 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», згідно якої будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними, вважаються самовільним зайняттям земельних ділянок. Згідно ст. 84 Земельного кодексу України право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим кодексом. Статтею 90 Земельного кодексу України визначено, що власники земельних ділянок мають право, зокрема, самостійно господарювати на землі. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Частиною 2 ст.152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Такий захист здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; відшкодування заподіяних збитків. Відповідно до статті 387 Цивільного кодексу України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. За приписами ст. 211 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи за самовільне зайняття земельних ділянок несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства. Згідно статті 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Таким чином, під час розгляду справи встановлено, що внаслідок самовільного зайняття відповідачем [PERSON] вказаної вище земельної ділянки, державі заподіяно матеріальну шкоду, яка становить 23124 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Крім того, з урахуванням задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати, понесені позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved