Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 23 вересня 2002 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Волоської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Від даного шлюбу сторони мають дітей: сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] . 13 лютого 2018 року шлюб між сторонами був розірваний. Після розірвання шлюбу діти проживають разом з позивачем. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області прийнято рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання двох дітей [PERSON] та [PERSON] , в твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно. Позивач також зазначає, що після розірвання шлюбу син [PERSON] , до березня 2019 року проживав разом з відповідачем та знаходився на його утриманні, аліменти у судовому порядку на його утримання не стягувалися. Наразі усі діти проживають з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно ніякої допомоги на утримання дітей не надає. Крім того, позивач звернулася з позовом до суду про стягнення аліментів на утримання старшого сина [PERSON] . Позивач вважає, що розмір аліментів на утримання дітей повинен бути збільшений, оскільки вважає, що дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Такий рівень не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. В судове засідання позивач не з`явилася, а звернулася до суду з заявою в якій просить цивільну справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд стягнути аліменти не в твердій грошовій сумі, а в частці від доходу відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши при цьому відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що не погоджується з вимогами позивача, оскільки його заробітна плата у середньому в місяць складає 5200 грн., тому заявлений позивачем розмірі аліментів у сумі 3000,00 грн. перевищує 50 % його заробітної плати, що перевищує встановлену законом частку. Крім того, відповідач зазначив, що не він не відмовляється від своїх батьківських обов`язків утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття. Також, він допомагає дітям харчами, завжди дарує подарунки на дні народження, тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, заявлених позивачем та при прийнятті рішення, взяти до уваги викладені обставини, його матеріальне становище. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Сторони з 23 вересня 2002 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2018 року, шлюб між сторонами було розірвано. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] народилася [INFO] , і її батьками значаться сторони по справі (а.с. 6). Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] , і його батьками значаться сторони по справі (а.с. 7). Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] , і його батьками значаться сторони по справі. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2018 року, стягнуто з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] та сина [PERSON] , в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 24 листопада 2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно довідки про склад сім`ї № 9313 від 15 листопада 2019 року, діти проживають разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Згідно ст. 180\~Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття . У відповідності до ст. 182 СК України,\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного вік. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.п.17, 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів»\~від 17 травня 2017 року № 037-VIII частину другу 182\~СК України\~викладено в такій редакції:«Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем, відповідно до вимог ст.ст.12,81 ЦПК України, не доведено обставин, які б мали підтвердити той факт, що після ухвалення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, погіршився її матеріальний стан, поліпшився матеріальний стан відповідача чи виникли інші обставини, які у відповідності ізст.192 СК України, є підставою для збільшення розміру аліментів, визначених за рішенням суду. Враховуючи вищенаведене, суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями Сімейного кодексу\~України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав розмір присуджених аліментів підлягає збільшенню. Таким чином, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи, зміст правовідносин, що виникли між сторонами, оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд, дійшов до висновку про часткове задоволення позову. Згідно з п.23\~Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про\~застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З урахуванням положень ст.. ст. 137, 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат на підставі п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Outcome: partial