Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

31 січня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки (пені) від суми несплачених аліментів. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що 22 червня 2002 року вона зареєструвала свій шлюб з відповідачем, від якого 06 грудня 2003 року у них народився син - [PERSON]. Далі позивач в позові зазначила, що так як спільне життя з відповідачем не склалося рішенням Кам'янсько - Дніпровського районного суду Запорізької області від 13 грудня 2011 року шлюб між ними було розірвано. Їх спільний з відповідачем син залишився проживати разом з позивачкою. Рішенням Кам'янсько - Дніпровського районного суду Запорізької області від 05 листопада 2012 року з відповідача були стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини всіх його доходів щомісячно до повноліття дитини. Виконавчий лист, виданий на підставі вказаного рішення був предявлений позивачем до Більмацького ( Куйбишевського) відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Запорізькій області. Як вказала позивач, відповідач аліменти взагалі не сплачує, тому згідно наданого державним виконавцем розрахунку заборгованості від 03 січня 2017 року утворилася заборгованість по сплаті аліментів яка станом на 31 грудня 2017 року становить 26516,10 гривень. Таким чином, позивач вважає, що відповідач повинен понести відповідальність за несплату ним аліментів на утримання неповнолітньої дитини та утворення з його вини заборгованості у звязку з несплатою, у вигляді неустойки (пені), яка становить 8075,67 гривень. З урахуванням, уточнених позовних вимог, поданих представником позивача [PERSON], до матеріалів справи долучено розрахунок заборгованості по аліментам від 09 лютого 2017 р. на загальну суму 18358,18 грн., тому відповідно сума неустойки (пені) зменшена до 5673,99 грн. Позивачем у позові наводиться відповідний розрахунок. За таких обставин, остаточні позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми заборгованості по аліментам становить 18358,18 гривень , а неустойку (пеню) від суми несплачених аліментів складають 5673,99 гривень. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали, просили задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення уточнених позовних вимог заперечив частково, з наступних мотивів. Що він не працює, не має постійного заробітку. Крім цього, він здійснює догляд та утримання своєї цивільної дружини [PERSON], яка є інвалідом першої групи. Він всіма силами намагається сплачувати аліменти і допомагати позивачу в утриманні їх дитини, ним на адресу позивача направлялись аліменти, але вони були повернуті йому, так як позивач за місцям мешкання не проживає, інша адреса йому не відома, також через відсутність роботи він не має матеріальної можливості повністю погасити заборгованість по нарахованим аліментам. Тому, просить позов задовольнити частково, і відмовити у стягненні пені за несплачені аліменти . Заслухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Рішенням Кам'янсько - Дніпровського районного суду Запорізької області від 05 листопада 2012 року з відповідача були стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини всіх його доходів щомісячно до повноліття дитини. Виконавчий лист, виданий на підставі вказаного рішення був предявлений позивачем до Більмацького (Куйбишевського) відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Запорізькій області. Так, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину. Згідно ч. 4 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Станом на 31 січня 2017 року відповідач має заборгованість зі сплати аліментів в сумі 18358,18 гривень, яка виникла з 09 квітня 2015 року до 31 січня 2017 року. Зазначені обставини підтверджуються розрахунком заборгованості від 09 лютого 2017 року, наданого Більмацьким РВДВС ГТУЮ у Запорізькій області. Суд приходить до висновку, що вказаний розрахунок є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, будь-яких інших розрахунків заборгованості матеріали справи не містять. Розрахунок заборгованості є письмовим доказом, який іншими доказами не спростований. Крім того, суд приймає до уваги розрахунок пені за несплачені аліменти, відповідно до якого позивач просить стягнути з відповідача 5673,99 гривень, оскільки відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Таким чином, з урахуванням заборгованості по аліментам в сумі 18\~358, 18 гривень, загальний розмір пені за несвоєчасну сплату аліментів становить 5673,99 гривень. Не заперечуючи проти відповідальності за несплату заборгованості аліментів, відповідач [PERSON] разом з тим просив зменшити розмір нарахованої пені з урахуванням його матеріального та сімейного стану, посилаючись те, що він має на утриманні інваліда першої групи, якій надає допомогу. На підтвердження вказаних обставин надав відповідні докази, довідку про отримання допомоги (а.с.68). Відповідно до ч.2 ст.196 СК України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Отже, суд ,враховуючи матеріальний та сімейний стан відповідача, який не працює, має на утриманні інваліда першої групи, вважає за можливе зменшити суму пені за несвоєчасну сплату аліментів до 1000 гривень. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial