Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

14.07.2020 р. представник позивача Меланчук І.В. звернувся в суд в інтересах позивача [PERSON] з позовом про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження його здоров`я, до Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі ПАТ «ПівнГЗК»), яким просить стягнути - 94460,00 грн. моральної шкоди (а.с.1-8). В обґрунтування вказує, що [PERSON] , перебуваючи у трудових відносинах з ВАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», правонаступником якого є ПАТ «ПівнГЗК», на посаді машиніста ескаватора на підвалах, 21 вересня 2009 року, близько 03:40 хв., з вини відповідача, знаходячись на Першотравневому кар`єрі виробничої дільниці № 5 по прийманню гірничої маси на відвали гор. +155 м. ЕКГ 81 №19, внаслідок нещасного випадку отримав тілесні ушкодження у вигляді «Термічного опіку полум`ям обличчя,шиї, верхніх кінцівок І-ІІ-ІІІ А-Б ст. (до 105). Опік дихальних шляхів. Опіковий шок І ст. ІТП-18 од.». Данний факт підтверджується Актом № 6/ІХ Форми Н-1 Про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, Актом Форми-5 Розслідування нещасного випадку. Нещасний випадок стався внаслідок експлуатації екскаватора ЕКГ 81 № 19, 1977 року випуску, який є джерелом підвищеної небезпеки. Позивачу 19.05.2010 р. вперше встановлено 20% втрати професійної працездатності, рекомендовано медикаментозне, оперативне лікування, вироби медичного призначення. Останнім оглядом МСЕК було визначено 10% втрати професійної працездатності, потреби у додаткових видах допомоги. Після отримання травми змінилися умови життя позивача, які характеризуються суттєвим зниженням його активності, що вказує на відсутність можливості реалізувати свої наміри в професійній сфері, повноцінно працювати, що погіршує його матеріальне становище, втрачаються соціальні зв`язки. Необхідність лікування та проходження оглядів МСЕК призводить до нераціонального витрачення часу. Все зазначене призводить до зниження якості життя та зменшення благ, які позивач мав до моменту травмування та втрати професійної працездатності. Просить суд, з огляду на ступінь втрати працездатності, стягнути з відповідача 94460,00 грн. моральної шкоди. Провадження у даній справі відкрито ухвалою судді Тернівського районного суду м. Кривого рогу Дніпропетровської області від 16.07.2020 року, в якій зазначено, що розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу встановено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. 21.08.2020 року представником відповідача Курочкіною І.С. (довіреність №5/12 від 03.01.2020 року, дійсна до 31.12.2019 року (а.с.73)) надано суду відзив на позов разом з підтвердженням про направлення його копії позивачу. Представник відповідача позов не визнає в повному обсязі, у відзиві вказує, що ПАТ «ПівнГЗК» не заперечує проти наявності у позивача ушкодження здоров`я. Але зазначений Акт не може бути взято як доказ заподіяння саме моральних страждань, оскільки він підтверджує нещасний випадок, у зв`язку з яким позивач втратив професійну працездатність. Також, у довідці МСЕК зазначено, що позивачу встановлено 10 % втрати професійної працездатності внаслідок трудового каліцтва. Але дані про стрес, депресію чи інші негативні прояви психологічного стану, який зазнав потерпілий в результаті професійного захворювання, у довідці відсутні (а.с.69-71). Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах з ВАТ «ПівнГЗК» (а.с. 29-52 - копія трудової книжки). Згідно Акту № 6/ІХ Про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 24.09.2009 р., Акту розслідування нещасного випадку від 24.09.2009 р. причинами нещасного випадку 21 вересня 2009 року стали: не забезпечення посадовими особами справного стану, правильної експлуатацію і технічного обслуговування устаткування, а саме: екскаватора ЕКГ 821 № 19; не забезпечення пожежобезпечного стану електрообладнання кар`єру; не забезпечення виконання працівниками Першотравневого кар`єру правил протипожежного захисту; не контролювання виконання посадовими особами посадових обов`язків з охорони праці (а.с. 18-22, 23-27). Внаслідок чого [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді «Термічного опіку полум`ям обличчя,шиї, верхніх кінцівок І-ІІ-ІІІ А-Б ст. (до 105). Опік дихальних шляхів. Опіковий шок І ст. ІТП-18 од.» (а.с.21, 28- довідка лікарні). Позивачу [PERSON] , згідно висновку МСЕК від 19.05.2010 р., первинно, встановлено 20 % втрати професійної працездатності (а.с.10-11). Внаслідок повторних оглядів, відповідно до довідок МСЕК, [PERSON] встановлювались 10 % втрати професійної працездатності (а.с. 10-17). Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до стаття 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З огляду на викладене, суд оцінює надані докази позивачем як належні, допустимі, достовірні, та критично відноситься до доводів представника відповідача, оскільки Актом про нещасний випадок на виробництві, Актом розслідування нещасного випадку, встановлений та визнаний факт нещасного випадку на виробництві 21 вересня 2009 року, який стався з [PERSON] з вини роботодавця. Доводи представника відповідача про недоведеність факту моральної шкоди не заслуговують на увагу з огляду на те, що є факт стійкої втрати працездатності, яка за висновками МСЕК становить 10%, а також з точки зору зміни життєвого укладу внаслідок ушкодження здоров`я, необхідності лікування, проведення медакементозного, оперативного лікування, постійного проходження оглядів МСЕК, тобто зазначене веде до висновків про наявність причинного зв`язку виникнення вказаних наслідків з нещасним випадком на виробництві, та відшкодування моральної шкоди. Зазначене також випливає з положень ст.3 Конституції України, відповідно до якої, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Суд вважає, що при вирішенні спору по відшкодуванню моральної шкоди, завданої позивачу [PERSON] ушкодженням здоров`я, слід застосовувати норми трудового законодавства України, які регулюють спірні правовідносини. З огляду на положення ч.1ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я. За змістом статті 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Статтею 153 КЗпП України передбачено, що на всіх підприємствах створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці, безпека технологічних процесів, стан засобів захисту, санітарно побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. На власника покладається обов`язок впровадження сучасних засобів безпеки, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. Стаття 173 КЗпП України також передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України - власником проводиться відшкодування моральної шкоди працівнику в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до частини 3 статті 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд вважає, що слід врахувати роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретні обставини по справі, характер моральних страждань і наслідки, що наступили. Відповідно до положень постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 року по справі № 210/5258/16-ц, провадження № 14-463цс18, у справах щодо відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодження здоров`я, суди, встановивши факт завдання моральної шкоди, повинні з`ясувати, що сума шкоди повинна бути домірною цій шкоді. У зв`язку з нещасним випадком на виробництві, факт якого встановлено судом, [PERSON] зазнав фізичні страждання у вигляді «Термічного опіку полум`ям обличчя, шиї, верхніх кінцівок І-ІІ-ІІІ А-Б ст. (до 105). Опік дихальних шляхів. Опіковий шок І ст. ІТП-18 од.», тобто тілесні ушкодження призвели до змін у його житті, які характеризуються суттєвим зниженням його активності протягом тривалого часу з 2009 року, необхідністю постійного проходження оглядів МСЕК, відсутністі можливості повноцінно працювати, що погіршує його матеріальне становище, втрачаються соціальні зв`язки, що розцінюється судом як моральні страждання. Тому, з`ясувавши всі обставини справи, виходячи із засад розумності, виваженості, справедливості, відповідно до наслідків що наступили у [PERSON] від тілесних ушкоджень, отриманих на виробництві, стан його здоров`я, вимушені зміни, зважаючи на 10% втрату ним професійної працездатності протягом триваючого часу, слід стягнути з відповідача на користь позивача 40 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, що буде домірною завданій шкоді від нещасного випадку. У відповідності зі ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн. На підставі ст.ст. 23, 1167,1168 ЦК України, ст.ст.153, 173, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial