Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, відповідно до якого просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з дня подання заяви до досягнення донькою повноліття та аліменти на її утримання, як дружини, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з дня подання заяви, до досягнення дитиною трьох років (до [INFO] ) та поновлення її працездатності. Свої вимоги мотивувала тим, що 14 липня 2017 року вони з [PERSON] уклали між собою шлюб та [INFO] у них народилася донька - [PERSON] . Шлюбні відносини між нею та Відповідачем припинені та спільне господарство не ведеться з 11 серпня 2018 року. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утримані. Вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Джерел доходу, крім соціальних виплат від держави («державна допомога сім`ям з дітьми») у розмірі 860 грн. щомісяця, не має. Вважає, що Відповідач має можливість сплачувати аліменти на неї, як колишню дружину у якої проживає їх дитина, та на їх дитину, так як знаходиться у працездатному віці та може працювати. Вона не може працювати, так як доглядає за дитиною. На скільки їй відомо, Відповідач офіційно працює на Крюківському вагонобудівному заводі, отримує дохід і може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. Відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з Відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина немає, у шлюб більше не вступав. У зв`язку із складним матеріальним становищем, вона потребує матеріальної допомоги на своє утримання та на утримання нашої спільної дитини від Відповідача, а тому змушена була звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, що зазначені в позові, при цьому пояснила, що вони з відповідачем спільно не проживають та спільного господарства не ведуть. Дитина проживає із нею. На даний час вона не працює, так як доглядає за дитиною. Вона отримує державну допомогу на дитину у розмірі 860 грн. щомісячно. Інших доходів вона не має. На її утриманні інших осіб не має. Відповідач періодично надає їй допомогу на утримання дитини, а саме надавав допомогу у травні, липні, серпні, вересні та жовтні 2019 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини визнав, а в частині стягнення аліментів на утримання позивачки визнав частково, суду пояснив, що дійсно не проживає з позивачем та дитина проживає із позивачкою. Він інших дітей не має. На його утриманні перебуває непрацездатна матір, яка є пенсіонером за віком. Стягнення за виконавчими документами із нього не проводяться. На даний час він працює на ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод». Позивачу періодично надає матеріальну допомогу, а саме у травні 2019 року перерахував їй кошти у розмірі 993 грн., у липні 2019 року перерахував 1500 грн., у серпні 2019 року перерахував 2500 грн., у вересні 2019 року перерахував 800 грн., у жовтні 2019 року перерахував 2998 грн., а також перераховував кошти у листопаді 2019 року. Вислухавши пояснення позивача, пояснення відповідача та його представника, розглянувши справу, безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. Як достовірно встановлено в судовому засіданні сторони з 14 липня 2017 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 04 листопада 2019 року, яке набрало законної сили 05 грудня 2019 року.. Сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 04 січня 2018 року. Як достовірно встановлено в судовому засіданні малолітня дитина сторін проживає з матір`ю - позивачкою по справі, а відповідач періодично надає матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини, а саме у травні 2019 року перерахував позивачу кошти у розмірі 993 грн. 01 коп., у липні 2019 року перерахував 1500 грн., у серпні 2019 року перерахував 2500 грн., у вересні 2019 року перерахував 800 грн. та у жовтні 2019 року перерахував 2998 грн. 93 коп. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Частина 1 ст. 18 Конвенції про права дитини визначає принцип загальної та однакової відповідальності батьків за виховання і розвиток дитини та декларує, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст..ст.180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як встановлено судом, відповідач, в порядку ст..188 Сімейного Кодексу України, від обов`язку утримувати дочку Мію не звільнений, угоди про добровільну сплату аліментів згідно ст.189 Сімейного кодексу України між сторонами не укладено. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ненадання регулярної та належної матеріальної допомоги на утримання малолітньої дочки є порушенням обов`язку [PERSON] піклуватися про свою дитину, а тому суд приходить до висновку, що наявні підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дочки. Згідно ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як достовірно встановлено в судовому засіданні, позивачка на даний час не працює, так як доглядає дитину, якій не виповнилось три роки та отримує допомогу, яка виплачується державою у зв`язку з народженням дитини у розмірі 860 грн. щомісячно. Як встановлено судом, відповідач на даний час працює у ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод». Також, відповідач має матір - [PERSON] , [INFO] , яка є пенсіонером та останній довічно призначено пенсію за віком. Відповідно до ст..81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем суду не надано жодного належного доказу, тобто не доведено відсутність у нього можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дружини та, в свою чергу, позивачем не доведено необхідність стягнення з відповідача аліментів на її утримання саме у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача. Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, стан здоров`я та матеріальне становище позивача та дитини, стан здоров`я відповідача, який є працездатним, його матеріальне становище, встановлений законом прожитковий мінімум для дітей та встановлений законом прожитковий мінімум для працездатних осіб, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку, що вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання малолітньої дитини та на її утримання є законними та підлягають частковому задоволенню, а саме необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання малолітньої дитини - дочки Мії та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача на утримання позивачки до досягнення [PERSON] трирічного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі.

Outcome: partial