Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

17 жовтня 2018 року позивач [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], про зміну розміру аліментів, відповідно до вимог ст. ст. 180, 182, 184, 185, 192 СК України просить суд: збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] Дар`ї Ігорівни, [INFO] у твердій грошовій сумі з 1000 грн. на 2000 грн. щомісяця з індексацією відповідно до закону, починаючи з 17.10.2018 року та до повноліття дитини, додаткові витрати у зв'язку з хворобою дитини у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 17.10.2018 року та до 31.12.2022 року, покласти на відповідача всі витрати, пов'язані з розглядом справи.. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка проживає разом із матірю та знаходиться на її утриманні. Згідно рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.06.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з 12.05.2014 року та до досягнення дитиною повноліття. Ігноруючи рішення суду відповідач ухилявся від сплати аліментів на утримання доньки, через що за ним виникла заборгованість у сумі 52645,16 грн. Після вжиття державним виконавцем заходів впливу до боржника [PERSON] ним відразу було сплачено аліменти на суму 5461,55 грн., через що сума заборгованості зменшилась і станом на 30.09.2018 року становила вже 47183,61 грн. Відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, пов'язаний з систематичним виїздами за кордон з приводу купівлі та реалізації транспортних засобів, зазначає, що повною інформацією щодо доходів відповідача вона не володіє. Їх спільна з відповідачем дитина з 2015 року перебуває на диспансерному обліку, потребує спеціалізованого лікування та реабілітації, діагностики, на що їй доводиться витрачати значні кошти. Крім того, дитина відвідує заняття з вивчення англійської мови, вона власного житла не має, після розлучення з відповідачем винаймає квартиру, орендна плата за яку складає 2000 грн. в місяць, їй однієї дуже важко утримувати дитину, її заробітки не надають змоги забезпечити самотужки необхідний рівень життя та збереження здоровя дитини. До угоди з відповідачем про надання матеріальної допомоги дитині сторони не дійшли. Інших неповнолітніх дітей у відповідача немає, стягнення за іншими виконавчими документами не проводяться. На підставі вищевикладеного, вона і вимушена звернулась до суду з даним позовом. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з'явилась, від її представника надійшла заява, згідно якої вона позовні вимоги підтримує та просить розглядати справу у її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не сповістив. Так, у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.. Зі згоди представника позивача, про що свідчить її заява, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 -281 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється Дослідивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного висновку. Матеріалами справи\~встановлено,\~щодійсно на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.06.2014 року по цивільній справі №495/3332/14-ц, задоволено позов [PERSON]; стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця: [INFO], що проживає за адресою: [INFO], і/н [NUMBER] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини \~доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 гривень щомісяця, починаючи з 12.05.2014 року та до досягнення дитиною повноліття. 27.06.2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області був виданий виконавчий лист № 495/3332/14-ц про стягнення з [PERSON], [INFO], уродженця: [INFO], що проживає за адресою: [INFO], і/н [NUMBER] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини \~доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 гривень щомісяця, починаючи з 12.05.2014 року та до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до розрахунку заборгованості від 10.10.2018 року, складеного головним державним виконавцем Білгород-Дністровського МРВ ДВС ГТУЮ в Одеській області Моц В.В, встановлена заборгованість по сплаті [PERSON] аліментів станом на 30.09.2018 року у сумі 47183,61 грн. Постановою головного державного виконавця Білгород-Дністровського МРВ ДВС ГТУЮ в Одеській області Моц В.В. від 10.10.2018 року встановлено тимчасове обмеження гр. України [PERSON] у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 495/3332/14-ц. Позивач у своєму позові стверджує, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, пов'язаний з систематичним виїздами за кордон з приводу купівлі та реалізації транспортних засобів, зазначає, що повною інформацією щодо доходів відповідача вона не володіє. Вказує, що він ухиляється від виконання рішення суду, має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 47183,61 грн. За ч.1\~ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як передбачено п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до\~ст.192\~СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно правової позиції Верховного Суду України , висловленої у постанові від 05.02.2014 року № 143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). [PERSON] Суд України також вказав на те, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Так, відповідно до\~ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України \~при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», встановлено з 01.01.2019 року прожитковий мінімум дітей віком від 6 років складає 2027 гривні. Згідно частини другої\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3\~ст. 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи вищевикладене, позивачем не наведено жодного належного та допустимого доказу того, що відбулись зміни матеріального чи сімейного стану в бік поліпшення платника аліментів, чи зміна матеріального чи сімейного стану стягувача аліментів в бік погіршення. Більш того, наявність у відповідача заборгованості по аліментах вказує лише на його фінансову неспроможність сплати їх у збільшеному розмірі. Варто зауважити, що позивач вказує на те, що дохід відповідача пов'язаний з систематичним виїздами закордон з приводу купівлі та реалізації транспортних засобів, а з матеріалів справи вбачається,що постановою державного виконавця Білгород-Дністровського МРВ ДВС ГТУЮ в Одеській області Моц В.В. від 10.10.2018 року встановлено тимчасове обмеження гр. України [PERSON] у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Тож, позивачем не наведено суду жодного належного та допустимого доказу зміни матеріального чи сімейного стану платника аліментів. Судом не приймається до уваги наданий позивачем в обґрунтування ви наймання нею квартири, договір оренди від 01.01.2017 року, оскільки адресою місцезнаходження вказаної у договорі квартири є інша, ніж вказана у позові, як місце проживання позивача. Термін дії договору оренди вказано як з 01.01.2017 року по 12.12.2018 року, в той же час позивач звернулась до суду 17.10.2018 року. Відповідно до змісту\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Посилання позивача на те, що з 2015 року неповнолітня дитина [PERSON] перебуває на диспансерному обліку, потребує спеціалізованого лікування та реабілітації, діагностики, на що позивачу доводиться витрачати значні кошти, що підтверджує медичними довідками, консультативними висновками, квитанціями по рахунках з надання медичних консультацій та УЗІ, здачі аналізів, а також посилання позивача й на те, що дитина відвідує заняття з вивчення англійської мови, за що згідно договору № 17 про надання послуг від 01.08.2018 року, за розвиток здібностей дитини з вивчення англійської мови матір сплачує грошові кошти у сумі 960 грн. щомісячно, лише підтверджує участь позивача у додаткових витратах на утримання дитини, з наступних підстав. Положеннями\~ст. 150 Сімейного кодексу України,\~ передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності до ст.185СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесений разово, періодично або постійно. Аліменти мають своєю метою забезпечити нормальні матеріальні умови життя дитини. У тих випадках, коли в силу особливих, виняткових обставин вимагаються поверх звичайних додаткові витрати, цих коштів може виявитися недостатньо. Стаття 185 СК України передбачає притягнення батьків до участі у додаткових витратах на дитину, а не до додаткового стягнення коштів на утримання, ставить обох батьків в однакове становище. У Законі зазначено, що участь у додаткових витратах батьків, які сплачують аліменти або до яких не заявлялися вимоги про сплату аліментів, може бути лише у випадках, що викликані особливими обставинами (розвитком здібності дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Особливими обставинами можуть бути: несподіване тяжке захворювання, для лікування якого необхідна велика сума грошей, наприклад, на оплату операції, на проїзд до місця лікування, проживання, харчування, після операційне видужування в санаторії; нещасний випадок дитина потрапила в ДТП і була тяжко травмована тощо. Законодавець до особливих обставин відносить і позитивні чинники. Так, особливими позитивними обставинами називають розвиток здібностей дитини і, як приклад, наводять схильність дитини до музики, що викликало додаткові витрати з боку того батька, з ким проживає дитина, в необхідності придбати музичний інструмент, схильність може бути виявлена в спорті витрати на оплату тренерів, спортивного інвентарю, оренди залу, басейна тощо. Отже, у витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов'язковою. Розмір суми, що стягується з одного із батьків дитини, зобов'язаного брати участь у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами, повинен визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат. Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У пунктах 18, 19\~Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3\~зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України\~участі в додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися батьки, а додаткові витрати це такі, які викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дітей, хворобою, каліцтвом тощо. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування, виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Таким чином, враховуючи доведеність хвороби неповнолітньої [PERSON] Дар`ї Ігорівни, [INFO], у зв`язку з чим вона потребує додаткових витрат з боку обох батьків у зв`язку з особливою обставиною, враховуючи й те, що дитина розвиває здібності з вивчення англійської мови, на що позивачем витрачається кошти у розмірі 960 грн. щомісяця згідно договору № 17 про надання послуг від 01.08.2018 року, а розмір аліментів, визначених за рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.06.2014 року забезпечує нормальні матеріальні умови для життя дитини, позивачем не доведено зміни матеріального чи сімейного стану платника аліментів у бік поліпшення, чи зміну свого матеріального чи сімейного стану у бік погіршення, суд приходить до висновку про те, що в даному випадку правильним, доцільним в інтересах дитини, слід визначити підстави для стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат, у розмірі визначеному в позові, що зумовить рівність обох батьків у несенні вказаного обов'язку, а отже позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] є обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню. Вимоги про збільшення розміру аліментів через їх недоведеність задоволені бути не можуть. За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, а саме в частині стягнення додаткових витрат у зв'язку з хворобою дитини у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 17.10.2018 року та до 22.06.2026 року включно. У відповідності до ч.1 п.6 ст.214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує також питання: як розподілити між сторонами судові витрати. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів згідно вимог чинного законодавства, то їх стягнення підлягає з відповідача. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. На підставі викладеного,

Outcome: partial