Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" про розірвання договору строкового банківського вкладу (депозиту) та повернення грошових коштів. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 01.07.2014 року між нею та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі начальника відділення №63 м. Володимир-Волинський було оформлено Договір №300131/77540/370-14, відповідно до умов якого вона передає Банку, а [PERSON] приймає грошові кошти в іноземній валюті, а саме 6000 доларів США на строк 370 днів. Банк зобов"язався виплачувати вкладнику дану суму та відсотки на неї на умовах та у порядку, встановлених договором. Вона як вкладник за договором строкового банківського вкладу № 300131/77540/370-14 відповідно до ст. 1060 ЦК України вправі вимагати повернення її вкладу від Банку у будь-який момент, а [PERSON], отримавши від неї відповідну заяву, повинен видати вклад у повному обсязі. 02.07.2015 року вона звернулася до Банку із письмовою вимогою про повернення суми депозиту по закінченню строку договору, що підтверджується зареєстрованою заявою з вхідним реєстраційним номером у журналі реєстрації таких заяв у Банку. [PERSON] відмовив їй у видачі депозиту з невідомих причин. 06.07.2015 року вона звернулася до Банку з письмовою заявою з вимогою надати письмове пояснення, чому їй не повертають кошти. Відповіді вона не отримала. Вважає такі дії відповідача протиправними. Згідно п.2 Договору строкового банківського вкладу (депозит) "Класік" № 300131/77540/370-14 від 01.07.2014 року, за час користування коштами вкаладу протягом строку, визначеного п.1 Договору, Банк нараховує і виплачує вкладникові відсотки за ставкою 12 % річних. Так, за період з 01.07.2014 року по 06.07.2015 року сума відсотків становить 612 доларів 12 центів США. Вважає, що між нею та Банком виникли відносини як між споживачем послуг та надавачем послуг, тобто вони регулюються Законом України "Про захист прав споживачів". Враховуючи те, що банк не виконав зобовязань по поверненню коштів у строки та у порядку, визначеними договором про банківський строковий вклад (депозит), просить розірвати договір строкового вкладу, стягнути належну їй суму, а саме вклад на суму 6000 долрів США та 612 доларів 12 центів США відсотків. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, просить його задовільнити повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання для участі в розгляді справи не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), проти чого позивачка не заперечує. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити частково з наступних підстав. Статтею 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» визначено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством, України, нормативно-правовими актами Національного банку України угодами та договорами між клієнтом та банком. За ч.І ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладнику таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та порядку, встановлених договором. Згідно вимог ч.І ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ст. 1075 ЦК України договір банківського рахунку розривається за заявою клієнта у будь-який час. Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконання робіт і надання послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Враховуючи наведене, відносини, що виникають між вкладником (споживачем послуг) та Банком (надавачем послуг) також регулюється Законом України «Про захист прав споживачів». Судом встановлено, що 01.07.2014 року між позивачкою [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі начальника відділення №63 м. Володимир-Волинський було оформлено Договір №300131/77540/370-14, відповідно до умов якого вона передає Банку, а [PERSON] приймає грошові кошти в іноземній валюті, а саме 6000 доларів США на строк 370 днів. Згідно п.2 Договору строкового банківського вкладу (депозит) "Класік" № 300131/77540/370-14 від 01.07.2014 року, за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного п.1 Договору, Банк нараховує і виплачує вкладникові проценти за ставкою 12 % річних. Отже, за період з 01.07.2014 року по 06.07.2015 року сума відсотків становить 612 доларів 12 центів США. Дані обставини стверджуються копією Договору № 300131/77540/370-14 від 01.07.2014 року. Як вбачається з копії заяви позивачки [PERSON] від 02.07.2015 року, яка подана нею на ім"я начальника Володимир-Волинського відділення № 63 АТ "Банк "Фінанси та кредит", вона вимагає повернути їй кошти в сумі 6000 доларів США згідно договору № 300131/77540/370-14 від 01.07.2014 року про банківський строковий вклад (депозит). [PERSON] зазначені кошти відповідачем їй не повернуті. Враховуючи викладене, суд задовільняє позов повністю. Судові витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. На підставі ст. 615, 1058, 1060 ЦК України, ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів",

Outcome: approved