Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

ФОП [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач зазначав, що між ФОП [PERSON] та [PERSON] 09 жовтня 2018 року укладено договір оренди №1. Предметом договору є тимчасове володіння та користування будівельними риштуваннями, для виконання робіт на об`єкті за адресою: [ADDRESS] . Згідно з п. 1.3 договору, обсяг риштувань або площа фасаду, які вони дозволяють закрити, становить 918 кв.м. Термін оренди складав 57 календарних діб та закінчився 05 грудня 2018 року. В період з 09.10.2018 р. по 05.12.2018 р. відповідач здійснював користування майном у обсязі, визначеному в акті прийому-передачі. Однак, відповідач, в порушення взятих на себе договірних зобов`язань, оплату за оренду майна не проводив. Таким чином, починаючи з 09.10.2018 р. по сьогоднішній день за відповідачем почала рахуватися заборгованість за договором. Відповідно до договору, оплата відповідачем здійснюється шляхом 100% передоплати, виходячи з розцінок, встановлених договором. Ціна оренди майна розраховується з розцінки 0,90 грн. за 1 (один) кв.м. за один день оренди. Сума оренди складає добуток метражу (918 кв.м., згідно акту приймання передачі), на ціну оренди 0,90 грн. за 1 (один) кв.м. на 57 календарних діб, що обраховувались наступним чином: за 57 календарних днів відповідач мав сплатити 47093,40 грн. = (0,90 грн. х 918,00 кв.м.) х 57 календарних днів). Порядок розрахунку встановлений пунктом 5.4 договору, в якому зазначено, що оплата за майно, що орендується, має здійснюватися у розмірі 100% передплати по факту монтажу/демонтажу протягом 3-ох робочих днів. Відповідач, всупереч умов договору та чинного законодавства, не виконав свої зобов`язання у встановлений строк, внаслідок чого утворилась заборгованість з орендної плати, яка станом на 13 січня 2020 року становить: 47093,40 грн. З метою позасудового врегулювання спору, що виник між позивачем та відповідачем, позивач 19 грудня 2019 року, засобами поштового зв`язку звернувся до відповідача з претензією щодо сплати заборгованості. Проте, станом на 13 січня 2020 року вказана претензія не була отримана відповідачем. Внаслідок несвоєчасного виконання умов договору оренди з відповідача також підлягають стягненню наступні штрафні санкції: пеня, три проценти річних та інфляційне збільшення боргу в межах строку позовної давності. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість, яка станом на 13 січня 2020 року, становить 160656,16 грн., з яких: заборгованість за орендною платою 47093,40 грн., пеня 107843,89 грн., відсотки за користування грошовими коштами (3% річних) 1772,78 грн., інфляційне збільшення боргу 3946,10 грн. Також, стягнути судові витрати пов`язані з оплатою правової допомоги в розмірі 24000, 00 грн. та судовий збір в розмірі 1572,25 грн. В судове засідання позивач ФОП [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили про задоволення позову в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті Броварського міськрайонного суду Київської області https://br.ko.court.gov.ua. Судом встановлено, що між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] 09 жовтня 2018 року укладено договір оренди №1. Предметом договору\~є тимчасове\~володіння та\~користування будівельними\~риштуваннями,\~для виконання\~робіт на\~об`єкті за\~адресою:\~ [ADDRESS] (а.с.8-10). Згідно з п. 1.3 договору, обсяг риштувань або площа фасаду, які вони дозволяють закрити, становить 918 кв.м. Термін оренди складав 57 календарних діб та закінчився 05 грудня 2018 року. Відповідно до п. 3.1 договору, термін оренди складає 57 календарних діб, строк дії договору з 09 жовтня 2018 року по 04 грудня 2018 року включно (п.п. 5.5 договору). За порушення орендатором умов договору оренди передбачена відповідальність за прострочення сплати орендної плати, а саме пеня у розмірі 0,5% за кожен день прострочення від орендної плати. В період з 09.10.2018 р. по 05.12.2018 р. відповідач здійснював користування майном у обсязі, визначеному в акті прийому-передачі (а.с.12). Вказана обставина, зокрема, підтверджується розпискою громадянина [PERSON] (завізованою підписом відповідача) про те, що відповідач користувався будівельною риштовкою, яка знаходилась за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). Однак, відповідач, в порушення взятих на себе договірних зобов`язань, оплату за оренду майна не проводив. Відповідно до договору, оплата відповідачем здійснюється шляхом 100% передоплати, виходячи з розцінок, встановлених договором. Ціна оренди майна розраховується з розцінки 0,90 грн. за 1 (один) кв.м. за один день оренди. Сума оренди складає добуток метражу (918 кв.м., згідно акту приймання передачі), на ціну оренди 0,90 грн. за 1 (один) кв.м. на 57 календарних діб, що обраховувались наступним чином: за 57 календарних днів відповідач мав сплатити 47093,40 грн. = (0,90 грн. х 918,00 кв.м.) х 57 календарних днів). Порядок розрахунку встановлений пунктом 5.4 договору, в якому зазначено, що оплата за майно, що орендується, має здійснюватися у розмірі 100% передплати по факту монтажу/демонтажу протягом 3-ох робочих днів. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~759\~Цивільного кодексу\~України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно ч.ч. 1, 3, 5 ст. 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Враховуючи наведене вище, відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов, договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач, всупереч умов договору та чинного законодавства, не виконав свої зобов`язання у встановлений строк, внаслідок чого утворилась заборгованість з орендної плати, яка станом на 13 січня 2020 року становить: 47093,40 грн. З метою позасудового врегулювання спору, що виник між позивачем та відповідачем, позивач 19 грудня 2019 року, засобами поштового зв`язку звернувся до відповідача з претензією щодо сплати заборгованості. Проте, станом на 13 січня 2020 року вказана претензія не була отримана відповідачем (а.с.17, 18-20). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений законом. Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України, боржник, прострочивши виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки та згідно з ч. 1 ст. 623 ЦК України має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а саме, відповідно до п. 8 договору у випадку прострочення сплати належних сум орендар несе відповідальність у вигляді пені у розмірі 0,5% від суми заборгованості за кожен день прострочки. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню наступні штрафні санкції: пеня, три проценти річних та інфляційне збільшення боргу в межах строку позовної давності. Статтею 266 ЦК України встановлено, що строк позовної давності стосовно додаткових вимог (стягнення штрафу або пені), які є похідними від основної вимоги, спливає одночасно зі спливом строку давності щодо основної вимоги. За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість станом на 13 січня 2020 року, у розмірі 160656,16 грн., з яких: заборгованість за орендною платою 47093,40 грн., пеня 107843,89 грн., відсотки за користування грошовими коштами (3% річних) 1772,78 грн., інфляційне збільшення боргу 3946,10 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивач про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката задоволенню не підлягають, оскільки позивачем крім договору про надання юридичних послуг від 12.12.2019 р., додатку №1 до договору та заявки на надані послуги, не надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Крім того, відповідно ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений останнім в розмірі 1606,60 грн.

Outcome: approved