Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

[PERSON] заявила позов до [PERSON] про виділ частки у праві власності на житловий будинок [ADDRESS]. Провадження у справі відкрите відповідно до ухвали судді від 05.05.2016р. Ухвалою суду від 07.06.2016 року до участі у справі в якості співвідповідачів було притягнуто [PERSON] та [PERSON], які є також співвласниками спірного домоволодіння. Позивачем уточнювались та доповнювались вимоги позову, і в кінцевому вона просила виділити їй в натурі на належну 1/6 частку домоволодіння [ADDRESS]: в житловому будинку - квартиру №3, площею 27,7 кв.м., що складається двох приміщень площею 13,6 кв.м. та 11,8 кв.м., а також погріб літ. «Д», навіс літ. «Л», вбиральню літ. «И», відповідно до варіанту №1 судово-будівельної експертизи від 29.08.2017р. №8833, вирішити питання про розмежування квартир №2 та №3 будинку, а також встановити порядок користування земельною ділянкою, що відведена для обслуговування домоволодіння. Позов мотивований тим, що відповідачі чинять перешкоди позивачу у користуванні власністю. Представник позивача [PERSON] на вимогах позову наполягав, надав пояснення,що зводяться до викладеного позовній заяві та уточненнях до неї. [PERSON] та [PERSON] в суді заперечили проти позову і пояснили, що виділ позивачу частки будинку в натурі порушить права інших співвласників. [PERSON] в суд не з'явився, надіслав письмові заперечення, за якими просив в задоволенні позову відмовити, пославшись на висновки судів у справах по спорах з приводу користування спірним домоволодінням. Судом встановлено таке. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 червня 2004року [PERSON] та [PERSON] набули право власності на 1/6 частку житлового будинку [ADDRESS], кожний. [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 12.11.1996 року належить решта будинку по 1/3 частки будинку, кожній. За останнім технічним паспортом на будинок від 08.11.2003 року, будинок має загальну площу 142,6 кв.м. та житлову площу 84.9 кв.м., будинок умовно розподілений на три квартири. Разом з тим, в попередніх технічних паспортах будинок розподілявся на чотири квартири. Судом з огляду на пояснення сторін та матеріали справи встановлено, що фактично будинком користуються лише відповідачі: в користуванні [PERSON] перебуває квартира №4 та приміщення 2-4 квартири №2; у [PERSON] - квартира №1; у [PERSON] - квартира №2, за виключенням приміщення 2-4. [PERSON] не зважаючи на те, що неодноразово вселялась в будинок на підставі рішень суду, користуватись будинком не може через перешкоди з боку відповідачів. Згідно з ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. З приводу застосування даної норми Пленум Верховного Суду України в постанові "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності на жилий будинок" роз'яснив, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якшо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наяваності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку у натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом, встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені у загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Між тим, [PERSON] вже заявляла такі ж вимоги до відповідачів і рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 12.02.2010 року вони були задоволені частково. Проте, Апеляційним судом м. Києва 16.11.2010 року рішення суду першої інстанції було скасоване і постановлено рішення про відмову в задоволенні цих вимог, за підстав того, що сторонами не дотримано вимог ст. 152 ЖК України щодо переобладнання і перепланування жилого будинку, сам будинок не відповідає санітарним вимогам. Наведені обставини не усунуті до цього часу, на що вказує висновок судової будівельно-технічної експертизи від 29.08.2017р., що проведена в межах даної справи Незалежним інститутом судових експертиз. Так за висновком, виділ частки позивача можливий лише з відступом від ідеальних часток сторін у праві власності на будинок, запропоновані варіанти виділу передбачають перепланування та переобладнання будинку, стан будівлі аварійний. До того ж сторони в судовому засіданні пояснили, що будинок знаходиться в безпосередній близькості до кладовища і підлягає зносу, через порушення санітарних норм. Дозволу органів влади на перепланування та переобладнання будинку суду не надано. Крім того, виділ неможливий тому, що не можливо визначити порядок користування сторонами земельною ділянкою, що відведена під будівництво та обслуговування будинку, через відсутність документів, що дозволили б визначити земельну ділянку на місцевості. Тому, суд приходить до висновку, що виділ частки позивача у праві власності на будинок [ADDRESS], на даний час, є неможливим. Разом з тим, суд вважає за необхідне встановити між сторонами порядок користування будинком, відповідно і на підставі ст. 358 ЦК України, тим самим надати позивачу реальну можливість користуватись власністю. При цьому, суд виходить з порядку користування приміщеннями, що існував до того як [PERSON] та [PERSON] набули право власності на частку будинку. Так, як це вже вказувалось, будинок раніше умовно поділявся на 4 квартири, що підтверджується з огляду на технічні паспорта від 20.09.1996р., 17.09.1999р., 14.02.2004р. При цьому, кожна квартира мала відокремлений вхід. Після набуття права власності на частку будинку, як це вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, [PERSON] об'єднав квартири №2 та №3, заклавши вхід до квартири №2 та облаштувавши дверний прохід з кім. 2-1 до кім. 3-1 (за технічним паспортом від 08.11.2013р. - кім. 2-1 та 3-3, відповідно). [PERSON] та [PERSON] в суді пояснили, що вони займали і займають квартири позначені в технічному паспорті від 08.11.2013р. за №4 та №1, відповідно, а також визнали, що [PERSON] (мати [PERSON] та [PERSON]), за життя, користувалась приміщеннями 2-3, 2-4, що раніше утворювали квартиру №3, приміщення 2-1, 2-2 (раніше квартира №2) перебували в користуванні сім'ї [PERSON] Дані обставини підтверджуються іншими матеріалами справи. Отже, між співвласниками будинку існував усталений порядок користування, який було порушено відповідачами після смерті [PERSON], що в свою чергу призвело до порушення прав позивача на користування власністю. Тому, суд вважає, що на відновлення прав позивача, їй слід виділити в користування приміщення будинку, що раніше займала її мати [PERSON], а інші приміщення залишити в користуванні відповідачів, відповідно до раніше усталеного порядку користування. При цьому, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача [PERSON] привести будинок до стану, що існував раніше, а саме за власний кошт закласти дверний прохід між кімнатами 2-1 та 2-3 і відновити окремий вхід до приміщень будинку, оскільки перепланування та переобладнання будинку було здійснено ним без згоди всіх співвласників. До того ж це дозволить сторонам уникнути конфліктів з приводу користування власністю. Той факт, що площа приміщень, виділених співвласникам в користування не відповідає ідеальним часткам у праві власності на будинок, не позбавляє їх права власності на таку частку, а враховується при розподіли витрат на утримання будинку, при оплаті житлово-комунальних послуг, тощо. Таким чином, позов підлягає задоволенню частково, відповідно до наведених вище висновків суду. Розподіл судових витрат суд вважає за необхідне провести в окремому судовому засіданні. На підставі ст. 358 ЦК України,

Outcome: partial