Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі з 12 листопада 2011 року. Від спільного проживання [INFO] в них народилась донька [PERSON] . Однак, спільне життя у них не склалося через несумісність характерів, що призводить до частих суперечок між ними. Спільне господарство сторони не ведуть. Крім того, позивач просить суд в порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, визнати за нею право власності на 50% грошових коштів, що зберігаються в банківських установах, шляхом припинення права власності [PERSON] на цю частку на момент прийняття рішення суду, оскільки в добровільному порядку провести поділ вказаного майна останній відмовляється. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали. Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог щодо розірвання шлюбу не заперечує, а щодо визнання за [PERSON] права власності на половину грошових коштів, що зберігаються в банківських установах, заперечує, оскільки це його особисті кошти. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 104 ч. 2 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 12 листопада 2011 року. Від спільного проживання [INFO] в них народилась донька [PERSON] . Однак, спільне життя у них не склалося через несумісність характерів, що призводить до частих суперечок між ними. Спільне господарство сторони не ведуть. А отже, сім`я сторін розпалася і не може бути збережена. Крім того, відповідно до вимог ст. 368 ч. 3 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 68 ч. 1 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до вимог ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Відповідно до вимог ст. 70 ч. 1 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до вимог ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до вимог ст. 65 ч. 4 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Відповідно до вимог ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1 ч. 1 п. 5 Закону України "Про споживче кредитування" кредитна лінія - вид кредиту, надання якого здійснюється повністю або частинами в узгоджені сторонами строки протягом строку кредитування. При цьому може бути передбачено право споживача отримати кредит у межах встановленого кредитного ліміту у разі часткового або повного погашення кредиту протягом строку кредитування, визначеного в договорі про споживчий кредит. Правовий режим майна, отриманого одним з подружжя за зобов`язаннями, залежить від тієї мети, для досягнення якої діяла ця особа. Оскільки до складу спільного майна подружжя входить спільність активу, тобто права власності на речі та майнові зобов`язальні права, але не спільність пасиву, тобто боргів, то при вирішенні питання про поділ боргів подружжя належить розмежовувати поняття особисті та спільні борги дружини та чоловіка. Той з подружжя, хто не брав участі у договірному зобов`язанні, може набувати певних майнових обов`язків і визнаватись боржником у зобов`язанні. Тобто, може нести майнову відповідальність за зобов`язаннями, учасником якого був другий із подружжя, що можливо лише за тих умов, коли встановлено, що договір був укладений другим із подружжя в інтересах сім`ї, та те, що отримане за договором, використано на її потреби. Як з`ясовано судом, відповідач відкрив кредитний ліміт в фінансовій установі «Monobank/Universal Bank» в сумі 20000 грн. для власних потреб. Крім того, відповідно до вимог ст. 175 ч. 3 п. 4 ЦК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них. Відповідно до вимог ст. 13 ч. 1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Крім того, відповідно до вимог ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до вимог ст. 13 ч. 2 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Однак, в порушення зазначених вимог Закону ні позивач, ні її представник в позовній заяґві не зазначили, в яких банківських установах знаходяться грошові кошти відповідача. За таких обставин в цій частині позову необхідно відмовити. В зв`язку з цим вжиті на підставі ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 17 грудня 2020 року заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на банківські рахунки, крім карткового рахунку для отримання заробітної плати, які належать [PERSON] , підлягають скасуванню.

Outcome: partial