Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

29.06.2016 р. [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], НАСК «Оранта», яким просила стягнути з першого відповідача - моральну та матеріальну шкоду, з другого відповідача - суму страхового відшкодування. Вказувала, що в 18.03.2016 р. за участю її автомобіля та автомобіля під керуванням відповідача [PERSON] сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої з вини останнього автомобілю позивача завдано механічних пошкоджень. Так, позивачу завдано матеріальної шкоди на суму 52 309,83 грн. та моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 10 000,00 грн. Також, позивач звертався до НАСК «Оранта» із заявою про виплату страхового відшкодування, проте жодної відповіді щодо цього питання від страховика не надходило, через що вони мають сплатити позивачу страхове відшкодування в розмірі 50 000,00 грн. визначене страховим полісом. 13.07.2016 року згідно Ухвали відкрито провадження у справі. Відповідно до Ухвали від 17.02.2017 року судом призначено по справі авто товарознавчу експертизу з метою встановлення розміру завданої позивачу матеріальної шкоди, проведення якої було доручено експерту Миколаївського НДЕКЦ МВС України, провадження у справі зупинено. 13.03.2017 року провадження у справі поновлено. 10.04.2017 року згідно Ухвали вдруге призначено судову авто товарознавчу експертизу з метою встановлення розміру завданої позивачу матеріальної шкоди, проведення якої було доручено експерту Миколаївського відділення Одеського НДІСЕ, провадження у справі зупинено. 07.03.2018 року у зв'язку з отриманням Висновку авто товарознавчої експертизи провадження у справі поновлено. 24.05.2018 року позивач змінив позовні вимоги, згідно яких просив закрити провадження у справі в частині вимог про стягнення матеріальної шкоди до [PERSON] та НАСК «Оранта» та стягнути з відповідача [PERSON] моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. 00 коп., а також витрати по сплаті судового збору та правову допомогу в розмірі 25 840 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 04.09.2018 року провадження у справі в частині вимог про стягнення матеріальної шкоди до [PERSON] та НАСК «Оранта» закрито. У судовому засіданні представник позивача підтримав уточнені вимоги. Представник відповідача позов не визнав, вважаючи його недоведеним, в частині витрат на правничу допомогу, посилався на неспівмірність її розміру заявленим вимогам та проведеній адвокатом роботі, з огляду на те, що спір про компенсацію матеріальної шкоди вирішився позасудовим шляхом та вже після цього позивач протягом тривалого часу затягував розгляд справи через невизначеність своїх остаточних вимог. Дослідивши надані докази, встановивши фактичні обставини, суд при вирішені справи виходить з такого. 18.03.2016 р. в м. Миколаєві по вул. Троїцькій в районі будинку 170, за участю водія [PERSON], який керував автомобілем позивача «Opel Astra H16», державний номер [NUMBER], та за участю відповідача [PERSON], який керував автомобілем «Mitsubishi Outlander», державний номер [NUMBER], сталась ДТП. Внаслідок вказаної ДТП автомобіль позивача «Opel Astra H16» отримав механічні ушкодження. За результатами учасниками пригоди було складено Європротокол, за яким винним у скоєнні вказаної ДТП є [PERSON] Так, згідно Рахунку-фактури №2-00000022 від 20.12.2016 р. вартість відновлювального ремонту автомобіля «Opel Astra H16», державний номер [NUMBER], складає - 102 309 грн. 82 коп. Позивач звернулась до НАСК «Оранта» з повідомленням про вчинення ДТП та заявою про відшкодування шкоди внаслідок ДТП, завданої з вини [PERSON] Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що 21.03.2018 року [PERSON] звернувся до НАСК «Оранта» із повідомленням про ДТП. 06.03.2017 року між ПАТ НАСК «Оранта» та [PERSON] укладено Угоду про припинення зобов'язання переданням відступного, за умовами якої сторони встановили, що внаслідок вищевказаної ДТП та пошкодження його транспортного засобу сума страхового відшкодування, що підлягає до сплати позивачу 49 000 грн. Згідно Відомості переказів підготовленої 13.03.2017 року та платіжного доручення від 13.03.2017 року позивачу сплачено вказану суму страхового відшкодування. Крім того, внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] при ДТП позивачу було завдано моральної шкоди, яка полягає в пошкодженні її майна, неможливістю використання майна тривалий час, необхідності вжиття заходів щодо ремонту автомобіля, погіршенні здоров'я у зв'язку із наведеними обставинами, появі розладів в сім'ї позивача. Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних,сімейних, трудових відносин; інших правовідносин , крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Згідно статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пункт перший частини другої цієї статті визначає, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках. Дослідивши надані докази, судом встановлено, що моральна шкода завдана позивачу виявилась у пошкодженні її автомобіля, позбавленні можливості тривалий час використовувати транспортний засіб та пов'язаних з цим душевних переживань. Щодо посилань позивача на погіршення здоров'я та розлади в її сім'ї внаслідок ДТП, суд не приймає їх до уваги, оскільки вони не підтверджені жодними належними доказами. При визначенні суми моральної шкоди завданої позивачу, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON], суд бере до уваги характер та обсяг фізичних і душевних страждань позивача, яких вона зазнала у зв'язку з ДТП. На підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України, виходячи з викладеного, а також з засад розумності і справедливості, суд вважає, що розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню та стягненню з [PERSON] на користь позивача має дорівнювати 2 000 грн. 00 коп. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача [PERSON] понесених нею витрат на правову допомогу в розмірі 25 840 грн. 00 коп., то суд при вирішенні цього питання виходить з такого. Відповідно до Прибуткового касового Ордеру №44 від 15.04.2016 року позивачем сплачено адвокату [PERSON] 25 840 грн. 00 коп. за послуги з надання правової допомоги. Так, у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При цьому за вимогами ч.4 ст.137 ЦПК Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження понесених витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). За положеннями ч.3 ст.141 ЦПК УкраїниПри вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Отже, враховуючи твердження представника відповідача, виходячи із засад розумності та співмірності при розподілі судових витрат та те, що після отримання компенсації матеріальної шкоди позасудовим шляхом, в березні 2017 року від НАСК "Оранта", позивач протягом тривалого часу не міг визначитись із заявленими вимогами, неодноразово призначалась експертиза, але в подальшому було закрито провадження у справі стосовно двох відповідачів в частині стягнення матеріальної шкоди, через що, внаслідок дії адвоката позивача, справа перебувала на розгляді суду тривалий час, суд вважає, що достатньою компенсацією буде стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 3 000 грн. 00 коп. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial