Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

ФОП [PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення боргу та штрафу за договором купівлі-продажу. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 09.06.2013р. між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу №061079 косметичних засобів на загальну суму 5080,00 грн. Відповідно до умов договору позивач передав у власність відповідачу косметичні засоби, а відповідач взяла на себе зобов'язання оплатити товар на умовах, визначених договором. [PERSON] сплатила частину грошових коштів за товар, однак решту ціни, а саме 1580,00 грн. не оплатила. ФОП [PERSON] неодноразово звертався до [PERSON] з вимогами про сплату боргу. Відповідач на письмові вимоги не відреагувала. Станом на 01.05.2014р. заборгованість відповідачем не погашена. [PERSON] в порушення умов договору свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, а тому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 1580,00 грн. та штраф у розмірі 1975,00 грн., а всього - 3555,00 грн. Представник позивача до початку судового засідання подав до суду заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу без його участі та проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася про день, час та місце розгляду справи була повідомлена відповідно до вимог ЦПК України (а.с. 35, 37, 42, 47, 50). Повідомлення про причини неявки до суду від відповідача не надходило. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене, суд 08.04.2015р. постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. 09.06.2013р. між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу №061079, відповідно до умов якого позивач зобов'язується передати у власність відповідача косметичні засоби, найменування та кількість яких визначені у акті прийому-передачі товару, а відповідач зобов'язується прийняти та оплатити вказаний товар на умовах визначених договором (а.с. 4). Відповідно до п. 4 договору ціна товару становить 5080,00 грн. П. 5.1.1. договору передбачено, що покупець здійснює авансовий платіж у розмірі 150,00 грн. Залишок у розмірі 930,00 грн. покупець сплачує до 14.06.2013р.(п. 5.1.2 договору). Остаточний залишок у розмірі 4000,00 грн. покупець оплачує рівними частинами протягом 4-х місяців по 1000,00 грн. на місяць (п.5.1.3 договору). Згідно з п.12 договору у випадку не оплати та/або несвоєчасної оплати продавець має право вимагати від покупця сплати ціни товару в повному обсязі та має право застосувати до покупця штраф в розмірі 5% від загальної вартості товару за кожний день прострочення виконання зобов'язання. П.15 договору передбачено, що він набуває чинності з дня його підписання сторонами і діє до моменту повного виконання сторонами своїх обов'язків за договором. На виконання умов договору позивач передав у власність відповідача товар на загальну суму 5080,00 грн., що підтверджується актом прийому-передачі товару №061079 від 09.06.2013р. (а.с. 5). Відповідно до п.5 акту прийому-передачі цей акт є невід'ємною частиною договору купівлі-продажу №061079 від 09.06.2013р. Як вбачається з прибуткових касових ордерів № 0006 від 09.06.2013р. та № 0024 від 18.06.2013р. [PERSON] сплатила 150,00 грн. та 950,00 грн. відповідно (а.с. 7). Також відповідачем було сплачено дві суми по 1000,00 грн. та дві суми по 200,00 грн., що підтверджується банківськими виписками від 22.07.2013р., 23.08.2013р., 04.11.2013р., 16.12.2013р. (а.с. 8, 9, 10, 11). Проте решту ціни товару, а саме 1580,00 грн., відповідач не оплатила. 25.11.2013р., 13.12.2013р., 03.02.2014р., 17.03.2014р., 17.04.2014р. позивач направляв відповідачу листи з вимогою сплатити борг, одночасно попередивши про наслідки непогашення заборгованості (а.с. 12, 13, 14, 15, 16). Відповідач на письмові вимоги про сплату боргу не відреагувала. Отже, [PERSON] в порушення умов договору свої зобов'язання в повному обсязі належним чином не виконала. У результаті невиконання умов договору станом на 01.05.2014р. відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 3555,00 грн., яка складається з наступного: борг - 1580,00 грн. та штраф - 1975,00 грн. Причиною спору стало неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Цивільним кодексом України, умовами договору купівлі-продажу. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Судом достовірно встановлено, що позивач передав товар у власність відповідачу, а відповідач прийняв товар і зобов'язався сплатити за нього грошову суму. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини справи та досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що позов ФОП [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу та штрафу є доведеним та підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України суд, вважає за необхідне стягнути з [PERSON] судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с. 17). На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526, 610, 625, 655 ЦК України,

Outcome: approved