Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

12.06.2015р. ПАТ [PERSON] Розвитку звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором № ICKGUI.128284.005 від 23.05.2013 р. в сумі 2172,14грн. Свої вимоги мотивує тим, що 23.05.2013р. між ПАТ [PERSON] Розвитку та [PERSON] укладено кредитний договір № ICKGUI.128284.005, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 4200,00грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік, крім пільгового періоду. Відповідач порушив умови кредитного договору та станом на 04.06.2015р. має заборгованість за кредитом в сумі 2172,14 грн. Станом на 24.03.2015р. [PERSON] з 06.11.2014р. перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Охтирської міської ради . ПАТ [PERSON] Розвитку належним чином повідомлене про дату, час та місце розгляду справи, подало клопотання про розгляд справи за відсутності представника банку, також зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити позов, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, на судове засідання не з'явився, про причини не явки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів ( постановляє заочне рішення) (ч1 ст.224 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Згідно ч.1 ст. 4 цього Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» документи, до яких вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи, зокрема, є паспорт громадянина України, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Згідно паспорту [PERSON] зареєстрований [INFO]. (а.с. 12-13) Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Охтирської міської № 04/4982-Т від 13.08.2015р. [PERSON] з 06.11.2014р. по 05.05.2015р. перебував на обліку осіб переміщених з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції. (а.с. 5-7, 37) Таким чином, справа розглядається за останнім відомим місцем проживання (перебування) відповідача. (ст. 110 ЦПК України). Судом встановлено, що 23.05.2013 р. між ПАТ [PERSON] Розвитку та [PERSON] укладено кредитний договір № ICKGUI.128284.005 (надалі - договір), відповідно до якого банк зобовязується протягом 60 днів з моменту укладення цього договору, надати Кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії у розмірі 4200,00грн., шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунок №2625.1.000111945, який відкритий на підставі приєднання Позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг.(а.с.8-10) Відповідно до п. 2.3 договору банк нараховує відсотки в розмірі 36% річних за користування кредитом, крім пільгового періоду. Згідно п. 2.5 договору щомісячний платіж складає 10% від суми заборгованості, підлягає сплаті Позичальником щомісячно до 25-го числа за попередній місяць. Заборгованість що підлягає сплаті, не сплачена у встановлений строк, вважається простроченою. Відповідно до п. 6.2 договору за порушення строків сплати процентів за користування кредитом [PERSON] нараховує Позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлені договором. Судом встановлено, що відповідач умови договору належним чином не виконав, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 04.06.2015р. (а.с.4), відповідно до якого загальна сума заборгованості [PERSON] перед ПАТ [PERSON] Розвитку становить 2172,14грн., з яких поточна заборгованість по тілу кредиту-982,15грн.; прострочена заборгованість по тілу кредиту - 604,26грн.; поточна заборгованість за процентами 40,64грн.; прострочена заборгованість за процентами 533,33грн.; сума пені -11,76 грн. Згідно ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 р. на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до розпорядження КМУ України № 1053 від 30.10.2014р., до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, відноситься м. Первомайськ Луганської області. З огляду на викладене, суд вважає, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" в частині заборони нарахування штрафів та пені на на основну суму заборгованості за кредитними договорами, тому приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ [PERSON] Розвитку підлягають частковому задоволенню в сумі 2160 грн. 38коп., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту та процентами за користування кредитом. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, ст. ст. 526, 1049, 1054 ЦК України, ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»,

Outcome: partial