Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Як зазначає в позовній заяві Касьян Ю.М.,після розлучення 14.09.2004р.з відповідачем [PERSON] з нею залишився проживати їхній син [PERSON], [INFO],на утримання і до досягнення повноліття якого останній по суду сплачував аліменти в розмірі ? частини всіх видів свого заробітку,цей син з 1.09.2012р. продовжує (по 30.06.2016р)навчатися на денній формі Прилуцького гуманітарно-педагогічного коледжу ім.І.Франка,вона зобов»язана піклуватися й утримувати цю дитину і свого малолітнього сина від другого шлюбу-[PERSON], [INFO] народження,забезпечує їм необхідні соціальні потреби,змушена сплачувати комунальні послуги(а.с.2-7). Мотивуючи тим,що відповідач [PERSON] проходить службу старшим офіцером в одному з Головних управлінь Генерального штабу Збройних Сил України(м.Київ),нарівні з нею має можливість надавати матеріальну допомогу на період навчання сина [PERSON],не зважає на її неодноразові прохання про це, позивачка просить суд стягнути з відповідача в її користь аліменти в розмірі ? частини всіх видів його заробітку на період навчання сина. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги,а відповідач їх визнав частково з тих мотивів,що він бажає спілкуватися і допомагати сину [PERSON] матеріально по можливості,хоча позивачка зі своїми батьками безпідставно налаштували сина проти спілкування з ним, але він згоден сплачувати аліменти на період навчання сина в розмірі 1/10 частини свого місячного грошового утримання в розмірі 10759,14грн. з тих підстав, що-така їх частка і щомісячна стипендія сина в 605грн.(як 49,5% прожитко вого мінімуму для працездатної особи в 1218 грн.за ЗУ «Про Державний бюджет України на 2014рік» а.с.16-19,23)-становить 1654 грн.,та на 135% перевищує установлений у державі згаданий мінімум,який є достатнім для задоволення основних соціальних та культурних потреб особистості, без врахування обов»язкової участі в тому позивачки. Вислухавши пояснення обох сторін та проаналізувавши подані ними докази, необхідно погодитися з доводами відповідача про часткове задоволення цього позову з наведених ним і таких підстав. Зокрема,згідно правил ст.199 СК України,якщо повнолітні дочка,син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги,батьки зобов»язані їх утримувати до досягнення 23 років за умови,що вони можуть надавати матеріальну допомогу;право на утримання припиняється у разі припинення навчання,а право на звернення до суду з таким позовом мають самі дочка,син,які продовжують навчання,або той з батьків,з ким вони проживають. В даному разі суд вважає можливим пред»явлення цього позову позивачкою з метою уникнення травмування сина сторін чи його конфлікту з ними,але з обов»язковим врахування обставин,зазначених у ст.ст.182,200-201 СК України,тобто факту отримання 605грн. щомісячної стипендії сином сторін [PERSON],що зі свого щомісячного грошового утримання в 10759,14 грн.відповідач зобов»язаний по закону сплачувати відповідні обов»язкові платежі,утримувати свою малолітню дочку [PERSON],[INFO],і непрацюючу дружину [PERSON],яка з ним зареєстрована за місцем його служби в м.Києві,що підтверджує його доводи про відсутність власного житла у столиці та про вимушений найм такого для своєї сім»ї за 4000 грн.в місяць(а.с.21-25,28). Отже, суд враховує ці обставини, які є об»єктивними і тому заслуговують на увагу при визначенні розміру витребовуваних аліментів як 1/10частини від усіх видів щомісячного грошового утримання відповідача,а не лише його сумарний заробіток,як це помилково вважає позивачка без зазначення конкретного їх призначення,навчальних і соціально-культурних потреб їхнього сина-студента,чому у стягненні їй аліментів у більшому розмірі необхідно відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: approved