Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК). Стаття 12\~ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 81\~ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про одруження, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , та після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 14) Згідно копії виписки з особистого рахунку № [NUMBER] , [PERSON] є власником простої іменної акції ЗАТ «НКМЗ» (ПрАТ «НКМЗ»).(а.с.13) [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. (а.с. 11) Відповідно до копії довідки виконкому Біленківської селищної ради, [PERSON] на день своєї смерті проживала разом з чоловіком [PERSON] .(а.с.12) Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] (а.с. 15) Відповідно до копії довідки виконкому Біленківської селищної ради, [PERSON] на день своєї смерті проживав разом з онуком [PERSON] .(а.с.16) Відповідно до копії свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] , його батьками у свідоцтві зазначено [PERSON] та [PERSON] . (а.с.17) Відповідно до копії свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] , його батьками у свідоцтві зазначено [PERSON] та [PERSON] . (а.с.18) Згідно копії договору про дарування від 02.11.2000 року [PERSON] , [PERSON] подарували [PERSON] житловий будинок за даресою: [ADDRESS] . (а.с.19) Відповідно до копії відповіді на запит КП «БТІ» право власності на зазначений будинок було відчужено [PERSON] (а.с.20) Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, [PERSON] уклав з [PERSON] , та після реєстрації шлюбу остання змінила прізвище на « [PERSON] ».(а.с.23) Згідно копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 21) Відповідно до копії довідки № 37238 щодо реєстрації проживання на день смерті, [PERSON] проживала з [PERSON] на день його смерті за адресою: [ADDRESS] . (а.с.22) Відповідно до заяви [PERSON] до Першої Краматорської державної нотаріальної контори, остання отримала у спадщину після смерті [PERSON] квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить свідоцтво про право власності за законом від 27.04.2016 року. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 26.06.2020 року, виданої завідуючою Першої Краматорської державної нотаріальної контори Уварової Г.І., акція проста іменна ПАТ «НКМЗ» в кількості 1 штука, номінальною вартістю 400 гривень, належала матері спадкодавця [PERSON] [PERSON] , спадкоємцем якої був її чоловік [PERSON] , який на день смерті [PERSON] був зареєстрований з нею за однією адресою та вважається таким, що прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Спадкоємцями [PERSON] , були його діти, - [PERSON] та [PERSON] , які спадщину прийняли та отримали свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок. У зв`язку з тим, що всі документи до 2001 року здані на зберігання до Донецького державного нотаріального архіву, який на теперішній час знаходиться в зоні проведення ООС отримати спадкову справу після смерті [PERSON] не має можливості, тому [PERSON] не має можливості отримати право на оформлення спадщини, у видачі свідоцтва у зв`язку з чим відмовлено. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності з ч.1\~ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статтею 1261 ЦК України\~визначається перша черга спадкоємців, так зокрема частиною першою вказаної статті визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~та п. 3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених\~Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5\~із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона\~\~належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Відповідно до норм ч. 5\~ст. 1268 ЦК\~України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із\~\~ч. 3\~ст. 1296 ЦК\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті\~1296,\~1297 ЦК) та/або не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). Згідно з п. 27\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до\~ст.1296 ЦК\~є правом, а не обов`язком спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі. Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Згідно ч. 1 ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Суд приймає до уваги в обґрунтування позову позивачів той факт, що позивачі вичерпали усі наявні заходи для отримання спадщини після померлого [PERSON] , який прийняв спадщину, проте, не оформив свої спадкові права після смерті [PERSON] , але не можуть у нотаріальній конторі отримати свідоцтво на спадщину, оскільки архів Донецької державної нотаріальної контори знаходиться на неконтрольованій території України та доступу до нього немає. Враховуючи те, що на окупованій території до цього часу тривають бойові дії та припинений доступ до Спадкового реєстру, відсутня реальна можливість оформити спадщину в м. Донецьку. Діючим законодавством не передбачений порядок здійснення нотаріальних дій з оформлення спадкової справи та видачі свідоцтва про прийняття спадщини іншим нотаріусом, який не відкривав спадкову справу. Враховуючи викладене і відсутність іншого способу відновлення порушеного права, позивачі обґрунтовано звернулися з позовом до суду за захистом свого права, шляхом визнання за ними права власності в порядку спадкування в судовому порядку, оскільки іншим шляхом, ніж як через звернення до суду, реалізувати свої спадкові права позивачі не мають можливості, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Виходячи з вищенаведеного, з огляду на перелічені обставини справи, закон прямо не забороняє суду ухвалити рішення щодо визнання за позивачами право власності на Ѕ частку простої іменної акції ПрАТ «НКМЗ» номінальною вартістю 400,00 грн., оскільки зробити це у якийсь іншій спосіб є неможливим, тому право позивачів є порушеним і підлягає захисту. У даному випадку, позивачі позбавлені можливості в позасудовому порядку отримати свідоцтво на спадщину.

Outcome: approved