Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 30 грудня 2015 року близько 07:00 год. на автодорозі Устилуг-Луцьк-Рівне 139 км + 900 м сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю транспортних засобів: 1) автомобіля «Volkswagen Vento», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , 2) автомобіля «Mitsubishi Pajero Sport», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Зіткнення відбулося в результаті порушення [PERSON] . Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 25.02.2016 р. Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль «Mitsubishi Pajero Sport», державний номерний знак [NUMBER] , зазнав механічних пошкоджень. Згідно страхового акта № ОЦВ-16-418/1 від 24 травня 2016 року та розрахунку страхового відшкодування від 18 травня 2016 року, виданих ПАТ "НАСК "Оранта" [PERSON] було виплачено страхову виплату у сумі 31490,70 гривень, що підтверджується заявою на видачу готівки № 1 від 02 червня 2016 року. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Volkswagen Vento», державний номер № [NUMBER] на момент ДТП була застрахована за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - Поліс АЕ/3523586 від 29.06.2015 року у страховій компанії ПАТ «НАСК «ОРАНТА» (страхувальник [PERSON] ). Оскільки [PERSON] відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, за що його було притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» реалізувала своє право згідно пп. 38.1.1. (в) п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та пред`явила регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, а саме [PERSON] . Так, рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 05 лютого 2018 року судом було задоволено позов ПАТ «НАСК «ОРАНТА» до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. Постановлено стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «НАСК «ОРАНТА» 31 490,70 грн. страхового відшкодування та судовий збір у розмірі 1600,00 грн. Однак, 23 січня 2017 року потерпілий у даній ДТП [PERSON] подав до Рівненського районного суду Рівненської області позовну заяву про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (цивільна справа № 570/344/17). У зв`язку із незгодою із розміром страхового відшкодування в сумі 31 490,70 грн., просив стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на його користь грошову суму у розмірі 18509,30 грн., з [PERSON] грошову суму у розмірі 22752,01 грн. як матеріальну шкоду та 2000,00 грн. моральної шкоди, а також просив стягнути солідарно з відповідачів сплату судового збору. Заявою про уточнення позовних вимог від 01.08.2019 року [PERSON] просив стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» 16 515 грн. 27 коп., з [PERSON] грошову суму у розмірі 12744,55 грн. як шкоду пов`язану із втратою товарної вартості автомобіля та 2000,00 грн. моральної шкоди. 12 листопада 2019 року рішенням Рівненського районного суду Рівненської області по справі № 570/344/17 за позовом [PERSON] до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та [PERSON] позовні вимоги позивача з уточненнями задоволено у повному обсязі. 24 грудня 2019 року до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» надійшла заява від [PERSON] про перерахування коштів згідно рішення Рівненського районного суду від 12.11.2019 р. по справі № 570/344/17. На підставі рішення суду та вищевказаної заяви, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було складено страховий акт № ОЦВ-С-16-418/2 від 10.01.2020 р. та сплачено на рахунок [PERSON] кошти у розмірі 16 515 грн. 27 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 1583 від 11.01.2020 року. Отже, за наслідками ДТП від 30.12.2015 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» сплатила [PERSON] страхове відшкодування в загальному розмірі 48005 грн. 97 коп. За таких обставин позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування з відповідача в порядку регресу витрат, пов`язаних з непокритою сумою страхового відшкодування, та просить задоволити заявлений позов. Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. Представник позивача не з`явився в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримує та просить справу розглядати без його участі. Відповідач не з`явився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи на офіційному сайті Судова влада. Така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; і при бажанні відповідач мав можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі, відзив на позов до суду не подав, тому судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача проти такого вирішення справи не заперечує. Судом приймається до уваги, що за положеннями ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості розгляду справи без участі відповідача. Суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, 30 грудня 2015 року близько 07-00 год. на автодорозі Устилуг-Луцьк-Рівне 139 км + 900 м [PERSON] , керуючи автомобілем марки "Volkswagen Vento", державний номерний знак [NUMBER] , не обравши безпечної швидкості руху, не дотримавшись безпечної дистанції руху, здійснив зіткнення з автомобілем марки "Mitsubishi Pajero Sport", державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався попереду в попутному напрямку, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. За вказаних обставин, після ДТП [PERSON] відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зіткнення відбулося в результаті порушення [PERSON] Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 25.02.2016 р. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Volkswagen Vento», державний номер № [NUMBER] на момент ДТП була застрахована за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - Поліс АЕ/3523586 від 29.06.2015 року у страховій компанії ПАТ «НАСК «ОРАНТА» (страхувальник [PERSON] ). Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль «Volkswagen Transporter» державний номерний знак [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень. На місце ДТП, задля належного оформлення заявки на виплату страхового відшкодування збитків, завданих внаслідок ДТП, було викликано представника ПАТ "НАСК "Оранта", який провів дослідження № ВК3178ВМ-01.03/5 від 01.03.2016 року і надав висновок про те, що матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля "Mitsubishi Pajero Sport", державний номерний знак [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, складає 32000 гривень 70 копійок. Згідно страхового акта № ОЦВ-16-418/1 від 24 травня 2016 року та розрахунку страхового відшкодування від 18 травня 2016 року, виданих ПАТ "НАСК "Оранта" сума страхового відшкодування складає 31490,70 гривень. У зв`язку з цим ПАТ "НАСК "Оранта" [PERSON] було виплачено страхову виплату у сумі 31490,70 гривень, що підтверджується заявою на видачу готівки № 1 від 02 червня 2016 року, копія якої знаходиться в матеріалах справи. Оскільки [PERSON] відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, за що його було притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» реалізувала своє право згідно пп. 38.1.1. (в) п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та пред`явила регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, а саме [PERSON] . Так, рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 05 лютого 2018 року судом було задоволено позов ПАТ «НАСК «ОРАНТА» до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. Постановлено стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «НАСК «ОРАНТА» 31 490,70 грн. страхового відшкодування та судовий збір у розмірі 1600,00 грн. 23 січня 2017 року потерпілий у даній ДТП [PERSON] подав до Рівненського районного суду Рівненської області позовну заяву про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (цивільна справа № 570/344/17). У зв`язку із незгодою із розміром страхового відшкодування в сумі 31 490,70 грн., просив стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на його користь грошову суму у розмірі 18509,30 грн., з [PERSON] грошову суму у розмірі 22752,01 грн. як матеріальну шкоду та 2000,00 грн. моральної шкоди, а також просив стягнути солідарно з відповідачів сплату судового збору. Заявою про уточнення позовних вимог від 01.08.2019 року [PERSON] просив стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» 16 515 грн. 27 коп., з [PERSON] грошову суму у розмірі 12744,55 грн. як шкоду пов`язану із втратою товарної вартості автомобіля та 2000,00 грн. моральної шкоди. 12 листопада 2019 року рішенням Рівненського районного суду Рівненської області по справі № 570/344/17 за позовом [PERSON] до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та [PERSON] позовні вимоги позивача з уточненнями задоволено у повному обсязі. 24 грудня 2019 року до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» надійшла заява від [PERSON] про перерахування коштів згідно рішення Рівненського районного суду від 12.11.2019 р. по справі № 570/344/17. На підставі рішення суду та вищевказаної заяви, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було складено страховий акт № ОЦВ-С-16-418/2 від 10.01.2020 р. та сплачено на рахунок [PERSON] кошти у розмірі 16 515 грн. 27 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 1583 від 11.01.2020 року. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. На підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» у відповідності до ст. ст. 29, 12, 9, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було сплачено [PERSON] кошти у розмірі 16 515 грн. 27 коп., розмір страхового відшкодування за шкоду заподіяну майну. На підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно п.А ч.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином особою, відповідальною за завдані потерпілому збитки у даному випадку є відповідач. Оскільки відповідач не відшкодував шкоду та згідно з положеннями ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» позивач отримав право вимоги на таке відшкодування, то відповідач повинен відшкодувати шкоду позивачу у примусовому порядку. Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено відшкодування шкоди в повному обсязі. Відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У відповідності до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» сума вимоги складає 100% від виплаченого відшкодування. Враховуючи вищевикладене, і оскільки винним у вчиненні ДТП є Відповідач, то позивач має право вимоги про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. Таким чином суд дійшов висновку, що позов є доведеним та обґрунтованим, і підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved