Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

18.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн. на кожну дитину, щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з 01.03.1997 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який є батьком її неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO]. З 24.11.2015 року вони разом не проживають. Діти перебувають на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, чим ставить її у скрутне матеріальне становище. Тому просить суд стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON] та доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі, в розмірі по 2500 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні [PERSON] підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. [PERSON] пояснив, що з 01.03.1997 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо. Він є приватним підприємцем, отримує мінливі, нерегулярні заробітки, розмір яких щомісячно складає близько 20000 грн. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх сина [PERSON] та доньки [PERSON], у твердій грошовій сумі - по 1500 гривень на кожну дитину щомісячно. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Частина 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачає, що батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти (аліменти) на дитину присуджуються у частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК України) або у твердій грошовій сумі (ст.184 СК України) і виплачуються щомісячно. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO] (а.с. 9, 24). [PERSON] у добровільному порядку не приймає регулярної участі у матеріальному утримані неповнолітніх дітей: сина [PERSON] та доньки [PERSON], хоча має таку можливість, оскільки є приватним підприємцем, чим ставить позивача у скрутне матеріальне становище (а.с.25-26). Згідно пояснень [PERSON] та копії його податкової декларації платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця станом на 20.10.2015 року, за 9 місяців 2015 р. він отримав дохід в сумі 191430 грн. 90 коп., тобто близько 20000 грн. в місяць, Таким чином, [PERSON] ухиляється від виконання свого батьківського обов'язку щодо матеріального утримання своїх дітей, чим порушує вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, яка зобов'язує батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Ухилення відповідача від виконання свого батьківського обов'язку по утриманню неповнолітніх дітей, надає позивачу право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на їх утримання. За таких обставин, суд визначає розмір аліментів на підставі ст.ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом і її мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, як то передбачено положеннями ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та дитини, їх рівний обов'язок по утриманню неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, стан здоров'я та здатність працювати і вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 гривень на кожну дитину, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. У справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць (п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України). У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь держави витрати пов'язані зі сплатою судового збору.

Outcome: partial