Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-02 00:00:00

22 червня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про зобовязання вчинити певні дії, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до ордеру від 17 березня 1991 року, виданого ВАТ «Спецізоляторстрой» позивач вселилася у квартиру № 17 будинку № 8 «А» по вул. Батюка м. Словянська, де постійно мешкає по теперішній час. Вказала, що на час заселення квартира мала номер «17» та в подальшому після перепланування гуртожитку квартирі був присвоєний номер «11». На підставі договору дарування частки будівлі гуртожитку від 19 грудня 2013 року власником житлового будинку, в якому мешкає позивач, є відповідач, [PERSON]. У період часу з 01 травня 2015 року по 30 квітня 2016 року Управлінням соціального захисту населення за заявою позивача було призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Після закінчення вказаного строку субсидія не була повторно призначена позивачу на період з 01 травня 2016 року по 30 квітня 2017 року. З приводу не призначення субсидії позивач зверталася до Управління соціального захисту населення Словянської міської ради, Словянської міської ради, Донецької обласної державної адміністрації та з відповідей вона дізналася про те, що субсидія на новий період не була призначена оскільки відповідач відмовляється надати на запит органу, що призначає субсидію, відомості про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб та забезпеченість житловою площею. На усні та письмові вимоги позивача надати до Управління соціального захисту населення Словянської міської ради вищезазначені документи для призначення субсидії відповідач ігнорує без зазначення будь-яких причин.(а.с.9-14) Просить суд зобовязати [PERSON] надати Управлінню праці та соціального захисту населення Словянської міської ради відомості про склад зареєстрованих осіб у житловому приміщенні квартирі № 11 будинку № 8 «А» по вул. Батюка м. Словянська та забезпеченість громадян, що зареєстровані та мешкають у житловому приміщенні квартирі [ADDRESS], житловою площею та комунальними послугами за формою, затвердженою Донецькою обласною державною адміністрацією, в яких зазначається вартість послуг у межах соціальної норми житла та соціальних нормативів користування комунальними послугами в опалювальний і неопалювальний періоди, а також сума простроченої понад два місяці заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг. Позивач, [PERSON], у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити та пояснила, що вона на законних підставах мешкає у квартирі № 11 буд. № 8 «А» вул. Батюка м. Словянська та їй було призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг у період з 01 травня 2015 року по 30 квітня 2016 року. Після зазначеного періоду повторний розрахунок субсидії позивачу не було здійснено оскільки відповідач не надає на запити Управління соціального захисту населення Словянської міської ради відомості про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб та забезпеченість житловою площею. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач, [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог та пояснила, що вона є співвласником будинку № 8 «А» по вул. Батюка м. Словянська (гуртожитку) та власником квартири № 11 в будинку № 8 «А» по вул. Батюка м. Словянська на підставі договору дарування від 19 грудня 2013 року та на праві власності їй належить 424/1000 частки цього гуртожитку. Зазначила, що позивач відповідно до копії її паспорту зареєстрована за адресою: будинок № 8 «А» по вул. Батюка м. Словянська, а саме в гуртожитку і не зареєстрована саме в квартирі № 11, а тому видати довідку про те, що [PERSON] зареєстрована саме у вищезазначеній квартирі у відповідача не має підстав. Представник відповідача, [PERSON], у судовому засіданні підтримала пояснення відповідача та просила у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона мешкає у гуртожитку за адресою м. Словянськ, вул. Батюка, буд. 8 «А». У 2003 році було проведено інвентаризацію гуртожитку та було змінено нумерацію приміщень, у звязку із чим квартирі номер «17» було надано номер «11», в якій по теперішній час мешкає [PERSON] Свідок [PERSON] у судовому засіданні надала пояснення, аналогічні поясненням [PERSON] Відповідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Даний спір не урегульований житловим законодавством, у звязку із чим відповідно до ст. 8 Цивільного кодексу України суд застосовує норми цивільного законодавства. Суд виходить з вимог ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Заслухавши доводи позивача та відповідача, представників сторін, свідків, дослідивши надані суду письмові докази, надавши їм відповідну оцінку, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що згідно акту прийому-передачі ордерів мешканцям від 25 червня 2004 року, позивач [PERSON] вказана як особа, якій було видано ордер на вселення та проживання у квартирі за вищезазначеною адресою. (а.с.8) На підставі ордера №17 від 17 березня 1991 року, виданого відповідно до спільного рішення адміністрації і профспілкового комітету ВАТ «Спецізоляторстрой» [PERSON] надано право на зайняття разом з сім'єю з двох чоловік жилої площі у гуртожитку за адресою: м. Словянськ, вул. Батюка, будинок 8 «А». (а.с.59) Такий порядок надання житла у гуртожитку передбачає ч. 10 Глави 2 Примірного положення про гуртожитки, що діяло на час надання відповідачеві житла та відповідно до якого на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер (додаток), який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Позивач вказує про те, що при вселенні в квартиру вона мала номер «17» та була розташована на третьому поверсі, згідно інвентаризаційної справи 1966 року. У подальшому після перепланування гуртожитку квартирі був присвоєний номер «11», що підтверджується довідкою КП «БТІ» від 01 вересня 2017 року № 2617-4/0.83/01 та планом будинку № 8 «а» по вул. Батюка м. Словянська. (а.с.72-74) Як вбачається із копії паспорту та картки прописки [PERSON] зареєстрована за адресою [INFO] "А". (а.с.3-4, 7) Згідно довідки від 16 вересня 2014 року, виданої [PERSON]В, [PERSON] зареєстрована за адресою [INFO] «А»[ADDRESS]. (а.с.97) Відповідно до довідки про забезпеченість комунальними послугами від 02 грудня 2016 року, виданої КП «Словміськводоканал» та відповіді Управління соціального захисту населення Словянської міської ради від 28 серпня 2017 року, [PERSON] було призначено житлову субсидію з жовтня 2016 року по квітень 2017 року на послуги водопостачання у сумі 23,77 грн. щомісячно. (а.с.70,75) Ст. 47 Конституції України встановлює, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. В Основному Законі держави пріоритет віддається розвитку приватного житлового фонду. Статею 4 ЖК УРСР передбачено, що жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території Української РСР, утворюють житловий фонд. Згідно зі ст. 6 ЖК УРСР житлові будинки і приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових житлових приміщень і гуртожитків. Надання приміщень у житлових будинках для потреб промислового характеру забороняється. Для експлуатації державного і громадського житлового фонду створюються житлово-експлуатаційні організації, діяльність яких здійснюється на основі господарського розрахунку. Згідно ст. 9 ЖК УРСР громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до статей 52, 58 ЖК УРСР жилі приміщення в будинках відомчого житлового фонду надаються громадянам за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів. Згідно ст. 129 ЖК УРСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Крім того матеріалами справи встановлено, що 19 грудня 2013 року за договором дарування частки будівлі гуртожитку, посвідченого приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], [PERSON] та [PERSON] подарували [PERSON] 424/1000 часток будівлі гуртожитку, що складається з квартир № № 1, 5, 9, 11, 13, 18, 21, 22, 24, 27, 28, 29, 33, 36, 44, 56, № № кімнат 16, 17, розташованих у будинку № 8 «А» по вул. Батюка м. Словянська Донецької області, загальною площею 2\~035,4 м2, житловою площею 1\~144,3 м2, право власності на які зареєстровані за [PERSON]В.(а.с.5-6) Під час судового засідання достовірно встановлено, що відповідач, яка є власником 424/1000 часток будівлі гуртожитку № 8 «А» по вул. Батюка м. Словянська Донецької області зазначала, що [PERSON] проживає в належному їй житловому приміщенні на незаконних підставах у звязку з чим вона не вбачає підстав для видачі їй довідки про склад зареєстрованих осіб, оскільки відповідач є власником вказаної квартири, а позивач відмовляється укласти з нею договір найму жилого приміщення. Однак суд не приймає до уваги пояснення та заперечення як відповідача так і представника відповідача та вважає їх необґрунтованими та неспроможними, оскільки як було встановлено вище позивач проживає у зазначеній квартирі на законних підставах, які виникли у 1991 році та не перестали існувати на теперішній час, жодних прав [PERSON], як власника спірного майна вона не порушує, фактів руйнування та псування майна відповідачки з боку позивача [PERSON] не встановлено. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом, що передбачено ст. 398 ЦК України. Згідно ст. 814 ЦК України у разі зміни власника житла, переданого у найм, до нового власника переходять права та обовязки наймодавця. Також в матеріалах справи містяться письмові докази того, що [PERSON] раніше надавалася субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг у період з листопада 2013 року по квітень 2014 року та з жовтня 2016 року по квітень 2017 року, що вказує про те, що на запити Управління соціального захисту населення Словянської міської ради відповідачем [PERSON] надавалися відомості про склад зареєстрованих осіб у житловому приміщенні стосовно квартири № 11 буд. № 8 «А» вул. Батюка м. Словянська. (а.с.71,124) Після того, як [PERSON] дізналася про те, що субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг повторно, після закінчення строку раніше призначеної субсидії їй призначено не було, вона письмово зверталася до [PERSON] з вимогою надати довідку про склад зареєстрованих осіб у квартирі № 11, що підтверджується матеріалами справи. (а.с.24) На неодноразові запити Управління соціального захисту населення Словянської міської ради надати вищезазначену довідку [PERSON] письмово повідомила, що надати вказану довідку вона не має можливості, оскільки відповідач є власником квартири № 11 в будинку № 8 «А» вул. Батюка м. Словянська та позивач відмовляється укласти із нею договір найму жилого приміщення. (а.с.22) Відповідно до ст. 158 ЖК УРСР наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов'язки наймодавця і наймача та інші умови найму. Оскільки [PERSON] вселилася та мешкає по теперішній час у зазначеній квартирі № 11 гуртожитку на підставі ордеру, виданого 17 березня 1991 року, як того вимагає ст. 129 ЖК УРСР, посилання [PERSON] на те, що позивач не зареєстрована у вищевказаній квартирі та не уклала із нею договір найму жилого приміщення, у звязку із чим відповідач не має можливості видати [PERSON] довідку про склад зареєстрованих осіб у житловому приміщенні, не позбавляє позивача права на отримання у подальшому субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. У звязку з вище встановленим суд приходить до висновку, що [PERSON] користуючись своїми законними правами, як мешканки квартири № 11 в будинку № 8 «А» вул. Батюка м. Словянська зверталась до Словянської міської ради, Управління соціального захисту населення Словянської міської ради, Департаменту житлово-комунального господарства Донецької ОДА, з приводу призначення субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. З відповідей вона дізналася, що ФОП «Айрапетян» на запити зазначених органів відмовляється надати відомості про склад сімї та забезпечення комунальними послугами на її імя, у звязку із чим здійснити розрахунок розміру субсидії на наступний період [PERSON] немає можливості.(а.с.9-14) Згідно до ч. 2 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 (далі Положення), право на отримання адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, а також субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива (далі - субсидія) поширюється на громадян, які проживають у житлових приміщеннях (будинках), в частині оплати ними користування житлом; утримання житла; управління багатоквартирним будинком, комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива. Субсидія призначається одній із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб. В окремих випадках на підставі рішення районної, районної у м. Києві і Севастополі держадміністрації та виконавчого органу міської і районної ради або утвореної ними комісії та акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства субсидія може призначатися особі, яка не зареєстрована, але фактично проживає у житловому приміщенні (будинку) на підставі договору найму (оренди) житла (далі - орендар), якщо їй нараховується плата за житлово-комунальні послуги, або індивідуальним забудовникам, будинки яких не прийняті в експлуатацію. Субсидія не може призначатися одночасно за місцем реєстрації особи та місцем її фактичного проживання. Субсидія розраховується виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, у тому числі осіб, призваних на строкову військову службу. Згідно п. 13 Положення, для нарахування субсидій на запит структурних підрозділів з питань соціального захисту населення житлово-експлуатаційними організаціями або іншими органами, що визначені місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування у п'ятиденний строк з дня його отримання подаються відомості про склад зареєстрованих у житлових приміщеннях осіб. Як вбачається з п. 14 Положення, після закінчення строку отримання субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють розрахунок субсидії на наступний період для домогосподарств, які отримували субсидію у попередньому періоді (крім орендарів житлового приміщення, осіб, яким субсидія була призначена за зареєстрованим місцем перебування, та осіб, які звертаються за субсидією на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива). Для цього структурні підрозділи з питань соціального захисту населення збирають необхідну інформацію у порядку, передбаченому пунктом 13 цього Положення, без звернення громадян і протягом десяти днів після отримання зазначеної інформації приймають рішення про призначення (непризначення) субсидії та інформують про прийняте рішення громадян. Відповідно до п. 15 Положення, громадянам, які проживають у житлових приміщеннях (будинках) державного і громадського житлового фонду, в тому числі у гуртожитках та будинках житлово-будівельних (житлових) кооперативів, субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг надається шляхом перерахування коштів на рахунок власників житла (уповноважених ними органів) та підприємств, що надають комунальні послуги. У зв'язку з викладеним суд вважає, що вимоги позивача в цій частині знайшли своє підтвердження у ході судового засідання і підлягають задоволенню. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. В судовому засіданні встановлено, що позивача при зверненні до суду було звільнено від сплати судового збору, у звязку із чим позовні вимоги щодо стягнення судових витрат на користь позивача задоволенню не підлягають, а з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 640 гривень 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: partial