Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

09 липня 2020 року, [PERSON] звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким звільнити його від сплати аліментів, які стягуються на підставі судового наказу від 02 жовтня 2018 року на користь [PERSON] на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Стягнути з відповідачки, [PERSON] , на його користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] у розмірі ј заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати їх у такому розмірі щомісяця, з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини. Свої вимоги обґрунтував тим, що з відповідачкою по справі перебував у шлюбі з 23.09.2006 року по 09.10.2018 року, та від шлюбу мають двох малолітніх дітей, дочку [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до судового наказу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2018 року з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання дочок у розмірі 1/3 заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 13 вересня 2018 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Після припинення шлюбно-сімейних відносин діти дійсно проживали разом з матір`ю. Проте, з [INFO] , старша дочка [PERSON] , за своїм власним бажанням, стала проживати разом із ним за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на його повному матеріальному утриманні. Відповідачка [PERSON] починаючи з 01.01.2020 року не приймає участі у матеріальних витратах на дочку [PERSON] , однак аліменти продовжує отримувати та витрачає їх на власний розсуд, чим порушуються права дитини, що змусило його звернутись із цим позовом до суду. Ухвалою від 22 липня 2020 року про відкриття провадження, вирішено дану справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Про розгляд справи Жовтоводським міським судом сторони повідомлялись належним чином. 02 жовтня 2020 року від відповідачки до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшов відзив на позовну заяву, де остання не заперечувала той факт, що малолітня дочка [PERSON] на даний час проживає разом із батьком, але зазначила, що дочка неодноразово, в період з січня 2020 року до серпня 2020 року проживала у неї від однієї неділі до місяця. 28.05.2020 року нею була відкрита «Карта юніора» на ім`я дочки та починаючи з 28.05.2020 року при зарахуванні на її розрахункову карту аліментів на утримання дочки [PERSON] , вона перераховувала їх в повному обсязі на її особисту карту. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору з власної ініціативи. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним по справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Відповідно до ст. 263 ЦПК України: судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави - ст. 2 ЦПК України. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 13 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим кодексом. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 23 вересня 2006 року, розірвано. Рішення суду набрало законної сили 08 листопада 2018 року. /а.с.8,9/ Відповідно до судового наказу, виданого 02 жовтня 2018 року Жовтоводським міським судом, з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання спільних малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 13 вересня 2018 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . /а.с.12/ Із розрахунків заборгованості ДП СХІД ГЗК від 17.01.2020 року №70, №320 від 30.06.2020 року, вбачається, що заборгованість зі сплати аліментів позивача перед відповідачкою, станом на видачу цих довідок, відсутня. /а.с.14/ Рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 19 березня 2020 року №92 визначено місцем проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] , 1983 року народження за адресою: [ADDRESS] . /а.с.20/ Рішенням Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 19 березня 2020 року №93 матері [PERSON] призначено дні побачень з донькою [PERSON] . /а.с.21/ Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч. 1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивачем пред`явлено вимогу про звільнення його від сплати аліментів з посиланням на те, що починаючи з 01 січня 2020 року його старша дочка [PERSON] проживає разом з ним. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Таким чином, суд приходить до висновку, що проживання дитини на яку стягуються аліменти з батьком і перебування її на його повному утриманні свідчить про суттєву зміну обставин, що були підставою стягнення аліментів з позивача і має тягнути за собою звільнення від них. Тож, враховуючи, що на даний час малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] з матір`ю не проживає, а з березня 2020 року проживає із батьком, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 19 березня 2020 року «Про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] разом з батьком [PERSON] », перебуває на утриманні батька, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом звільнення від сплати аліментів на користь матері, які стягуються на підставі судового наказу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2018 року (справа №176/2050/18), та звільнити позивача від сплати аліментів в тій частині що припадала на утримання дочки [PERSON] з дня набрання чинності даним рішенням. Враховуючи той факт, що малолітня дочка [PERSON] , [INFO] проживає з батьком, мати не надає матеріальної допомоги на її утримання, з відповідачки підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання дитини у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову і до повноліття дитини, що менше ніж просив позивач у своєму позові. При визначенні розміру аліментів, які необхідно стягнути з відповідачки, суд виходив з того, що на її утриманні перебуває ще одна малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , на користь якої вона отримує від позивача аліменти у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу). Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову. Відповідно ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Відповідно зі ст.141ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір від сплати якого позивача звільнено у сумі 1681 грн.60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial