Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

Чернігівська міська рада звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просять виселити відповідачів з самоправно зайнятого житлового приміщення, а саме квартири [ADDRESS] з підстав, встановлених ч.3 ст. 116 ЖК УРСР, без надання іншого жилого приміщення. Заявлені вимоги мотивують тим, що кв. [ADDRESS] відноситься до державного житлового фонду. В даній квартирі був зареєстрований [PERSON] один. [INFO] [PERSON] помер. 30.10.2018 року було проведене обстеження даної квартири посадовими особами відділу квартирного обліку та приватизації Чернігівської міської ради [PERSON] та [PERSON] , за присутності поліцейського взводу № 1 роти № 1 ГУПП в Чернігівській області ДПП капрала поліції Радченка Р.О. , сусіда квартири № 2 [PERSON] , та встановлено, що в кв. [ADDRESS] знаходяться громадяни [PERSON] , 1964 р.н., [PERSON] , 1940 р.н., [PERSON] , 1986 р.н., однак жодних документів на правомірність свого знаходження в цій квартирі не надали та відмовились звільнити державну квартиру. Ухвалою судді від 22.12.2018 року дана позовна заява прийнята до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. 15.01.2019 року відповідачами подано зустрічну позовну заяву до Чернігівської міської ради, третя особа без самостійних вимог Комунальне підприємство «Новозаводське» Чернігівської міської ради, в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог (том 1 а.с. 51-53, 59-62, 82), просять визнати за ними право користування кв. [ADDRESS] ; зобов`язати Чернігівську міську раду не чинити перешкоди у користуванні жилим приміщенням за даною адресою та прийняти рішення про надання ордеру на спірне жиле приміщення. Заявлені вимоги мотивують тим, що [PERSON] , та члени її сім`ї: донька [PERSON] , онук [PERSON] та син [PERSON] зареєстровані в однокімнатній квартирі 18,6 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . З 1964 року по 1996 рік [PERSON] проживала за місцем реєстрації. У квартирі № 4 з 1963 року проживав сусід [PERSON] , 1936 р.н., який у 1982 році після смерті своєї матері залишився один. У 1996 році [PERSON] тяжко захворів, втратив зір та слух. У спірну квартиру [PERSON] вселилась за життя і за згодою [PERSON] в 1996 році, коли він тяжко захворів. Взяла його на своє утримання, сумлінно доглядала його як рідну людину, проживала з ним та вела спільне господарство 23 роки. Вона, [PERSON] , не тільки користувалась правами на проживання, а й виконувала обов`язки по утриманню квартири, а також щомісячно регулярно сплачувала всі комунальні послуги. Її мати, [PERSON] , яка є інвалідом 3 групи, лежача, самостійно не пересувається і не самообслуговується та син, [PERSON] , інвалід 1 групи з дитинства, ДЦП, пересувається на інвалідному візку, не самообслуговується, тому вони проживають разом з нею, і вона здійснює постійний догляд за ними. Зазначає, що на сьогоднішній день Чернігівською міською радою порушується її та сина право на житло, оскільки з 1989 року, тобто з часу перебування її на квартирному обліку, не надано житло та не поліпшені житлові умови, хоча щороку звертались до Чернігівської міської ради щодо поліпшення житлових умов. Квартира № 1 , в якій зареєстровані сім`я [PERSON] складає 18,6 кв.м. на 4-х членів сім`ї, відповідно до чинного законодавства житлова площа передбачена 13,55 кв.м. на кожну особу, сім`ї не вистачає 35,6 кв.м. житла, що є порушенням санітарних норм. Згідно листа Чернігівської міської ради загальноміська черга квартирного обліку [PERSON] - 1006, як одинокої матері - 79. Також в листі зазначено, що [PERSON] відповідно до медичного висновку має право на отримання окремої кімнати з окремим санвузлом. Ухвалою суду від 21.02.2019 зустрічний позов прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом. У судовому засіданні представники позивача Чернігівської міської ради Гаценко О.О. та Католик М. А. первісний позов підтримали, просили його задовольнити на підставі ч. 3 ст. 116 ЖК УРСР та виселити [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з самоправно зайнятого житлового приміщення, а саме квартири [ADDRESS] , без надання іншого жилого приміщення. В обґрунтування заявлених Чернігівською міською радою позовних вимог посилалися на доводи, викладені у позовній заяві. Заперечили проти задоволення зустрічного позову, просили відмовити у його задоволенні, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на зустрічну позовну заяву (том1, а.с. 120-126) та запереченнях на зустрічну позовну заяву (том 2 а.с. 7-10), зазначивши, що підставою для вселення є ордер або договір найму житлового приміщення. Позивачі за зустрічним позовом не надали жодного доказу щодо правових підстав вселення. Статтею 64 ЖК УРСР передбачено виключний перелік осіб, які належить до членів сім`ї наймача. Відповідачі не були членами сім`ї наймача, оскільки не відносяться до жодної з категорії осіб, зазначених у ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР. Нарахування за отримані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення по кв. [ADDRESS] проводяться згідно нормативів споживання на одну особу. Разом з тим, мешканцями кв. [ADDRESS] згідно особового рахунку № [NUMBER] , наданого КП «Новозаводське», є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Зазначена інформація підтверджується і листом КП «Чернігівводоканал», згідно якого нарахування за отримані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення по кв. [ADDRESS] проводяться згідно нормативів споживання на чотирьох осіб. Крім того, факт проживання [PERSON] з 1996 року разом з [PERSON] та ведення спільного господарства не відповідає дійсності та спростовуються довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради [PERSON], адреса: [ADDRESS] до складу сім`ї входять: [PERSON] (наймач), [PERSON] (син), [PERSON] (дочка), [PERSON] (онук) - усього 4 особи. А отже, [PERSON] не входив до членів сім`ї відповідачів. Крім того, відповідно до довідки Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 19.10.2018 № Т-708 [PERSON] , 1940 року народження, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , яка з 01.10.2018 року по теперішній час проживає без реєстрації разом зі своєю дочкою [PERSON] , 1964 року народження, за адресою: [ADDRESS] , веде спільне господарство. Відповідачі не несли обов`язки, передбачені ст. 65 ЖК УРСР за кв. № 4 , та не є членами сім`ї [PERSON] , а несли ці обов`язки щодо кв. № 1. Відповідно з правовою позицією Верховного Суду України, особа, яка вселилась до наймача як член сім`ї, не набуває права користування займаним ним жилим приміщенням, якщо ця особа зберігає за собою право користування іншим жилим приміщенням у будинку державного чи громадського житлового фонду. Також представники позивача вказали, що не відповідає дійсності твердження відповідачів щодо грубого порушення Чернігівською міською радою ст. 21, 22 ЖК УРСР та не оприлюднення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов (списків квартирної черги). При виконавчому комітеті Чернігівської міської ради створена громадська комісія з житлових питань, до складу якої входять представники громадськості. Всі питання щодо постановки на облік, громадян, які потребують поліпшення житлових умов, розподіл житлової площі в будинках державного і громадського житлового фонду виносяться на розгляд виконавчого комітету Чернігівської міської ради після розгляду та погодження громадською комісією. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні первісний позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні, зустрічний позов підтримала, з урахуванням поданих уточнених заяв, та просила його задовольнити. В обґрунтування своєї позиції у справі посилалась на доводи викладені у зустрічному позові та уточненнях до нього (том 1 а.с. 51-53, 59-62, 82), а також у поданих до суду письмових відповідях на відзив на зустрічний позов (Том а.с.148-150, 189-190) та запереченнях на відзив на зустрічну позовну заяву (Том1, а.с. 201-203). Пояснила, що [PERSON] отримав у користування квартиру [ADDRESS] , а її батьки - квартиру № 1 у тому ж будинку. [PERSON] проживав з матір`ю, яка померла у 1982 році. У 1996 році їй довелося перейти до нього, оскільки він нічого не бачив і не отримував пенсію. Він не міг ходити до магазину, нічого не чув. З [PERSON] вони проживали спільно, спільно харчувались, у них була єдина сім`я. Всі ці роки вона сумлінно здійснювала догляд за ним як за членом сім`ї, постійно проживала разом з ним у його квартирі та вела спільний побут, купувала йому ліки, продукти харчування, сплачувала комунальні послуги, утримувала в належному стані квартиру, проводила в ній ремонт, після смерті [PERSON] здійснила його поховання. [PERSON] за згодою покійного наймача з 2000 року, а [PERSON] з жовтня 2018 року на правах члена сім`ї постійно проживали у спірному житловому приміщенні і мешкають по даний час. Зазначила, що факт сімейних відносин підтверджує довіреність, яку надав їй [PERSON] на представництво його інтересів з усіх без винятку питань, що виникають в усіх установах, підприємствах, організаціях, в побуті, і яка підтверджує довіру до неї, як до члена сім`ї [PERSON] . Він був їй як батько, а її діти йому як онуки. [INFO] помер [PERSON] . Того самого дня прийшов дільничний до спірної квартири, запропонував звільнити її. Вона заперечувала, але квартиру опечатали. 27.07.2018 вона зняла печатку. Ні у дільничного, ні у міської ради вона дозволу на вхід до квартири не питала, оскільки у спірній квартирі з 1996 року були її речі. Також пояснила, що всі послуги за спірну квартиру № 4 сплачувалися зі спільного з [PERSON] бюджету. [PERSON] був нездатний щось робити самостійно, тому вона писала заяву на отримання субсидії в УПСЗН від його імені. Не вказала, що вона проживає у кв. № 4, щоб не вводити в оману відділ субсидії. Договори по комунальним послугам на кв. 4 укладені з нею, підписані нею, але сторона по договору [PERSON] . Також зауважила щодо заяви мешканців їх та сусідніх будинків, то в цій заяві люди намагалися донести той факт, що їхній сім`ї необхідне житло у вигляді саме кв. № 4 , що вони постійно мешкають саме в цьому жилому приміщені; вони просили міського голову допомогти їх родині. В зв`язку з тим, що всі члени їх родини мають тяжкі захворювання, то вони не встигли навести порядок в документації. Вказала, що Чернігівська міська рада до сьогодні не виконала ряд пунктів законодавства щодо видачі житла їх родині. Представник відповідачів - адвокат Гайдай О.Ю. у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні первісного позову, зустрічний позов підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на доводи викладені у зустрічному позові та уточненнях до нього (том 1 а.с. 51-53, 59-62, 82), а також у поданих до суду письмових відповідях на відзив на зустрічний позов (Том а.с.148-150, 189-190) та запереченнях на відзив на зустрічну позовну заяву (Том1, а.с. 201-203). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник третьої особи Комунального підприємства «Новозаводське» Чернігівської міської ради у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи підприємство повідомлене належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд доходить висновку про задоволення первісного позову Чернігівської міської ради про виселення осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, та необхідність відмовити у задоволенні зустрічного позову відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про визнання за ними права користування житловим приміщенням, зобов`язання усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Згідно ч. 1 ст. 5 ЖК Української РСР державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд). Норми ст. 18 ЖК Української РСР, визначають, що управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником. Чернігівська міська рада є органом місцевого самоврядування, у віданні якої перебуває державний житловий фонд (житловий фонд місцевої ради) і яка здійснює управління ним. Згідно особового рахунку № [NUMBER] , квартира [ADDRESS] відноситься до державного житлового фонду та перебуває у комунальній власності на балансі КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради. З 30.10.1986 року у вказаній квартирі зареєстрована одна особа - наймач [PERSON] , [INFO] (том 1 а.с.6). За інформаційною довідкою Відділу квартирного обліку та приватизації Чернігівської міської ради № 293 від 31.10.2018р., житло за адресою: [ADDRESS] не приватизоване (том 1 а.с.12). [PERSON] помер [INFO] , про що Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Чернігівській області складено актовий запис № 2151 від 30.07.2018 р. та видано свідоцтво про смерть (том 1 а.с. 9, 153). Згідно акту обстеження складеному 30.10.2018 посадовими особами відділу квартирного обліку та приватизації Чернігівської міської ради [PERSON] та [PERSON] , за присутності поліцейського взводу № 1 роти № 1 ГУПП в Чернігівській області ДПП капрала поліції Радченка Р.О. , сусіда квартири № 2 [PERSON] , в квартирі [ADDRESS] знаходяться [PERSON] , 1964 р.н., [PERSON] , 1940 р.н., [PERSON] , 1986 р.н., без документів на право користування даною квартирою. Звільняти квартиру відмовляються (том 1 а.с. 8). Згідно особового рахунку № [NUMBER] , квартира [ADDRESS] відноситься до державного житлового фонду та перебуває у комунальній власності на балансі КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради. За вказаною адресою зареєстровані та проживають: з 14.08.1980р. [PERSON] - наймач, з 18.01.1996р. [PERSON] - дочка, з 18.09.1986р. [PERSON] - син, з 30.07.2015 р. [PERSON] - онук (том 1 а.с. 7). Довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради [PERSON], підтверджено, що остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та до складу сім`ї входять: [PERSON] (наймач), [PERSON] (син), [PERSON] (дочка), [PERSON] (онук) - усього 4 особи (том 1 а.с. 128). Відповідно до ст. 64 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Статтею 65 ЖК УРСР передбачено, що наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. На підтвердження факту існування родинних відносин та ведення спільного господарства з [PERSON] відповідачами додані довіреність [PERSON] , чеки та квитанції щодо оплати за комунальні послуги, продуктів харчування та ліків, квитанції на поховання. Проте, на думку суду, вони не встановлюють або підтверджують факт правомірного вселення у спірне жиле приміщення відповідачів та набуття на законних підставах права користування цим приміщенням, оскільки споживачем комунальних послуг у кв. [ADDRESS] у наданих квитанціях зазначено одного [PERSON] . Крім того, довіреність є документом, який видається довірителем повіреному на підставі цивільно-правової угоди для вчинення юридичних дій, представляти інтереси довірителя у державних органах, підприємствах установах, організаціях, однак не встановлює або підтверджує факт спільного проживання та ведення спільного господарства, а так само визнання за відповідачами права користування спірним жилим приміщенням. Крім того, довіреність посвідчена 15.11.2014 року, якою [PERSON] уповноважив [PERSON] була видана на 3 роки, тобто діяла до 15.11.2017 року. Таким чином дія доручення закінчилась за 8 місяців до смерті наймача (том 1 а.с.63). Видача вказаної довіреності [PERSON] , на переконання суду, свідчить про волевиявлення останнього оформити своє право власності на одержане в процесі приватизації житло, в тому числі спірну квартиру, у зв`язку з чим повіреною особою виступає [PERSON] . Також судом встановлено, що нарахування за комунальні послуги по квартирі [ADDRESS] нараховувались на одну особу, а по квартирі № 1 - на чотири особи. Згідно з інформацією УПСЗН Новозаводської районної у м. Чернігові ради, субсидія за адресою: [ADDRESS] призначена по 30 квітня 2019 року на чотири особи; субсидія за адресою: [ADDRESS] була призначена по 31 липня 2018 року - на одну особу (том 1 а.с.127). Аналогічна інформація щодо нарахування за отримані послуги водопостачання по квартирі [ADDRESS] проводяться на чотирьох зареєстрованих осіб; по квартирі [ADDRESS] проводяться на одну особу, убачається з інформаційного листа КП «Чернігівводоканал» (том 1 а.с.129-131). Крім того, згідно довідки Новозаводської районної у м. Чернігові ради, [PERSON] зареєстрована: [ADDRESS] та з 01.10.2018 року по теперішній час проживає без реєстрації разом з дочкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , веде спільне господарство. (том 1 а.с.66). У судовому засіданні також допитані свідки: Так, свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що працює на 14 відділенні поштового зв`язку, яке обслуговує буд . [ADDRESS] . Вона носила пенсію в кв. 4 і [PERSON] , і [PERSON] , і [PERSON] , кожний отримував пенсію сам за себе. Тепер пенсію отримує ще й мама [PERSON] . Пенсію для трьох вона завжди видавала у кв. 4. Пенсія видавалась особисто, без довіреності, [PERSON] розписувався сам, [PERSON] його тримала за руку. Вона думала, що вони родичі. Чи жила [PERSON] у кв. 4 їй невідомо. [PERSON] там був, але не завжди. У неї було таке враження, що вони там вдома. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що знає [PERSON] давно, протягом 10 років вона проживає у кв. [ADDRESS] ., її син [PERSON] і [PERSON] проживали однією сім`єю. Вона їм неодноразово привозила молочну продукцію і в 4 кв. і в 1 кв. З [PERSON] вона не знайома. Восени 2018 року вона завозила овочі в 4 кв. Замовлення робила [PERSON] та її донька [PERSON] . [PERSON] нічого особисто не замовляв. Кошти за продукти давала [PERSON] Відносини у кв. 4 були як «життя і сім`я». Підписала заяву міському голові тому, що кв. 1 складає 18,6 кв.м. на 4-х членів сім`ї. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що проживає у кв. [ADDRESS] з 2002 року. Познайомилась з мешканцями в будинку . В кв . 4 проживали [PERSON] , [PERSON] , дідусь [PERSON] . Бачила, як [PERSON] його прогулювала по вулиці. Розуміла, що вони проживали всі в одній квартирі. Бачила, як [PERSON] заходила до кв. 4 з продуктами, виходила з мискою з пранням. Бачила, як [PERSON] сидів біля вікна в кв. 4 . З [PERSON] вона не стикалася, чула, що вона лежача. В квартиру вона не заходила. [PERSON] відносилась до [PERSON] як до свого старшого близького родича. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що в кв. 4 живе [PERSON] Вона поводилась як господарка. Він думав, що кв. 4 це її квартира. Він не знав, в якій квартирі мешкає [PERSON] До квартири № 1 не заходив. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що в кв. [ADDRESS] вона проживає з 1963 року. Знає добре [PERSON] , її мати та батька, вони жили в кв. 1. В 4 кв. жив [PERSON] зі своєю матір`ю. Коли його мати померла, [PERSON] почала за ним доглядати. Жили дружно, спорів не було. Дуже часто бачила, як [PERSON] водила гуляти і [PERSON] і сина. Не знає, чи був у [PERSON] з [PERSON] спільний бюджет. Вона думала, що [PERSON] і [PERSON] проживали як чоловік та дружина, вони купляли продукти, їли разом. [PERSON] там жила, ночувала. Оцінюючи наведені свідчення, судом враховуються ті обставини, що відповідачі дійсно могли проживати у спірній квартирі, у зв`язку з тим, що [PERSON] здійснювала догляд за [PERSON] , разом з тим жодний зі свідків не вказав на обставини, за якими відбувалось вселення відповідачів до приміщення квартири [ADDRESS] , та чи відбувалось воно зі згоди наймача [PERSON] на законних підставах та чи мало перебування відповідачів у спірному жилому приміщенні характер постійного проживання. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з наведених вище доказів, судом встановлено, що [PERSON] за життя не набув права власності на спірну квартиру за адресою: [ADDRESS] (том 1 а.с. 12), будь-яких даних, які б свідчили про звернення [PERSON] до компетентних органів із заявами про вселення в якості членів сім`ї відповідачів суду не надано. Отже, на переконання суду, порядок вселення відповідачів дотриманий не був, оскільки письмового звернення до наймодавця з питання їх реєстрації не було, відповідачі не надали жодного доказу на підтвердження того, що вони виконували обов`язки, пов`язані з договором найму квартири № 4 та оплачували житлово-комунальні платежі за проживання в ній. Зі змісту статті 64 ЖК УРСР, особа, яка вселилась як член сім`ї наймача квартири, що належить до державного і громадського житлового фонду, не набуває право користування цією квартирою, якщо при цьому вона зберігає за собою право користування іншим жилим приміщенням. Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України від 01.12.1997 року, висловленою в зв`язку з аналізом причин перегляду судових рішень у цивільних справах у 1996 році. Відповідно до п. 44, оскільки за змістом ст. ст. 64, 65 ЖК наймач і члени сім`ї, що проживають разом з ним, набувають право користування одним жилим приміщенням у будинку державного або громадського житлового фонду, особа, яка вселилась до наймача як член сім`ї, не набуває права користування займаним ним жилим приміщенням, якщо ця особа зберігає за собою право користування іншим жилим приміщенням у будинку державного чи громадського житлового фонду або якщо є інші докази того, що вона при цьому не змінювала свого постійного місця проживання. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , та [PERSON] зареєстровані у кв. [ADDRESS] , яка відноситься до державного житлового фонду і відповідно зберігають за собою право користування житлом у вказаній квартирі. Виходячи з наведеного, у суду відсутні підстави для визнання за відповідачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] права користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS] , а тому у задоволенні їх позовних вимог належить відмовити. Виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку (ч. 1 ст. 109 ЖК УРСР). Частиною 3 статті 116 ЖК УРСР визначено, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Такими, що самоправно зайняли жиле приміщення, вважаються особи, які вселилися до нього самовільно без будь-яких підстав, а саме: без відповідного рішення про надання їм цього приміщення та відповідно ордера на житлове приміщення. Виселення цих осіб пов`язане з відсутністю у них будь-яких підстав для зайняття жилої площі. З врахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що відповідачі в даний час проживають в спірному жилому приміщенні без відповідних правових підстав, а тому підлягають виселенню з квартири [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення, як встановлено ч.3 ст. 116 ЖК УРСР, у зв`язку з чим позовні вимоги Чернігівської міської ради підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачів за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] підлягають стягненню на користь Чернігівської міської ради витрати, понесені на сплату судового збору в розмірі 1762 грн. 00 коп. з кожної. Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України витрати, понесені Чернігівською міською радою по сплаті судового збору у розмірі 1762 грн. за позовну вимогу щодо виселення [PERSON] необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, оскільки вказаний відповідач є інвалідом першої групи та у відповідності з п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 9, 64, 65, 109, ч.3 ст.116 ЖК УРСР, та

Outcome: approved