Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

Фізична особа-підприємець [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення сплаченої грошової суми. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у середині грудня 2016 року позивач звернувся до [PERSON] з проханням відремонтувати двигун на належному йому автобусі РУТА, державний номер [NUMBER] . Після огляду двигуна [PERSON] сказав позивачу, що ремонт двигуна буде коштувати дорожче, ніж купити новий двигун (тобто двигун у хорошому стані) і пообіцяв йому продати новий двигун (тобто не новий двигун, а двигун у хорошому робочому стані). [PERSON] переконав позивача купити у нього двигун, таким чином між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] було укладено усний договір купівлі-продажу двигуна вартістю 800 доларів США та його установки вартістю 100 доларів США на належний йому автобус РУТА, державний номер [NUMBER] . 26.12.2016 відповідач встановив двигун Івеко на автобус. Представники позивача: водій [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] поїхали до відповідача, щоб перевірити роботу двигуна. Однак двигун виявився несправним, з нього йшов дим. При цьому [PERSON] запевнив, що надасть гарантійне обслуговування протягом 14 (чотирнадцяти) днів та пояснив, що зараз він поспішає, йому ніколи - він їде до Польщі. Відповідач запевнив [PERSON] в безкоштовному ремонті двигуна протягом 14 днів з дня виїзду з боксу та попросив сплатити вартість двигуна Івеко та його установки на автобус. Запевнений відповідачем [PERSON] здійснив повну оплату вартості і установки двигуна у сумі 900 (дев`ятсот) доларів США, з яких 800 доларів США - вартість двигуна, 100 доларів США - вартість установки, тобто позивач повністю виконав умови укладеного Договору, відповідач написав розписку про отримання грошей за двигун і його установку, і дав гарантію справної роботи терміном 14 днів з моменту виїзду з боксу (усно він пообіцяв усунути всі недоліки, які були виявлені під час випробування двигуна). Через декілька днів експлуатації автобуса РУТА, державний номер [NUMBER] , з двигуна Івеко, встановленого відповідачем, масло потрапило на генератор, після чого генератор згорів. Двигун не мав потужності, масло перекачувалось із усіх трубопроводів, двигун втрачав масло, з двигуна йшов дим. У зв`язку з цим позивач звернувся до відповідача з проханням відремонтувати проданий йому двигун, так як він прийшов в несправність в строк дії гарантії справної роботи наданої відповідачем. Відповідач погодився відремонтувати двигун безкоштовно при умові, що всі необхідні запасні частини для його ремонту купить позивач. Позивач з цим не погодився та декілька днів намагався роз`яснити відповідачу, що гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, що між ними було укладено договір, відповідно до якого відповідач взяв на себе зобов`язання на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), що гарантія якості роботи поширюється на все, що становить результат роботи. Крім того, відповідач особисто обіцяв усунути недоліки, інакше [PERSON] не здійснив би оплату двигуна та його установки 26.12.2016 року. Відповідач з позивачем не погодився, став уникати спілкування, після чого 10.01.2017 позивач вимушений був вже письмово звернутися до відповідача Листом № 4-ю, який було відправлено поштою 11.01.2017, про що свідчить поштове повідомлення від 11.01.2017. 11.01.2017 позивач звернувся з листом № 6-ю до Сєвєродонецького відділу поліції ГУНП в Луганській області з проханням притягнути [PERSON] до кримінальної відповідальності, який шахрайським шляхом заволодів належними йому грошовими коштами у розмірі 900 доларів США. Таким чином, згідно з укладеним договором відповідач повинен був виконати зобов`язання, тобто відремонтувати встановлений на автобус РУТА, державний номер [NUMBER] , двигун Івеко, але так і не виконав. Отже, грошова сума 900 доларів США за договором купівлі-продажу та установки двигуна підлягає стягненню в судовому порядку. Станом на 27.02.2019 офіційний курс гривні до долара США, встановлений Національним банком України за 100 доларів США складає 2698,2628 грн. Розрахунок суми стягнення: 900 (доларів США) х 26,982628 (офіційний курс гривні до долара США) = 24284,3652 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та додатково пояснив, що в нього зламався автобус і для його ремонту він звернувся до спеціаліста [PERSON] , який пообіцяв йому замінити старий мотор новим, який був привезений з-за кордону. Після ремонту мотору відповідач зателефонував. Забрати автобус поїхали [PERSON] та двоє водіїв. [PERSON] повідомив, що їде з міста і якщо будуть які-небудь проблеми він вирішить їх коли повернеться. Неполадки виникли вже на другий день після того, як автобус був повернений після ремонту. Одразу ж під автобусом була калюжа, масло бігло звідусіль. Тобто відповідач надав неякісний товар. Після чого позивач зателефонував [PERSON] і той відповів, що мотор в нього був якісний і готовий його відремонтувати, якщо позивач привезе свої запчастини. Позивач також запропонував йому повернути двигун, а [PERSON] в свою чергу повинен повернути йому гроші. Однак відповідач відмовився. Через деякий час позивач звернувся до поліції. Гроші за виконану роботу [PERSON] передавав [PERSON] . Угода укладалась на довірі. Ніякої експертизи длдя встановлення несправностей позивач не проводив. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнав повністю, просив відмовити у задоволенні вимог позивача. На підставі клопотання представника позивача [PERSON] , яке було задоволено судом, у судовому засіданні було допитано свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що позивач [PERSON] повідомив його про те, що йому потрібно виїхати з міста Сєвєродонецька до міста Харкова і попросив його бути присутнім разом з водіями при передачі автобусу після ремонту [PERSON] та розрахуватися з ним. З відповідачем він знайомий до того часу не був. Зазначені події відбувалися на передодні Нового 2017 року. Він з двома водіями поїхав до смт. Метьолкіне до [PERSON] , який здійснював ремонт двигуна. При передачі автобусу відповідач дуже поспішав, говорив, що йому потрібно від`їжджати до Польщі. Автобус стояв у дворі біля житлового будинка [PERSON]. Водії сіли в кабіну автобуса та завели двигун, він працював. Автобус не мав в салоні пасажирських місць, був лише корпус та двигун. Оскільки водії сказали, що автобус працює, то він дав відповідачу аркуш паперу і той власноручно написав розписку, зазначивши про 14 днів гарантії. За ремонт двигуна [PERSON] передав [PERSON] 900 доларів США. Доручення свого знайомого [PERSON] щодо передачі грошей відповідачу ним було виконано. Причин не приймати автобус у нього не було. Згодом йому стало відомо від [PERSON] , що зазначений автобус використовувався для перевезення пасажирів приміських маршрутів та буквально наступного дня після того, як вони забрали автобус з ремонту, виявили поламку двигуна. Позивач звертався до відповідача, вони вели телефонні перемовини, однак ні до чого так і не домовилися. Чи існував між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] письмовий договір йому не відомо. Він не працював на [PERSON] , а лише виконав його прохання перевірити стан автобусу, передати гроші і взяти від відповідача розписку. Його особистим припущенням є те, що після того, як були встановлені в салоні автобусу пасажирські сидіння виросло навантаження, що спричинило навантаження на двигун і він його не витримав. Експертного висновку щодо причини поламки двигуна не було. В чому саме полягав ремонт двигуна [PERSON] йому не відомо. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що ввечері (більш точну дату він не пам`ятає) йому подзвонив [PERSON] та попросив поїхати в смт. Метьолкіне до відповідача [PERSON] та забрати автобус після ремонту. Він поїхав разом з [PERSON] та [PERSON] . Автобус стояв у відповідача во дворі. Він разом з [PERSON] завів двигун, він працював. За те, що [PERSON] встановив новий двигун на автобус, [PERSON] віддав відповідачу гроші, в якій саме сумі йому не відомо. Крім цього, [PERSON] та [PERSON] складали якісь розписки. На зазначеному автобусі працював [PERSON] . Через день після того як вони забрали автобус, він зламався, потекли сальники. Свідок вважає, що мотор довго десь лежав і був не нового стану, і коли почав працювати - потекли сальники. На зазначеному автобусі він не працював, а лише перегнав з смт. Метьолкіне до м. Сєвєродонецька. Хто встановив причину поламки двигуна йому не відомо. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що йому зателефонував [PERSON] та попросив забрати від [PERSON] з смт. Метьолкіне після ремонту автобус. Він поїхав разом з [PERSON] та [PERSON] . Машина стояла у дворі [PERSON] . Він разом з [PERSON] оглянули автобус. За ремонт транспортного засобу розраховувався [PERSON] . Відповідач дуже поспішав, говорив, що вже повинен бути біля кордону з Польщею. На цьому автобусі працював [PERSON] разом з напарником та відпрацював десь приблизно місяць. Через те, що текло масло згорів генератор. Свідок пояснив, що коли він заводив двигун в гаражі, в приміщенні неможливо було знаходитися, диміло так, що він навіть задихався. Він повідомив про поламку [PERSON] , і той сказав, що [PERSON] все відремонтує, але так і не відремонтував. Через масло та дим згодом двигун поміняли. Вислухавши позивача, представника відповідача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи вбачається, що згідно з розпискою від 26 грудня 2016 року о 19-52 год. [PERSON] отримав за продаж двигуна Івеко 800 доларів, за установку двигуна Івеко 100 доларів на автобус Рута, держ. № [NUMBER] , та дає гарантію справної роботи 14 днів з моменту виїзду з його боксу. Листом від 10.01.2017 № 4-ю позивач звертався до відповідача з вимогою терміново усунути за свій рахунок виявлені недоліки або провести заміну двигуна на справний чи повернути отримані кошти у розмірі 900 доларів США. Листом від 11.02.2019 № 8 позивач звертався до начальника Сєвєродонецького відділу поліції ГУНП в Луганській області з проханням надати йому відповідь щодо його звернення до Сєвєродонецького ВП ГУНП 11.01.2017 про притягнення до кримінальної відповідальності [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] , який шахрайським шляхом заволодів належними йому грошовими коштами у розмірі 900 доларів США. Згідно з відповідями Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області від 12.02.2019 № 3371/111/34-2019, від 25.01.2017 № 2367 [PERSON] повідомили, що за фактом його повідомлення складу кримінального правопорушення встановлено не було, було прийнято рішення відповідно Закону України «Про звернення громадян», матеріал був списаний. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу невиконання відповідачем зобов`язання за договором купівлі-продажу щодо передання позивачу товару належної якості. Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 1 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Відповідно до ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності у договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладанні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинний передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. Відповідно до ч. 2 ст. 675 ЦК України договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Відповідно до ст. 678 ЦК України: покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору й вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару. Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред`явлені до продавця або виготовлювача товару. Відповідно до ст. 679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку непереборної сили. Відповідно до ч. 12 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому налічений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад 14 календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Відповідно до ст. 859 ЦК України якщо договором або законом передбачено надання підрядником замовникові гарантії якості роботи, підрядник зобов`язаний передати замовникові результат роботи, який має відповідати вимогам статті 857 цього Кодексу протягом усього гарантійного строку. Гарантія якості роботи поширюється на все, що становить результат роботи, якщо інше не встановлено договором підряду. Частиною 1 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Позивач зазначає, що придбаний ним товар, а саме двигун, виявився неналежної якості, тому він вимагав від відповідача [PERSON] терміново усунути за свій рахунок виявлені недоліки, або провести заміну двигуна на справний чи повернути отримані кошти у розмірі 900 доларів США. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. До фактів, які підлягають доказуванню у зазначеній справі слід віднести, в тому числі, виникнення недоліку (неналежна якість) товару або істотних недоліків товару, завдання споживачеві шкоди внаслідок недоліків (неналежної якості) продукції, причини виникнення цих недоліків і вина продавця. Умовою відповідальності продавця за недоліки товару є факт виникнення цих недоліків. Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що саме на споживача покладається обов`язок довести факти виникнення недоліку товару та завдання йому шкоди. В свою чергу, тягар доказування причин виникнення недоліку товару та відсутності вини продавця покладається на останнього. Виявлення істотного недоліку товару, тобто недоліку, який не можна усунути, недоліку, усунення якого пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліку, який виявляється неодноразово чи з`являється знову після його усунення, дає право покупцеві відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми. Верховний Суд у справі № 215/46/16-ц (провадження № 61-6275св18) ухвалив постанову, в якій зазначив, що умовою відповідальності продавця за недоліки товару є виникнення цих недоліків до моменту передання товару покупцеві. Залежність настання відповідальності продавця від моменту виникнення недоліків пояснюється тим, що за загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 668 ЦК України до моменту передання товару ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару несе продавець. При виявленні недоліків товару після переходу до покупця ризику його випадкового знищення або випадкового пошкодження саме на нього покладається обов`язок доведення того, що недоліки виникли до передання йому товару. Отже, правове значення для правильного вирішення цієї справи має не факт наявності чи відсутності наданої продавцем гарантії щодо якості товару, а час (момент) виявлення покупцем недоліків товару - до чи після його передання покупцеві. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачем суду не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження наявності істотного недоліку придбаного ним товару-двигуна, який виник з вини відповідача [PERSON] , а також причини виникнення цього недоліку. Показання свідків, наданих в судовому засіданні на підтвердження обставин, на які посилається позивач у своєму позові, суд вважає належними, але недостатніми доказами, оскільки для з`ясування обставин, що мають значення для справи, а саме наявності недоліків у роботі проданого двигуна та причини їх виникнення, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. На думку суду, належним доказом для встановлення недоліків проданого двигуна, які виникли до передачі його позивачу, міг би бути висновок експерта або спеціаліста, який володіє спеціальними знаннями у цій сфері, якому у сукупності з показаннями свідків суд надав би належну оцінку. Відсутність у суду необхідних спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, позбавляє суд можливості встановити недоліки проданого товару лише з показань свідків та пояснень позивача. Водночас як пояснив позивач в судовому засіданні висновок експерта або спеціаліста йому не потрібен, адже і так зрозуміло, що товар був проданий неналежної якості. Беручи до уваги викладене вище, суд вважає, що позивачем не доведено, що придбаний ним двигун є товаром неналежної якості та мав істотні недоліки саме в момент укладання угоди між сторонами з вини відповідача [PERSON] і ці недоліки товару виникли до моменту його передання покупцеві, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне у задоволенні позову фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення сплаченої грошової суми відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено і відповідачем не заявлено клопотання про відшкодування будь-яких судових витрат, а отже у цій справі відсутні судові витрати, які підлягають розподілу.

Outcome: dismissed