Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

11.11.2015 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 28.09.2013 року вона уклала з відповідачем [PERSON] шлюб. Від шлюбу народилася дитина [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матірю. Сімейні стосунки між подружжям не склалися через різницю в характерах, на даний момент сім'я розпалася. Позивач вважає, що збереження сім'ї у подальшому не можливе, вказує на те, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, просить суд розірвати шлюб. Також просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати: сплачений судовий збір у сумі 487,20 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 150 грн. Позивач в судове засідання не з'явилася, до канцелярії суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність; проти розірвання шлюбу з позивачем не заперечує, вважає, що примирення між ними не можливе, однак не визнає вимог щодо стягнення судових витрат по справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, з матеріалів справи вбачається, що 28.09.2013 року сторони по справі уклали шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, актовий запис № 13, згідно свідоцтва про шлюб серії І-ТП № 104663 (а.с.3). \~Від шлюбу подружжя мають спільну дитину дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії\~І-ТП № 216361 (а.с.4). Сторони по справі дійшли згоди стосовного того, що дитина [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу залишиться проживати з матірю [PERSON]В \~Позивач та відповідач переконалися, що є зовсім різними людьми і тому в їхніх інтересах вони вирішили шлюб розірвати. Згідно до\~ст. 105 ч. 3 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до\~ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до\~ч. 1, 2 ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини сторін припинені з вересня 2015 року, сумісного господарства не ведуть, між подружжям постійно виникають суперечки. Вказані обставини відповідачем у заяві про визнання позову не заперечувались. Оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову в частині розірвання шлюбу, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими: збереження сім'ї не можливо, на примирення сторони не згодні, шлюб існує лише формально, відтак позов в частині розірвання шлюбу підлягає\~задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача на її користь судових витрат, а саме: судового збору у сумі 487,20 грн. та витрат на правову допомогу у сумі 150 грн. Відповідно до статті 79 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу, витрати, пов'язані із здійсненням інших дій, необхідних для розгляду справи. Частина перша статті 84 ЦПК передбачає, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду з позовною заявою у підтвердження сплати судового збору у сумі 487,20 грн. надано оригінал квитанції №0.0.4584404862.1 від 09.11.2015 року відділення ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.1). З урахуванням вимог діючого законодавства, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу у розмірі 487,20 грн. Що стосується витрат на правову допомогу у сумі 150 грн., суд відмовляє в стягненні вказаних судових витрат, оскільки позивачем не надано документів, які підтверджують понесені витрати на правову допомогу у відповідності до вимог п.п. 47, 48\~ Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого\~ суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах". Витрати на правову допомогу повинні бути підтверджені документально. Суд приходить до висновку, що вимоги позивачки в частині стягнення витрат на правову допомогу не обґрунтовані, не доказані і не підлягають задоволенню.

Outcome: partial