Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

15.04.2021 року на адресу суду від позивачки [PERSON] надійшла вищевказана позовна заява. Свої вимоги мотивує тим, що вона була визнана потерпілою по кримінальному провадженню за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених п.10, ч.2 ст. 115 КК України, ч.4 ст. 152 КК України та ч.1 ст. 185 КК України. Вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 24.05.2019 року [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні вказаних злочинів та призначено покарання у виді 15 років позбавлення волі. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.07.2020 року вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 24.05.2019 року було залишено без змін. Позивачка просить суд: стягнути з [PERSON] на її користь спричинену моральну шкоду в розмірі 1000000 (один мільйон) грн. Вказану суму обгрунтовує тим, що вчиненим кримінальним правопорушенням їй було завдано значної моральної шкоди, спричинених невідтворними моральними стражданнями, які пов`язані з втратою рідною дитини. Ухвалою суду від 26.04.2021 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження. (а.с.42-43) Ухвалою суду від 29.06.2021 року підготовче провадження по справі продовжено на 30 днів. (а.с.58) Ухвалою суду від 04.08.2021 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. (а.с.66-67) Позивачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через адміністрацію місця ув`язнення, відповідно до вимог ч. 7 ст. 130 ЦПК України. Відзив на позовну заяву не надав. Дослідивши матеріали справи, суд, дійшов наступних висновків. Між сторонами виникли правовідносини з відшкодування шкоди, завданої злочином, внаслідок порушення особистих немайнових прав позивача. Відповідальність, що настає в разі завдання будь-кому протиправної шкоди, коли заподіювач не перебуває в договірних відносинах із потерпілим, є деліктною (позадоговірною) відповідальністю. За деліктним зобов`язанням правопорушник зобов`язаний у повному обсязі відшкодувати завдану шкоду, а інша сторона має право вимагати від заподіювача виконання цього зобов`язання. Деліктна відповідальність є наслідком порушення загального правила - не завдавати шкоди іншому, тобто абсолютного права особи, а наслідком реалізації деліктної відповідальності є відновлення первинного стану потерпілого. Такі зобов`язання мають абсолютний характер і спрямовані на забезпечення найбільш повного відновлення цих прав за рахунок заподіювача шкоди. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. За загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.06.2020 року в справі №455/1076/16-ц (провадження №61/48155св18). Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 17.09.2015 року №00015809827. (а.с.9) Вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 24.05.2019 року [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених п.10, ч.2 ст. 115 КК України, ч.4 ст. 152 КК України та ч.1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років. З тексту вироку вбачається, що потерпілою по вказаному кримінальному провадженню була неповнолітня [PERSON] , якій на момент вчинення злочину, а саме: 15.06.2017 року було повних 17 років. Потерпілою особою по вказаному кримінальному провадженню визнано мати [PERSON] - [PERSON] (а.с.10-23) Також, з тексту вироку вбачається, що злочини [PERSON] зазіхають на суспільну складову безпечного життя, свідчать про підвищену супільну небезпечність, вчинені відносно неповнолітньої дитини із застосуванням фізичного насильства та зґвалтування, що спричинило особливо тяжкі наслідки. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.07.2020 року вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 24.05.2019 року було залишено без змін. (а.с.24-37) Вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 24.05.2019 року набрав законної сили 15.07.2020 року. Відповідно до ч.6. ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, що набрав законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, судом встановлено, що внаслідок вчиненого [PERSON] злочину - умисного вбивства, поєднаного із зґвалтуванням потерпілої [PERSON] , таємне викрадення чужого майна [PERSON] , матері потерпілої [PERSON] - [PERSON] завдана моральна шкода, яку повинен відшкодувати заподіювач шкоди [PERSON] . Мотивуючи свої висновки щодо розміру відшкодування завданої моральної шкоди, суд бере до уваги, що відшкодування шкоди в цивільному законодавстві - це інститут, який забезпечує реакцію суспільства на порушення норм права та виконує відновлювальну функцію, спрямовану на приведення морально-психологічного стану потерпілої до стану, що існував до правопорушення. Вимогу про стягнення моральної шкоди, позивач обґрунтовує тим, що така шкода завдана їй внаслідок смерті неповнолітньої доньки, полягає у моральних стражданнях, які пов`язані з втратою рідної дитини, щоденним негативними переживаннями та спогадами, важкості виконання повсякденних обов`язків, неможливості відновлення попереднього нормального життєвого укладу. Відповідно роз`яснень, що містяться у п. 9,10 Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995р. розмір відшкодування , моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних психічних ( тощо) яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відтак, суд враховує суб`єктивне ставлення позивачки до передчасної втрати нею доньки, яка свою чергу була неповнолітньою, оскільки на момент смерті їй було повних 17 років та адекватне уявлення про її психічні страждання. Безповоротно втративши доньку, потерпіла усвідомлює, що втратила перспективи щодо звичних життєвих проблем, мати підтримку в похилому віці, а тому несе моральні страждання, викликані необхідністю докладати зусиль для аргументації подальшого власного життя, що позбавляє її можливості вести звичний спосіб життя. Враховуючи нематеріальність моральних страждань, відсутність чітких критеріїв майнового виразу душевного болю, з урахуванням принципів розумності та справедливості, суд вважає, що позивачці завдана моральна шкода, яка полягає у втраті душевного спокою, перебуванні у постійному стані стресу, що має триваючий характер. Визначаючи суму грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що протиправні дії відповідача призвели до тяжких непоправних наслідків у вигляді смерті неповнолітньої доньки позивачки, тоді як відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя, здоров`я та безпека належать до найвищих соціальних цінностей. Відтак, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача 800000 грн. Суд зазначає, що з урахування глибини страждань позивачки, того, що негативні наслідки вчиненого відповідачем злочину мають незворотній характер, такий розмір моральної шкоди не може вважатися завищеним або надмірним. Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає, що в даному випадку ціна позову визначається сумою грошових коштів, оскільки позов підлягає грошовій оцінці та вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивачка визначила її у грошовому вимірі. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.11.2018 року в справі №761/11472/15-ц (провадження №61-23674св18). Відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана: фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору складає - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб На підставі викладеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір в розмірі 8000 грн.

Outcome: partial