Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить: розірвати укладений між ними шлюб, зареєстрований 07 вересня 2002 року Шклівською селищною радою Яворівського району Львівської області, актовий запис № 19; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 3500,00 грн на кожну дитину, починаючи з січня 2021 року. В обґрунтування\~позову покликається\~на те,\~що 07\~вересня 2002\~року вони\~зареєстрували шлюб\~з відповідачем.\~Від даного\~шлюбу у\~них народилося\~двоє дітей:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Позивачка зазначає,\~що протягом\~останніх п`яти\~років відносини\~між нею\~та відповідачем\~погіршилися:\~чоловік почав\~влаштовувати скандали,\~залишав сім`ю\~на тривалий\~час,\~у зв`язку\~з тим,\~що проживав\~з іншою\~жінкою.\~ [PERSON] \~вважає,\~що шлюбні\~відносини між\~нею та\~відповідачем носять\~лише формальний\~характер,\~а спільне\~життя між\~ними припинилось.\~З огляду\~на зазначене\~просить позов\~задовольнити.\~Крім того,\~позивачка просить\~стягнути з\~відповідача аліменти\~на утримання\~дітей у\~твердій грошовій\~сумі в розмірі 3500,00 грн на кожну дитину, починаючи з січня 2021 року, оскільки останній не забезпечує своїх дітей матеріально, а весь тягар щодо їхнього виховання та забезпечення вона несе одна. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 03 грудня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено судове засідання. 22 грудня 2021 року позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та надає згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, своїх заперечень та відзиву на позов не подав. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 22 рудня 2021 року вирішено проводити заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~247\~Цивільного процесуального\~кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, у зв`язку з неявкою учасників. Частиною четвертою статті 268 Цивільного процесуального кодексу України\~ України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. У частині п`ятій статті 268 Цивільного процесуального кодексу України\~ України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 22 грудня 2021 року, є дата складення повного судового рішення 28 грудня 2021 року. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, зважаючи на таке. Щодо розірвання шлюбу. Як встановив суд, 07 вересня 2002 року Шклівською селищною радою як органом державної реєстрації актів цивільного стану між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] від 07 вересня 2002 року, виданого Шклівською селищною радою. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 1 ст.\~110\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~Сімейного кодексу\~України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З пояснень, наведених позивачем у позовній заяві, яких відповідач не заперечив, встановлено, що спільне життя між сторонами припинилось, шлюб існує лише формально, а подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога [PERSON] про розірвання її шлюбу із [PERSON] підлягає задоволенню. Щодо стягнення аліментів. Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. ст. 181, 183 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач надав будь-яких доказів та не спростував доводів позивача про те, що він не бере участі в матеріальному забезпеченні своїх малолітніх дітей. Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що з [PERSON] слід стягувати з на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3500,00 гривень на кожну дитину. Що стосується періоду, з якого з відповідача слід стягувати аліменти, суд зазначає таке. Як зазначено вище, позивач стягувати аліменти з січня 2021 року. Статтею 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Слід зазначити, що ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії. Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. За загальними правилами Сімейного кодексу України вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів (у тому числі не подав позов про стягнення аліментів, залишив його без розгляду) з особистих мотивів. Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтверджені офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів вимоги є необґрунтованими й задоволенню не підлягають. Матеріали справи не містять жодних доказів, що позивачка вживала до подачі вказаного позову до суду належних заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та доказів ухилення відповідача від сплати аліментів в розумінні ч. 2 ст. 191 Сімейного кодексу України. Із врахуванням вищенаведеного,суд вважає, що факт ухилення відповідача від сплати аліментів, на який посилається позивачка не підтверджений жодними доказами. Таким чином, відсутні підстави для стягнення аліментів з відповідача за попередній період, у зв`язку з чим така позовна вимога задоволенню не підлягає. Суд, визначаючи час, з якого необхідно присудити аліменти на дітей, приймає до уваги, що позовна заява подана поштовим листом 02 листопада 2021 року, а відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Також за\~подання позовної\~заяви [PERSON] в частині вимог про розірвання шлюбу сплатила судовий збір в розмірі 908,00 грн, що підтверджується квитанцією № 2150175337 від 02 листопада 2021 року. Згідно з ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як\~суд ухвалив\~рішення \~про розірвання\~шлюбу з\~відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 908,00 грн. Водночас, відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Оскільки суд ухвалив рішення про часткове задоволення позовних вимог про стягнення аліментів, з відповідача [PERSON] слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 454,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial