Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

07.07.2020 року до провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] «про відшкодування матеріальної та моральної шкоди». Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу було передано 07.07.2020 року в провадження судді Нельги Д.В. 19 жовтня 2020 року Ухвалою судді Нельги Д.В. по справі було відкрито провадження і розгляд справи призначено в судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження на 18.11.2020 року о 16.00 годині. 26.10.2020 року протоколом повторного автоматичного розподілу судової справи між суддям, справу було передано в провадження судді Івченко Т.П. у зв`язку зі звільненням з посади судді [PERSON] на підставі рішення Другої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 19.10.2020 року. Згідно до позову [PERSON] до [PERSON] «про відшкодування матеріальної та моральної шкоди», позивачем заявлені наступні позовні вимоги: - стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] завдану майнову шкоду у розмірі 1800 (одну тисячу вісімсот) гривень; - стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] завдану моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень; - стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати, у тому числі витрати на правову допомогу у розмірі 500 (п`ятсот) гривень. В обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] зазначено, що йому на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 15 листопада 2018 року приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Красношлик Віктором Вікторовичем, реєстр № 1353, та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 1694811212104, належить квартира [ADDRESS] . 22 грудня 2018 року ним були замінені дерев`яні віконні блоки на металопластикові. 23 листопада 2019 року о 18 годині відповідач [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на під`їзді біля вікна кухні квартири [ADDRESS] , висловлювався нецензурною лайкою на його адресу та кидав каміння у вікно. В результаті кидання каміння у вікні кухні було розбито скло та пошкоджена москітна сітка. Постановою судді - Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Нельги Д.В. від 11 лютого 2020 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме у розмірі 51 (п`ятдесят однієї) грн. У зв`язку з пошкодженням москітної сітки та розбиттям скла у вікні, йому прийшлося придбати нову москітну сітку та замінювати склопакет у вікні кухні. Нові металопластикові вікна він встановив у квартирі, в тому числі і на кухні, у грудні 2018 року, а в листопаді 2019 року йому прийшлось замінювати склопакет у зв`язку з протиправними діями відповідача. Після пошкодження москітної сітки та скла у вікні його квартири, він звертався до відповідача з вимогою встановити новий склопакет або сплатити його вартість. Але відповідача йому відмовив в грубій формі. Тому він змушений звернутися до суду з позовом про відшкодування шкоди. Відповідно до розрахункового чеку № 25 від 30 листопада 2019 року, виданого приватним підприємцем [PERSON] , вартість москітної сітки, склопакету та їх монтаж становить 1800 (одна тисяча вісімсот) гривень. Окрім матеріальних збитків протиправною поведінкою відповідача, йому також завдано моральної шкоди, яка виразилася у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із пошкодженням майна. Скло у вікні квартири було розбито відповідачем у кінці листопада 2019 року, в кінці осені, коли на вулиці було холодно. Це привело до того, що йому інваліду дитинства, прийшлось перебувати в квартирі вдягненому в теплу одежу. Крім того, він переживав, що вночі крізь розбите вікно хтось зможе проникнути до квартири. Тому майже не спав, а чергував біля вікна. Всі ці обставини викликали суттєві моральні страждання, які збільшилися у зв`язку з тим, що відповідач не тільки відмовився в добровільному порядку відшкодувати завдану ним шкоду, але на вимоги відшкодувати завдані збитки, реагує агресивно, обзиває позивача непристойними словами, ображає його. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральну шкоду позивач оцінює в 5000 (п`ять тисяч) гр. Позивач є інвалідом з дитинства 2 групи. Група інвалідності встановлена йому безстроково. Його судові витрати складаються з витрат на правничу допомогу в розмірі п`ятсот гривень. Інших витрат не передбачає. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився надав до суду заяву (а.с.44) в якій наполягав на задоволенні його вимог у повному обсязі, просив розглянути справу без його участі на підставі наявних доказів в матеріалах справи. Відповідач [PERSON] , будучи обізнаний про обсяг заявлених до нього позовних вимог [PERSON] , подав заяву про проведення судового розгляду за його відсутності (а.с. 45), та з врахуванням раніше поданого ним відзиву на позовну заяву (а.с. 41-42). 27.01.2021 року від відповідача [PERSON] подані заперечення, згідно до яких відповідач не визнав позовні вимоги вцілому, та у задоволені яких просив відмовити. В обґрунтування своєї позиції [PERSON] зазначив, що він не оспорює факт перебування 23.11.2019 року о 18.00 годині в стані алкогольного сп`яніння на під`їзді будинку [ADDRESS] , висловлювання нецензурною лайкою на адресу позивача [PERSON] та кидання каміння у вікно квартири [ADDRESS] , але категорично заперечує, що він своїми діями розбив скло та пошкодив москітну сітку. Позовний матеріал він отримав 17.12.2020 року. Через правову необізнаність звернувся до Кам`янського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги із заявою про надання безоплатної вторинної правової допомоги, що передбачає представництво інтересів в суді по справі № 208/4358/20. На підставі наказу № 13 від 15.01.2021 року йому була надана правнича допомога з цього приводу. Тому вважає, що пропущений строк на подання відзиву на позовну заяву з поважних причин, а от же просить суд поновити його. Позивач у своєму позові посилається на те, що 23.11.2019 року в 18.00 годин, він - [PERSON] , перебуваючи в алкогольному сп`янінні на під`їзді біля вікна кухні квартири [ADDRESS] , висловлювався нецензурною лайкою на адресу позивача та кидав у вікно каміння, в результаті було пошкоджено вікно кухні та москітна сітка. Він не погоджується із цим, оскільки, згідно постанови від 11.02.2020 року судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, він дійсно здійснив дрібне хуліганство, яке полягало у висловлюванні нецензурною лайкою на адресу позивача та киданні каміння у вікна квартири. У протоколі та постанові про адміністративні правопорушення ніде не зафіксований факт, що саме в результаті його противоправних дій було розбито скло у вікні кухні та пошкоджено москітну сітку в квартирі [ADDRESS] . Також не погоджується із тим, що позивач звертався до нього щодо встановлення нового склопакета або відшкодування його вартості, такого факту не було, оскільки позивач має до нього не приязне ставлення та всіляко уникає зустрічі зі мною. Позивач, як на підставу задоволення позову, посилається на наявність постанови від 11.02.2020 року судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173 КУпАП, а також посилається на те, що вказаними діями йому завдано моральної шкоди, яка виразилась у душевних стражданнях, яких він зазнав із пошкодженням його майна. Скло у вікні його квартири начебто було розбито відповідачем у кінці листопада 2019 року, в кінці осені, коли на вулиці було холодно. Це привело до того, що йому інваліду дитинства прийшлось перебувати в квартирі вдягненому в теплу одежу. Крім того, він переживав, що вночі крізь розбите вікно хтось зможе проникнути до квартири. Тому майже не спав, а чергував біля вікна. Разом з тим, позивачем не надано доказів, що в результаті противоправних дій відповідача було пошкоджено скло вікна та москітна сітка, як і не конкретизовано з зазначенням доказів. Крім того, згідно тексту постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 287009, складеного 24.11.2019р. співробітником Національної поліції в Дніпропетровській області, 23.11.2019р. о 18 годині 00 хвилин [PERSON] , [INFO] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на під`їзді будинку [ADDRESS] , здійснив дрібне хуліганство, а саме висловлювався нецензурною лайкою на адресу гр. [PERSON] та кидав каміння у вікна квартири [ADDRESS] , про розбите скло у кухонному вікні - а ні слова. Отже, на думку відповідача, зазначена постанова є неналежним доказом його вини щодо розбитого скла кухонного вікна та ушкодження москітної сітки, в розумінні ст. 58 ЦПК належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Позивач посилається на те, що йому завдана моральна шкода, яка виразилася у душевних стражданнях у зв`язку із пошкодженням його майна, а саме відсутність склопакету у вікні та вимушеному чергуванні біля розбитого вікна, так позивач не підтвердив наведене допустимими доказами. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Виникнення такої шкоди тісно пов`язане і з обставинами справи, і з самою особою, оскільки різні протиправні дії чи бездіяльність тягнуть за собою неоднакові негативні наслідки емоційно - психологічного характеру для різних потерпілих залежно від їхнього темпераменту, психологічних особливостей тощо. Наявність моральної шкоди є фактом конкретного випадку. Відповідно, вчинення лише протиправного діяння стосовно особи свідчить про можливість, але не обов`язковість виникнення моральної шкоди. Враховуючи вищевикладене, те, що позивачем належними та допустимими доказами не доведені факт заподіяння відповідачем матеріальної та моральної шкоди, результатом чого були фізичні страждання або втрат немайнового характеру, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправною діяльністю заподіювача, а також не обґрунтовано, з чого позивач виходив при визначенні розміру заподіяної йому моральної шкоди, а тому відповідач вважає, що у задоволенні позову про стягнення матеріальної та моральної шкоди необхідно відмовити позивачу в повному обсязі. Суд дослідив підставу та обґрунтування заявлених позовних вимог, відзиву відповідача, матеріали цивільної справи, матеріали адміністративної справи № 208/7857/19 та постанову по ній від 11.02.2020 року, докази надані сторонами, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено судом, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 15 листопада 2018 року приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Красношлик Віктором Вікторовичем, реєстр № 1353, та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 1694811212104, належить квартира [ADDRESS] (а.с.6). Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав № 145483963 від 15.11.2018 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується записом № 28933348 від 15.11.2018 року (а.с.7). Згідно Постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.02.2020 року вбачається, що відповідача [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме у розмірі 51 (п`ятдесят однієї) грн. Крім того в описовій частині постанови вказано, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 287009, складеного 24.11.2019р. співробітником Національної поліції в Дніпропетровській області, 23.11.2019р. о 18 годині 00 хвилин [PERSON] , [INFO] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на під`їзді будинку [ADDRESS] , здійснив дрібне хуліганство, а саме висловлювався нецензурною лайкою на адресу гр. [PERSON] та кидав каміння у вікна квартири [ADDRESS] (а.с.9). Відповідно до розрахункового чеку № 25 від 30 листопада 2019 року, виданого приватним підприємцем [PERSON] , вартість москітної сітки, склопакету та їх монтаж становить 1800 (одна тисяча вісімсот) гривень (а.с.10). Згідно з посвідченням серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] є інвалідом з дитинства другої групи на термін з 05.01.2006 року довічно та йому встановлено державну соціальну допомогу (а.с.11). Як вбачається з довідки серії МСЕ ДНА 01 № 114156 видана 28.11.1998 року, [PERSON] встановлена друга група інвалідності довічно (а.с.12). Так, згідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. П.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Ч. 1 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, з битками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. У відповідності до ч. 2 ст. 23 ЦК України, м оральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно до аб. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ч. 2 ст. 1166 ЦК України - Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Ч. 3 ст. 12 ЦПК України, - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 1 ст. 13 ЦПК України, - Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ч. 1 ст. 76 ЦПК України, - Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ч. 2 ст. 77 ЦПК України, - \~Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Ч. 1 ст. 81 ЦПК України, - Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 1 ст. 82 ЦПК України, - \~Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Ч. 4 ст. 82 ЦПК України, - \~Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Ч. 1 ст. 89 ЦПК України, - \~Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи, що внаслідок події 23.11.2019 року, була завдана [PERSON] шкода [PERSON] , останньому було пошкоджено склопакет та москітну сітку, що підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 287009, складеного 24.11.2019р. співробітником Національної поліції в Дніпропетровській області та постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.02.2020 року, якою відповідача [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме у розмірі 51 (п`ятдесят однієї) грн. Доказів як б спростували понесення позивачем заявленої суми, з боку відповідача по справі не надано, заяв та клопотань про витребування доказів також не заявлялося. А тому, з врахуванням наведеного судом встановлено на підставі наданих доказів сторони позивача, про понесення [PERSON] заявлених витрат на заміну розбитого склопакета та москітної сітки 30.11.2019 року, внаслідок події яка сталася 23.11.2019 року, які підлягають відшкодуванню в порядку ст. 22 ЦК України. Позиція відповідача що так як у тексті постанови від 11.02.2020 року прямо не вказано до яких наслідків привили його дії, які відбулися 23.11.2019р. о 18 годині 00 хвилин на під`їзді будинку [ADDRESS] , де [PERSON] , [INFO] , перебував у стані алкогольного сп`яніння, висловлювався нецензурною лайкою на адресу гр. [PERSON] та кидав каміння у вікна квартири [ADDRESS] , а саме не зазначено про розбите скло у вікні та пошкодження москітної сітки, що є підставою для відмови у позові, не може бути прийнята судом, так як встановлено що саме внаслідок дій [PERSON] 23.11.2019 року о 18.00 годині на під`їзді будинку [ADDRESS] , відбулися події, внаслідок яких було пошкоджено майно, що належить [PERSON] . Щодо заявлених позовних вимог на відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди її наявність підтверджена вчиненням відповідачем дій що завдали позивачу майнової шкоди, в зв`язку із чим позивач зазнав душевних стражданнях, у зв`язку із пошкодженням майна, скло у вікні квартири було розбито відповідачем у кінці листопада 2019 року, в кінці осені, коли на вулиці було холодно, це привело до того, що позивачу, інваліду дитинства, прийшлось перебувати в квартирі вдягненому в теплу одежу, він переживав, що вночі крізь розбите вікно хтось зможе проникнути до квартири, відповідач відмовлявся відшкодувати йому збитки, тому позивач майже не спав, а чергував біля вікна, відповідач на вимогу позивача відшкодувати йому збитки реагував агресивно, обзивав позивача непристойними словами, ображав його, а тому суд вважає доведеним факт завдання внаслідок дій відповідача [PERSON] моральних страждань позивачу, що в розумінні ст. ст. 1167, 1168 ЦК України завдана моральна шкода підлягає відшкодуванню. При визначені розміру моральної шкоди, відшкодування якої заявлено у грошовому виді, суд враховує: характер правопорушення; глибину фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації; ступеня вини особини, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування; інших обставин, які мають істотне значення. Також судом враховується правова позиція викладена у п. 3\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", згідно до якої під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вона може проявлятися у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (у тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. На підставі досліджених доказів, матеріалів справи, судом достовірно встановлено, що [PERSON] поніс моральні страждання під час події 23.11.2019 року близько 18.00 години, які відбулися за участю [PERSON] та [PERSON] на під`їзді будинку [ADDRESS] , протиправність дій [PERSON] , та наявність причинного зв`язку між матеріальною шкодою і протиправними діяннями заподіювача, та винність його дій. Визначаючи розмір шкоди що підлягає відшкодуванню, суд приходить до висновку що розмір 200 гривень, є відповідним до розміру відшкодування, внаслідок заподіяних моральних страждань [PERSON] , пов`язаних з подією 23.11.2019 року. А тому в цій частині позовні вимоги [PERSON] є такими що підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 500 гривень, суд враховує що дані витрати позивачем підтверджені актом виконаних робіт про надання правової допомоги адвокатом від 07.07.2020 року (а.с. 17), квитанцією прибуткового касового ордеру № 235 від 07.07.2020 року (а.с. 16) Так, згідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно до вимог ст. 137 ЦПК України: 1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. А тому враховуючи підтвердження понесених витрат позивачем на сплату послуг адвоката, заявлені вимоги підлягають задоволенню. Щодо судових витрат сторін, оскільки в силу п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач є особою звільненою від сплати судового збору, а тому в розумінні ст. 141 ЦПК України, та з врахуванням часткового задоволення заявлених позовних вимог, із відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Outcome: partial