Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , треті особи Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради, Орган опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради, про усунення перешкод у вихованні дитини та встановлення способу участі у вихованні дитини. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що [INFO] померла його донька [PERSON] , після її смерті залишився син, онук позивача, - [PERSON] , [INFO] . За життя доньки онук [PERSON] разом зі своїми батьками та тіткою (другою донькою позивача [PERSON] ) проживав у належній позивачу квартирі, за адресою: [ADDRESS] . Під час спільного проживання позивач, нарівні з батьками, піклувався про онука та брав активну участь у його вихованні. Однак, після смерті доньки [PERSON] - матері онука [PERSON] , його батько - відповідач [PERSON] забрав дитину проживати до своїх батьків - [PERSON] та [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] . На теперішній час відповідачі чинять позивачу [PERSON] перешкоди у спілкуванні та побаченнях з малолітнім онуком та не дозволяють йому брати участь у його вихованні. Батько онука [PERSON] - відповідач [PERSON] , навіть подав до школи, де навчається дитина, заяву з вимогою нікого не допускати до нього. Позивач досить тривалий час після народження онука проживав разом з ним та його батьками, приймав участь у його вихованні. У позивача з онуком [PERSON] встановилась особиста прихильність один до одного, а перешкоди, які чинять його батько, дід та баба зі сторони батька, дуже негативно впливають на психіку малолітнього онука. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд усунути [PERSON] перешкоди з боку [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у вихованні внука - [PERSON] , шляхом визначення [PERSON] можливості спілкування з онуком - [PERSON] , а також визначити [PERSON] спосіб участі у вихованні малолітнього онука [PERSON] шляхом: - визначення днів побачень з малолітнім онуком [PERSON] , [INFO] , кожні першу та третю суботу, другу та четверту неділі кожного місяця у період часу з 10-00 години до 19.00 години без присутності батька [PERSON] , діда [PERSON] , баби [PERSON] , у належній позивачу квартирі за адресою: [ADDRESS] , або у садовому будинку за адресою: [ADDRESS] ; - визначення щорічного виїзду за межі Дніпропетровської області, в тому числі за межі України, з малолітнім онуком [PERSON] , [INFO] , у період з 01 до 15 липня кожного року на відпочинок та оздоровлення без супроводу та дозволу батька [PERSON] , діда [PERSON] , баби [PERSON] ; - визначення регулярних телефонних розмов з малолітнім онуком [PERSON] , [INFO] , за допомогою мобільного зв`язку кожного дня в період з 20-00 год. до 21-00 год. Відповідачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] надано до суду спільний відзив, у якому зазначено, що відповідач [PERSON] з 21.11.2009 року перебував у зареєстрованому шлюбі з донькою позивача [PERSON] , від якого [INFO] народився син [PERSON] . Із листопада 2010 року відповідач [PERSON] разом із своєю дружиною [PERSON] проживали за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, а тому відповідач [PERSON] після смерті своєї дружини разом зі своїм сином [PERSON] переїхав жити до свої батьків [PERSON] та [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] , де зареєстрували своє місце проживання та мешкають по теперішній час. Стосовно позовних вимог відповідачі зазначили, що ані батько дитини [PERSON] , ані дід [PERSON] та баба [PERSON] , жодним чином не чинять перешкоди у спілкуванні позивача з онуком, а навпаки створюють умови та сприяють тому, аби позивач частіше спілкувався з онуком, здійснюють телефонні дзвінки та запрошують у гості. У судовому засіданні позивач [PERSON] надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, поросив позов задовольнити у повному обсязі та додатково зазначив, що були спроби побачити онука, однак зі сторони відповідачів були заборони, неодноразово все доводилося до конфлікту. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, поросив позов задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні відповідач [PERSON] проти позову заперечував. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що з позивачем у нього завжди були гарні стосунки та ніколи не забороняв йому бачитися з онуком. Конфлікти виникали лиже через доньку позивача [PERSON] , яка вважає, що після смерті її сестри [PERSON] , вона, як рідна тітка [PERSON] , повинна отримати опікунство над дитиною. Вона мала намір забрати дитину, проявляла агресію та постійно провокувала конфлікти. Онук має психологічну травму через втрату матері, бажає, щоб онук трішки освоївся у новій для нього обстановці, а тільки потім відпускати онука без супроводу батька до позивача додому та на дачу. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, повідомлялася у встановленому законом порядку. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради у судове засідання не з`явився, начальник управління-служби у справах дітей Русланова Л.І. надала до суду заяву, у якій просила справу слухати у відсутності представника служби, а також надала до суду правову позицію. Відповідно до правової позиції Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради у цивільній справі №199/8612/18 від 10.07.2019 року №4/4-758, у випадку встановлення судом фактів безпідставного чинення перешкод батьком [PERSON] у спілкуванні малолітнього [PERSON] , [INFO] , з дідом, що не сприяє фізичному, розумовому розвитку дитини та її вихованню, порушує права та інтереси дитини, орган опіки та піклування вважає, що такі перешкоди мають бути усунені у спосіб, визначений судом, з урахуванням інтересів дитини. У судовому засіданні також був допитаний свідок [PERSON] , яка є практичним психологом та проводила психологічну діагностику малолітнього [PERSON] та пояснила суду, що [PERSON] переживає психологічну травму через втрату матері та має розлад психологічного розвитку, його психоемоційний стан характеризується напруженням та роздратованістю. Хлопчик наразі відвідує звичайну школу, однак навчається у інклюзивному класі. Згідно з результатами психологічного діагностування, хлопчику були надані рекомендації стосовно налагодження та встановлення чіткого режиму дня, оскільки такі відступи від режиму вносять розлад у нервові процеси дитини. Як психолог, свідок вважає, що спілкування та зустрічі з іншими членами родини повинні носити для хлопчика мінімальні психологічні навантаження та відбуватися на території, де мешкає дитина або у присутності батька. Свідок має побоювання стосовно того, що дідусь не зможе виконувати рекомендації стосовно розпорядку дня дитини, у зв`язку з чим у дідуся по лінії матері можуть виникнути проблеми з поведінкою хлопчика. Під час консультаційного спілкування реакція [PERSON] на питання про дідуся [PERSON] була байдужою, хлопчик не проявляв ніяких емоцій та інтересу, на питання спеціалістів хлопчик відповів, що він не проти, аби дідусь [PERSON] приїжджав до нього. У [PERSON] немає негативної реакції на дідуся, однак йому потрібно поступово налагоджувати з ним зв`язок. Вислухавши пояснення сторін, представника позивача та свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла донька позивача [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим повторно 03.08.2018 року Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції уДніпропетровській області, актовий запис №714 від 10.04.2018 року (а.с.8). [PERSON] з 21.11.2009 року перебував у зареєстрованому шлюбі зі [PERSON] , від якого [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Бабушкінськм відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №36 від 12.01.2011 року (а.с.7) Із листопада 2010 року відповідач [PERSON] разом із дружиною [PERSON] та позивачем [PERSON] проживали у належній позивачу квартирі, за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відповідач [PERSON] разом зі своїм сином [PERSON] , [INFO] , переїхав проживати до своїх батьків [PERSON] та [PERSON] , які мешкають за адресою: [ADDRESS] , де зареєстрували своє місце проживання та мешкають по теперішній час, що підтверджується довідкою №251 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, від 10.01.2019 року (а.с.29). Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначено Сімейним Кодексом України. Відповідно до частин 9 та 10 статті 7 Сімейного Кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Так, згідно зі ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Вимогами ст. 18 СК України передбачені способи захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, припинення дій, які порушують сімейні права. Згідно зі ст.263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст.159 СК України. За положеннями ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, №10383/09, Рішення від 16 липня 2015 року). За висновками Європейського суду з прав людини, - між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, N 31111/04, § 54, Рішення від 07 грудня 2006 року). Відповідно до ст.1 Закону України "Про охорону дитинства" контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Баба та дід, як з боку батька, так і з боку матері є родичами дітей, а батьки чи інші особи, з якими проживають діти, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав щодо виховання онуків, та мають здійснювати свої батьківські права та виконувати батьківські обов`язки на ґрунті поваги до прав дитини та її людської гідності. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право полягає, перш за все, у наданні дитині можливості жити і виховуватися в сім`ї. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Як встановлено судом, малолітній [PERSON] тривалий час, від свого народження та до смерті його матері, проживав разом зі своїми батьками та дідусем [PERSON] .. Як зазначає позивач, за цей час між ними встановилися теплі стосунки та прив`язаність, однак останнім часом зв`язок між ними послабився. Позбавлення позивача права щодо його участі у спілкуванні та вихованні малолітнього онука може взагалі позбавити останнього родинних зв`язків з дідусем, любові та турботи з боку останнього. Відповідачами не надано належних та допустимих доказів, які б беззаперечно свідчили, що спілкування онука з дідом по лінії матері - [PERSON] очевидно негативно виплине на психоемоційний стан малолітнього дитини [PERSON] , [INFO] . Так само і під час розгляду даної справи, суд не встановив обставин, які б унеможливлювали побачення дитини із дідом у відсутності батька, діда та баби по лінії батька. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з урахуванням якнайкращих інтересів дитини приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог та визначення способу участі дідуся [PERSON] у вихованні та спілкуванні з онуком [PERSON] , [INFO] , наступним чином: - дідусю по лінії матері [PERSON] визначити дні побачення з малолітнім онуком [PERSON] , [INFO] , у першу суботу та третю неділю місяця: з 10-00 години до 19-00 години, у тому числі у належній позивачу квартирі за адресою: [ADDRESS] , та у садовому будинку за адресою: [ADDRESS] , без обов`язкової присутності батька [PERSON] , дідуся [PERSON] та бабусі [PERSON] ; - встановити дідусю по лінії матері [PERSON] дні відпочинку разом із малолітнім онуком [PERSON] , [INFO] , щороку 15 днів (за вибором червень, липень, серпень, та погодженням із батьком [PERSON] ) із 01 по 15 число місяця, із правом виїзду разом з онуком на відпочинок та оздоровлення за межі міста Дніпра, зі згоди дитини та без обов`язкової присутності батька [PERSON] , дідуся [PERSON] та бабусі [PERSON] . Такий відпочинок дитини разом із дідусем, на думку суду, необхідно погоджувати з батьком, враховуючи стан здоров`я дитини, відрив дитини від шкільних та додаткових занять, а також погодні умови, ситуацію з розповсюдженням вірусної інфекції, тощо. Суд вважає, що саме такий режим побачень та порядок участі діда у вихованні дитини буде достатнім на даний час, з урахуванням віку та психоемоційного стану дитини, відповідатиме інтересам малолітнього [PERSON] , [INFO] , та умовам його нормального розвитку, виховання та навчання, сприятиме забезпеченню найкращих інтересів дитини, з метою створення умов для реалізації прав діда на особисте спілкування з онуком, та відповідатиме інтересам сторін. З приводу визначення регулярних телефонних розмов з малолітнім онуком [PERSON] , [INFO] , за допомогою мобільного зв`язку кожного дня в період з 20-00 год. до 21-00 год., то в цій частині суд також вважає відмовити, оскільки, на думку суду, регулярне щоденне спілкування дитини за допомогою мобільного зв`язку в період з 20-00 год. до 21-00 год. буде шкодити його здоров`ю, відволікатиме від щоденних домашніх шкільних занять, підготовці до сну тощо. Крім цього, факт заборони дитині інколи спілкуватися з дідусем шляхом телефонних розмов, також в суді не було доведено. В частині позовних вимог про усунення перешкод у спілкуванні дідуся з онуком, суд вважає відмовити, оскільки такі перешкоди не знайшли свого підтвердження в суді, бо між сторонами виникають непорозуміння та спір виключно стосовно формату такого спілкування. Витрати по справі віднести на рахунок сторони, яка їх понесла, на підставі ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial