Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

23.11.2018 року позивач звернулася до суду з позовом, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зобов`язання зняти їх з реєстраційного обліку, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 03.02.1979 року виконавчим комітетом Синельниківської міської Ради депутатів трудящих міста Синельникове був виданий ордер № 3 на ім`я [PERSON] , сім`я якої складалась з чотирьох чоловік, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . На підставі розпорядження органу приватизації № 963 від 10 грудня 1996 року, 15 січня 1997 року ВАТ Синельниківський ресорний завод видано свідоцтво про право власності на житло на квартиру [ADDRESS] , яка стала спільною сумісною власністю [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки про склад сім`ї, виданої Синельниківським міським комунальним підприємством «Житлово - експлуатаційна контора - 2» 01.11.2018 року в квартирі зареєстровано шість чоловік: 1. [PERSON] 2. [PERSON] 3. [PERSON] 4. [PERSON] 5. [PERSON] 6. [PERSON] Згідно акту № 94 від 01.11.2018 року за підписом паспортиста [PERSON] та двох свідків сусідів, затвердженого начальником Синельниківського міського комунального підприємства «ЖЕК - 2» [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] дійсно зареєстровані за адресою: [ADDRESS] але з 2008 року по теперішній час за місцем своєї реєстрації не проживають їх фактичне місце проживання не відоме, у зв`язку з тим, що вони приховують його, все спілкування з відповідачами тільки в телефонному режимі. На прохання позивача та її матері [PERSON] знятись з реєстрації відповідачі відмовляються, посилаючись на те, що в них немає часу та бажання це робити і як що позивачу заважає їх реєстрація, то запропонували звернутися йому до суду. Станом на цей час у квартирі зареєстровано шість осіб, фактично з 2008 року постійно проживає лише чотири особи. За комунальні послуги повністю сплачує позивач, відповідачі відмовляються надавати допомогу на сплату комунальних платежів. До початку проведення судового засідання позивач [PERSON] надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі , на заочний розгляд справи згодна, наслідки заочного розгляду роз`ясненні та зрозумілі, судові витрати просить не стягувати та розглядати справу без її участі. Представник 3-ї особою Сівоха І.К. надала заяву в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідач: [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про причини неявки до суду не повідомили, заяви про розгляд справи без їх присутності, відзиву на позов не надали, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Згідно умов та порядку, визначених ст. ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Згідно копії Свідоцтва про право власності на житло від 15 січня 1997 року, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної власності: [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.10). Відповідно до акту № 94 від 01.11.2018 року за підписом паспортиста [PERSON] та двох свідків сусідів, затвердженого начальником Синельниківського міського комунального підприємства «ЖЕК - 2» [PERSON] ., [PERSON] , 1968 р.н. та [PERSON] , 1988 р.н., дійсно зареєстровані за адресою: [ADDRESS] але з 2008 року по теперішній час за місцем своєї реєстрації не проживають їх фактичне місце проживання не відоме (а.с.18). Таким чином, судом встановлено, що відповідачі: [PERSON] , 1968 р.н. та [PERSON] , 1988 р.н., дійсно зареєстровані за адресою: [ADDRESS] але з 2008 року по теперішній час за місцем своєї реєстрації не проживають їх фактичне місце проживання не відоме, але позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Окрім того, положення статті 405 ЦК України регулює взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (Постанова Верховного Суду від 17.10.2018 року №521/17805/16-ц). У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. В частині заявленої вимоги про зняття з реєстрації відповідачів: [PERSON] та [PERSON] , суд не вбачає підстав для задоволення, виходячи з того, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, тому дана вимога є передчасною. Також відповідно до ст.7 Закону "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 №1382-ІV, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду, яке набрало законної сили виключно про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Виходячи з того, що закон №1382-ІV є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Таким чином, з огляду на вищевикладене, судом встановлено, що позивач є власником зазначеного вище будинку, реєстрація в ньому відповідачів, створює позивачу [PERSON] перешкоди у користуванні ним, у зв`язку з чим позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню, вимога про зняття з реєстрації задоволенню не підлягає, з підстав, зазначених вище. На підставі викладеного,

Outcome: partial