Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просила про стягнення з відповідача на її користь аліментів в розмірі 2000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свій позов позивач обґрунтувала тим, що 22.01.2008 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у подружжя народилася спільна дитина: син - [PERSON], [INFO]. Дитина, знаходиться на утриманні позивача. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені, коштів на утримання дитини в добровільному поряду не надає, чим ставить у скрутне становище позивача. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у позовній заяві, і просила суд про стягнення з відповідача на її користь аліментів в розмірі не менше 1000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вказала, що відповідач працював за кордоном. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказав, що готовий сплачувати мінімальну суму аліментів. Суду пояснив, що у даний час не працює, а тому перебуває у скрутному матеріальному становищі. Суд, вислухавши сторін, представника позивача, та надавши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.01.2008 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають одну спільну малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] (а.с. 4). Про способи виконання обов'язку утримувати дитину в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За приписами ч.2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За змістом ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У даному випадку позивач просить про стягнення аліментів з відповідача на користь неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: partial