Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

05 грудня 2017 року ТОВ «Сервіс-Дім» звернулося до суду із зазначеним позовом та свої вимоги мотивує тим, що відповідно до наказу ВАТ «Сумбуд» №8 від 28 березня 2006 року «Про передачу на обслуговування житлового будинку ТОВ «Сервіс-Дім», у зв`язку з введенням в експлуатацію 44-квартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] йому було передано вищевказаний будинок на обслуговування та експлуатацію. Позивач зазначає, що до переліку послуг, що надаються мешканцям вищевказаного будинку ТОВ «Сервіс-Дім» згідно п.2 ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» входять: прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт. Відповідач [PERSON] , який проживає в квартирі [NUMBER] в цьому будинку, відповідно до укладеного з ним договору від 04 вересня 2008 року, повинен оплачувати надані та спожиті послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій, проте не сплачує, тому станом на 01 жовтня 2017 року утворилась заборгованість за надані послуги в сумі 11836 грн. 81 коп. Крім того позивач просить стягнути з відповідача борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 41073 грн. 73 коп., а також три проценти річних від простроченої суми - 4089 грн. 05 коп. Загальна сума, яку просить стягнути з відповідача, становить 56 999 грн. 59 коп., а також судові витрати по справі в сумі 1600 грн. Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 12 березня 2018 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Дім» задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Дім» заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 11836 грн. 81 коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 41073 грн. 73 коп. та з врахуванням трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 4089 грн. 05 коп., а всього в сумі 56 999 грн. 59 грн., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн.00 коп. (т. І а.с.73-74). 28 січня 2019 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми скасовано заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 12 березня 2018 року у вказаній справі та призначено судове засідання на 28 березня 2019 року о 10 год. 30 хв. (т. І а.с. 241). 08 лютого 2019 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що суми заборгованості та нарахування суми трьох відсотків річних та суми інфляційних витрат за порушення строків виконання грошового зобов`язання на загальну суму 56999грн.59 коп. він не визнає. Вважає, що позовна заява ТОВ «Сервіс-Дім» не підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки борг, який виник з 01 квітня 2006р. по 01 жовтня 2014 року не підлягає задоволенню в зв`язку зі сплином строку позовної давності. Позивачем не було надано суду належний детальний поквартирний розрахунок, заявленої до стягнення з відповідача заборгованості в сумі 11836 грн. 81коп., з якого було б зрозуміло виходячи з яких обставин формувалися суми грошових коштів, які просить стягнути позивач, не доведена її достовірність та відповідність діючим тарифам. На оплату житлово-комунальних послуг мали виставлятися оформлені належним чином рахунки, завірені мокрими печатками, скріплені підписами керівника та бухгалтера, їх не було надано суду. Належний розрахунок позивачем підмінено довідкою ТОВ «Сервіс-Дім» від 31 жовтня 2017 року за підписом директора і головного бухгалтера, в якій приведено не підтверджені дані про заборгованість відповідача перед ЧП Лекон в сумі 4423 грн. 36 коп., яке не відомо чим займалося і припинило своє існування в 2012 році без правонаступницва ТОВ «Сервіс-Дім». У вищевказаній довідці вказано заборгованість відповідача в сумі 7413 грн. 45 коп. за даними Міського єдиного розрахунково- інформаційного центру. ЧП Лекон і Міський єдиний розрахунково-інформаційний центр не є сторонами у справі. За відсутності розрахунку у справі, не надання його до позовної заяви ТОВ "Сервіс-Дім" є лише безпідставною констатацією певного розміру заборгованості. Вказує на те, що позивачем не надані суду документи, які свідчать про дату введення в дію тарифів на послуги з утримання будинків і прибудинкових територій, на підставі яких він нараховував за житлово-комунальні послуги та створював заборгованість. В позовній заяві вказано, що тариф змінювався за період з листопада 2006 року по березень 2017 року чотири рази, а от з якої дати починали діяти нові тарифи не відомо. Відомостей суду про це не надано. До того ж, тариф на послугу утримання будинку та прибудинкової території ТОВ «Сервіс- Дім» за адресою [ADDRESS] було погоджено Рішенням ВК СМР від 28 листопада 2006 №648, а чинності він набув з 01 грудня 2006 року. Тому, нарахування і створення заборгованості відповідачу за послугу утримання будинку та прибудинкової території ТОВ «Сервіс-Дім» з квітня по листопад 2006 р. є безпідставним. Позивачем не додані до позовної заяви про стягнення боргу докази, які б підтвердили фактичне надання житлово-комунальних послуг ТОВ «Сервіс-Дім» у відповідності до затвердженого тарифа, його структури та не надані документи, які би засвідчили, що відповідач отримав дані послуги. Жодного документа, зміст якого підтвердив би надання будь якої житлово-комунальної послуги споживачам з квітня 2006 р. по листопад 2017 р., а вони її отримали, суду не надано. З поданих до суду установчих документів видно лише, що засновниками ТОВ «Сервіс-Дім» є 4 (чотири) особи, одна з яких призначена директором. Про технічні можливості та обслуговуючий персонал не повідомляється. Тому, в який спосіб ТОВ «Сервіс-Дім» виконує свої договірні обов`язки перед мешканцями будинку, а саме надає житлово-комунальні послуги не зрозуміло. Більшість робіт, які включені до затверджених тарифів, потребують спеціальних дозволів для їх виконання. Відповідач зазначає, що якщо до складу тарифу включено послуги з обслуговування ліфтів, дератизації, дезінсекції, технічного обслуговування димовентканалів, поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання, систем протипожежної безпеки і т.д., то позивач зобов`язаний в якості доказів надати суду дозволи на такі види робіт або договори з підрядними організаціями, які такі дозволи мають та акти прийому-передачі виконаних робіт у будинку за адресою [ADDRESS] з квітня 2006 року по листопад 2017 р. При наявності в складовій тарифу послуг з поточного ремонту будинку мають бути надані належним чином оформлені кошториси за весь спірний період часу на всі роботи, які виконувалися в будинку. Підставою для виконання будь-яких ремонтно-будівельних робіт є Дефектний акт, який обслуговуючою організацією обов`язково має складатися двічі на рік за участі мешканців будинку. Жодного з яких за період 2006-2017 років не надано суду. Позивач не надав до суду вищевказані документи та первинні документи бухгалтерського обліку, які свідчать про фактичне надання та прийняття житлово-комунальних послуг, їх обсяги та вартість. Відповідно до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради №485 від 04 вересня 2006 року не пізніше одного місяця наступного за звітним роком мешканцям будинку має бути проведено перерахунок за всі недовиконані роботи та ненадані послуги на протязі попереднього року. Відомостей про такі перерахунки не надано. Отже, позивачем не надано суду жодного детального обґрунтованого доказу про фактичне надання ним житлово-комунальних послуг з утримання будинку, як і отримання таких послуг мешканцями будинку, що робить стягнення з Відповідача заборгованості незаконним. У позовній заяві ТОВ «Сервіс-Дім» вказано на те, що послуги надавалися відповідачу на підставі укладеного Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 04 вересня 2008 року. Суму заборгованості надано довідкою, нараховано штрафні санкції, а надання доказів про виконання договірних зобов`язань перед споживачем суду проігноровано. Позивачем не підтверджено факт виконання умов договору надання послуг, а саме; не підтверджено, які саме послуги надавалися. Жодного документу, який є належним та допустимим доказом надання послуг позивачем і отримання їх споживачем в особі відповідача не були надані суду. Доказовою базою виконання договірних зобов`язань перед відповідачем про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період 2006-2017 років є документація, яка повинна вестися виконавцем послуг ТОВ «Сервіс-Дім» і надаватися суду в якості доказів, а саме: дані побудинкового обліку витрат, кошториси, описи робіт на поточний ремонт, акти обстеження будинку з участю мешканців, журнали реєстрації заявок жителів будинку, акти техоглядів, акти виконання робіт по дератизації і дезинсекції приміщень, протоколи вимірювань вентиляції та опору електромереж, звітні дані витрат електроенергії для забезпечення роботи ліфта, освітлення місць загального користування і дані про заміну лампочок у місцях загального користування, звітні дані несправностей та ремонту ліфта і т.д. Оскільки, прибирання прибудинкової території покладено і проводять організації та установи, які займають перший нежитловий поверх будинку з 2006 по 2017 роки, суду не надано позивачем доказів про законність зняття плати за прибирання прибудинкової території та з якої площі, на підставі яких даних здійснювалося таке нарахування та чи робилися перерахунки за ненадану послугу. Тому, вважає, що позивач не довів суду обставину набрання чинності Договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 04 вересня 2008 року, укладеним між відповідачем та позивачем, а, відповідно, і грошові зобов`язання за таким договором виконуватися не можуть, оскільки не виконані обов`язки позивачем - надавання і виконання послуг. Позивач уник послідовності вирішення спірного питання, проігнорував ст.16 ЦПК України про досудовий порядок розгляду майнових прав, де передбачено складання претензії. Пункт 18 Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 04 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем передбачав розв`язування спорів між сторонами шляхом переговорів. ТОВ «Сервіс-Дім» ухилилося від врегулювання зі споживачем спірних питань в досудовому порядку, вдалося до примусового стягнення, зловживаючи правом на подання заяви про видачу заочного рішення про стягнення боргу. Тобто, до моменту подачі позовної заяви до суду вимоги виконання боржником зобов`язання позивач не висловлював будь-яким способом, зокрема, надсилання претензії чи інформаційно-попереджувального листа споживачу про наявність боргу та його сплату, усного повідомлення . В цьому випадку підстави для вимоги трьох відсотків річних, так само як і інфляційних витрат за порушення строків виконання грошового зобов`язання, до моменту пред`явлення позову до суду відсутні, Послуги з поточного ремонту не надавалися з лютого 2010 р. по лютий 2013 р., тобто протягом 36 місяців, через їх відсутність у тарифі, затвердженому рішенням виконкому Сумської міської ради №8 від 12 жовтня 2010 року, а в інші періоди ТОВ «Сервіс-Дім» виділялися незначні кошти на послуги з поточного ремонту будинку. Це дозволяло керівництву позивача відмовляти мешканцям будинку, які зверталися з проханнями виконати поточні ремонтні роботи, мотивуючи відсутністю коштів на їх проведення. Відповідач неодноразово, починаючи з 2006 року, звертався до забудовника ВАТ «Сумбуд», до директора ТОВ «Сервіс-Дім» Роя М.В. та різні контролюючі установи з письмовими заявами і в телефонному режимі про постійне протікання даху. Його заяви як забудовником, так і позивачем офіційно не реєструвалися, і не приймалися до виконання, проте створювалися багаточисельні комісії, які неодноразово оглядали місця руйнації даху, складали дефектні акти, зобов`язували позивача виконати ремонтні роботи. ТОВ «Сервіс-Дім» відмовлявся від виконання ремонтних робіт, посилаючись на відсутність коштів на поточний ремонт. Відповідач додає суду договори підряду та акти виконаних робіт на суму 16710 грн.50коп. як доказ виконання за власні кошти поточних ремонтних робіт по ремонту покрівлі на даху будинку, ремонту фасаду та цегляної кладки будинку, заміну зовнішнього покриття балкона. За власні кошти мешканців проводилося прибирання сходових кліток та поверхових площадок, підвальних приміщень заміна електричних лампочок в цих місцях здійснюється згідно графіків, які погоджені мешканцями будинку поповерхово. Прибирання прибудинкової території покладено і проводять організації та установи, які займають перший нежитловий поверх будинку. Неодноразово немалі власні кошти мешканців будинку залучалися для ремонту ліфта та насосів підкачування питної води. У своїй діяльності позивач абсолютно не дотримувався Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держкомітету України з питань ЖКГ від 17.05.2005р.№76 зареєстрованих у Мінюсті України 25.08.2005р. №927/11207, не надавало послуг, відповідно до структури затвердженого тарифа, тому мешканці житлового будинку вимушені були відмовитися від послуг по обслуговуванню будинку ТОВ «Сервіс-Дім» і самостійно запросили іншого виконавця вказаних послуг з 1 січня 2019р. Посилаючись на вказані обставини, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог (т. ІІ а.с.1-4). 26 березня 2019 року представник ТОВ «Сервіс-Дім» подав уточнену позовну заяву (т. ІІ а.с.13-14). 28 березня 2019 року у зв`язку з клопотанням відповідача надати час для ознайомлення з відзивом на позов, протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 20 червня 2019 року. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20 червня 2019 року повернуто ТОВ «Сервіс-Дім» подану 26 березня 019 року уточнену позовну заяву у справі за зазначеним позовом. 20 червня 2019 року в зв`язку з неявкою в судове засідання представника позивача, протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 20 вересня 2019 року. 20 вересня 2019 року в зв`язку з клопотанням представника позивача надати час для підготовки заяви про відмову від частини позовних вимог, протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 11 жовтня 2019 року. 30 вересня 2019 року від представника позивача ТОВ «Сервіс-Дім» надійшла заява про часткову відмову від позову по цивільній справі №591/1359/19 (т. ІІ а.с.39). 10 жовтня 2019 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на заяву про часткову відмову від позову (т. ІІ а.с.42-44). 11 жовтня 2019 року в судовому засіданні протокольною ухвалою суду оголошено перерву до 13 січня 2020 року за клопотанням представника позивача для надання часу для уточнення заявим про відмову від частини позовних вимог. В зазначене судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений судом належним чином. Відповідач в судовому засідання заперечував проти позову, просить у задоволенні позову відмовити. Зазначав, що не наведено доказів надання позивачем послуг. Взагалі нічого не робилося позивачем, самі вкручували лампочки, він сам робив ремонт даху, балкону за власні кошти. З 01 січня 2019 року квартира обслуговується у іншої організації. Також підтримав вимоги щодо застосування строків позовної давності. Оскільки в судове засідання представник позивача без зазначення поважних причин не з`явився, а в попередньому судовому засіданні фактично не підтримав заяву про часткову відмову від позовних вимог, зазначивши, що вона підлягає уточненню, суд розглядає вказану справу в межах первісно заявлених позовних вимог. Суд, вислухавши думку відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що особовий рахунок № [NUMBER] квартири [ADDRESS] відкрито на ім`я відповідача [PERSON] 04 вересня 2008 року ТОВ «Сервіс-Дім» з відповідачем [PERSON] уклало договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відповідно до п.1 якого позивач взяв на себе зобов`язання забезпечити надання послуг з прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, а [PERSON] зобов`язався своєчасно оплачувати ці послуги з встановленим тарифом, у строки та на умовах, передбачених договором (т. І а.с.16). Згідно п. 5 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць, а платежі повинні вноситись споживачем не пізніше 30 числа місяця, що настає за розрахунковим. Тарифи на оплату наданих послуг було затверджено рішеннями виконавчого комітету Сумської міської ради «Про тарифи на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій ТОВА «Сервіс-Дім» №648 від 28 листопада 2006 року (т. І а.с.10), «Про тарифи на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій ТОВА «Сервіс-Дім» №8 від 12 січня 2010 року (т. І а.с.11), «Про тарифи на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій ТОВА «Сервіс-Дім» №18 від 15 січня 2013 року (т. І а.с.12-13), «Про тарифи на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій ТОВА «Сервіс-Дім» №109 від 17 березня 2017 року ( т. І а.с.14-15). З п. 14 Договору вбачається, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством і цим договором за недотримання вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; несвоєчасне внесення платежів за послуги - шляхом сплати пені. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного Кодексу України. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Як передбачено ст.5 26 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 16 Закону визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Відповідно до ст. 19 Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Згідно з вимогами ст.ст. 20, 21, 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ( в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) позивач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та відповідну якість наданих комунальних послуг, а відповідач, як споживач таких послуг, зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. В порушення зазначених вимог відповідачем не вносилась плата по оплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території, а тому право позивача порушене та підлягає захисту, а заборгованість підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до довідки ТОВ «Сервіс-Дім» №439 від 31 жовтня 2017 року, яка видана на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] о/р [NUMBER] , за період з квітня 2006 року по вересень 2012 року згідно даних ПП «Лекон» заборгованість відповідача по сплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій склала 4423,36 грн.; за даними ТОВ «Міський єдиний інформаційно-розрахунковий центр» з жовтня 2012 року по вересень 2017 року нарахування відповідачу за спожиті ним житлово-комунальні послуги склало 7413, 45 грн. Станом на 01 жовтня 2017 року заборгованість по екс. витратам, комунальній еклектичній енергії, обслуговування ліфта становить 11 836 грн. 81 коп. (т. І а.с.17). Наявність заборгованості по сплаті зазначених комунальних послуг вбачається і з оборотної відомості на ім`я [PERSON] (т. І а.с. 206-213). Обставини надання позивачем комунальних послуг підтверджуються актами приймання виконаних будівельних робіт (т. І а.с. 170-173, 175-178, 180-184, 186-189, 191-193, 194-196, 198-199, 201-202) дефектними актами (а.с. 174, 179, 185, 190, 194, 197, 200). Доводи відповідача щодо не надання належної якості житлово-комунальних послуг не заслуговують на увагу, оскільки відповідач у встановленому законом порядку не відмовлявся від надання послуг позивачем, доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що б давало підстави для звільнення від їх оплати, відповідачем надано не було. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 210/5796/16-ц, висновки якої щодо застосування норм права відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Також під час судового розгляду не здобуто доказів на підтвердження пояснень відповідача щодо його звернень до позивача з приводу неналежного надання комунальних послуг. За ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржників покладено певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) вимагати сплати грошей за надані послуги. Отже, з огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідачем заявлено про застосування позовної давності. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Позивач із зазначеним позовом, за яким просить стягнути заборгованість за комунальні послуги, яка виникла в період з жовтня 2012 року по вересень 2017 року, звернувся до суду 05 грудня 2017 року. Позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності правових підстав для поновлення строків позовної давності. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в межах позовної давності за період грудень 2014 року по вересень 2017 року в розмірі 4611 грн. 54 коп. Також в межах строку позовної давності підлягає стягненню заборгованість з урахуванням індексу інфляції за час прострочення в сумі 8933 грн. 82 коп. та з врахуванням трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 402 грн. 53 коп. за період з 05 грудня 2014 року по 01 листопада 2017 року (з огляду на заявлений позивачем період кінцевої дати розрахунку на а.с. 18 т. І) В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити в зв`язку з пропуском строку позовної давності. З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне позовні вимоги ТОВ «Сервіс-Дім» задовольнити частково: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 4611 грн. 54 коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 8933 грн. 82 коп. та з врахуванням трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 402 грн. 53 коп., а всього в сумі 8933 грн. 82 коп. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в розмірі 250 грн. 72 коп. (1600 грн. х 15, 67%= 250, 72 грн.).

Outcome: partial