Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

У червні 2020 року позивач звернулась до Ленінського районного суду м. Миколаєва із позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] з 01травня 2019 р. Позивач [PERSON] до суду з`явилась. Позов підтримала в повному обсязі. Просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом повторно через оголошення на офіційному сайті суду. Свідок [PERSON] пояснила суду, що є сусідкою [PERSON] . Останнім часом дуже рідко бачила [PERSON] . Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1\~ст. 280 ЦПК України\~відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07.06.2004 р. [PERSON] є співвласником кв. [ADDRESS] . Відповідно до довідки виданої ЖБК «Іскра» від 28.05.2020 р., то за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 4 особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно акту про не проживання особи за місцем реєстрації [PERSON] не проживає по вище вказаній адресі з квітня 2019 року. Акт про не проживання засвідчений сусідами [PERSON] та [PERSON] . Згідно з положеннями\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На думку суду, позивач помилково послався на норми матеріального права, що регулюють правовідносини користування жилим приміщенням в будинках державного та громадського житлового фонду, а саме на статті\~71,\~72 ЖК України. Норми\~ЦК України\~регулюють правовідносини щодо проживання та втрати права на користування житлом, що є власністю громадян відносно членів сім`ї власника. Так, відповідно до частини 2\~статті 405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. До членів сім`ї власника належать особи, зазначені в частині 2\~статті 64 ЖК України\~(дружина (чоловік), їх діти і батьки). Членами сім`ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до вимог статей\~319,\~391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Щодо вимог про визнання особи таким, що втратив право на користування квартирою з 01 травня 2019 року, то суд зазначає, що таке не передбачено законом та особа вважається втратившею право на користування житловим приміщенням з моменту набрання рішення законної сили, а тому в частині цих вимог слід відмовити. Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial