Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

У червні 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначило, що 17.12.2012 [PERSON] підписав заяву № б/н про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до якої відповідач отримав кредит на картковий рахунок у вигляді встановленого кредитного ліміту. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 6500,00 грн. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є [PERSON] та [PERSON] . На виконання вимог ст.1281 ЦК України, позивачем 04.05.2020 була направлена претензія кредитора до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори. 31.07.2020 до спадкоємців було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, які були залишені без задоволення. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором б/н від 17.12.2012 становить 13996,04 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту. Посилаючись на норми діючого законодавства АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідачів на його користь заборгованість у розмірі 13996,04 грн. за кредитним договором б/н від 17.12.2012, а також судові витрати. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 червня 2021 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 червня 2021 року витребувано належним чином завірену копію спадкової справи. Відповідно до ч. 1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Згідно із частинами 1, 8 ст.279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Представник позивача направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав, також подав заяви в яких просив ухвали ти по справі заочне рішення в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачі в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином. Причини неявки суду невідомі. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст. ст.19,274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Як встановлено судом з письмових доказів, 17.12.2012 [PERSON] підписав заяву № б/н про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до якої відповідач отримав кредит на картковий рахунок у вигляді встановленого кредитного ліміту. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 6500,00 грн. Внаслідок невиконання взятих на себе зобов`язань у [PERSON] виникла заборгованість, яка становить 13996,04 грн. і складається із заборгованості за тілом кредиту. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . 04 травня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» направило до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори претензію кредитора, в якій просило повідомити, чи заводилась спадкова справа після смерті [PERSON] , відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті позичальника, та про осіб, які вже прийняли спадщину. 27 травня 2020 року від Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори до АТ КБ «ПриватБанк» надійшла відповідь, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , заведена спадкова справа № 396/2019, станом на день надання відповіді, свідоцтва про право на спадщину за законом не видавались. Як вбачається з матеріалів спадкової справи [PERSON] та [PERSON] звернулись із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори 08 жовтня 2019 року. 19 травня 2021 року [PERSON] та [PERSON] державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори видані свідоцтва про право на спадщину за законом. Ст. ст. 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Згідно із статтею 1281 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно із статтею 1282ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. З матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , судом встановлено з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулися сини померлого - [PERSON] та [PERSON] та отримали свідоцтва про право на спадщину. Обґрунтовуючи підстави позову, банк посилався на те, що відповідачі прийняли спадщину після смерті [PERSON] , зазначене підтверджується і матеріалами спадкової справи № 396/2019. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці першої черги після смерті [PERSON] , які прийняли спадщину у встановленому законом порядку повинні відшкодувати кредитору спадкодавця суму боргу за кредитом у розмірі 13996,04 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved