Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

27.08.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за аліментами на утримання дітей у розмірі 298099, 23 грн, яка виникла станом на 01.07.2020 р.; про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.03.2020 р. до 31.07.2020 р. у розмірі 298099, 23 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем позивач має спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 25.01.2011 р. на користь позивача з відповідача стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі по 900, 00 грн на кожну дитину. Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 28.01.2014 року було зменшено розмір аліментів та стягнуто з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виконавче провадження з примусового виконання рішення суду перебуває в Голосіївському районному відділі ДВС у місті Києві ЦМУМЮ. У судове засідання позивач, повідомлена належним чином про день, час та місце розгляду справи, не з`явилась. Надіслала до суду клопотання про розгляд справи без її участі. У судове засідання відповідач, повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, не з`явився. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідач мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) (а. с. 7, 8). Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 25.01.2011 р. у справі 2-32/11 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] та стягнуто на користь позивача з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі по 900,00 грн на кожну дитину (а. с. 9, 10). Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 28.01.2014 р. у справі № 749/55/14 позов [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дітей було задоволено, зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту набрання законної сили цим рішенням і до досягнення дітьми повноліття (а. с. 11, 12). На примусовому виконанні Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження за № АСВП 30833799, на підтвердження чого позивачем надано копію постанови про арешт коштів боржника від 20.03.2020 р. з супровідним листом (а. с. 17, 18), постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 20.03.2020 р. з супровідним листом (а. с. 18, зворот, 19), постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 20.03.2020 р. з супровідним листом (а. с. 20, 21), постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 20.03.2020 р. з супровідним листом (а. с. 21, зворот, 22), постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 20.03.2020 р. з супровідним листом (а. с. 23, 24). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, заборгованість станом на 02.03.2020 р. становить 276853, 59 грн, за березень 2020 р. нараховано заборгованість у розмірі 5996, 66 грн, за квітень 2020 р. - 5092, 89 грн, за травень 2020 р. - 5063, 66 грн, за червень 2020 р. - 5092, 66 грн. Загальний розмір заборгованості станом на 01.07.2020 р. становить 298099, 23 грн (а. с. 14). Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про таке. Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Згідно ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII (далі - Закон № 1404) виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; закінчення виконавчого провадження. За змістом п. 4 розділу 16 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця за встановленою формою - додаток 15 до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5 (далі - Інструкція № 512/5). У відповідності до ч. 8 ст. 71 Закону України № 1404 спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Згідно ч. 14 ст. 71 Закону № 1404 за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік. Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу. Верховний Суд України зробив наступні правові висновки щодо порядку обчислення пені у разі виникнення заборгованості зі сплати аліментів. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, тому суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня їх фактичної сплати чи до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року у справі № 6-81цс13 та від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-149цс14. У пізніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16 Верховний Суд України відступив від правової позиції щодо застосування частини першої статті 196 СК України та змінив порядок обчислення неустойки (пені) зі сплати аліментів, зазначивши, що неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, тому й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов`язання окремо. З урахуванням правової природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. У справі № 333/6020/16-ц від 03 квітня 2019 року Велика Палата Верховного Суду уточнила сформовану раніше позицію у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), зазначивши що в останній помилково наведено формулу, за якою обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення сплати аліментів. Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і вважає, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. У відповідності до положень ч. 2 ст. 71 Закону № 1404 за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці. Виходячи зі змісту п. 2 розділу 16 Інструкції № 512/5, якщо з боржника стягуються аліменти на утримання трьох і більше дітей, а також якщо наявна заборгованість зі сплати аліментів за минулий час, виконавець у постанові зазначає про стягнення 50 % із заробітку боржника для забезпечення поточних платежів. Заборгованість за минулий час у таких випадках може бути погашена шляхом звернення стягнення на майно боржника. Відповідно до п. 10 розділу 16 Інструкції № 512/5 у разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів, її стягнення проводиться у загальному порядку, визначеному Законом. Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Повно та всебічно з`ясувавши обставин справи, перевіривши доказами, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення пені за березень, квітень, травень 2020 р. з огляду на наступне. Позивачем надано помісячний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за березень - червень 2020 року. Водночас, з матеріалів справи вбачається, що заборгованість зі сплати аліментів здійснюється з 25 січня 2011 року. За період з 25.01.2011 р. по 01.03.2020 р. розрахунок позивачем не надано, що позбавляє суд можливості як перевірити розрахунок розміру заборговвності, так і самостійно здійснити розрахунок пені на заборгованість зі сплати аліментів за вказаний період. Окрім того, позивачем надано розрахунок щодо заборгованості, що утворилася станом на 01.07.2020 р. натомість, відомості про те, чи включено відомості про сплату аліментів у цей день (день, з якого має бути розпочато обрахунок пені за прострочену сплату за червень 2020 року) не надані. З огляду на це, суд не може встановити розмір пені, що підлягає стягненню за суму простроченого зобов`язання зі сплати аліментів, які не були сплачені у червні 2020 року. Відтак суд не приймає до уваги розрахунок заборгованості зі сплати аліментів в частині визначення заборгованості станом на 02.03.2020 р. у розмірі 276853, 59 грн, та сукупного розміру заборгованості станом на 01.07.2020 р. у сумі 298099, 23 грн, оскільки в цій частині наданий суду розрахунок заборгованості не містить інформації про історію виникнення такої заборгованості станом на березень 2020 р., відомості про сплату відповідачем аліментів у період виникнення заборгованості. Крім того, в силу вимог положень ч. 14 ст. 71 Закону № 1404 позивачем не надано інформації про те, чи входить до загальної суми боргу, визначеної станом на 02.03.2020 р., сума штрафів, нарахованих виконавцем. Водночас, виходячи з положень ст. 81 ЦПК України суд не має права витребувати з власної ініціативи докази, що містять інформацію необхідну для визначення розміру пені по простроченим зобов`язанням у період з 25.01.2011 р. по 01.03.2020 р., а також визначення розміру пені по простроченим зобов`язанням зі сплати аліментів за березень, квітень, травень та червень, окрім як обмежившись розрахунком пені по 01.07.2020 р. за кожен з вказаних місяців. Отже, пеня за простроченим зобов`язанням зі сплати аліментів за березень місяць дорівнює: заборгованість за березень місяць у розмірі 5996, 66 грн помножена на 91день заборгованості (по 01.07.2020 р.) помножена на 1 %, тобто 5456, 96 грн. Пеня за простроченим зобов`язанням зі сплати аліментів за квітень місяць дорівнює: заборгованість за квітень місяць у розмірі 5092, 66 грн помножена на 61 день заборгованості (по 01.07.2020 р.) помножена на 1 %, тобто 3106, 52 грн. Пеня за простроченим зобов`язанням зі сплати аліментів за травень місяць дорівнює: заборгованість за травень місяць у розмірі 5063, 66 грн помножена на 30 днів заборгованості (по 01.07.2020 р.) помножена на 1 %, тобто 1519, 10 грн. Таким чином, розмір пені за березень, квітень та травень 2020 р., з урахуванням обмеження розрахунку пені 01.07.2020 р., сукупно складає 10082, 58 грн та підлягає стягненню з відповідача. В решті заявлених позовних вимог в частині стягнення пені з відповідача розмір суми, що підлягає стягненню, позивачем належними та допустимими доказами доведений не був, а тому задоволенню не підлягає. Щодо стягнення з відповідача розміру заборгованості зі сплати аліментів, що утворилася, то суд зауважує, що такий розмір стягується під час виконання виконавчого документа про стягнення аліментів та додаткового рішення суду не потребує. З огляду на зазначене, позовні вимоги про стягнення заборгованості за аліментами на утримання дітей у розмірі 298099, 23 грн задоволенню не підлягають. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача у державний бюджет підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840, 80 грн.

Outcome: partial