Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

10 квітня 2015 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулася позивач з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем мають дитину [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо, дитина знаходиться на її утриманні, добровільно допомогу на утримання дитини відповідач не надає, тому просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частки всіх видів його доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак до суду надала заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Зі свідоцтва про народження вбачається, що батьками дитини [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Дитина проживає разом із матір'ю [PERSON] (а.с.3,5). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК . Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. З копії заочного рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 28.04.2015 року, вбачається, що з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі ? частки його заробітку (доходу) на її утримання до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. Таким чином, у зв'язку з тим, що дитина, мешкає разом із матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні, а відповідач є батьком дитини, згідно рішення суду сплачує аліменти на утримання [PERSON] у розмірі ? частки його заробітку (доходу), суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: з відповідача можливо стягнення аліментів на утримання дитини на користь позивача у розмірі ? частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, оскільки відповідно до положень п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, що стягується з відповідача не може перевищувати 50% його заробітку. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial