Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом до [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він є спадкоємцем житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS]. З 2003 року він проживав та проживає в даному будинку, що раніше належав його бабусі - [PERSON]. В даному будинку з 2003 року зареєстрований [PERSON], але після реєстрації в ньому не проживає, особистих речей в будинку не має, комунальні послуги не сплачує, добровільно знятись з місця реєстрації не бажає. Відповідачем був взятий кредит у «ПриватБанку», в договорі вказав адресу свого місця реєстрації. На його адресу постійно надходять дзвінки та листи від «ПриватБанку» відносно відповідача з погрозами про погашення заборгованості у розмірі 6202,33 грн. Він є інвалідом третьої групи, лікарями йому забороно хвилюватись, а такі листи та дзвінки не дають йому спокою. Крім того, він бажає оформити субсидію, але йому постійно відмовляють, оскільки в будинку прописані інші особи. У зв'язку з тим, що відповідач не бажає у добровільному порядку знятись з реєстрації, просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняти його з реєстрації місця проживання. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги уточнила та просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком, що розташований за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, [ADDRESS]. Оскільки з моменту реєстрації до теперішнього часу [PERSON] в даному будинку не проживав, особистих речей не мав, його реєстрація перешкоджає позивачу як власнику будинку, вільно користуватись та розпоряджатися майном. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розглянути позов за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, застосувавши заочний порядок розгляду справи. Згідно інформації, наданої завідуючим Голопристанської державної нотаріальної контори № 471/02-14 від 31.08.2016 року, після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, яка на день смерті постійно проживала в с. Чулаківка, Голопристанського району Херсонської області, 08.11.2013 року до нотаріальної контори звернувся з заявою про прийняття спадщини за заповітом її онук - [PERSON]. 24.06.2016 року до Голопристанської ДНК із заявою про прийняття спадщини за законом звернулась донька померлої - [PERSON]. Заведено спадкову справу №304/2013. 24.06.2016 року в Голопристанській ДНК за № 468 було складено договір про розподіл спадкового майна. Єдиними спадкоємцями на теперішній час після смерті [PERSON] на житловий будинок, що розташований за адресою: Херсонська область, [ADDRESS] - є її онук, [PERSON], на земельні ділянки - її донька [PERSON]. Відомості про інших спадкоємців у Голопристанської ДНК відсутні. Відповідно до довідки № 02-29/990 від 02.09.2016 року, виданої Чулаківською сільською радою Голопристанського району Херсонської області, згідно даних сільської ради [PERSON],1968 р.н., дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] з 2003 року, але за місцем проживання не зареєстрований. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягають частковому задоволенню. Ухвалення рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням відповідача - є підставою для зняття його з реєстрації у зазначеному будинку, відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» при відповідному зверненні до служби у справах громадян, еміграції та реєстрації фізичних осіб ВГІРФО Голопристанського РВ УМВС України в Херсонській області у встановленому законом порядку. Пунктом 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується і розпоряджається належним йому майном на свій розсуд. Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За змістом ст. ст. 71, 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, провадиться в судовому порядку внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців без поважних причин. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право на захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння, а саме, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З огляду на вищенаведене, позовна вимога про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком обґрунтована та підлягає задоволенню. Крім того, суд вважає, що вимога про зобов'язання ВГІРФО Голопристанського РВ УМВС України в Херсонській області про зняття з реєстрації [PERSON] задоволенню не підлягає, оскільки згідно ст. 7 Закону України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні ", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, а тому дана дія буде вчинена компетентним органом і без зазначення про це в рішенні суду. Так, ст. 11 вищезазначеного Закону передбачено, що реєстрація місця проживання та місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрацції, а тому вирішення даного питання не відноситься до компетенції суду. Тому в цій частині позовні вимоги є безпідставними, які задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: partial