Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

16.04.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Позовні вимоги мотивовані тим, що в період з 15.08.2013р. по 03.06.2014р. сторони проживали без реєстрації шлюбу. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, сторони більше року вже не проживають разом. Син проживає з нею, та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина, на підставі чого просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 1000 гривень, щомісяця, з урахуванням індексації, згідно закону, починаючи стягувати від дня подачі позову до суду і до досягнення ним повноліття . В судове засідання позивачка зявилася, позов підтримала у повному обсязі, та просила його задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Додатково суду пояснила, що оскільки дитина хворіє на ряд захворювань, вона вимушена витрачати гроші на обстеження, ліки та лікувальні процедури, тому й просить стягнути аліменти в сумі 1000 гривень. Відповідач в судове засідання зявився, позовні вимоги визнав частково, та зазначив, що він ніде не працює, допомогає батьку по господарству. За станом здоров»я відповідач може працювати. Підтвердив, що дійсно не надає допомоги позивачці, оскільки не має доходу. Суд, заслухав сторони, оцінивши докази по справі в їх сукупності, вважає що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони проживали разом без реєстрації шлюбу в період з 15 серпня 2013 р. по 03 червня 2014 р. Від сумісного проживання народилася дитина син [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження серії 1-КИ № 452570, видане виконкомом Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 13 вересня 2013р. (а.с. 4). Згідно довідки № 442 від 15.04.2015р. виданої Новомиколаївською селищною радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, [PERSON], 22 серпня 2013року народження, знаходиться на утриманні [PERSON]. (а.с.8). Малолітня дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини. Ці обставини визнані сторонами та не потребують доказуванню в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, \~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що малолітня дитина - [PERSON], [INFO], є сином відповідача та постійно проживає з позивачкою, відповідач не працює та не має постійного доходу, то позивачка має право на отримання аліментів в твердій грошовій сумі в силу ст.ст. 180, 181, 184 СК України. При визначенні розміру аліментів суд керується наступним. Відповідно до ст.1 Закону України Про прожитковий мінімум прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема дітей віком до 6 років. Згідно ст. 3 Закону України Про прожитковий мінімум, набір продуктів харчування та набір непродовольчих товарів визначаються в натуральних показниках, набір послуг - у нормативах споживання не рідше одного разу на п'ять років. Набір продуктів харчування формується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, з використанням нормативів фізіологічної потреби організму людини в продуктах харчування виходячи з їх хімічного складу та енергетичної цінності, з урахуванням рекомендацій Всесвітньої організації охорони здоров'я. Основними принципами формування набору продуктів харчування є, зокрема, забезпечення дитини віком від 6 до 18 років додатковим харчуванням для активного соціального та фізичного розвитку. Набір непродовольчих товарів формується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері економічного розвитку, з використанням нормативів забезпечення засобами гігієни, медикаментозними засобами, засобами захисту організму людини від впливу навколишнього середовища, а також засобами для влаштування побуту. Основними принципами формування набору непродовольчих товарів є: забезпечення збереження здоров'я та підтримання життєдіяльності організму людини; урахування особливостей потреб осіб, які відносяться до різних соціальних і демографічних груп населення; урахування культурно-побутових потреб особистості.\~ До набору послуг включаються житлово-комунальні, транспортні, побутові послуги, послуги зв'язку, закладів культури, освіти, охорони здоров'я та інші. Із аналізу вищезазначених норм убачається, що встановлений відповідним державним органом прожитковий мінімум це офіційний показник в грошовому виразі, який\~\~\~ достатній для забезпечення нормального функціонування організму людини та мінімального забезпечення його основних потреб. Отже, загальна сума на утримання дитини не повинна бути меншою встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки менша сума не забезпечить відповідного харчування для активного соціального та фізичного розвитку дитини, збереження її здоров'я та підтримання життєдіяльності організму, отримання послуг\~ освіти, охорони здоров'я та інш. Відповідно до ч. 6 ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Законом України Про державний бюджет України на 2015 рік встановлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць за період з 01 січня 2015 року по 30 листопада 2015 року для дитини віком до 6 років у розмірі 1032 грн. Статтею 191 СК України, передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В силу ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи, розмір прожиткового мінімуму на 2015 рік для дитини відповідного віку, рівність обовязків обох батьків по утриманню дитини, відсутність у відповідача на утриманні інших дітей та непрацездатних осіб, відсутність у відповідача доказів щодо наявності у нього хвороб, які б перешкоджали працевлаштуванню, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти у сумі 600 грн., що майже дорівнює половині прожиткового мінімуму. Суд відхиляє доводи позивача щодо визначення розміру аліментів з урахуванням витрат пов»язаних з лікуванням дитини з огляду на наступне. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Таким чином, участь батьків у додаткових витратах є окремим зобовязанням, яке не входить до складу аліментів, та має бути заявлено самостійною вимогою. Проте позивачка не заявляла вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат повязаних з лікуванням дитини, тому суд, розглядає справу в межах позивних вимог, а саме про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Одночасно з цим позивака по справі не позбавлена права та можливості звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення додаткових витрат. Згідно зі статтею 5 частини 1 пункта 3 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 81, 88 Цивільно-процесуального кодексу України, позивач звільнений від сплати судових витрат при зверненні з позовом про стягнення аліментів та вони стягуються з відповідача. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) гривень 60 копійок.

Outcome: partial