Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

У червні 2020 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що між Адвокатським об`єднанням «Ліга Справедливості» та відповідачем був укладений договір про надання адвокатських послуг №17/05-16 від 17.05.2016 року та додаток №1 за цим договором. За даним договором виконавець зобов`язувався надавати необхідні адвокатські послуги замовнику, а замовник зобов`язувався виплатити гонорар за надання адвокатських послуг. 30.01.2018 року між АО «Ліга Справедливості» та ТОВ «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга Справедливості» був укладений договір відступлення права вимоги №30/01-18/2918. 21.03.2018 року між ТОВ «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга Справедливості» та [PERSON] був укладений договір відступлення права вимоги №2918-30. Предметом даного договору є відступлення кредитором на користь нового кредитора частини права вимоги за зобов`язаннями [PERSON] з виплати коштів відповідно до умов договору про надання адвокатських послуг №17/05-16 від 17.05.2016 року та додатку №1 до договору, а саме права вимоги щодо сплати першої частини гонорару за надані послуги та фактично виконані дії в сумі 3 750 грн., а також 100% права вимоги щодо сплати другої частини гонорару у розмірі 7% від повернутої суми коштів, у розмірі 29 000 доларів США, що були повернуті [PERSON] , що складає 50 851,5 грн., з правом нарахування всіх штрафних санкцій передбачених договором та/або законом. Позивач звернувся до відповідача із заявою про досудове врегулювання спору від 07.05.2019 року, в якій просила сплатити заборгованість за договором №17/05-16 від 17.05.2016 року в сумі 54 601,33 грн. Оскільки відповідач коштів не сплатив позивач звернувся до суду та просив суд стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором з врахуванням інфляції та пені в розмірі 119 864,25 грн., судові витрати покласти на відповідача. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2019 року визначено головуючого суддю у даній справі - Медведського М.Д. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 липня 2019 року відкрито позовне провадження у даній справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 07 серпня 2019 року представник відповідача подав до суду відзив, у якому просив у позові відмовити з підстав того, що в своєму позові представник позивача посилається як на доведені обставини, що стосуються невиконання Відповідачем своїх зобов`язань перед АО «Лігі Справедливості», що виникли відповідно до Договору про надання адвокатських послуг №17/05016 від 17.05.2016 та додатку №1 до нього, в той же час ні оригіналу, ні копій вказаних документів позивачем до суду не надано. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 жовтня 2019 року прийнято рішення про продовження розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.05.2020 року визначено головуючого суддю у даній справі - Пінкевич Н.С. У судовому засіданні представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позову. У судове засідання позивач, його представник та треті особи не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Судом встановлено, що 21.03.2018 року між ТОВ «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга Справедливості» та [PERSON] був укладений договір відступлення права вимоги №2918-30. Предметом даного договору є відступлення кредитором на користь нового кредитора частини права вимоги за зобов`язаннями [PERSON] з виплати коштів відповідно до умов договору про надання адвокатських послуг №17/05-16 від 17.05.2016 року та додатку №1 до договору, що були укладені між [PERSON] та АО «Ліга Справедливості», а саме частини права вимоги щодо сплати першої частини гонорару за надані послуги АО «Ліга Справедливості» та фактично виконані дії, відповідно до умов договору про надання адвокатських послуг №17/05-16 від 17.05.2016 року, за результатами виконання якого було виготовлено акт здачі прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000689 від 31.08.2017, а також 100% права вимоги щодо сплати другої частини гонорару у розмірі 7% від повернутої суми коштів, у розмірі 29 000 доларів США, що були повернуті [PERSON] , що складає 50 851,5 грн., з правом нарахування всіх штрафних санкцій передбачених договором та/або законом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінка доказів - завершальний етап процесу доказування. Вона полягає в перевірці судом доброякісності засобів доказування, що має на меті визначити їх доказову силу. В той же час позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження наявності правовідносин між відповідачем та АО «Ліга Справедливості», а також доказів щодо наявності заборгованості відповідача за Договором про надання адвокатських послуг № 17/05-16 від 17.05.2016 року. До клопотання про витребування доказів (а саме договорів про надання адвокатських послуг, акти здачі-приймання, підтвердження виконання робіт, договір про відступлення прав вимоги) позивач надав копії адвокатський запитів про надання повідомлень про відступлення прав вимоги. Разом з тим, інших доказів щодо складнощів в отриманні витребовуваних доказів суду не надав, не надав доказів згоди відповідача на розголошення інформації. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову.

Outcome: dismissed