Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

31.01.2017 року позивач звернувся з даним позовом до суду. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеної генеральної угоди б/н від 04.11.2014 року про реструктуризацію боргу відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 19941,38 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] зобов'язання перед банком не виконала, внаслідок чого станом на 20.11.2016 року виникла заборгованість в сумі 38466,24 грн., з яких: 19014,41 грн. - заборгованість за кредитом, 3,65 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 15570,07грн. - заборгованість за комісією, а також штраф відповідно до п. 2.2 генеральної угоди - 3878,11 грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати в розмірі 1600 грн. Представник позивача у судовому засіданні 07.04.2017 року надав суду уточнену позовну заяву, відповідно до якої заборгованість [PERSON] станом на 31.03.2017 року становить 32269,78 грн., з яких: 19014,41 грн. - заборгованість за кредитом, 4,34 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 9372,92 грн. - заборгованість за комісією, пенею, а також штраф відповідно до п. 2.2 генеральної угоди - 3878,11 грн. Крім того, представник позивача пояснив, що сплачені 13.02.2017 року відповідачем кошти у сумі 10000 грн. у повному обсязі були зараховані на погашення пені. Просить задовольнити уточнені позовні вимоги. Відповідач у судовому засіданні 15.03.2017 року позов визнала частково. Вона пояснила, що на даний час її прізвище [PERSON], і підтверджує, що отримувала кредит у банку. 13.02.2017 року нею було сплачено банку 10000 грн. для погашення кредиту. Крім того, відповідач просить застосувати визначену цивільним законодавством позовну давність щодо нарахованої неустойки. 18.04.2017 року сторони у судове засідання не з'явились. Згідно з ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідно до тверджень самого відповідача та довідки Колпитівської сільської ради [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 47). Відповідно до генеральної угоди від 04.11.2014 року [PERSON] погодилась з тим, що ця угода разом із умовами і правилами надання банківських послуг, складають між нею та банком кредитний договір. Вона ознайомилась і погодилась з умовами та правилами надання банківських послуг, а також з тарифами, які були їй надані для ознайомлення в письмовому вигляді (а. с. 9-33). Згідно з п.п. 2.1 генеральної угоди клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, у випадку виникнення прострочених зобов'язань більше ніж на 32 дні, клієнт, відповідно до п. 2.2. генеральної угоди оплачує банку штраф в розмірі 4171,75 грн. Відповідно до уточненого розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON] станом на 31.03.2017 року становить 32269,78 грн., з яких: 19014,41 грн. - заборгованість за кредитом, 4,34 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 9372,92 грн. - заборгованість за комісією та пенею, а також штраф відповідно до п. 2.2 генеральної угоди - 3878,11 грн. (а. с. 87, 88). Листом від 16.03.2017 року банком було повідомлено суд, що в колонці "комісія та пеня" відображається тільки пеня, оскільки нарахування комісії за даним типом карт не передбачено (а.с.73). Тобто, заборгованість [PERSON] станом на 31.03.2017 року становить 32269,78 грн., з яких: 19014,41 грн. - заборгованість за кредитом, 4,34 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 9372,92 грн. - заборгованість за пенею, а також штраф відповідно до п. 2.2 генеральної угоди - 3878,11 грн. Статтями 526, 527, 530 ЦК України, передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Однак, відповідно до ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідачем було заявлено вимогу щодо застосування даного строку позовної давності до нарахованої їй пені та штрафу. Як вбачається із розрахунку заборгованості 9372,92 грн. - заборгованість за пенею, а 3878,11 грн.- штраф відповідно до п. 2.2 генеральної угоди. Останньою датою нарахування пені є 31.03.2017 року, а відтак, з врахуванням позовної давності в один рік, сума пені є 9126,84 грн. ( з 01.04.2016 року по 31.03.2017 року, а саме 760,57 х 12 = 9126,84). Щодо застосування судом позовної давності до неустойки у виді штрафу, то судом встановлено, що позивач звернувся до суду 30.01.2017 року із уточненого розрахунку вбачається, що у відповідача виникли прострочені зобов'язання більше ніж на 32 дні ще 20.01.2015 року. Відповідно до п. 2.2. генеральної угоди у випадку виникнення прострочених зобов'язань більше ніж на 32 дні, клієнт оплачує банку штраф в розмірі 4171,75 грн. Станом на 30.01.2017 року (дату звернення позивача до суду) банком порушено строк позовної давності до неустойки у виді штрафу, позаяк останньою можливою датою його стягнення є 19.01.2016 року ( рік з моменту виникнення прострочених зобов'язань більше ніж на 32 дні - з 20.01.2015 року). Таким чином, враховуючи, що відповідач порушила умови генеральної угоди, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті кредиту та відсотків, а банком порушено вимоги ст. 258 ЦК України, щодо застосування позовної давності в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково і з [PERSON] слід стягнути заборгованість в сумі 28145,59 грн., з яких: 19014,41 грн. - заборгованість за кредитом, 4,34 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 9126,84 грн. - заборгованість за пенею. З відповідача в користь позивача також слід стягнути судовий збір відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial