Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення до винесення судом рішення у розмірі 3948 грн. 00 коп. на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] та збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки на підставі рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 21.07.2016 року на утримання неповнолітнього сина, визначивши розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття та просить стягнути з нього судові витрати у розмірі 704 грн. 80 коп.. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 25.03.2005 року уклала шлюб з [PERSON] і прожила з ним до 27.07.2011 року, коли шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], який після розлучення залишився проживати разом з позивачкою. Відповідно до рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 21.07.2016 року відповідач по справі зобов'язаний виплачувати на користь позивачки\~аліменти на\~утримання малолітнього\~сина,\~[PERSON],\~[INFO],\~в розмірі\~703,30\~грн.\~щомісячно. Однак з травня 2016 року по теперішній час відповідач [PERSON] аліменти не сплачує, внаслідок чого, за ним утворилася заборгованість в розмірі 15417,00 грн.. Виплатити заборгованість в добровільному порядку [PERSON] відмовляється. Відповідно до листа Головного територіального управління юстиції Токмацького міськрайонного відділу Державної виконавчої служби за вих. № 12978/03 від 10.08.2016 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/328/1018/6 виданого 03.08.2016 року щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 700,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 18.05.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. 06.07.2017 року позивачка звернулась до Токмацького відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП України в Запорізькій області з повідомленням про те, що її колишній чоловік [PERSON] відповідач по справі, не виплачує аліменти на утримання сина та має заборгованість по сплаті аліментів, на що отримала відповідь, що в діях [PERSON] відсутні ознаки злочину. Зазначила, що батьки мають в рівних частках утримувати свою дитину, потреби сина ростуть, позивачці важко самостійно забезпечувати дитину всім необхідним одягом, взуттям та іншим, в звязку з чим позивачка змушена була звернутися до суду з вказаним позовом. Позивачка в\~судове засідання\~не зявилася,\~до суду\~надала заяву\~про розгляд\~справи за\~її відсутності,\~на позові\~наполягала,\~просила задовольнити,\~надала відповідь\~на відзив\~на позовну\~заяву про\~збільшення розміру\~аліментів та\~стягнення неустойки,\~в якому\~вказала,\~що на\~її адресу\~надійшов відзив\~на позовну\~заяву,\~який є\~не підписаним,\~а ні\~відповідачем,\~а ні\~його представником.\~Всі твердження\~та заперечення\~відповідача наведені\~у відзиві\~на позов\~є голослівними\~і нічим\~не підтвердженими.У своєму відзиві відповідач посилається на те, що з позовної заяви та доданих до неї документів не вбачаються зміни її матеріального та сімейного стану. Звертає увагу\~суду на\~те,\~що при\~винесенні рішення\~від 21.07.2016\~року не\~було враховано\~той факт,\~що позивачка\~має другу\~дитину.\~Також зазначає,\~що на\~час прийняття\~рішення не\~перебувала на\~обліку в\~Державному центрі\~зайнятості.Тому 700\~грн.,\~які відповідач\~інколи надавав\~на дитину,\~були витрачені\~для того,\~щоб забезпечити\~життєдіяльність дитини.Відповідач по\~справі станом\~на 01.08.2018\~року має\~заборгованість по\~аліментам,\~яка складає\~16117,00\~грн..\~Навіть ті\~кошти,\~призначені рішенням\~Токмацького районного\~суду Запорізької\~області,\~відповідач взагалі\~не сплачує,\~при цьому,\~вказує в\~своєму відзиві,\~що не\~знає чи\~фактично витрачалися\~б гроші\~саме на\~дитину.Допомоги щодо утримання дитини в натуральній формі (їжею, одягом, оплатою навчання, лікування та відпочинку, тощо) відповідач не надавав та не надає до теперішнього часу, жодних доказів, які б могли це спростувати відповідачем не надано. До того ж, дитина хворіє на хронічні захворювання. З часу винесення судом рішення, дитина росте, її потреби також зростають, до того ж, зросли витрати на комунальні послуги (вода, електроенергія та газ), які необхідні їй для належного проживання дитини, також зросла вартість продуктів харчування, зросли витрати на лікування. Вказала, витрати необхідні для виховання, належного розвитку та проживання дитини збільшились, тому вважає, що сума в 1500,00 грн. буде відповідати нормальному та повноцінному розвитку та проживанню дитини, в звязку з чим просить задовольнити позов в повному обсязі. Позивачка в судове засідання не зявилася. Представник позивачки в судове засідання не зявилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити. Відповідач в\~судове засідання\~не з'явився,\~до суду\~надав відзив\~на позовну\~заяву,\~в якому\~просив відмовити\~у задоволенні\~позовних вимог\~в частині\~збільшення розміру\~аліментів на\~утримання дитини,\~а стосовно\~позовних вимог\~щодо стягнення\~неустойки (пені)\~за прострочення\~сплати аліментів\~не заперечував.\~ Відзив\~обґрунтовує тим,\~що позовні\~вимоги підлягають\~частковому задоволенню,\~оскільки позивачем\~не надано\~достатніх,\~належних та\~допустимих доказів,\~які б\~в сукупності\~свідчили про\~наявність правових\~підстав для\~задоволення позову\~в повному\~обсязі,\~так як\~дійсно від\~шлюбу з\~позивачем він\~має сина,\~[PERSON],\~[INFO].\~Рішенням Токмацького\~районного суду\~Запорізької області\~від 21\~липня 2016\~року,\~справа №\~328/1939/16-ц\~з нього\~було стягнуто\~на користь\~позивачки на\~утримання сина\~[PERSON],\~аліменти в\~твердій грошовій\~сумі в\~розмірі 700\~гривень щомісячно\~до досягнення\~дитиною повноліття.Позивачка в позовній заяві зазначає, що в неї відбулися зміни в сімейному стані, вона має сина - [PERSON], [INFO]. Зазначив, що на момент винесення рішення Токмацьким районним судом про стягнення з нього аліментів, син у позивачки вже народився, отже змін в сімейному стані не відбулося, та те що, батьком [PERSON] в свідоцтві про народження зазначений [PERSON], тобто у дитини є батько, який повинен утримувати свого сина. На підтвердження змін в матеріальному стані позивачем надано довідку про те, що позивачка перебуває на обліку, як безробітна, але знову ж, відповідач звертає увагу суду на те, що на момент винесення рішення Токмацьким районним судом про стягнення з нього аліментів, а саме: 21.07.2016 року, позивачка також перебувала на обліку в Державному центрі зайнятості і також не працювала. Тобто як\~вбачається з\~позовної заяви\~та доданих\~до неї\~доказів у\~позивача не\~відбулося змін\~матеріального або\~сімейного стану,\~погіршення здоров'я.Посилання позивачки на те, що вона не має змоги оплатити у разі потреби лікування сина, відвідування гуртків тощо є лише припущенням і він вважає, що це є додатковими витратами, через що вважає, що позивачем не надано жодного доказу на обґрунтування своїх позовних вимог щодо збільшення розміру аліментів, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. 25.03.2005 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] і прожила з ним до 27.07.2011 року, коли шлюб між ними було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ЖС 124959 від 25.03.2005 року та копією рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 27.07.2011 року по справі № 2-621\\2011. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС №000334 від 20.04.2005 року, актовий запис № 89. Після розлучення дитина залишилася проживати разом з позивачкою за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Горіхова, 1а, що підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданою комітетом мікрорайону «Калиновий» від 09.07.2018 року. Відповідно до рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 21.07.2016 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання малолітнього сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 700,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення даного позову, а саме: з 18.05.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак з травня 2016 року по теперішній час відповідач [PERSON] аліменти не сплачує, внаслідок чого, за ним утворилася заборгованість в розмірі 15 417,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості боржника по аліментам за вих. № 11024/16.10 від 13.07.2018 року. Відповідно до листа Головного територіального управління юстиції Токмацького міськрайонного відділу Державної виконавчої служби за вих. № 12978/03 від 10.08.2016 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/328/1018/6 виданого 03.08.2016 р. щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 700,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 18.05.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних дія розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" зазначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обовязку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобовязань. Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка\~(пеня)\~за один\~місяць рахується\~наступним чином:\~заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів (п. 22 Пленуму ВСУ № З від 16 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Відповідач не заперечує щодо задоволення позову в частині позовних вимог про стягнення неустойки, будь які докази на відсутність вини відповідача у створенні заборгованості зі сплати аліментів суду не надані, з огляду на що, суд вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими. Щодо збільшення розміру аліментів суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 181 СК України Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. На даний час розмір аліментів, що стягується з відповідача складає 700,00 гривень, сума яких є значно меншою ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивачка з 01.11.2017 року перебуває на обліку як безробітна в Токмацькій міськрайонній філії Запорізького обласного центру зайнятості, що підтверджується трудовою книжкою АХ № 493620 від 27 червня 2002 року та довідкою від 15.08.2018 року № 2176, що свідчить про неможливість самостійно повноцінно забезпечувати потреби спільної з відповідачем дитини. На сьогоднішній день, інтереси і права дитини порушуються. Відповідач офіційно не працевлаштований, однак, не позбавлений можливості працювати. З огляду на що, суд вважає необхідним збільшити розмір аліментів до 1300 грн.. Враховуючи зазначені обставини, а також те, що обов'язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька, є всі законні підстави для зміни розміру аліментів. За таких обставин суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. 00 коп. до досягнення дитиною повноліття та стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів. Враховуючи розяснення викладені у п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, аліменти у зміненому розмірі підлягають стягненню від дня набрання рішення суду чинності. Крім того, у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягають судові витрати по оплаті судового збору щодо вимог про збільшення розміру аліментів та на користь позивачки в частині стягнення заборгованості по пені. На підставі викладеного,

Outcome: partial