Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з даним позовом до Новоайдарської селищної ради Луганської області про визнання права власності на спадкове майно, третя особа - приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В.М. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] . Позивач вказала, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , згідно технічного паспорта в якому зазначені А2жа -а - житловий будинок, Б - сарай, В - сарай, Г - гараж, Г1 - гараж, Е- сарай, Ж- сарай, Д - літня кухня, Н - навіс, К - сарай, У - уборна, У1 - уборна, П1 - погріб, П2 - погріб, П3 - погріб, П4 - погріб, О - сарай, №1 - ворота, №2 - колодязь, №3 - водопровід, №4 - огорожа, №5 - ворота, №6 - огорожа, №7 - колодязь. Заповіту за життя [PERSON] складено не було, тому спадкування належного йому майна повинне відбуватись в порядку спадкування за законом. При зверненні до суду позивач посилалась на те, що її діти [PERSON] та [PERSON] , батьком яких є померлий [PERSON] мають своє житло та приймати спадщину після смерті батька відмовляються. При зверненні позивача до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В.М. з метою спадкування майна померлого, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину тільки на її ім`я, у зв`язку з тим, що діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] , які на час відкриття спадщини проживали разом зі спадкодавцем, не відмовилися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого для її прийняття, тобто до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, тому свідоцтва про право на спадщину до майна померлого можуть бути видані спадкоємцям за законом, які прийняли спадщину, тобто дружині - [PERSON] та дітям - [PERSON] та [PERSON] у рівних частках. У зв`язку з вищевикладеними обставинами позивач вимушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно. Позивач - [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача Новоайдарської селищної ради Луганської області - Шопін І. у судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, при вирішенні справи покладався на розсуд суду (а.с.35). Третя особа - приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В.М. в судове засідання не з`явилась, надала письмові пояснення, в яких зазначила, що 25.02.2020 року [PERSON] були надані роз`яснення щодо порядку спадкування майна померлого [PERSON] ; згідно поданих нею документів, спадкоємцями до майна померлого є: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ; згідно доданої до позовної заяви копії свідоцтва про право власності на житло, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в рівних частках, тобто спадкове майно складається з 1/5 частки зазначеної квартири. Вказала, що заперечень проти визнання права власності на 1/5 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] не має, при вирішенні справи покладалася на розсуд суду (а.с.36). Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24.02.1999 року Новоайдарським відділом реєстрації актів громадянського стану (а.с.6). Рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 23.01.2020 року, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.8), встановлено факт того, що [PERSON] , [INFO] , є дружиною [PERSON] , який помер [INFO] . Заповіту за життя [PERSON] складено не було, тому спадкування належного йому майна повинне відбуватись в порядку спадкування за законом. При зверненні до суду позивач вказала, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , згідно технічного паспорта в якому зазначені А2жа -а - житловий будинок, Б - сарай, В - сарай, Г - гараж, Г1 - гараж, Е- сарай, Ж- сарай, Д - літня кухня, Н - навіс, К - сарай, У - уборна, У1 - уборна, П1 - погріб, П2 - погріб, П3 - погріб, П4 - погріб, О - сарай, №1 - ворота, №2 - колодязь, №3 - водопровід, №4 - огорожа, №5 - ворота, №6 - огорожа, №7 - колодязь. Разом з тим, судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності на житло, виданого 22.09.1994 року Фондом комунального майна Новоайдарського району (а.с.7), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належить квартира (загальною площею 45,5 м2) у чотириквартирному будинку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При зверненні позивача до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В.М. з метою спадкування майна померлого, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину тільки на її ім`я, у зв`язку з тим, що діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] , які на час відкриття спадщини проживали разом зі спадкодавцем, не відмовилися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого для її прийняття, тобто до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, тому свідоцтва про право на спадщину до майна померлого можуть бути видані спадкоємцям за законом, які прийняли спадщину, тобто дружині - [PERSON] та дітям - [PERSON] та [PERSON] у рівних частках (а.с.9). Приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В.М. надала письмові пояснення, в яких зазначила, що згідно доданої до позовної заяви копії свідоцтва про право власності на житло, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в рівних частках, тобто спадкове майно складається з 1/5 частки зазначеної квартири (а.с.36). Згідно копії технічного паспорта виготовленого станом на 26.05.2010 року (а.с.10-13) загальна площа квартири [ADDRESS] складає 46,2 м2, житлова площа - 28,2 м2. Таким чином, судом встановлено, що спадщина після смерті [PERSON] складається з 1/5 частки квартири у чотириквартирному будинку з господарськими будівлями та спорудами (загальною площею 46,20 м2, житловою площею 28,20 м2), що розташована за адресою: [ADDRESS] . Водночас, згідно копії довідки №97, виданої 29.07.2019 року виконавчим комітетом Новоайдарської селищної ради, [PERSON] , який помер [INFO] , мешкав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] у складі сім`ї: дружина - [PERSON] , 1953 року народження, донька - [PERSON] , 1973 року народження, онука - [PERSON] , 1992 року народження, донька - [PERSON] , 1980 року народження (а.с.26). Відповідно до положень Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК (в редакції 2004 року), якщо спадщина відкрилась не раніше 01.01.2004 року . У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, тобто в даному випадку підлягає застосуванню положення ЦК України (в редакції 1963 року), оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилась у 1999 році. Згідно зі ст. 112 ЦК України в редакції 1963 року майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Відповідно до ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 525 ЦК України в редакції 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 526 ЦК України в редакції 1963 року місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст. 527 ЦК України в редакції 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Оскільки [PERSON] є дружиною померлого, а [PERSON] та [PERSON] є дочками померлого [PERSON] , то відповідно до положень ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року, вони є спадкоємцями першої черги за законом в рівних частках. Відповідно до ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Так, судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] фактично вступили у володіння спадковим майном, тобто прийняли спадщину відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року. Відповідно до ст. 553 ЦК України в редакції 1963 року спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). З вищенаведеного вбачається, що [PERSON] та [PERSON] могли відмовитися від прийняття спадщини після смерті їхнього батька - [PERSON] протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, однак таких дій не було вчинено. Таким чином, у відповідності до положень ЦК України в редакції 1963 року, позивач [PERSON] , а також [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки фактично вступили у володіння спадковим майном, та протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявили про відмову від неї, у зв`язку з чим кожний окремо має право на спадкування 1/3 частки майна померлого. У відповідності до ст. 560 ЦК України в редакції 1963 року спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 6 ЦК України в редакції 1963 року, захист цивільних прав здійснюється в установленому порядку, зокрема, судом шляхом визнання цих прав. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про спадкування". Відповідно до ст. 6 ЦК України в редакції 1963 року, захист цивільних прав здійснюється в установленому порядку, зокрема, судом шляхом визнання цих прав. Таким чином, за позивачем підлягає визнанню право власності на 1/15 частку квартири у чотириквартирному будинку з господарськими будівлями та спорудами (загальною площею 46,20 м2, житловою площею 28,20 м2), що розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки 1/5 частка вказаної квартири належала спадкодавцю, право на спадкове майно мають три спадкоємці першої черги за законом ( [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ), які фактично прийняли спадщину, тобто кожен з трьох спадкоємців має право на спадкування 1/3 від 1/5 частки вказаної квартири, що становить 1/5 : 3 = 1/5 : 3/1 = 1/5 ?1/3 = 1/15 частки вказаної квартири. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 524, 525, 526, 527, 529, 548 ЦК України в редакції 1963 року,

Outcome: partial