Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є її батьком. Вона на даний час навчається в Національному університеті "Києво-Могилянська академія" на факультеті інформатики, отримує стипендію. Але цих коштів їй не вистачає, оскільки вона повинна сплачувати грошові кошти за проживання у гуртожитку, витрачати великі кошти за проїзд. Крім того, вона має захворювання зору, що потребує придбання контактних лінз та відповідних крапель. Її мати допомагає грошима, але цих коштів не вистачає. На підставі викладеного позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь на її утримання аліменти у розмірі 2000, 00 грн. щомісячно до закінчення навчання, або до досягнення нею 23 років. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17.11.2017 року позовні вимоги задоволено частково. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 29.05.2018 року заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду у загальному порядку. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав. Пояснив, що він до повноліття дочки постійно надавав матеріальну допомогу, але потім він залишився без роботи, на даний час не має можливості сплачувати аліменти. На підставі викладеного відповідач просив у задоволенні позову відмовити. Позивачка у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутність, позов підтримує. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності позивачки, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки. Позивачка [PERSON] народилася [INFO] року. На даний час [PERSON] навчається у Національному університеті "Києво-Могилянська академія" на ІІ курсі денної форми навчання на умовах державного замовлення, період навчання - з 01.09.2015 року по 01.07.2019 року, що підтверджується Довідкою університету від 09.06.2017 року. Позивачка на даний час проживає у гуртожитку університету, сплачує вартість проживання у розмірі 460, 00 грн., потребує матеріальної допомоги на навчання, додаткову літературу, харчування, одяг, проїзд та інші потреби. Також судом встановлено, що позивачка має захворювання зору, що потребує придбання контактних лінз та відповідних крапель, що підтверджується відповідними медичними довідками. Мати позивачки надає їй допомогу на її утримання, але даних коштів не вистачає. Позивачка також отримує стипендію у розмірі 1100, 00 грн., що підтверджується відповідною довідкою. Відповідач по справі [PERSON] на даний час не працює, доходу не має що підтверджується відповідними довідками. Також встановлено, що відповідач на даний час матеріальну допомогу на утримання дочки не надає. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв?язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов?язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно із п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року обов"язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов"язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв"язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як встановлено при розгляді справи, повнолітня позивачка [PERSON] навчається на денній формі, потребує у зв"язку з цим матеріальної допомоги, відповідач допомогу на утримання дочки не надає, а тому, враховуючи матеріальний стан батька, який, хоча і не працює на даний час, але є працездатною особою, має можливість надавати матеріальну допомогу, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання, починаючи з 04.09.2017 року і до закінчення навчання - до 01.07.2019 року. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів у частковому відношенні до його доходу, а саме у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Такий розмір суд вважає обґрунтованим і достатнім, який зможе забезпечити потреби позивачки у додаткових коштах, а також суттєво не вплине на майновий стан відповідача. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial