Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

1.Позиція сторони позивача. 28 травня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить: - стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, [PERSON] , [INFO] , до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку(доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трьох років. Свої позовні вимоги, позивач обґрунтовує тим, з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, з 03 листопада 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Дніпровським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, серія [NUMBER] , актовий запис №550. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого Заводським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Донька проживає з позивачем, знаходиться на повному її утриманні. Відповідач на утримання позивача та на утримання доньки добровільно допомогу не надає, не цікавиться їх життям, не приділяє уваги, практично не розмовляє. Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, отримує лише допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Тому вона вимушена звернутись до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дружини, оскільки згідно ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Позивач подала заяву відповідно, до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі та без фіксування судового процесу технічними засобами. 2. Позиція відповідача. 30 вересня 2019 року відповідач [PERSON] подав, відзив на позов, який відповідає вимогам ст. 178 ЦПК України, та докази в підтвердження обставин, на яких ґрунтується заперечення, а саме зазначив, що факти викладені в позовній заяві, не відповідають фактичним обставинам справи. З березня 2019 року [PERSON] не проживає з [PERSON] . З того моменту підтримував матеріально Позивачку та свою доньку (продуктами харчування, одяг та іграшки дитині, стільчик для годування, надавав кошти на інші потреби). Проте, як виявилося, Позивачка продала дитячі речі, іграшки, стільчик, опираючись на те, що їй це непотрібно. Завжди цікавився дитиною та намагався надати можливу допомогу. Оскільки, спілкування з Позивачкою завжди приводило до сварок - зустрічей стало менше, щоб не травмувати стан дитини. Не дивлячись на це, зі свого боку, продовжував матеріально підтримувати Позивачку та доньку, перераховуючи кошти на картку [PERSON] , що підтверджую виписками з банку (додаю в додатки).Також хочу зазначати, що Позивачка викрала кошти з моєї картки, оскільки володіла інформацією моїх особистих даних. Намагався вирішити це питання з [PERSON] та прийти до порозуміння. Проте Позивачка відмовилася та не визнавала свою провину. Банк підтвердив, що операція перерахування коштів була здійснена з її пристрою та надав мені всі можливі докази. З мого боку була написана заява до органів правопорядку, представники якого провели розмову з [PERSON] . Розуміючи, що дана ситуація може негативно вплинути на подальший перебіг життя дитини - забрав заяву. Проте це питання так і не було вирішене, оскільки друга сторона не вбачає ніяких неправомірних дій в скоєному. В шлюбі знаходжуся вдруге. Від перших відносин є син [PERSON] , [INFO] , на утримання якому щомісячно виплачую аліменти, які присудив мені Дніпровський районний суд міста Дніпродзержинськ Дніпропетровської області. Таким чином, вважає, що позов є необґрунтованим та таким, зо не підлягає задоволенню. 05 листопада 2019 року відповідач подав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив розглядати справу без його участі та без фіксації судового процесу технічними засобами. 3. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2019 року, цивільну справу № 208/3469/19, передано судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області Ухвалою судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28.05.2019 року року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 4. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в шлюбі, з 03 листопада 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Дніпровським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, серія [NUMBER] , актовий запис №550 (а.с.4). В період шлюбу у сторін народилась донька -- [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого Заводським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 5). Дитина проживає з матір`ю [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено сторонами, та довідкою ТОВ «ЄРЦ КП» № 3/8881 від 27.05.2019 року (а.с. 7). 5. Правові норми законодавства застосовані судом. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. За положеннями частини другої статті 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15 та від 16 серпня 2017 року у справі № 6-1111цс17. З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно статті 84 СК України, право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч .2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. 7. Висновки та мотиви прийнятого рішення. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою. У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка немає змоги працювати і утримувати себе. Суд також враховує, що у відповідача є дитина від першого шлюбу, [PERSON] , [INFO] , і те, що він сплачує аліменти за рішенням від 22 вересня 2016 року Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] «про стягнення аліментів». За таких обставин проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з 28.05.2019 року та до досягнення дитиною трьох років. 8. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial