Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

1. Виклад позицій позивача та відповідача. Позивач [PERSON] , від імені якого діє представник - адвокат Дубовенко В.М. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів, визначеного судовим рішенням. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він являється батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 27.11.2014 року, з нього стягнуто на користь [PERSON] , 1/3 частину всіх видів його заробітку (доходу), як аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, розпочавши стягнення з 10.11.2014 року і до досягнення донькою повноліття - [INFO] . На виконання рішення суду було видано виконавчий лист, який перебуває в провадженні Олександрійського РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області. Позивач виконує рішення суду та щомісячно сплачує аліменти на утримання доньки. Однак з часу ухвалення вказаного рішення про стягнення аліментів його матеріальне та сімейне становище змінилось. Він створив нову сім`ю, проживає без реєстрації шлюбу з іншою жінкою від якої має сина 2019 року народження. Дружина перебуває в дикретній відпусткі та не має змоги працювати, а тому фактично на його утриманні перебуває дружина, малолітній син та донька від першого шлюбу. Через кризу та безробіття в країні його матеріальне становище також погіршилось, він змушений перебиватись тимчасовими заробітками та мізерною платнею, тому просить зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на користь відповідачки на утримання їх малолітньої доньки [PERSON] з 1/3 частини його заробітку (доходу) на 1/3 частину. 2. Заяви, клопотання учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 28.01.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 20.02.2020 року. Провадження у вказаній справі було відкрито до змін внесених до ст. 274 ЦПК України, тому враховуючи категорію та складність справи, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження у справі разом з додатками надсилалася відповідачу за адресою місця реєстрації, що зареєстроване у встановленому законом порядку, згідно з інформацією відділу з питань державної реєстрації виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради (а.с. 25), які відповідач отримала. Відповідачем скеровано до суду відзив, в якому зазначила, що рішення Новоукраїнського районного суду від 27.11.2015 року є законним та таким що не потребує змін, вважає, що зменшення розміру аліментів призведе до погіршення рівня життя доньки. Позивач не приймає участі у додаткових витратах коштів на доньку, яка хворіє. Посилання позивача на те, що в нього є інша родина не є підставою для зменьшення аліментів. Також вважає, що позивач на даний час проживає в Республіці Польща та офіційно працевлаштований, отримує гарний прибуток, тому твердження позивача, що він є безробітнім є неправдивим. Враховуючи вище викладене просить суд відмовити позивачу в повному обсязі. Позивач в свою чергу надав до суду письмову відповідь на відзив, де зазначив, що донька [PERSON] дійсно хворіла, але відповідач не зважила за необхідне узгодити питання додаткових витрат на лікування з позивачем, він проживає за іншою адересою, так як одружився та має іншу сім"ю, однак постійно цікавиться побутом та здоров"ям доньки, за узгодженням з відповідачкою купує необхідний одяг для доньки доньки, періодично забирає доньку за місцем свого проживання. На теперішній час матеріалне та сімейне становище позивача змінилося, з`явилися інші утриманці, що дає підстави для зменшення розміру аліментів, тому просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 10.03.2020 року до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому відповідач спростувала твердження позивача, що він цікавиться здоров`ям доньки та витрачає додаткові кошти на придбання одягу для доньки, воно є неправдивим.Окрім того, позивач надав до суду довідку, щодо проживання в с. Михайлівка Олександрійського району разом з співмешканкою, сином та батьками, що є також недопустимим доказом, так як позивач на даний час проживає та працює в Польщі, тому просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 3. Фактичні обставини, установлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких установлені відповідні обставини. Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та висновки суду. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд дослідивши наявні у справі матеріали, оцінивши та проаналізувавши всі наявні докази по справі у їх сукупності, встановив наступні обставини справи і відповідні правовідносини. Судом встановлено, що згідно рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 27.11.2014 року, з нього стягнуто на користь [PERSON] , 1/3 частину всіх видів його заробітку (доходу), як аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, розпочавши стягнення з 10.11.2014 року і до досягнення донькою повноліття - [INFO] (а.с. 8). На виконання рішення суду було видано виконавчий лист, який перебуває в провадженні Олександрійського РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 14.01.2015 року (а.с. 9). З матеріалів справи вбачається, що позивач щомісячно сплачує аліменти та має незначну заборгованість, що підтверджується довідкою-розрахунком №9785 від 09.12.2019 року (а.с.10). Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів суд також має враховувати положення ст. 182 СК України, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України під час розгляду цивільної справи № 6-143цс13 на основі аналізу ст.ст. 181, 192 СК України зазначив, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Під час розгляду цивільної справи № 640/16750/16-ц (постанова від 25.04.2018р.) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі вказав, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд встановив, що позивач має іншу сім`ю та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Його цивільна дружина здійснює догляд за сином, тому не має змоги працювати, тому матеріальне забезпечення сім`ї повністю покладено на позивача. Представник позивача вказав, що матеріальний стан позивача суттєво змінився, однак належних доказів на підтвердження до матеріалів справи не надав. З аналізу вище вказаних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі Враховуючи вищезазначене, та те розмір аліментів визначений законом які підлягають до стягнення на утримання однієї дитини становить ј частини доходу, з позивача попереднім складом суду присуджено до стягнення аліменти в розмірі 1/3 частини доходу, з обставин визнання ним позовних вимог, однак, зважаючи, що, після прийняття судом рішення про стягнення з позивача аліментів минув значний проміжок часу, його матеріальне та сімейне становище змінилося, що матеріальний стан позивача змінився після винесення рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 1/6 частки його доходу, має ще утриманця, що підтверджено свідоцтвом про народження, але при цьому суд не може врахувати доводи представника позивача про погіршення через кризу та масове безробіття, як і докази відповідача про роботу позивача в Польші, так як жодних належних та допустимих доказів сторонами не подано. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про необхідність зменшити розмір стягуваних аліментів з позивача на користь відповідача на утримання їх доньки [PERSON] - з 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), до 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), та в подальшому необхідно стягувати з [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Михайлівка Олександрівського району Кіровоградської області, ідентифікаційний номер [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , яка змінила прізвище на [PERSON] , 1/4 частину всіх видів його заробітку (доходу), як аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою повноліття - [INFO] , який на думку суду не є надмірним тягарем для позивача, а його зменшення відповідає інтересам позивача та не порушує інтереси дитини (постанова від 23.01.2019 у справі № 464/3480/17-ц). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду від 15.05.2006 № 3 про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, а не з моменту подання цивільного позову до суду. Починаючи з дня набрання рішенням законної сили припинити стягнення аліментів на підставі рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 27.11.2014 року (справа № 396/2882/14-ц), ВП №45990061. Судові витрати, у вигляді сплаченого судувого збору сплачені позивачем при зверненні з позовною заявою до суду, слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: partial