Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

11.07.2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Дасті» заборгованість за Договором про надання кредиту № 999-00040992/1 від 18.12.2012 року в сумі 40 253, 62 гривень, судові витрати у розмірі 1378 гривень. В обґрунтування свого позову посилається на те, що 18 грудня 2012 року між публічним акціонерним товариством «Імексбанк» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту, за умовами якого позичальник отримав овердрафт з максимальною сумою заборгованості у розмірі 43 тис. грн.. на строк до 17 грудня 2015 року зі сплатою 19,00 % річних. 21 листопада 2014 року на підставі договору про відступлення прав вимоги ПАТ «Імексбанк» відступило, а товариство з обмеженою відповідальністю «Фрегат» прийняло право вимоги по усім кредитним договорам укладеним між банком та фізичними особами, у тому числі за договором про надання кредиту від 18 грудня 2012 року, укладеним з [PERSON] 26 грудня 2014 року між ПАТ «Імексбанк», ТОВ «Фрегат» та ТОВ «Компанія «Дасті» укладено договір про заміну сторони в зобов'язанні, за умовами якого здійснено заміну сторони договору про відступлення прав вимоги від 21 листопада 2014 року, а саме замінено кредитора з ТОВ «Фрегат» на ТОВ «Компанія «Дасті». Позичальник взяті на себе зобов'язання не виконував, на вимоги не реагував, унаслідок чого станом на 24 червня 2016 року виникла заборгованість за договором про надання кредиту у розмірі 40 253 грн. 62 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту у розмірі 16 785 грн.55 коп., заборгованість за відсотками у розмірі 5 009 грн 45 коп.; заборгованість по комісії у розмірі 9 758 грн. 62 коп.; заборгованість за штрафними санкціями у розмірі 8 700 грн. Вищевказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 11-1 ЦПК України автоматизованою системою документообігу суду вказана цивільна справа розподілена судді Чаплицькому В.В Ухвалою судді (Чаплицького В.В.) від 21.07.2016 року провадження у справі було відкрито та призначено судове засідання. В подальшому ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24.10.2016 року було задоволено клопотання представника [PERSON], зупинено провадження у справі № 520/7979/16-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Дасті» до [PERSON] про стягнення заборгованості до набрання законної сили судовим рішенням в справі № 916/1253/15-г за позовом ПАТ «ІМЕКСБАНК» до ТОВ «КОМПАНІЯ ДАСТІ», ТОВ «ФРЕГАТ», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсними договорів та застосування наслідків недійсності договору та за зустрічним позовом ТОВ «КОМПАНІЯ ДАСТІ» до ПАТ «ІМЕКСБАНК», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ТОВ «ФРЕГАТ» та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб по визнання правочину дійсним та визнання права власності. Не погоджуючись з даною ухвалою, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Дасті» подала апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області від 19 квітня 2017року апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Дасті» було відхилено. Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 24.10.2016 року залишено без змін. У зв'язку з тим, що головуючий по справі суддя Чаплицький В.В. переведений з цивільної палати до кримінальної, справу було передано для нового автоматизованого розподілу. Згідно повторного автоматизованого розподілу справу передано судді Куриленко О.М., яка ухвалою від 28.04.2017 року прийняла справу до свого провадження. Згодом ТОВ «Компанія «Дасті» подала касаційну скаргу в якій просила оскаржувані судові рішення скасувати й направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 квітня 2018 року касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Дасті» було задоволено. Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 19 квітня 2017 року скасовано, справу передано на розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2018 року справу було прийнято до провадження суду та призначено судове засідання. Слід зазначити, що 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України № 6232 «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». Так в п. 9 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції 15 грудня 2017 року зазначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. У судовому засіданні представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Дасті» - Качура Вячеслав Вікторович позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у задоволенні позову просила відмовити, вказуючи на його необґрунтованість та безпідставність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18.12.2012 року між ПАТ „ІМЕКСБАНК" та [PERSON] було укладено Договір № 999-00040992/1 про надання кредиту, згідно умов якого Банк надав Позичальникові овердрафт за допомогою платіжної картки VISA, з максимальною сумою заборгованості 43 000,00 гривень (п.1.2 Договору кредиту), зі сплатою 19,00% фіксованої процентної ставки річних від суми заборгованості, а також щомісячною сплатою за послуги кредит-сервіс комісійну винагороду у розмірі 520,00 грн. Загальна сума щомісячного платежу по вищезазначеним зобов'язанням визначена в Додатку №1 до договору кредиту та становить - 2 096,21 грн. Кредит, проценти за користування кредитом, комісійна винагорода сплачуються в період встановлений графіком погашення кредиту визначеного у Додатку № 1 до Договору кредиту не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним, починаючи з 18.01.2013 р. (п.2.6. Договору кредиту) 21.11.2014 року між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та ТОВ «ФРЕГАТ» був укладений договір про відступлення права вимоги відповідно до якого первісний Кредитор за плату передав/відступив, а Новий кредитор ТОВ «ФРЕГАТ» одержав/набув право вимоги, належні Первісному кредитору за кредитними договорами, які укладені між Первісним кредитором та відповідними фізичними особами (надалі кожен окремо іменується «Боржник», а разом «Боржники»), перелік яких ; зазначено в додатку № 1 який є невід'ємною його частиною (п.1.1 Договору про відступлення права вимоги). 26 грудня 2014 року між ПАТ „ІМЕКСБАНК", ТОВ «ФРЕГАТ» та ТОВ «КОМПАНІЯ ДАСТІ» укладено тристоронній договір про заміну сторони в зобов'язанні згідно якого здійснена заміна сторони в зобов'язанні, а саме Нового кредитора ТОВ «ФРЕГАТ» у договорі про відступлення права вимоги від 21.11.2014 року, який укладено з Банком замінено на ТОВ «КОМПАНІЯ ДАСТІ». З моменту підписання договору усі права та обов'язки Нового кредитора за договором про відступлення права вимоги від 21.11.2014 року переходять від ТОВ «ФРГАТ» до ТОВ «КОМПАНІЯ ДАСТІ». 14 січня 2015 року сторонами Первісним кредитором та Новим кредитором ТОВ «КОМПАНІЯ ДАСТІ» були виконані зобов'язання до Договору про відступлення права вимоги від 21.11.2014 року, а саме: на виконання п. 2.1 договору у відповідності зі строками сплати зазначеними у п.2.2 Договору Новий кредитор ТОВ «КОМПАНІЯ ДАСТІ» сплатив Первісному кредитору винагороду у повному обсязі згідно підписаного Акта про виконання зобов'язань від 14.01.2015 року до договору про відступлення права вимоги від 21.11.2014 року. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до п.1.2 Договору відступлення прав вимоги від 21.11.2014р. Новий кредитор одержує право вимагати від боржника належного виконання всіх зобов'язань за відповідними кредитним договором, зокрема що до сплати заборгованості за кредитом, процентами, штрафами, пенями, витратами понесеними Первісним кредитором в зв'язку з не виконань боржником своїх зобов'язань, тощо. Отже ТОВ «Компанія «ДАСТІ» має право вимагати від Позичальника виконані зобов'язання щодо сплати заборгованості за отриманим кредитом, також за відсотками штрафними санкціями, які нараховуються відповідно до умов укладеного Договору кредиту. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.І ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.І ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умова, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Позичальник [PERSON] порушив умови Договору кредиту, а саме здійснює повернення отриманого кредиту із сплатою процентів за його користування та інших платежів передбачених договором в строки визначені у Додатку № 1 до Договору. Звертаючись до суду з даним позовом позивач просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості відповідно до умов Договору кредиту станом на 24.06.2016 року - 40253,62 грн.,з яких: заборгованості за тіло кредитом - 16 785,55 грн.; заборгованість по відсотках - 5 009,45 грн.; заборгованість по комісії - 9 758,62 грн.; заборгованість за штрафними санкціями - 8 700,00 грн. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001 року (далі Закон), а саме до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону фінансова послуга це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Перелік видів фінансових послуг міститься у ст. 4 Закону, до яких, зокрема, належать надання коштів у позику та надання поручительства. Пунктом 7 статтею 1 визначено вичерпний перелік суб'єктів, на яких поширюється дія Закону. Зокрема, на учасників ринків фінансових послуг, до яких відносяться юридичні особи та фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які відповідно до закону мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України та споживачі таких послуг. При цьому дія Закону розповсюджується не на всіх юридичних осів, а лише на тих, які є професійними учасниками ринку фінансових послуг. Як встановлено судом, ТОВ «Компанія Дасті» не являється учасником ринку фінансових послуг, оскільки не входить у перелік визначених фінансових установ згідно п. 1 ст. 1 даного Закону. Згідно з ч.4 ст.5 Закону можливість та порядок надання окремих фінансових послуг юридичними особами, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, визначаються законами та нормативно-правовими актами державних органів, що здійснюють регулювання діяльності фінансових установ та ринків фінансових послуг, виданими в межах їх компетенції. Тобто сфера дії Закону за суб'єктним складом учасників є обмеженою і не поширюється на: по-перше, юридичних осіб, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами; по-друге, фізичних осіб, які не є суб'єктами підприємницької діяльності. ТОВ «Компанія Дасті» за своїм правовим статусом не відноситься ані до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, ані до фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які відповідно до Закону мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України. При таких обставинах суд дійшов висновку про відсутність підстав стягнення інших виплат з відповідача окрім тих, які вказані у договорі про відступлення права вимоги, а саме: заборгованість за тіло кредитом - 16 785,55 грн.; заборгованість по відсотках - 290,83 грн.; заборгованість по комісії - 520,00 грн., а всього на загальну суму 17 596, 38 гривень. З урахуванням вказаного суд зазначає, що ТОВ «Компанія Дасті» наділено правом вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 999-00040992/1 від 18 грудня 2012 року, за виключенням нарахувань, здійснених після уступки права вимоги, оскільки позивач має право лише на стягнення штрафних санкцій встановлених ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч.І ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до умов Договору кредиту Позичальник зобов'язаний своєчасно погашати овердрафт сплачувати фіксовану процентну ставку за користування кредитом із розрахунку 19,00 % річних від суми заборгованості, та виконувати інші зобов'язання згідно договору. Згідно Договору кредиту, Позичальник зобов'язаний повернути в повному обсязі овердрафт врахованими процентами за фактичний час його використання, та можливими штрафними санкціями у терміни, визначені Договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо кредитним договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики (кредиту), що залишилась, та сплати належних процентів. З матеріалів справи вбачається, що Позивач звернувся до Відповідача з листом-претензією щодо повернення заборгованості за кредитом в зв'язку з порушенням зобов'язань за Договором кредиту та вимогою погасити заборгованість в повному обсязі. За умовами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Дасті» слід стягнути грошові кошти за кредитним договором № 999-00040992/1 від 18 грудня 2012 року у загальному розмірі 17 596, 38 гривень. Пунктом 1 частини 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1378 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial