Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 500 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред'явлення позову. і до повноліття дитини. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 16 листопада 2007 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], які проживають з нею та перебувають на її утриманні. У зв'язку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, в сім"ї відсутнє взаєморозуміння, матеріальної допомоги для належного утримання дітей відповідач не надає, позивач просить суд розірвати шлюб та стягувати аліменти. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів та просить стягувати з відповідача на утримання дітей 500 гривень щомісячно, на кожну дитину, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає та розірвати шлюб, так як наданий судом термін для примирення позитивних результатів не дав, примирення не відбулось, вони з чоловіком проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов визнали частково. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 300 гривень щомісячно на кожну дитину, посилаючись на те, що на даний час офіційно не працює і не взмозі сплачувати аліменти в розмірі, про стягнення якого просить позивач. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, з"ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів підлягають до задовлення повністю, виходячи з наступного. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 2007 року, від якого, згідно поданих свідоцтв про народження, мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Сторони втратили один до одного почуття любові, довіри і поваги, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, отже шлюб існує формально. Згідно зі ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України передбачений порядок присудження коштів на утримання дитини, згідно якого аліменти присуджуються у частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі . Крім того, за змістом ст.ст.150, 180 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить з 1 жовтня - 1102 гривні,для дітей віком від 6 до 18 років встановлений із 01 жовтня - 1373 грн. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем в судовому засіданні не доведено, що позивач [PERSON] спроможний сплачувати аліменти в раніше призначеному розмірі. Відповідач, визнавши позов частково не надав суду доказів існування обставин, які суд враховує при прийнятті рішення відповідно до ст. 182 СК України, як не надав і доказів його неспроможності сплачувати аліменти в розмірі, про стягнення якого просить позивач. Враховуючи матеріальне становище позивача, з якою проживають діти і на даний час перебувають повністю на її утриманні, відповідача, який будучи працездатним офіційно не працевлаштований, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з [PERSON] на користь позивача, визначивши їх сплату у твердій грошовій сумі до досягнення кожною дитиною повноліття в розмірі 500 гривень щомісячно. За таких обставин суд вважає, що розмір аліментів в розмірі 500 гривень щомісячно на кожну дитину, відповідатиме вимогам законодавства з врахуванням можливостей обох батьків щодо утримання дитини, та не є таким, що поставить в тяжке матеріальне становище позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 111, 112, 182, 184 СК України,

Outcome: partial