Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

Харківська міська рада звернулась до суду з даним позовом в обґрунтування якого зазначила, що відповідно до декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області (далі Інспекція) 06.08.2013 за № ХК 143132170741, прийнято в експлуатацію об'єкт - реконструйовану квартиру № 66, загальною площею 358,2 кв.м. по [ADDRESS], замовником якої (реконструкції) є [PERSON] Відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі Закон) та Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова (далі Порядок), затвердженого рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 09.11.2011 № 804 (зі змінами) відповідач має в повній мірі виконувати обов'язки пайової участі, проте останній їх не виконав і не уклав з Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради (далі Департамент) договір про пайову участь до прийняття об'єкта будівництва до експлуатації. [PERSON] сповіщалась про необхідність виконання вимог зазначених нормативно-правових актів, їй направлено для підписання проект договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова (далі Договір), проте остання відповіді не надає. Згідно проведеного Департаментом розрахунку, кошторисна вартість реконструкції об'єкта складає 1941802,2 грн. Розмір пайової участі, що підлягала б перерахуванню до місцевого бюджету, становить 4% від вищевказаного розміру кошторисної вартості будівництва, тобто 77672,09 грн., а відповідно до п 5.5. Порядку на користь бюджету м. Харкова має бути стягнута сума на 10% більша від розрахованої - 85439,30 грн. В суді представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та дав пояснення відповідно до викладених в позові обставин. Представник відповідача проти позову заперечував, зазначивши, що [PERSON] не є суб'єктом, який підпадає під дію Закону та Порядку, так як не є забудовником території, жодного договору з позивачем не укладала, була змушений здійснити реконструкцію квартири, пошкодженої в результаті буревію, отже не повинна залучатись до пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова згідно Закону. Крім того, сума, яка мала б бути сплачена відповідачем в якості пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова в разі укладення відповідного договору, розрахована позивачем виходячи з вартості всієї квартири, а не з вартості реконструкції, яка склала 211655,00 грн. 4% від вказаної суми становить 8466,2 грн., які б могли бути стягнуті за відсутності викладених вище обставин. Суд, заслухавши сторони, дослідивши надані докази, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті. Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, як вказано в ч. 1 цієї статті, встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву. Стаття 2 Закону розкриває поняття забудови території та зазначає, що планування і забудова територій, це діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, крім іншого, реконструкцію існуючої забудови та територій. З погляду на вищевикладене, посилання відповідача на те, що він не є замовником в понятті Закону та Порядку, тобто суб'єктом, на якого розповсюджується дія вказаних нормативних актів, так як не є забудовником земельної ділянки, не є вірним. Згідно ч. 3 ст. 40 Закону пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Вказане положення закріплено в п. 1.5.Порядку. Разом з тим Законом передбачено, що до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються замовники у разі будівництва об'єктів, що споруджуються замість тих, що пошкоджені або зруйновані внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного або природного характеру. [PERSON] в своїх запереченнях на позов зазначає, що саме пошкодження об'єкта в наслідок надзвичайної ситуації - буревію - стало підставою для реконструкції квартири, отже вона не повинна залучатись до пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова. На підтвердження своєї позиції відповідачем надані висновки про стан будівельних конструкцій покрівлі будинку по [ADDRESS] над кількома, в тому числі відповідача, квартирами (а.с. 40-112). Вказаними висновками дійсно встановлені певні пошкодження покрівлі будинку [ADDRESS], які призвели до неможливості її нормальної експлуатації, проте жодного доказу, що причиною їх (пошкоджень) виникнення стала надзвичайна ситуація не надано. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, згідно ч. 9 ст. 40 Закону, укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію. Укладення такого договору з Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради, як вказано в п. 2.2. Порядку, має відбутись не пізніше, ніж за 30 календарних днів до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію. Умов Закону і Порядку щодо укладення Договору відповідач не виконав, отже обставини, приведені позивачем як підстава для задоволення позову, цілком обґрунтовують позовні вимоги, разом з тим суд не може погодитись з розміром визначених позивачем збитків, які підлягають стягненню. У відповідності до ч. 5 ст. 40 Закону величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об'єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності. Розмір та порядок розрахунку пайового внеску також врегульовані пунктами 3-3.6. Порядку. Згідно декларації про готовність об'єкта до експлуатації кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією склала 211655 грн. Вказана декларація зареєстрована Інспекцією, та об'єкт - реконструйована квартира № 66, загальною площею 358,2 кв.м. по [ADDRESS], прийнята в експлуатацію (а.с. 18-23). Отже, кошторисна вартість реконструкції визначена на підставі затвердженої проектної документації і підстави для її перегляду відсутні, позивачем не надано доказів того, що зазначена в декларації кошторисна вартість реконструкції не відповідає дійсності. Також слід зазначити, що розрахунок загальної кошторисної вартості здійснений позивачем виходячи з вартості будівництва об'єкта, а не його реконструкції, а ці величини не можуть бути однаковими. Таким чином, розмір пайової участі, що підлягає перерахуванню до місцевого бюджету, становить 4% від розміру кошторисної вартості будівництва збільшений на 10% відповідно до п. 5.5. Порядку, тобто 9312,82 грн. (211655х4%/100%=8466,20 грн.+10%=9312,82 грн.) і в цій частині позов має бути задоволений. Судові витрати підлягають стягненню відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial