Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

27.09.2018р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12.08.2006 року відділом РАЦС Добровеличківського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №35, вказуючи, що причиною розірвання шлюбу є втрата поваги один до одного, що призводило до частих сварок, в зв'язку з чим вони припинили шлюбні відносини та в теперішній час проживають окремо один від одного. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Вважає, що їхня сім'я розпалась остаточно, а шлюб носить формальний характер. Просить розірвати шлюб, оскільки його збереження суперечить їхнім інтересам, а також просить відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON]" та стягнути з відповідача на її користь понесені витрати по сплаті судового збору. Позивач на судове засідання не з'явилась, в матеріалах справи міститься заява, в якій позивач просить розглянути справу в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити його. Відповідач на судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій також просив розірвати шлюб між ним та позивачем [PERSON]. Оскільки учасники справи на судове засідання не з'явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, 12.08.2006 року відділом РАЦС Добровеличківського районного управління юстиції Кіровоградської області зареєстровано шлюб між сторонами, актовий запис № 35. Позивач після реєстрації шлюбу змінила прізвище [PERSON]" на прізвище чоловіка - "[PERSON]" (а.с.7). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Відповідач проживає окремо. Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Пунктом 2 статті 104 СК України визначено, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" №11 від 21 грудня 2007 року шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сім'я сторін фактично розпалася, існує лише формально і зберегти її неможливо, оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливо та наявні правові підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, вирішення питання про те, яким прізвищем іменуватися після розірвання шлюбу є виключним правом того, хто у зв'язку із шлюбом змінив своє прізвище. На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити, оскільки є підстави для розірвання шлюбу сторін, при цьому позивачу, після розірвання шлюбу, слід відновити дошлюбне прізвище [PERSON]". Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80грн.

Outcome: approved