Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючих документів, які для них мають юридичне значення. Заява обґрунтована тим, що [INFO] померла баба заявників - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема, на житлові будинки з господарськими спорудами та будівлями, що знаходяться в [ADDRESS], та по [ADDRESS]. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла її дочка, а заявників матір, - [PERSON], яка, не оформивши своїх спадкових прав, [INFO] померла. У зв'язку з розбіжностями у правовстановлюючих документах та документах, що підтверджують родинні відносини між спадкодавцями та спадкоємцями, заявники не можуть оформити своїх спадкових прав після смерті матері - [PERSON]. Зокрема, у таких документах як: у договорі дарування, посвідченому 16.04.1963 року державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори; заповіті, посвідченому 25.03.1987 року державним нотаріусом Ковельської районної державної нотаріальної контори, витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, - допущено помилку у написанні імені баби заявників, а саме, її ім'я вказане як «[PERSON]», тоді як, згідно свідоцтва про народження, правильним є «[PERSON]». Крім того, у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя прізвище баби заявників вказано «[PERSON]», тоді як правильним є «[PERSON]». Також у свідоцтві про народження матері заявників у графі «мати» вказано прізвище та ім'я «[PERSON]», а потрібно «[PERSON]». Вважають, що зазначені розбіжності у записах могли виникнути, у зв'язку з їх написанням зі слів, що призвело до помилок, які не були виправлені своєчасно. З наведених підстав, просили встановити факт родинних відносин між їх бабою та матір'ю, а саме, що [PERSON], яка померла [INFO], була матір'ю [PERSON], яка померла [INFO], а також встановити факт належності правовстановлюючих документів: договору дарування, посвідченого 16.04.1963 року державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори; заповіту, посвідченого 25.03.1987 року державним нотаріусом Ковельської районної державної нотаріальної контори та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, такими, що належали померлій [PERSON]. В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав з вищевикладених підстав та просив їх задовольнити. Належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилась, проте в канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій одночасно вказала, що заявлені вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Любомльської міської ради Волинської області в судове засідання не з'явився, проте від останньої в канцелярію суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника, в якому одночасно зазначено, що вимоги заявників Любомльська міська рада визнає повністю. Суд, заслухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що заява підставна, однак підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до п. 1, п.6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів особі. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно 26 грудня 1988 року Любомльським райвідділом ЗАГСу Волинської області, вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] в с.Штунь Любомльського району Волинської області, її батьками вказані - [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 03.10.2014 року №00014531622, [PERSON] 17 січня 1957 року уклала шлюб з [PERSON], про що виконавчим комітетом Машівської сільської ради Любомльського району Волинської області складено актовий запис за №1, та після реєстрації шлюбу [PERSON] взяла прізвище чоловіка «[PERSON]» (а.с.4). У шлюбі [PERSON] та [PERSON] народилась дочка - [PERSON], [INFO], місце народження - м.Любомль, що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 05.06.1961 року райбюро ЗАГС м.Любомль (а.с.9). З копії договору дарування, посвідченого 16.04.1963 року державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори Куликовим В.Ф., встановлено, що [PERSON] подарував [PERSON] житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] (а.с.5-6). Згідно копії заповіту, посвідченого 25.03.1987 року державним нотаріусом Ковельської районної державної нотаріальної контори Гурською В.С., [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження, відповідно до якого, належний йому житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться в [ADDRESS], заповів дочці [PERSON] (а.с.7). Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Любомльського районного управління юстиції Волинської області 04.06.2009 року, [PERSON] померла [INFO] у віці 67 років. Місце смерті - м.Любомль Волинської області (а.с.8). Враховуючи, що [PERSON] померла у віці 67 років, то слід вважати, що вона народилась у 1934 році, як це й вказано у вищезгаданому свідоцтві про народження серії [NUMBER]. Крім цього, як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 30.01.1982 року Любомльським райвідділом ЗАГСу Волинської області, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу взяла прізвище чоловіка «[PERSON]» (а.с.9). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 24.06.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любомльського районного управління юстиції Волинської області, [PERSON] померла [INFO] в м.Любомль Волинської області у віці 53 роки (а.с.14). Враховуючи, що [PERSON] померла у віці 53 роки, то слід вважати, що вона народилась у 1961 році, як це й вказано у свідоцтві про її народження серії [NUMBER], виданому 05.06.1961 року райбюро ЗАГС м.Любомль (а.с.9). З вище перелічених документів встановлено, що прізвище спадкодавця [PERSON] у свідоцтві про народження дитини - [PERSON], в графі «мати» значиться як «[PERSON]», а у складених пізніше документах, зокрема, у договорі дарування, заповіті та свідоцтві про смерть її прізвище вказане «[PERSON]». Крім цього, у свідоцтві про народження та про смерть ім'я спадкодавця вказано «[PERSON]», а в інших вище зазначених документах - «[PERSON]». Однак, аналізуючи усі ці письмові докази на предмет відповідності у них імен та по батькові, дати народження і смерті, даних про батьків спадкодавців, та належно оцінивши їх в своїй сукупності, суд приходить до висновку, що розбіжності в написанні прізвища «[PERSON]» - «[PERSON]» є результатом допущеної помилки внаслідок їх співзвучності, а імені «[PERSON]» - «[PERSON]» - як розмовного ототожнення імен, що є досить поширеним явищем. Крім цього, той факт, що [PERSON] була матір'ю [PERSON] підтвердили, допитані в судовому засіданні, свідки [PERSON] та [PERSON] Таким чином, без будь-яких сумнівів чи припущень суд вважає доведеним факт належності таких правовстановлюючих документів, як: договору дарування, посвідченого 16.04.1963 року державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори; заповіту, посвідченого 25.03.1987 року державним нотаріусом Ковельської районної державної нотаріальної контори, - [PERSON], яка померла [INFO], а також той факт, що остання була матір'ю [PERSON], яка померла [INFO]. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, копій свідоцтв про народження, виданих відділом ЗАГСу Любомльського райвиконкому Волинської області, серії [NUMBER] від 18.09.1982 року та серії [NUMBER] від 02.03.1985 року, заявники - [PERSON] та [PERSON] народились у шлюбі від [PERSON] та [PERSON], тобто є спадкоємцями першої черги після смерті матері, а тому встановлення зазначених юридичних фактів має для них юридичне значення (а.с.10-11). Згідно повідомлення Любомльської державної нотаріальної контори Волинської області від 17.10.2014 року №654/01-16, спадкові справи після смерті [INFO] [PERSON] та після смерті [INFO] [PERSON] нотконторою не заводились, що вказує на відсутність інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно спадкодавців (а.с.18-20). Задоволення поданої заяви у цій частині має для заявників юридичне значення та буде відповідати їх інтересам, оскільки без встановлення даних фактів вони будуть позбавлені можливості реалізовувати свої права, зокрема, право на спадщину, яка відкрилась після смерті їх матері - [PERSON]. Разом з тим, суд відмовляє у встановленні факту належності померлій [PERSON] витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 03.10.2014 року №00014531622, оскільки, у відповідності до ч.3 ст.256 ЦПК України та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у постанові № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об'єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів цивільного стану, та інших документів, що посвідчують особу, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ.

Outcome: partial