Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

31 липня 2015 року до суду надійшла позовна заява від представника позивача публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №201/МК/2006-840 від 31.08.2006 року. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 31.08.2006 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» (назву змінено на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра») був укладений кредитний договір №201/МК/2006-840, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит в іноземній валюті в розмірі 19000 (дев»ятнадцять тисяч) дол..США в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до розділу 6.1.2 кредитного договору позичальник зобов»язаний повернути кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом, а у випадках, передбачених цим договором також сплатити неустойку та відшкодувати завдані банку збитки. По кредитному договору №201/МК/2006-840 від 31.08.2006 року заборгованість по тілу кредиту складає 13 742.16 дол.США, що еквівалентно 302 144,57 грн. станом на 17.07.2015 року. У відповідності до договору відсотки за користування кредитом встановлюються у розмірі 15.5% річних. Станом на 17.07.2015 року заборгованість по відсоткам складає 6 334.17 дол.США, що еквівалентно 139 267.41 грн. У відповідності до п.п.9.1 та 9.2 договору у разі порушення позичальником строків та повноти сплати відсотків та повернення кредиту позичальник зобов»язаний сплатити на користь банку пеню в розмірі 0.5% від суми прострочених зобов»язань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня. Станом на 17.07.2015 року нарахована пеня складає 7 610,17 дол.США, що еквівалентно 167 322.43 грн. Відповідно до п.9.2 договору за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом позичальник сплачує банку штраф в розмірі 5% від суми заборгованості по поверненню кредиту та сплати відсотків, вказаних у графіку і визначених на дату прострочення. Загальна сума заборгованості за укладеним кредитом становить 28676,71 дол. США, що еквівалентно 630505,80 грн. 18.12.2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Надра» було укладено договір поруки зі змінами, відповідно до якого [PERSON] поручилася перед кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов»язань згідно договору Автопакет №201/МК/2006-840 від 31.08.2006 року. Згідно договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов»язань у повному об»ємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами, позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. З вище наведених підстав просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором №201/МК/2006-840 від 31.08.2006 року в розмірі 28 676.71 дол. США, що еквівалентно 630 505,80 грн. 23.10.2015 року до суду надійшов зустрічний позов [PERSON] про визнання договору поруки припиненим. На обґрунтування заявлених вимог відповідач-позивач посилається на те, що 31.08.2006 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір №201/МК/2006-840. У той же день 31.08.2006 року між ПАТ КБ «Надра» та нею, [PERSON] був укладений договір поруки №201/1 за умовами якого вона поручилась перед кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов»язань, що витікають з кредитного договору №201/МК/2006-840 від 31.08.2006 року. Пунктом 5.3 договору поруки передбачено, що дія цього договору закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобов»язань по кредитному договору чи виконання поручителем своїх зобов»язань, згідно з умовами цього договору. Згідно п.1.3 кредитного договору останнім днем повернення кредиту, тобто днем настання строку виконання основного зобов»язання є 19.08.2013 року. Із позовом про солідарне стягнення із з неї, [PERSON], та [PERSON] заборгованості за кредитним договором ПАТ КБ «Надра» звернувся 20.07.2015 року, в той час як строк виконання основного зобов»язання за даним кредитним договором наступив 19.08.2013 року. З вище наведених підстав просить визнати договір поруки №20/1 від 31.08.2006 року укладений між ПАТ КБ «Надра» та нею, [PERSON] припиненим. 28.04.2016 року [PERSON] звернулася до суду із збільшенням позовних вимог по зустрічній позовній заяві про визнання договору поруки припиненим посилаючись на те, що 21.01.2016 року в судовому засіданні по даній справі представником [PERSON] в обґрунтування заперечень проти позову ПАТ КБ «Надра» до матеріалів справи були надані договір іпотеки житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки, а також виконавчий напис нотаріуса від 08.04.2014 року про звернення стягнення на них. Посилаючись на зазначені документи відповідач [PERSON] вказував, що банк використав своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості по кредиту, а тому не має права на повторне стягнення тієї ж заборгованості. 08.04.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис за реєстраційним №408 про звернення стягнення на зазначені житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку площею 0,1552 га., кадастровий №6822710100:02:001:0227; 6822710100:02:001:0228 по вул.Польовій в м.Красилові Хмельницької області, а за рахунок коштів отриманих від їх реалізації вирішено задовольнити вимоги ПАТ КБ «Надра» в загальному розмірі 166 473,10 грн. за період з 31.08.2006 року по 12.02.2014 року. Оскільки цим виконавчим написом звернуто стягнення на майно, якого вона є співвласником та ним вирішено питання щодо її прав та обов»язків як співвласника без її згоди, окрім того нотаріусом порушено вимоги ст. 88 ЗУ « про нотаріат», оскільки зазначена у виконавчому написі заборгованість [PERSON] не є безспірною, а з дня виникнення права вимоги на її стягнення минуло більше трьох років, тому просить визнати виданий виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Також просить визнати за нею, [PERSON], право власності на ? частку житлового будинку з надвірними будівлями загальною площею 107,9 кв.м., житловою площею 57.0 кв.м., який складається з житлового будинку із добудовою загальною площею 101,6 кв.м., житловою площею 57.0 кв.м., що позначений літерою «А1» за планом земельної ділянки, веранди-площею 6.3 кв.м., літера «а», гаража-площею 34.0 кв.м., літера «Б», літньої кухні з хлівом-площею 62.4 кв.м., літера «В», бані-площею 41.0 кв.м., літера «Г», а також ? частку земельної ділянки площею 0,1000 га., кадастровий №6822710100:02:001:0227 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул..Польова, 27 в м.Красилові Хмельницької області. Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, [PERSON] від 08.04.2014 року за реєстраційним №408 про звернення стягнення на житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку площею 0,1552 га., кадастровий №6822710100:02:001:0227; 6822710100:02:001:0228 по вул. Польовій,27 в м. Красилові Хмельницької області. Визнати договір поруки №201/1 укладений 31.08.2006 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та нею, [PERSON] припиненим, а також стягнути судові витрати по справі. 01.03.2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 28 лютого 2017 року ним, [PERSON], у відділі державної виконавчої служби Красилівського районного управління юстиції отримано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №52517288 від 04.10.2016 року відкрите за заявою Публічного акціонерного товариства «КБ Надра» в особі в.о. уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію [PERSON] на виконання виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі №408 від 08.04.2014 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про звернення стягнення на земельну ділянку площею 0,1552га, кадастровий №6822710100:02:001:0227, 6822710100:02:001:0228 та на житловий будинок з надвірними будівлями №27, які розташовані за адресою: Хмельницька область, м.Красилів, вул.Польова. Вказане майно було передано в іпотеку стягувану ПАТ «Комерційний банк «Надра» договором, посвідченим приватним нотаріусом Красилівського нотаріального округу в Хмельницькій області [PERSON] 31.08.2006 року за реєстровим №4206, в забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором №201/МК/2006-840 укладеним між ним та ПАТ «КБ Надра» 31.08.2006 року. Строк за який провадиться стягнення з 31.08.2006 року по 12.02.2014 року. За рахунок коштів отриманих від реалізації вказаного нерухомого майна, переданого в іпотеку пропонувалось задовольнити вимоги стягувача заборгованості за кредитом в сумі 13742,16 дол.США, що еквівалентно 117 505,09 грн. При заключенні договору іпотеки, дружина [PERSON] відповідно до заяви дала згоду на передачу в іпотеку вищевказаного майна, яка була засвідчена приватним нотаріусом Красилівського нотаріального округу [PERSON], реєстр №4205. Проте при написанні виконавчого напису заборгованість визначена більше трьох років, тому є спірною, окрім того вимоги від кредитора про сплату заборгованості за кредитним договором за вказаний період на його адресу не надходила, виконавчий напис складено в порушення вимог ЗУ « Про нотаріат». З вище наведених підстав просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинений 08 квітня 2014 року за реєстровим №408 про звернення стягнення на земельну ділянку площею 0,1552, кадастровий №6822710100:02:001:0227, 6822710100:02:001:0228 та на житловий будинок з надвірними будівлями №27, які розташовані за адресою: Хмельницька область, м.Красилів, вул.Польова. Представник позивача в судове засідання не з»явився, в поданій заяві просить справу розглянути в його відсутності. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги визнає частково, його зустрічні вимоги просить задовольнити. Представник відповідачки [PERSON] в судове засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги банку визнав частково в межах позовної давності, зустрічні вимоги відповідачки просить задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено і не заперечується сторонами, 31 серпня 2006 року було укладено Договір №201/МК/2006-840, згідно умов якого ПАТ «КБ «Надра» надав відповідачу [PERSON] (надалі відповідач-1) кредит в іноземній валюті в розмірі 19000 (дев»ятнадцять тисяч) дол.США в порядку та на умовах, визначених цим договором. З метою забезпечення виконання Договору між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, за яким остання зобовязалася перед ПАТ «КБ «Надра» відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] умов кредитного договору. Посилаючись на те, що відповідачі не виконують свого зобовязання за кредитним договором та договором поруки станом на 17.07.2015 року заборгували по тілу кредиту 13 742.16 дол. США, по сплаті відсотків-6 334.17 дол. США, пеня за прострочення сплати кредиту становить 7610,17 дол.США. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідачі не довели, що вжили всіх залежних від них заходів щодо належного виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором та договором поруки. Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Позивачем доведено, що станом на 17.07.2015 року відповідачі заборгували по тілу кредиту 13 742.16 дол. США, по сплаті відсотків -6 334,17 дол. США, пеня за прострочення сплати кредиту становить 7610, 17 дол.США що еквівалентно 189093,82 грн. Взяте на себе відповідно до кредитного договору зобовязання повернути позивачу суму кредиту, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитними коштами відповідачі не виконують. Як вбачається з договору поруки від 18.12.2007 року, укладеного між ПАТ «КБ «Надра» з однієї сторони та відповідачем [PERSON] з другої сторони, остання виступила поручителем за виконання [PERSON] зобовязань за Договором. Відповідно до ст.554 ЦК України та пунктів 1.1.,1.2.,2.1. вказаного договору поруки у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед Кредитором (Банком) як солідарні боржники. Згідно ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Частиною 1 статті 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. В силу ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов»язань за кредитним договором не допускається. Згідно ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме порушення, а штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов»язань за кредитним договором не допускається. За таких обставин позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ» Надра» [PERSON] у частині стягнення штрафу та пені не може бути задоволений в зазначеному позивачем розмірі. Як передбачено ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення. Враховуючи , вказані обставини суд находить можливим визначити розмір неустойки ( пені) в сумі 1890,93 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя. Згідно п.1.3 кредитного договору останнім днем повернення кредиту, тобто днем настання строку виконання основного зобов»язання є 19.08.2013 року. Із позовом про солідарне стягнення із [PERSON] та [PERSON] заборгованості за вищезазначеним кредитним договором ПАТ КБ «Надра» звернувся до суду 31.07.2015 року, в той час як строк виконання основного зобов»язання за даним кредитним договором наступив 19.08.2013 року. В зв»язку з чим договір поруки вважається припиненим, а вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача [PERSON] судом визнаються безпідставними. Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу закріплено статтею 16 вказаного Кодексу. Відповідно до статті 50 Закону України "Про нотаріат" нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, (нотаріальний акт) оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, (нотаріального акта) має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до ч. 12 ст. 110 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть предявлятися також за місцем його виконання. Отже, спір про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса, вирішується судом за позовом боржника до стягувача. За приписами ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. N 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У пункті 1 Переліку включені нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років після спливу тридцяти днів з моменту надіслання іпотекодержателем повідомлень -письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Із вказаних норм права вбачається, що така заборгованість або інша відповідальність боржника має бути безспірною і не потребує додаткового доказування. Строки протягом яких може бути вчинений виконавчий напис обчислюється з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Як зазначено у виконавчому написі строк, за який провадиться стягнення з 31.08.2006 року по 12.02.2014 року, тобто право вимоги обчислюється в термін більше трьох років. Окрім того вимоги банку про сплату заборгованості за кредитним договором за вказаний період відповідач [PERSON] не отримував. Таким чином у нотаріуса були відсутні умови вчинення виконавчого напису та зазначений виконавчий напис вчинений з порушенням вище визначених норм права. За таких обставин суд знаходить позовні вимоги позивача [PERSON] та [PERSON] щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню обґрунтованими, а тому їх слід задовольнити повністю. Вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача [PERSON] суд находить підлягаючими задоволенню в межах строків позовної давності, оскільки право вимоги за укладеним кредитним договором закінчилось 19.08.2013року. Враховуючи щомісячну суму до сплати за графіком погашення укладеного кредитного договору, яка становить 375,00 дол. США заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в межах строку позовної давності 3 роки, а саме з 25.07.2012року по 17.07.2015 року і становить 4656,80 дол. США Зустрічні позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки площею 0,1000 га також підлягають задоволенню, оскільки вказаний будинок збудований за час спільного проживання подружжя [PERSON] за спільні кошти і є спільною сумісною власністю, що підтверджується технічним паспортом на будинковолодіння, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 04.08.2004 року, рішенням суду про розірвання шлюбу між [PERSON] і [PERSON] від 06.12.2011року. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial