Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Просить стягувати щомісячно з відповідача аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 50% всіх видів заробітку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 25.07.2009р. сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] Спільне життя сторін не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з березня 2015 року. Сторони мають різні погляди на сімейні відносини. Вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе. Позивачка вказує, що дитина перебуває на її утриманні, відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання доньки не надає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, судова повістка, направлена на його адресу, зазначену в позовній заяві, повернена відділенням поштового зв'язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст.224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до часткового задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] 25.07.2009р. ВРАЦС Житомирського МУЮ зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]., про що вчинено актовий запис №1037 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Частиною 2 ст.112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не проживають разом, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільне господарство, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст.180, 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно приписів ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Враховуючи відсутність доказів на підтвердження матеріального становища відповідача, суд частково задовольняє позовні вимоги та стягує з відповідача аліменти у розмірі 1/4 всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного та

Outcome: partial