Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 21.09.2007 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Подружнє життя не склалося, тому нею було подано позовну заяву до Тиврівського районного суду Вінницької області про розірвання шлюбу. Від даного шлюбу вони мають двох синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Їхні сини вже досягли шкільного віку, відповідно і збільшилися їх потреби на забезпечення. Діти повністю знаходяться на її утриманні та на утриманні її батьків. Відповідач [PERSON] добровільно коштів на утримання малолітніх синів не надає, не турбується про них, ухиляється від свого обов'язку утримувати дітей. Відповідач [PERSON] - фізично здоровий, працює, отримує офіційний дохід, інших дітей, непрацездатних батьків у нього немає, а тому, вважає, що відповідач спроможний та зобов'язаний надавати кошти на утримання дітей. Вважає, що розумним і справедливим розмір аліментів, який необхідно стягувати із відповідача на утримання дітей буде в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожного з дітей відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову. Просить стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей, а саме: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову, і до досягнення дитиною повноліття, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову, і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з1явилася, подала заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи матеріальний стан сторін та інші обставини, що мають значення для вирішення справи, вважає за доцільне позов задоволити, виходячи з наступного. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 р. батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років на даний час становить 1689 грн. на місяць (Закон України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 21.12.2016 року N1801-VIІІ). В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі (а.с.4), мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.5, 6). Діти проживають з позивачкою, що стверджується довідкою КК "Привокзальний" №81 від 27.102016 (а.с.7). Суд вважає, що відповідач здоровий, має постійний дохід, інших утриманців не має, а тому зобов'язаний і має змогу допомагати позивачці в утриманні їхніх неповнолітніх дітей, відтак суд вважає за доцільне визначити аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача на кожну дитину, що не оспорюється сторонами. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved