Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

30 серпня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову посилається на те, що з 2012 року по 2015 року вона проживала з відповідачем як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Згідно Свідоцтва про народження дитини батьком зазначено [PERSON]. Зазначає, що відповідач з листопада 2016 року проживає окремо та ухиляється від забезпечення сина та матеріальної допомоги не надає. Вказує, що відповідач працездатний, фізично здоровий, має неофіційний дохід, надає водійські послуги. Вказує, що основний дохід отримує від реалізації сільськогосподарської продукції з присадибної ділянки та часткової допомоги батьків. Підтримуючи вищевикладене, просить задовольнити позовну заяву та стягнути з відповідача [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. Ухвалою суду від 25 вересня 2018 року по даній справі відкрито спрощене позовне провадження та відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України роз'яснено учасникам справи про її розгляд без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов. Ухвалу суду та позовну заяву з додатками відповідач отримав 04.10.2018 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення та 10.10.2018 року надав відзив на позов, в якому зазначив, що визнає позовні вимоги частково, в сумі 900 гривень, оскільки має на утриманні доньку, не працює, підприємницькою діяльністю не займається, власного майна та житлового будинку, земельної ділянки теж не числиться. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює вказані правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Статтями 141, 180 СК України, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" зазначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою, що кожен із батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.03.2013 року (а.с.5). Відповідно до довідки № 450 від 18.07.2018 року виданих виконкомом Рукшинської сільської ради Хотинського району Чернівецької області вбачається те, що до складу сім'ї [PERSON] входить син [PERSON], 2002р.н. та син [PERSON], 2013р.н.(а.с.8). Згідно довідки № 12 від 27.07.2018 року [PERSON], [INFO] з 2015 року і по даний час відвідує дошкільний навчальний заклад «Калинка», оплату здійснює мати (а.с.9). Відповідно до ст. 12, ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що на даний час відповідач ухиляється від забезпечення сина. Судом враховується, що відповідач є молодою, працездатною особою, а тому має змогу працювати, отримувати дохід і надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Разом з цим судом враховується, що у відповідача є на утриманні малолітня дитина, про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], у його власності нерухомого майна немає, що підтверджується довідкою Рукшинської сільської ради №733 від 08.10.2018р., а згідно довідки центру зайнятості від 08.10.2018р. №2642 відповідач допомогу по безробіттю не отримує. Визначаючи розмір аліментів суд виходить з того, що неповнолітня дитина [PERSON], [INFO] - проживає з позивачем, а відповідач є працездатною особою. При цьому судом враховується, що при визначенні розміру аліментів у сумі 1500 гривень, позивач не підтвердила змогу відповідача їх сплачувати. Враховуючи вищенаведене, твердження позивача про те, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі 1500,00 гривень щомісячно не ґрунтуються на наявних у справі матеріалах й нею не доведені. За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню судом, а саме на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В решті частині позову відмовити. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати в розмірі 704,80 грн. на користь держави.

Outcome: partial