overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

15.07.2019 року АТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.01.2011р. у розмірі 80 668,09 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, підписала Заяву б/н від 04.01.2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 10 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Своїм підписом в заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором, можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом погодження, тобто обміну інформацією по питаннях банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/sms-ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank. uа) ПАТ КБ «Приватбанк», що діяв на підставі ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011р.,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

15.07.2019 року АТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.10.2015р. у розмірі 45 076,35 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, підписала Заяву б/н від 08.10.2015р. згідно якої отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Своїм підписом в заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором, можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом погодження, тобто обміну інформацією по питаннях банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/sms-ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank. uа) ПАТ КБ «Приватбанк», що діяв на підставі ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011р.,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

15.07.2019 року АТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.01.2016р. у розмірі 11 732,07 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, підписала Заяву б/н від 27.01.2016р., згідно якої отримала кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Своїм підписом в заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором, можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом погодження, тобто обміну інформацією по питаннях банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/sms-ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank. uа) ПАТ КБ «Приватбанк», що діяв на підставі ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011р.,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

15.07.2019 року АТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.12.2010р. у розмірі 76 418,69 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, підписав Заяву б/н від 27.12.2010р., згідно якої отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Своїм підписом в заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором, можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом погодження, тобто обміну інформацією по питаннях банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/sms-ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank. uа) ПАТ КБ «Приватбанк», що діяв на підставі ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011р.,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

15.09.2014 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 04.09.2007 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит в сумі 39140,80 грн. зі сплатою відсотків за користування ним на строк до 03.09.2014 року. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 15.09.2014 року по кредиту, процентам і комісії за користування ним, а також штрафні санкції в загальній сумі 185695,67 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про підтримання позову, в якій також клопотав про розгляд справи за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні письмові докази по справі суд дійшов наступного. 04.09.2007 року сторони уклали кредитний договір, за яким позивач надав відповідачу кредит в загальній сумі 55541,80 грн. на строк до 03.09.2014 року зі сплатою 1,34 % в місяць на суму залишку заборгованості та щомісячної комісії в розмірі 0,14 % від суми виданого кредиту. (а.с. 8-10) Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 18.06.2014 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту - 24883,16 грн.; по відсоткам за користування кредитом - 66387,38 грн.; по комісії - 2959,20 грн. (а.с. 5-7) Крім того, позивачем відповідачу нарахована пеня в розмірі 91465,93 грн. за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором. Розв'язуючи спір в частині нарахованих позивачем штрафних санкцій суд виходить з такого. Так згідно ст. 551 ч. 3 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З огляду на встановлені судом обставини, зокрема розмір пені, який майже дорівнює сумі загальної заборгованості за кредитним договором, суд вважає необхідним зменшити розмір нарахованої пені до 40000 грн. За такого позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором загальній сумі - 134229 грн. 74 коп. (24883,16+66387,38+2959,20+40000), а також судовий збір в розмірі 1342,30 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

15.09.2014 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 30.01.2009 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит в сумі 1396,04 грн. зі сплатою 5,04 % річних на суму залишку заборгованості. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 19.08.2014 року по кредиту, процентам і комісії за користування ним, а також штрафні санкції в загальній сумі 13740,78 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про підтримання позову, в якій також клопотав про розгляд справи за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні письмові докази по справі суд дійшов наступного. 30.01.2009 року сторони уклали кредитний договір, за яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 1396,10 грн. на строк до 30.11.2009 року зі сплатою 5,04 % річних на суму залишку заборгованості та щомісячної комісії в розмірі 46,07 грн. (а.с. 6) Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 19.08.2014 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту - 1396,10 грн.; по відсоткам за користування кредитом - 34,02 грн.; по комісії - 414,63 грн. (а.с. 5) Крім того, позивачем нараховані: пеня - 10765,52 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 630,51 грн. Розв'язуючи спір в частині нарахованих позивачем штрафних санкцій суд виходить з такого. Так в позовній заяві позивач зазначає, що штрафні санкції нараховані ним відповідачу за умовами кредитного договору. Однак при дослідженні кредитного договору судом не встановлена наявність обов'язків відповідача по сплаті вказаних штрафних санкції. У відповідності до ст. 10 ч. 3 ЦПК України саме позивач повинен довести в цьому випадку обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Враховуючи, що відповідні докази позивачем не надані, підстави для нарахування відповідачу штрафних санкцій відсутні. За такого позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором загальній сумі - 1844 грн. 75 коп. (1396,10+34,02+414,63), а також судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

15 березня 2017 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебувала з відповідачем у шлюбі, який було розірвано 05.07.2001 року. Від спільного життя мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який продовжує навчання та знаходиться на утриманні позивачки. Посилаючись на те, що відповідач по справі після досягнення [PERSON] повноліття допомоги на його утримання не надає, просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання сина у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно та до закінчення ним навчання. Позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 169, 224 ЦПК України за згодою позивачки вважає за можливе розглянути справу заочно. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач перебували у шлюбі, який було розірвано 05.07.2001 р., від спільного життя мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання в вищому навчальному закладі - "AGH Університет Науки та Технології" та знаходяться на утримані позивачки (а.с. 3,4). Відповідач після досягнення [PERSON] повноліття допомоги на його утримання не надає, що порушує права [PERSON] передбачені ст. 199 СК України, відповідно до якої у батьків є обов'язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 3 статті 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. З відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягають негайному виконанню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

15 липня 2016 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою до садівничого товариства "Пруди", в якій, з урахуванням уточнених вимог, просила скасувати рішення правління СТ «Пруди» від 10 жовтня 2010 року про виключення її з членів вказаного товариства, скасувати рішення звітно-виборчих зборів СТ «Пруди» від 29 травня 2016 року в частині затвердження рішення правління СТ «Пруди» від 10.10.2014 року № 108, а також стягнути з правління товариства моральну шкоду в сумі 15 000 грн. та судових витрат в розмірі 2449,20 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що на підставі договору купівлі-продажу садового будинку з земельною ділянкою від 16.04.2008р., що зареєстрований в реєстрі за № 157 та посвідчений приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу, Сепегою О.П., придбала садовий будинок та земельну ділянку [ADDRESS] площею 0,0610 га. Починаючи з 2008 р. на підставі рішення загальних зборів (протокол №58 від 29.02.2008р.), є членом СТ «Пруди», що підтверджується членською книжкою садівника виданою Головою правління СТ «Пруди» [PERSON] як власнику [ADDRESS]. На протязі з 2008 по 2016 р.р. включно вона справно здійснювала всі необхідні членські внески та плату за комунальні послуги, що підтверджується відповідними відмітками у членській книжці та підписами бухгалтера СТ «Пруди». 22.02.2012 р. вона отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за [NUMBER]. На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18.11.2014р., що зареєстрований в реєстрі за № 1170 і посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Дворецьким К.М., вона продала частину належної їй земельної ділянки [ADDRESS] площею 0,035 га [PERSON] та отримала новий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю [NUMBER] на площу 0,0259 га. Проте, на протязі тривалого часу Голова правління СТ «Пруди» [PERSON], з особистих мотивів,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

16.01.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 500 грн. 00 коп. судових витрат та витрат на правову допомогу. У судове засідання представник позивач на адресу суду надіслав заяу з проханням розглядати справу без участі представника позивача у зв'язку з великою навантаженістю. Відповідач в судове засіданні позовні вимоги визнала частково. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 17.09.2009 року між ТОВ "Благо-Інвест" та відповідачем було укладено договір № 494 з додатком №1. Згідно п.1.1. цього договору позивач надав відповідачу грошові кошти у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, безоплатності та цільового характеру використання, у сумі 15000,00 грн. з кінцевим терміном погашення, згідно графіку погашення заборгованості до 15 грудня 2014 року. Як вбачається з графіку погашення основної заборгованості за період з 14.10.2009 року по 20.06.2012 року відповідачем було сплачено чистих внесків на загальну суму 14500,00 грн. (а.с.6 - 7) З липня 2012 року відповідач припинила погашати позику та повністю виконувати свої зобов'язання за договором. В зв'язку з чим станом на грудень 2013 року виникла заборгованість в сумі 500,00 грн. Згідно з п. 5.3.1 договору позики №494 від 29.12.2009 року позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю в повному обсязі суму позики на умовах та в строки, визначені цим договором та додатками до нього. (а.с 4-5) Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Суд приходить до висновку, що позовна вимога, щодо стягнення з відповідачки - 380 грн. 00 коп. за понесені витрати на правову допомогу задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не надано належного доказу щодо оплати послуг на правову допомогу. Позов в іншій частині, щодо стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

16.03.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про зобов'язання комунального підприємства "Деснянське" Чернігівської міської ради відкрити йому та співвідповідачам окремі особові рахунки щодо оплати послуг з утримання будинку і прибудинкової території, а також укладення з ним і співвідповідачами окремих договорів про утримання будинку та прибудинкової території у відповідності з їх частками у праві спільної власності на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначив, що співвідповідачі відмовляються оплачувати житлово-комунальні послуги, при цьому перекладають увесь тягар по їх оплаті на нього чим, порушують його права. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Відповідачі не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Про причини своєї неявки не повідомили, в зв'язку з чим суд, за згодою представника позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Позивач є власником 2/5 частин, співвідповідач [PERSON] є власником 2/5 частин, а співвідповідач [PERSON] є власником 1/5 частини квартири [ADDRESS]. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.01.2015 року встановлено наступний порядок користування вказаною квартирою: позивачу виділено в користування жилу кімнату 9 площею 11.7 м2 та лоджію ІІ площею 1.4 м2; співвідповідачам виділено в спільне користування жилу кімнату 4 площею 18.1 м2 та балкон площею 1.9 м2; допоміжні приміщення (передпокій, кладову, кухню, ванну кімнату, вбиральню, шафу та коридор) залишено в спільному користуванні сторін. Як убачається з матеріалів справи, співвідповідачі не сплачують за житлово-комунальні послуги та переклали тягар їх оплати на позивача, чим порушують його права. Згідно статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Виходячи з цього, вимоги позивача про зобов'язання відповідача укласти з ним окремий договір про утримання будинку та прибудинкової території у відповідності до його частки у праві спільної часткової власності на квартиру та відкрити йому окремий рахунок для оплати житлово-комунальних послуг є такими, що ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. Інші вимоги позивача фактично заявлено в інтересах співвідповідачів, що є підставою для їх відхилення.

Outcome: partial