Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

У червні 2021 року позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Орган опіки та піклування ПРА ОМР про позбавлення батьківських прав, призначення опіки та стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] у [PERSON] , народився син [PERSON] (свідоцтво про народження від 17.10.2018, серія [NUMBER] , видане Одеським міським відділом державної реєстрації цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 4810), а [INFO] народився син [PERSON] (свідоцтво про народження від 03.03.2020, серія [NUMBER] , видане Одеським міським відділом державної реєстрації цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції). Батько дітей [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть від 20.04.2021, серія [NUMBER] , видане Світловодським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) актовий запис № 343). З 2018 року відповідач ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованість про фізичний і духовний розвиток, не цікавиться їх навчанням, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з ними в повному обсязі. У зв`язку з чим, позивач змушена була викликати спеціальні служби та поліцію, внаслідок чого малолітніх дітей було доставлено до спеціалізованого психоневрологічного будинку дитини № 3 « [PERSON] ». Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20.05.2021 у справі № 522/1597/20 встановлено тимчасово влаштувати дітей до позивача, яка є їх бабою. У зв`язку з чим, [PERSON] просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON] та [PERSON] , призначити [PERSON] опікуном дітей та стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно починаючи з дати подачі позову і до досягнення дітьми повноліття, тобто до 2038 року. 09.07.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 03.08.2021, 16.09.2021 до суду від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. 16.11.2021 протокольною)ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. 16.11.2021 до суду від позивача надійшла заява у якій він просить суд здійснити розгляд справи за її відсутності проти заочного рішення не заперечує. 10.11.2021 сторони в судове засідання не з`явилися. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у зв`язку з повторною неявкою відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, відсутністю заперечень з боку позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з наступних підстав. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] (свідоцтво про народження від 17.10.2018, серія [NUMBER] , видане Одеським міським відділом державної реєстрації цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 4810). [INFO] народився [PERSON] (свідоцтво про народження від 03.03.2020,серія [NUMBER] , видане Одеським міським відділом державної реєстрації цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції). В графі матір та батько дітей вказано [PERSON] та [PERSON] . Батько дітей [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть від 20.04.2021, серія [NUMBER] , видане Світловодським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) актовий запис № 343). Судом встановлено, що 28.03.2021 на лінію 102 надійшов дзвінок від жінки з повідомленням про те, що її дочка ймовірно знаходиться у стані наркотичного сп`яніння та вчиняє насильство у присутності дітей. За результатними комісійного виїзду було встановлено, що в квартирі порушені санітарно-гігієнічні умови, безлад, квартира потребує косметичного ремонту, низький рівень гігієни дітей. В квартирі присутній неприємний запах, матір мала наявні ознаки наркотичного сп`яніння, поводилася агресивно та погрожувала своїй матері, разом з якою проживає. У зв`язку з тим, 28.03.2021 дітей було доставлено до спеціалізованого психоневрологічного будинку [ADDRESS] . 20.05.2021 рішенням Приморського районного суду м. Одеси позов ПРА ОМР як органу опіки та піклування в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] , третя особа - служба у справах дітей ОМР про невідкладне відібрання дітей без позбавлення батьківських прав задоволено. Невідкладно відібрано малолітніх дітей без позбавлення [PERSON] батьківських прав та тимчасово влаштовано до бабусі, [PERSON] та стягнуто аліменти на утримання дітей із [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] є одруженою із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , зареєстрована та проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] вказані як матір та батько відповідача. Відповідно до медичного висновку про стан здоров`я, виданого КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 14» Одеської міської ради від 15.04.2021 [PERSON] може бути опікуном. Згідно з медичною довідкою від 15.04.2021 № 398 КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я Одеської обласної ради» згідно з даними архіву, реєстратури та картотеки на наркологічному обліку [PERSON] не значиться. Відповідно до медичної довідки від 01.04.2021 № 10 КНП «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради за даними архіву, реєстратури та картотеки на обліку у психіатричному диспансері [PERSON] не значиться. Згідно з медичною довідкою КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» від 15.04.2021 № 399 згідно з даними архіву, реєстратури та картотеки на наркологічному обліку [PERSON] не значиться. Довідкою КНП «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради від 02.04.2021 № 11 встановлюється, що [PERSON] за даними архіву, реєстратури та картотеки на психіатричному обліку не значиться. Відповідно до довідки серія ІІА № 2394543 видана ТСЦ № 5141 РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувалась. Згідно довідки серія ІІА № 2394544 видана ТСЦ № 5141 РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області [PERSON] ) до кримінальної відповідальності не притягувалась. Із заяв сусідів [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ) вбачається, що всебічним розвитком малолітніх дітей займається рідна баба (позивач) [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] працює кухаром в ТОВ «Таврія-В». Характеризується як відповідальна, весела, завжди готова прийти на допомогу. Має постійний дохід у вигляді заробітної плати, яка відповідно до довідки про доходи від 31.03.2020 № 70 за період з 01.09.2020 по 28.02.2021 становить 33 949,29 грн. Згідно висновку органу опіки та піклування ПРА ОМР щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] від 16.11.2021 № 01-11/2153/1вих вирішено доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] та призначити [PERSON] опікуном на дітьми та відповідність такого влаштування інтересам дітей. У вказаному висновку зазначено, що мати дітей - [PERSON] надала письмову згоду, зареєстровану в реєстрі за № 779 та засвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Бежаном А.В., якою зазначила, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] та встановлення над ними опіки, а також зазначила щоб розгляд справи з даного питання відбувався без її присутності. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У відповідності до ч. 1 ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України виключними підставами позбавлення батьківських прав матері або батька є: не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засудженні за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу (ч. 4 ст. 164 Сімейного кодексу України). Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат долі неповнолітньої дитини. Виходячи з наведеного, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який застосовується при наявності негативного впливу батьків (одного з батьків) на розвиток дитини. За таких обставин, оскільки судом встановлено, що мати - [PERSON] не приділяє уваги розвитку своїм дітям, ухиляється від виконання своїх обов`язків по їх вихованню та забезпеченню та надала згоду на позбавлення її батьківських прав і встановлення над дітьми опіки, суд дійшов висновку про наявність підстав для позбавлення її батьківських прав та призначення позивача опікуном онуків. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Разом з тим, відповідно рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20.05.2021 у справі № 522/15297/20, яке набрало законної сили, судом було стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частки всіх доходів щомісячно, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення найстаршою дитиною [PERSON] ( [INFO] ) повноліття, тобто до [INFO] та продовжувати стягувати аліменти на утримання молодшої дитини [PERSON] ( [INFO] ) у розмірі 1/4 частки всіх доходів щомісячно, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 07.04.2021 і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Таким чином, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20.05.2021 у справі № 522/15297/20 вже зобов`язано [PERSON] сплачувати аліменти на утримання дітей [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ), отже [PERSON] слід звернутися до суду з метою роз`яснення рішення суду у справі № 522/15297/20. З огляду на вище викладене, з метою уникнення подвійного стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, суд дійшов висновку про відмову у задоволені вимог позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача та складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» становить 908,00 грн.

Outcome: partial