Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

29.04.2020 року позивачі звернулись до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС», [PERSON] відшкодування матеріальної та моральної шкоди, та з урахуванням уточнень просили: стягнути з Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» на користь [PERSON] вартість матеріального збитку (відновлювального ремонту з урахуванням зносу) в сумі 40241 грн. 92 коп.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] різницю між реальним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в сумі 43419 грн. 08 коп.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] збитки на оренду автомобіля в сумі 136500 грн. 00 коп. стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] збитки в сумі 6325 грн. 19 коп.; стягнути з [PERSON] (рнокпп [NUMBER] ) на користь [PERSON] (рнокпп [NUMBER] ) та [PERSON] (рнокпп [NUMBER] ) моральну шкоду в сумі 100000 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилались на те, що 22.06.2020 о 11 год. 58 хв., в м. Одеса по просп. Академіка Глушка на перехресті з вул. Ільфа та Петрова, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «NISSAN», номерний знак [NUMBER] , перед початком руху не впевнився у безпеці маневру, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «NISSAN», номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого автомобіль «NISSAN», номерний знак [NUMBER] був суттєво пошкоджений. На дату ДТП цивільну відповідальність [PERSON] було застраховано АТ «СГ «ТАС» (ПРИВАТНЕ) відповідно до поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 136552079. 23.06.2020 позивач подав до АТ «СГ «ТАС» (ПРИВАТНЕ) (Південна регіональна дирекція, м. Одеса, вул. Ю. Олеші, 10) заяву про страхове відшкодування та копії відповідних документів. 10.08.2020 Київський районний суд м. Одеси ухвалив постанову у справі №947/20470/20, відповідно до якої [PERSON] визнано винним у зазначеній ДТП. 31.08.2020 Київський районний суд м. Одеси постановив ухвалу у справі №947/20470/20, якою виправив технічну описку в Постанові від 10.08.2020 року. У зв`язку з тим, що відповідачі добровільно відмовляються відшкодовувати шкоду, позивачі змушені були звернутися до суду. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 12.05.2021року відкрито провадження.. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 10.09.2021 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивачів та позивач [PERSON] просив суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення позову, представник надав відзив, відповідно до якого просив відмовити у задоволені позову посилаючись на те, що позивач [PERSON] не є власником автомобіля, а тому не мав право подавати заяву про виплату йому страхового відшкодування, ліміт страхового відшкодування за шкоду, завдану майну потерпілих, за полісом становив 130 000,00 грн., а франшиза за цим полісом не встановлювалася (складала 0,00 грн.), тому навіть якщо позивачі вважають, що реальний розмір шкоди за цією ДТП склав 83 661,00 грн., вони повинні були заявити цю позовну вимогу саме до ПАТ СГ "ТАС", оскільки її розмір не перевищує ліміту відповідальності страховика, автомобіль позивачки [PERSON] після ДТП був на ходу та не мав тих ушкоджень, які з точки зору п. 31.4. ПДД забороняють його експлуатацію, договір оренди був сфальсифікований витрати позивачів на оренду автомобілю виглядають нерозумними щодо вартості ремонту автомобіля, а спроба їх перекладення на відповідача - недобросовісною. Представник відповідача ПАТ СГ «ТАС» в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, надав відзив, відповідно до якого просив відмовити у задоволені позову посилаючись на те, що власниця автомобіля не зверталась до них з заявою про виплату страхового відшкодування. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із таких підстав. Судом встановлено, що 22.06.2020 о 11 год. 58 хв., в м. Одеса по просп. Академіка Глушка на перехресті з вул. Ільфа та Петрова, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «NISSAN», номерний знак [NUMBER] , перед початком руху не впевнився у безпеці маневру, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «NISSAN», номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого автомобіль «NISSAN», номерний знак [NUMBER] був суттєво пошкоджений. На дату ДТП цивільну відповідальність [PERSON] було застраховано АТ «СГ «ТАС» (ПРИВАТНЕ) відповідно до поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 136552079. 23.06.2020 позивач подав до АТ «СГ «ТАС» (ПРИВАТНЕ) (Південна регіональна дирекція, м. Одеса, вул. Ю. Олеші, 10) заяву про страхове відшкодування та копії відповідних документів. 10.08.2020 Київський районний суд м. Одеси ухвалив постанову у справі №947/20470/20, відповідно до якої [PERSON] визнано винним у зазначеній ДТП. 31.08.2020 Київський районний суд м. Одеси постановив ухвалу у справі №947/20470/20, якою виправив технічну описку в Постанові від 10.08.2020 року. Оскільки AT «СГ «ТАС» (ПРИВАТНЕ) не вчиняло дій, спрямованих на встановлення розміру шкоди та не здійснювало страхового відшкодування, позивачі звернулися до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз із заявою про проведення відповідного експертного дослідження. Висновком експертного дослідження №20-5135 від 08.10.2020 визначено вартість відновлювального ремонту автомобілю марки «NISSAN», номерний знак [NUMBER] , після зазначеної ДТП та вартість матеріального збитку (відновлювального ремонту з урахуванням зносу). Слід зазначити, що АТ «СГ «ТАС» (ПРИВАТНЕ) не скористалося своїм правом прийняти участь у проведенні зазначеної експертизи, попри відповідне повідомлення про її проведення. 22.10.2020, враховуючи неотримання від АТ «СГ «ТАС» (ПРИВАТНЕ) відповідного рішення щодо страхової виплати, позивачі подали до AT «СГ «ТАС» (ПРИВАТНЕ) Заяву про узгодження суми страхового відшкодування, до якої додали копії постанов Київського районного суду м. Одеси від 10.08.2020 у справі №947/20470/20 та від 31.08.2020 у справі №947/20470/20, копію висновку експертного дослідження №20-5135 від 08.10.2020 тощо, але до цього часу страхової виплати не отримали. Згідно ст.1166 Цивільного кодекс у України передбачені загальні підстави відповідальності за завдану шкоду згідно з якими майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина 1 статті 1166 ЦК України). Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п.1 ч.2 ст.22 ЦК України) Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з частиною 5 статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; (частина 1 статті 1188 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, Страховик у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Порядок відшкодування шкоди пов`язаний з пошкодженням транспортного засобу закріплений у ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», де вказано, що у зв`язку з пошкодженнямтранспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно ст. 36.2. Закону Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 11.12.2019 у справі №465/4287/15 дійшла висновку, що попереднє звернення потерпілого у випадках, передбачених законом, до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному статтею 35 Закону, загалом не є обов`язковим та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування. Відповідно до висновку експертного дослідження №20-5135 від 08.10.2020, вартість відновлювального ремонту автомобілю марки «NISSAN», номерний знак [NUMBER] , після зазначеної ДТП визначена у сумі 77592,38 грн. Вартість матеріального збитку (відновлювального ремонту з урахуванням зносу) визначена в сумі 40241,92 грн. Враховуючи викладене, АТ «СГ «ТАС» (ПРИВАТНЕ) повинно сплатити вартість матеріального збитку (відновлювального ремонту з урахуванням зносу) в сумі 40241,92 грн. Посилання представника відповідача ПАТ «СГ ТАС» на те, що 03.02.2021 р. AT «СГ «ТАС» (приватне) направило [PERSON] лист-запит з проханням надати документ, що підтверджує його право представляти інтереси [PERSON] та не отримавши відповіді АТ «СГ «ТАС» (приватне) прийняло рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування [PERSON] та звернуло увагу що виплата страхового відшкодування може бути здійснена власнику автомобіля Nissan X-Trail д/н [NUMBER] у разі подання [PERSON] відповідної заяви про страхове відшкодування. не пізніше ніж 21.06.2021 р., не приймає до уваги, оскільки не надано доказів направлення даного листа та доказів підтвердження того, що він був отриманий позивачем. Окрім того, представник відповідача АТ «СГ «ТАС» повідомив, що матеріальний збиток, завданий [PERSON] як власнику автомобіля Nissan X-Trail н.з. [NUMBER] згідно Звіту №85-D/82/5 від 26.01.2021 р. ФОП [PERSON] , становить 31 124,13 грн. без ПДВ на матеріали. При вирішені даного спору суд приймає до уваги наданий стороною позивача висновок №№20-5135 від 08.10.2020, який є належним та допустимим доказом у справі, який підтверджує розмір завданої позивачу матеріальної шкоди, оскільки, останній, відповідає вимогам встановлених вимог та правил, та доказів зворотному з боку відповідача суду не надано. Крім того, суд звертає увагу на те, що стороною відповідача в ході розгляду справи на підтвердження своїх заперечень, - не було заявлено клопотань в частині призначення у справі судової експертизи з визначення дійсної вартості завданого позивачу матеріального збитку та не спростовано надані позивачем докази на підтвердження позовних вимог. Разом з тим, стороною позивача в ході розгляду справи доведено розмір завданого матеріального збитку в сумі 40241,92 грн., що підтверджується висновком №20-5135 від 08.10.2020, який суд вважає належним та допустимим доказом у справі, та який покладається судом в основу визначення суми завданого матеріального збитку позивачу при вирішенні даного спору, а також суд звертає увагу на те, що в ході розгляду справи стороною відповідача дану оцінку належними та допустимими доказами не спростовано. Враховуючи викладене в сукупності, приймаючи до уваги викладені вище вимоги закону та вартість матеріального збитку, завданого позивачу, суд вважає, що стягненню з відповідача АТ «СГ «ТАС» на користь позивача [PERSON] підлягає сума страхового відшкодування в розмірі 40241,92 грн. Разом з тим, реальна вартість відновлювального ремонту автомобілю марки «NISSAN», номерний знак [NUMBER] , після зазначеної ДТП складає 83661 грн, що підтверджується Рахунком-фактурою №СФ-СФ00026984 від 07.09.2020, що виданий ТОВ «ЕЛЕФАНТ», який є офіційним дилером марки «NISSAN», номерний знак [NUMBER] в м. Одеса. Слід зазначити що, як вбачається з висновку експертного дослідження №20-5135 від 08.10.2020 (арк. 6), автомобіль марки «NISSAN», номерний знак [NUMBER] , отримав значні механічні ушкодження бамперу переднього (пошкодження у вигляді деформації, руйнування пластику), кріплення ліве бамперу переднього (пошкодження у вигляді деформації, руйнування), підсилювач бамперу переднього (пошкодження у вигляді деформації, руйнування), блок фара ліва передня (пошкодження у вигляді руйнування) тощо. Внаслідок зазначених пошкоджень у автомобіля марки «NISSAN», номерний знак [NUMBER] , наразі відсутні передній бампер та блок фара ліва передня. Згідно п. 31.4. Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів у яких порушено регулювання фар (п.п. «б» п. 31.4.3.), не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла (п.п. «в» п. 31.4.3), відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики (п.п. «е» п. 31.4.7). Відтак, експлуатація автомобіля марки «NISSAN», номерний знак [NUMBER] , із зазначеними пошкодженнями заборонена законодавством та неможлива. Відповідно до п.32.7 ст.32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Статтею 1194 ЦК України передбачено особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак - [PERSON] повинен сплатити на користь позивача різницю між реальним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в сумі 43419,08 грн. (83661-40241.92). Щодо стягнення збитків за оренду автомобіля суд зазначає нступне. Позивачі зазначили, що вони використовують автомобіль марки «NISSAN», номерний знак [NUMBER] , з метою забезпечення власної трудової діяльності. Так, [PERSON] є лікарем та працює за сумісництвом на погодинній оплаті на посаді лікаря з ультразвукової діагностики в ТОВ «Есперанто Мед» з 17.08.2018 (що підтверджується Довідкою №28/01-2021 від 28.01.2021). Крім того, [PERSON] працює у TOB «АСС МЕДИКАЛ» на посаді лікаря ультразвукової діагностики (що підтверджується довідкою №37 від 31.03.2021). В її обов`язки, зокрема, входить проведення ультразвукових досліджень пацієнтів за місцем їх знаходження за допомогою переносного УЗ-апарату. Оскільки службові виїзди відбуваються у різний час доби, а переносний УЗ-апарат має надвелику вартість та значну вагу, пересування з ним містом на транспорті загального користування є неможливим. Відтак, використання у роботі [PERSON] автомобілю є нагальною необхідністю. Разом з тим [PERSON] є фізичною особою - підприємцем (що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця Серії [NUMBER]) та також постійно використовує у своїй діяльності автомобіль. Так, [PERSON] провадить власну підприємницьку діяльність у власному приміщенні, що придбане на підставі договору купівлі-продажу від 20.03.2003 ( [ADDRESS] ) та на території ТОВ «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК» (вул. Базова, 20, смт Авангард, Одеського району, Одеської області) де орендує нерухоме майно (склади [NUMBER] загальною площею 94,2 кв.м. та 1/2 частину складу [NUMBER], загальною площею 132,4 кв.м.) за Договорами оренди нерухомого майна від 27.08.2015, що діють до 27.08.2025. Враховуючи специфіку провадження оптово-роздрібної торгівлі на вказаному ринку, що здійснюється цілодобово та його віддаленість від м. Одеса, дістатися до місця роботи чи повернутися додому пізно ввечері або вночі за допомогою транспорту загального користування є неможливим, оскільки з 15 год 00 хв до 06 год 00 хв, а у п`ятницю цілодобово, відсутнє сполучення між м. Одеса та зазначеним ринком за допомогою транспорту загального користування. Відтак, використання у роботі [PERSON] автомобілю є нагальною необхідністю. Крім того, п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України №1235 від 09.12.2020, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19.12.2020 до 30.04.2021 на території України установлений карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211, від 20.05.2020 № 392 та від 22.07.2020 №641. Тобто - розпочинаючи з 11.03.2020 та до цього часу, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVTD-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, в Україні встановлений карантин та запроваджені обмежувальні протиепідемічні заходи. Одеса та Одеська область за цей час неодноразово відносилися до регіонів із «Червоною» зоною карантинних обмежень. Відтак - користуватися транспортом загального користування задля провадження власної трудової діяльності [PERSON] та [PERSON] є неможливим. Враховуючи викладене, для автомобіль автомобіль є засобом виробництва в наданні медичної допомоги пацієнтам та у підприємницькій діяльності з надання послуг населенню та торгівлі. За таких обставин, з метою реалізації власного права на працю, позивачі вирішили орендувати інший автомобіль на період, до отримання грошових коштів, необхідних на проведення ремонту автомобіля. 23.06.2020 року між ФОП [PERSON] (Орендар) та ФОП [PERSON] (Орендодавець) укладений Договір оренди автомобіля №1 (далі - Договір). Як вбачається з позовної заяви 23.06.2020 між ФОП [PERSON] (Орендар) та ФОП [PERSON] (Орендодавець) укладений Договір оренди автомобіля №1 (далі - Договір №1). В уточненій позовній заяві позивачі зазначають, що при укладенні вказаного Договору №1 в ньому вказана неправильна дата - 23 червня 2020 року, у той час, коли його укладено 23 липня 2020 року. Це сталося з тієї причини, що в ході перемовин, спрямованих на укладення Договору №1 був використаний інший, раніше укладений у червні місяці договір між ФОП [PERSON] та іншою особою. Укладаючи Договір №1 ми (ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] ) вказали вірне число - 23, але помилково не звернули увагу на назву місяця - червень, замість правильного - липень. Аналогічна помилка допущена у Акті прийому-передачі «Предмета оренди», позаяк ці документи складені одночасно. Усі інші юридично значимі дії (укладення додатку до Договору №1 та проведення оплати) здійснювалися вже під впливом вказаної технічної помилки. Під час укладення додатку №1 до Договору №1 в ньому вказаний наступний за червнем місяць - липень, замість правильного - серпень, оскільки цей додаток №1 до Договору №1 складався сторонами саме першого серпня 2020 року. Вказані помилки вплинули також і на здійснення оплати за Договором №1. При цьому слід зазначити, що п. 3.1. Договору №1 встановлено, що орендна плата за «Предмет оренди» становить 300 грн за добу, яку Орендар зобов`язується сплатити Орендодавцеві з можливістю відтермінування платежу на 90 діб з дня підписання договору оренди за перший місяць оренди, а саме не пізніше 20 вересня 2020 року та з можливістю відтермінування платежу на 120 діб з дня підписання договору за другий місяць оренди, а саме не пізніше 20 жовтня 2020 року. Відтак, здійснюючі у вересні місяці платежі на виконання Договору №1, позивачі не помітили помилку та здійснили платежі фактично у більшому розмірі. Вказана помилка залишилася непоміченою, аж доки на неї не вказав у відзиві на позовну заяву представник [PERSON] - адвокат Федоров Анатолій Анатолійович. Враховуючи викладене позивачі уточнили підстави та розмір позовної вимоги щодо стягнення з [PERSON] збитків на оренду автомобіля, що попередньо розрахована за період з 23.06.2020 по 18.05.2021 в сумі 99000 грн , тобто за період з 23.06.2020 по 18.05.2021 позивачами сплачено за оренду автомобіля - 99000 грн. Разом з тим за період з 19.05.2021 по 22.06.2021 позивачі сплатили на користь ФОП [PERSON] за Договором №1 - 10500 грн, а всього за Договором №1 - 100500 грн. 23.06.2021, у зв`язку із закінченням строку Договору №1, орендований автомобіль переданий ФОП [PERSON] за Актом прийому-передачі «Предмета оренди» до Договору оренди автомобіля №1.23.06.2021, у зв`язку із закінченням строку Договору №1, орендований автомобіль переданий ФОП [PERSON] за Актом прийому-передачі «Предмета оренди» до Договору оренди автомобіля №1. Оскільки автомобіль досі не відремонтований, позивачі змушені продовжити використання орендованого автомобіля, у зв`язку з чим 23.06.2021 уклали із ФОП [PERSON] новий договір оренди - Договір оренди автомобіля №2 (далі - Договір №2), згідно якого отримали в оренду той самий автомобіль з номерним знаком [NUMBER] , що підтверджується Актом прийому-передачі «Предмета оренди» додаток до Договору оренди автомобіля №2 від 23.06.2021. Згідно п.1.3. Договору №2, цільове призначення предмета оренди: для використання у якості засобу виробництва під час здійснення орендарем підприємницької діяльності згідно КВЕД ДК 009:2010 46.90., 93.29., 77.39., 46.69., 68.20., що зазначені у Витязі з реєстру платників єдиного податку орендаря та для використання під час здійснення службових поїздок з метою надання медичних послуг лікаря УЗД [PERSON] , яка є дружиною орендаря. Пунктом 4.1. Договору №2 передбачено, що його укладено на строк з 23.06.2021 по 22.06.2022 включно. Згідно п. 3.1. Договору №2 орендна плата за Предмет оренди становить 400 грн за добу та 12000 грн за 1 місяць (п. 3.3. Договору №2). На виконання Договору №2 позивачі сплатили на користь ФОП [PERSON] 36000 грн за період з 23.06.2021 по 20.09.2021, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями №ТЯ.20927 від 24.06.2021, №111.24039 від 23.07.2021 та №ТR.22511 від 09.08.2021. Відтак - неможливість використання власного автомобіля для забезпечення трудової діяльності спричинила додаткові витрати, що є збитками, які підлягають відшкодуванню, шляхом їх стягнення з винуватця ДТП - [PERSON] . Посилання представника відповідача [PERSON] на те, що договір оренди є сфальсифікованим, оскільки згідно листа ДПП УПП в Одеській області від 29.06.2021 р., відповідно до якого 19 березня 2021 р. (тобто у той час, коли за твердженням Позивачів автомобіль перебував в їх користуванні) саме на цьому автомобілі громадянин [PERSON] здійснив адміністративне правопорушення, за що був притягнутий до відповідальності. Ані у позовній заяві, ані у заяві про уточнення позову позивачі, вказували, що вони були єдиними користувачами нібито орендованого ними авто, були спростовані поясненнями позивача [PERSON] , відповідно до яких він повертав орендодавцю вказаний автомобіль для ремонту, хто ним користувався у цей час йому не відомо. З цього приводу судом було постановлено окрему ухвалу, проте на час ухвалення рішення відомості з даного питання лише внесені до ЄРДР. Доказів того, що позивачами сфальсифіковано даний договір судові не надано, а тому суд приймає його як докази, який підтверджує витрати позивачів на оренду автомобіля. Окрім того, у зв`язку із пошкодженням свого майна позивачі зазнали матеріальної шкоди у вигляді наступних додаткових витрат: - витрати на сплату проведення експертного дослідження №20-5135 від 08.10.2020 в сумі 3961,79 грн; - поштові витрати на повідомлення відповідача 1 про огляд автомобіля експертом, в сумі 129,20 грн; - поштові витрати на повідомлення відповідача 2 про огляд автомобіля експертом, в сумі 119,20 грн; - витрати на перевезення автомобіля від місця його зберігання на станцію технічного обслуговування для його огляду експертом та наступне перевезення автомобіля до місця зберігання, в сумі 1500 грн; - витрати на сплату послуг станції технічного обслуговування з демонтажу пошкоджених вузлів автомобіля з метою забезпечення доступу експерта до усіх пошкоджених елементів автомобіля, в сумі 500 грн; - витрат на сплату комісій банку за сплату за Договором №1 та Договором №2 в сумі 115 грн. А всього додаткових витрат 6325,19 грн, які підлягають стягненню на нашу користь з винуватця ДТП - [PERSON] . Крім того, у випадку спричинення особі моральної шкоди внаслідок порушення її прав, така особа має право на відшкодування завданої моральної шкоди. Моральна шкода полягає, зокрема, - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ст. 23 ЦК України). Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Слід зазначити, що позивачі використовують автомобіль тривалий час та звикли до нього, оскільки його зручно та ефективно використовувати, як для роботи так і для відпочинку. Разом з тим, отримати автомобіль із такими характеристиками в оренду за 300 грн на добу (що фактично є мінімальною сумою оренди на ринку за седан) є неможливим. Відтак - у зв`язку із пошкодження власного автомобіля та через неможливість його використання протягом тривалого часу позивачі змушені змінювати власне життя, через що зазнали сильних душевних страждань. Суд враховує, що значні ушкодження, завдані внаслідок ДТП, позбавляють позивачів можливості використовувати свій автомобіль як для роботи, так і для потреб своєї сім`ї, що спричинив ззначний моральний дискомфорт, що завдало їм незручності, додаткові витрати та непотрібні емоційні хвилювання. Враховуючи те, що дії відповідача знаходилися в причинному зв`язку з тим, що позивачі зазнали моральних страждань, суд виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості приходить до висновку, що підлягає до стягнення з [PERSON] на користь кожного з відповідачів на відшкодування моральної шкоди по 10000 грн. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх часткового задоволення. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального України, з відповідачів підлягає стягненню на позивачів судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial