overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

У червні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця - [PERSON] про стягнення боргу у розмірі 25 000, 00 грн., а також судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що між позивачем та ФОП [PERSON] був укладений договір № 561 від 18.07.2019 р., згідно якого виконавець (ФОП [PERSON] ) зобов`язувався виконати роботу, а саме: облаштувати балкони (4 штуки) вагонкою та шафи в нішах (2 штуки) на об`єкті, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а замовник, в свою чергу, повинен був прийняти та оплатити виконані роботи в порядку та строки, передбачені даним договором. Загальна вартість робіт за цим договором складає 70 000,00 грн. 18.07.2019р. замовник (позивач) передав виконавцю аванс у розмірі 45 000,00 грн., що підтверджується квитанцією про оплату № 32560218 від 18.07.2019. Відповідно до умов договору, відповідач був зобов`язаний приступити до виконання робіт 05.08.2019. Проте станом на сьогоднішній день роботи за договором № 561 від 18.07.2019 так і не розпочались і досі залишаються невиконаними. Неодноразові обіцянки ФОП [PERSON] виконати умови договору № 561 від 18.07.2019, або хоча б приступити до їх виконання, залишились не виконаними. Відповідач повернув позивачу 20 000,00 грн. Ухвалою судді від 09.07.2020 року вказану позовну заяву було залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків (а.с.51-53). 15.07.2020 року від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків зазначених в ухвалі суду від 09.07.2020 року (а.с.55-56). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16 липня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с.57-58). Представник позивача в судове засідання 14.12.2020 не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі, та проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно (12.11.2020 та 14.12.2020), повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи, причини неявки суд не повідомив (а.с.60-61, 74-75, 81). Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

У червні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до ФОП [PERSON] про розірвання договору № 0012-02 від 17.02.2019, укладений між ним та відповідачем; стягнути з ФОП [PERSON] суму сплаченого авансового платежу у розмірі 50 000, 00 грн. 23 038,22 грн. пені та 1738,36 грн. 3% річних, а всього 74 776,58 грн. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 17.02.2019р. між позивачем та ФОП [PERSON] був укладений договір № 0012-02. За умовами вказаного договору, як виконавець,відповідач взяла на себе зобов`язання по виготовленню та продажу меблів, а саме: меблів у кабінет та передпокій, згідно узгодженого дизайн -проекту. У відповідності до п.3.2 договору № 0012-02 строк виготовлення замовлення встановлений 35 робочих днів з моменту отримання виконавцем попередньої оплати та проведення контрольних вимірів приміщення або затвердження зразка. На виконання умов договору платіжним дорученням № 9001631621 від 17.02.2019р. на розрахунковий рахунок ФОП [PERSON] № [NUMBER] позивачем сплачено першу частину вартості замовлення в сумі 50 000,00 грн. Не дивлячись на отримання оплаченої першої частини вартості замовлення у визначений договором № 0012-02 строк замовлення так і залишилось не виготовленим. Неодноразове спілкування по телефону та електронне листування до позитивних результатів не призвели. За обставин, що склалися, потреба у виконанні замовлення відпала, позивач відмовляється від договору і має право на повернення сплачених на виконання його умов 50 000,00 грн. Крім того, договором передбачено, що за невиконання обов`язків по даному договору сторони несуть відповідальність згідно з діючим законодавством. У разі несвоєчасної поставки та монтажу замовлення згідно п. 3.2 даного договору з вини виконавця, останній виплачує замовнику пеню в розмірі 0,1 % загальної суми договору за кожен день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. Строк виготовлення замовлення за договором настав 09.04.2019р. Строк прострочення зобов`язання на день подачі позову складає 423 дні, а тому сума пені передбачена п.5.2 складає 23 038,22 грн. Також у відповідності до положення ст. 625 ЦК України просить стягнути 3% річних, що складають 50 000 грн. х (3% : 365: 100) х 423 = 1 738,36 грн. Враховуючи викладене, відповідачем не виконано умови договору № 0012-02 від 17.02.2019, що дає позивачу, право вимагати від відповідача розірвання договору, повернення сплаченої суми авансу, пеню та 3 % річних. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 18.06.2020р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

У червні 2020 року позивач звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечують. Відповідач до суду не з`явилася, не повідомивши суду про причини неявки, хоча завчасно та належним чином була повідомлена про день та час судового засідання, зокрема, і через оголошення на сайті «Судова влада». Судом встановлено, що згідно з Постановою Кабінету Міністрів від 29.04.2004 року № 558 затверджено порядок призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги. [PERSON] отримувала в Управлінні компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги у період з 30.01.2013 року по 31.05.2018 року на підставі заяви від 30.01.2013 року. Відповідач погодилася надавити соціальні послуги [PERSON] , [INFO] , і зобов`язалася повідомити Управління про обставини. Які можуть вплинути на отримання компенсації. Під час перевірки правильності та повноти інформації яка подається для призначення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, Управлінням було встановлено, що відповідач працює. Розпорядження Управління від 05.05.2018 року виплату компенсації відповідачу припинено з 01.06.2018 року до з`ясування обставин. У зв`язку з ти, що [PERSON] вчасно не повідомила Управління про факт працевлаштування, виникла переплата компенсації за період з 04.10.2017 року по 31.05.2018 року у розмірі 2066,55 грн. Відповідачем добровільно погашено 1400,00 грн., таким чином сума боргу складає 666,55 грн. 11.06.2020 р. за № 04-2619 відповідачу було направлено лист про повернення сплачених коштів, але до теперішнього часу кошти не повернуті. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, та такий, що підлягає до задоволення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

У червні 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 17 січня 2020 року уповноваженими представниками оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію - AT «Херсонобленерго», при перевірці дотримання споживачем [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , «Правил роздрібного ринку електричної енергії» виявлене порушення пп. 5 п. 8.4.2 ПРРЕЕ, а саме: самовільне підключення до мереж АТ «Херсонобленерго» без порушення схеми обліку, шляхом зриваня пломби з шафи ЗКОЕ (закритого комплексу обліку електричної енергії). Електрична енергія споживається, електролічильником обліковується, але споживачем не оплачується. По факту виявлених порушень складено акт № 133211 від 17.01.2020 р. та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

У червні 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 20 січня 2020 року при перевірці дотримання абонентом [PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , «Правил роздрібного ринку електричної енергії», встановлено факт порушення, а саме: самовільне підключення до електричних мереж AT «Херсонобленерго», здійснене шляхом приєднання струмоприймачів, минуючи розрахунковий засіб комерційного обліку. Споживач приховано, по\~ приміщенню горища проклав електропровідник (електричний провід), та підключив його до дооблікового фазного проводу, а також на території двору, під землею змонтував штучний «нуль», та приховано за допомогою провідника підключив всередині житлового будинку навантаження на додатково змонтованому провіднику. На час проведення обстеження навантаження складало Р=1 кВт (4,5 А). В житловому приміщенні встановлений додатковий комутаційний апарат без маркування, для включення струмоприймачів з додатково змонтованої лінії, минуючи прилад обліку електричної енергії. При цьому електрична енергія споживається, але приладом обліку електричної енергії не обліковується. По факту виявлених порушень складено акт № 133207 від 20.01.2020 р. На підставі даного акту, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

У червні\~ 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 27 січня 2020 року при перевірці дотримання абонентом [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , «Правил роздрібного ринку електричної енергії», встановлено факт порушення, а саме: самовільне підключення електроустановки, струмоприймачів до електричної мережі, що є власністю електропостачальника, а саме: підключення з порушенням схеми підключення, шляхом накидування «фазного» дроту на лінію електропередач, минуючи розрахунковий прилад обліку електричної енергії. При цьому електрична енергія споживалась безобліково. По факту виявлених правопорушень складено акт № 133584 від 27 січня 2020 року. На підставі даного акту, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

У червні 2020 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що за рішенням Маріупольської міської ради №6/13-1265 від 22.11.2011 року «Про прийняття в міську комунальну власність гуртожитків: по [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , яке знаходиться на балансі Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча», гуртожиток по [ADDRESS] був безоплатно переданий у міську комунальну власність. На підставі ордеру №280 від 21.05.2012 року, наданого ПАТ «ММК імені Ілліча» ліжко-місце в кімнаті [ADDRESS] , було надане громадянину [PERSON] , 1984 р.н. Згідно інформації з довідки реєстру територіальної громади м.Маріуполя у кімнаті [ADDRESS] , з 30.05.2012 року зареєстрований [PERSON] , [INFO] відповідач у кімнаті не проживає більше 6 місяців, особистих речей у кімнаті немає, має заборгованість по сплаті комунальних послуг. Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необхідно позивачу з метою надання житла для заселення категорії осіб, які потребують поліпшення житлових умов. Представник позивача Мащенко Д.О., яка діє на підставі рішення Маріупольської міської ради «Про визначення осіб, які мають право вчиняти юридичні дії в порядку само представництва юридичної особи» №7/48-4782 від 24.12.2019 року, в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутністю, наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув з невідомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, у тому числі через офіційний веб-сайт судової влади України. Представник третьої особи - Житлово-комунальне підприємство «Керуюча компанія «Кальміуська» в судове засідання не прибув з невідомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Ухвалою суду від 07.10.2020 року ухвалено провести заочний розгляд вказаної справи, оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, тричі не з`являвся до судового засідання, про причини неявки суд не повідомляв, відзив не подав, представник позивача не заперечувала проти заочного вирішення справи. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

У червні 2020 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що за рішенням Маріупольської міської ради №6/23-2602 від 27.11.2012 року «Про прийняття в міську комунальну власність гуртожитку по [ADDRESS] , з майном, яке знаходиться на балансі Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча», гуртожиток по [ADDRESS] був безоплатно переданий у міську комунальну власність. На підставі ордеру №541 від 09.01.2013 року, наданого ПАТ «ММК імені Ілліча» ліжко-місце в кімнаті [ADDRESS] , було надане громадянці [PERSON] , 1985 р.н. Згідно інформації з довідки реєстру територіальної громади м.Маріуполя у кімнаті [ADDRESS] , з 23.01.2013 року зареєстрована [PERSON] , [INFO] , відповідачка у кімнаті не проживає більше трьох років, особистих речей у кімнаті немає. Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необхідно позивачу з метою надання житла для заселення категорії осіб, які потребують поліпшення житлових умов. Представник позивача Мащенко Д.О., яка діє на підставі рішення Маріупольської міської ради «Про визначення осіб, які мають право вчиняти юридичні дії в порядку само представництва юридичної особи» №7/48-4782 від 24.12.2019 року, в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутністю, наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не прибула з невідомої суду причини, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином. Представник третьої особи - Житлово-комунальне підприємство «Керуюча компанія «Кальміуська» в судове засідання не прибув з невідомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Ухвалою суду від 01.10.2020 року ухвалено провести заочний розгляд вказаної справи, оскільки відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, тричі не з`являлася до судового засідання, про причини неявки суд не повідомляла, відзив не подала, представник позивача не заперечувала проти заочного вирішення справи. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

У червні 2020 року позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім`ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 червня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідач позовну заяву з додатками отримав (а.с. 26), відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 13 серпня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 18). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 19). З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на корить позивача підлягає судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. Позивачем не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

У червні 2020 року позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім`ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15 червня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідач позовну заяву з додатками отримав (а.с. 17), відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 жовтня 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають двох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 5) та сина [PERSON] , [INFO] . З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на корить позивача підлягає судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. Позивачем не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

У червні 2020 року позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім`ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16 червня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідач позовну заяву з додатками отримав (а.с. 19), відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 листопада 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на корить позивача підлягає судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. Позивачем не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

У червні 2020 року позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними поступово погіршувалась, в результаті чого між ними зникло взаєморозуміння. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26 червня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу у її відсутність (а.с. 17). Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся (а.с. 16). Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15 вересня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 08). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 07). З позовної заяви вбачається, що сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на корить позивача підлягає судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. Позивачем було зазначено, що вона не бажає змінювати прізвище у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу (а.с. 17). За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, зміна прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved