Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, посилаючись на те, що з 19.03.2014 року з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем та на її утриманні. В позові зазначає, що з травня 2016 року разом з відповідачем не проживають, відповідач ухиляється від утримання дитини та її утримання, матеріальної допомоги добровільно не надає. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та знаходиться у скрутному матеріальному становищі, в той час відповідач фізично здоровий та працездатний, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу, інших утриманців не має. У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача на її користь щомісячно аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини та стягнути з відповідача аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною трьох років. Позивача в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити, згодна на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання двічі не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, відповідно до ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), заяв про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В порядку ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 19 березня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Молдовської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис №1, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 19 березня 2014 року виконавчим комітетом Молдовської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 5). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04 серпня 2015 року виконавчим комітетом Молдовської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 4). Згідно копії довідки про склад сім`ї за №428, виданої 10 серпня 2017 року Молдовською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області, дитина [PERSON] проживає разом з позивачем в [ADDRESS] (а.с. 6). В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі добровільної матеріальної допомоги на утримання сина та утримання дружини не надає. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України), мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.\~Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що дитина, яка потребує матеріальної допомоги, проживає з матір`ю, а тому відповідач зобов`язаний утримувати її до досягнення повноліття. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання дитини, суд враховує, що відповідач є здоровою працездатною людиною, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має. А тому, суд\~дійшов висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і такий розмір аліментів є справедливим та значно не обтяжить відповідача. Вирішуючи спір щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років, суд виходить зі слідуючого. За нормами частин 1, 2, 4 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до частин 2, 4, 6 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до частин 1-3 ст. 77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. Згідно норм частин 1, 2 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів. В силу ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. На підтвердження позовних вимог в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років, позивачем не надано жодного доказу про те, що відповідач може надавати таку матеріальну допомогу. Сприяючи всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, судом за клопотанням позивача в якому повідомляла про те, що відповідач проходить службу у військовій частині [NUMBER] , на адресу останньої направлено запит суду про розмір заробітної плати відповідача, однак такий запит повернувся до суду з причин "за відмовою адресата від одержання". Враховуючи, що позивач не надала суду доказів, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, суд приходить до висновку, що в частині стягнення аліментів на утримання дружини позов задоволенню не підлягає. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України\~ суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1\~ст. 191 СК України). У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі -\~ у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 640 грн. судового збору на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial