Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Територіальної громади сіл Роздолівка, Перекоринці, Дружба в особі Роздолівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позов мотивував тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно - земельна частка (пай) розміром 2,34 в умовних кадастрових гектарах на землях, що перебували у колективній власності КСП «Прогрес» с. Роздолівка Мурованокуриловецького району Вінницької області (сертифікат серії ВН № 0279702). Він являється спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , спадщину прийняв у встановленому законом порядку. Інші спадкоємці, як за законом, так і за заповітом відсутні. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі він не в змозі, оскільки правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) було видано після смерті спадкодавця, тому змушений звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просив суд визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 04.02.2020 було прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] та відкрито провадження у справі. Вказаною ухвалою витребувано від приватного нотаріуса Мурованокуриловецького районного нотаріального округу Долі Тетяни Іванівни належним чином завірену копію спадкової справи № 357/2019, заведену щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження. Позивач в підготовче засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглянути у його відсутності (а.с. 2 зворот). Відповідач копію ухвали від 04.02.2020 та доданих до неї матеріалів отримав 06.02.2020, однак відзиву до суду не направив. Його представник в підготовче засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі(а.с. 21, 33-34). Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Перекоринці Мурованокуриловецького району Вінницької області помер [PERSON] (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається, в тому числі, з права на земельну частку (пай) розміром 2,34 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території Роздолівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Згідно довідки Відділу у Мурованокуриловецькому районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 22.01.2020, відповідно до книги реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай), що перебувала в колективній власності КСП «Прогрес» Роздолівської сільської ради, серії ВН № 0279702, зареєстрований за № 696 на території Роздолівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області на підставі розпорядження Мурованокуриловецької РДА від 02.11.2000 за №198 (а.с.10). Зазначений вище сертифікат на земельну частку (пай) був виданий після смерті [PERSON] (а.с. 11). Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 р.). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Позивач, згідно свідоцтва про народження (а.с. 5), довідки Роздолівської сільської ради № 491/06-06 від 21.10.2019 (а.с. 7), є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , спадщину прийняв шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Іншим спадкоємцем першої черги за законом є [PERSON] , яка спадщини не прийняла та надіслала 10.12.2019 нотаріусу повідомлення про те, що вона на неї не претендує, що підтверджується копією спадкової справи № 357/2019, заведеної щодо майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 23-32). Отже, суд вважає доведеним, що позивач єдиний спадкоємець першої черги за законом після смерті [PERSON] , який прийняв спадщину в порядку передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР. Однак оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору позивач не може, оскільки оригінал сертифіката, що посвідчував право [PERSON] на земельну частку (пай) серія [NUMBER] відсутній (а.с. 12). Приписами ст. 524 ЦК УРСР та ст. 3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 10 листопада 1994 року № 666/94 право на земельну частку успадковується спадкоємцями, оскільки спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Право на земельну частку (пай), що отримують працівники, набувається ними на період з моменту прийняття рішення про виділення земельних часток (паїв) до завершення землевпорядних робіт, необхідних для виділення земельних часток (паїв) у натурі у вигляді земельних ділянок та видачі громадянам державних актів про право власності на землю. Із виписки списку громадян членів колективного сільськогосподарського товариства «Прогрес» с. Роздолівка Мурованокуриловецького району Вінницької області вбачається, що державний акт на право колективної власності на землю серії І ВМ 1 000132 був виданий відділом земельних ресурсів від 30.05.1995 року (а.с. 9). Таким чином, спадкодавець [PERSON] за життя набув права на земельну частку (пай). Виданий після смерті спадкодавця сертифікат, є перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай). Згідно з п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) видача нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачена. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Відтак, оскільки [PERSON] за життя набув права на земельну частку (пай), то і позивач [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] вправі порушувати питання про успадкування цієї земельної частки (паю) з послідуючим проведенням землевпорядних робіт, необхідних для виділення земельної частки (паю) у натурі у вигляді земельної ділянки та отриманням свідоцтва про право власності на землю. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що Роздолівська сільська рада позов визнала повністю і його задоволення, не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), після смерті [PERSON] . Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з вказаним позовом було сплачено судовий збір в сумі 840 грн (а.с. 13). Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого ним судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову.

Outcome: approved