Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

[INFO] [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися. В позовній заяві та заяві про надання доказів від 03.02.2020 року, зазначає, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала в шлюбних відносинах з 07 липня 2000 року по 19 лютого 2018 року. Від цього шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] . На утримання сина відповідач по рішенню суду сплачував аліменти в розмірі 1500 гривень щомісячно до настання повноліття, тобто до [INFO] . З вересня 2018 року син навчається у Львівському національному університеті імені Івана Франка на факультеті прикладної математики та інформатики (бюджет) і закінчує навчання в червні 2022 року. В зв`язку з настанням повноліття виплата аліментів припинилися, а тому вона змушена повторно ставити питання про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Їх син навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Витрати на утримання сина за час навчання у вищому учбовому закладі значно зросли. За останній рік під час його навчання відповідач сплачував аліменти в розмірі 1500 гривень щомісячно. А позивач на потреби сина щомісячно витрачає 4500 тисячі гривень, тобто щомісячні витрати складають 6000 гривень, які вони повинні нести з відповідачем в рівних частинах. Такі витрати сина щомісячно пов`язані з оплатою житла, харчуванням, проїздом, купівлею необхідних засобів для навчання та інших потреб, які зустрічаються в щоденному житті, які забезпечують достатній фізичний, інтелектуальний, моральний, духовний, культурний та соціальний розвиток дитини. Позивач вважає, що відповідач має достатньо коштів для того, щоб надавати допомогу на утримання сина в розмірі 3000 гривень щомісячно, так як постійно виїжджає на заробітки за кордон та має постійний стабільний дохід, аліменти нікому не сплачує, стягнень по виконавчих документах з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей у нього немає. Просить стягувати з відповідача [PERSON] , аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , який навчається на факультеті прикладної математики та інформатики у Львівському національному університеті імені Івана Франка на денній формі навчання /бюджет/ в розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення ним двадцяти трьох річного віку, в зв`язку з тим, яке з цих обставин настане першою (а.с.3,4,60-65). 31 січня 2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що він визнає те, що зобов`язаний утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання. Адже згідно Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум на працездатну особу на місяць встановлено у розмірі 2102 гривні з 1 січня 2020 року. Його син є працездатним та повнолітнім, відповідно прожитковий мінімум для нього становить 2102 гривні. Відповідно до довідки № 3491 виданої КП «Радехівське МВГ» 17.12.2019 року, [PERSON] згідно запису в трудовій книжці, серії [NUMBER] вид. 02.08.2002 року не працює з 15.04.2005 року. Вищенаведений факт підтверджується також копією трудової книжки. 12 червня 2018 року [PERSON] , [INFO] , уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] . У шлюбі у них народилася дитина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 05.06.2019 року. Позивачем не доведено жодними доказами суму щомісячних витрат на їхнього сина, його заробітки за кордоном не носять постійного характеру, на що безпідставно посилається позивач. Він є безробітним з 15.04.2005 року, також на утриманні перебуває малолітня дитина. Просить відмовити [PERSON] у задоволенні її позовних вимог (а.с.42-44). Позивач в судове засідання з`явилася, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Звертала увагу суду на те, що дитині необхідні кошти для продовження навчання, а відповідач їздить на заробітки та має можливість таку надати. Із слів батька відповідач отримує по 1000 доларів США на місяць. Вона звернулася до суду, оскільки не хоче, щоб її дитина була обділена, бо уже позбавлена батьківського піклування. При отриманні нею аліментів до повноліття вона усі кошти віддавала виключно сину, які витрачав їх на себе. Вона є інвалідом третьої групи загального захворювання, отримує пенсію в розмірі 2100 гривень та 4000 гривень зарплати, а сама не взмозі утримувати сина, який продовжує навчання. Представник відповідача в судове засідання з`явився, підтримав відзив на позовну заяву просив в задоволенні позову відмовити, оскільки третя особа повнолітня і може йти працювати. Крім цього суду пояснив, що батько надає кошти сину особисто по 100 доларів чи 100 Євро на місяць, докази про це у нього відсутні. Третя особа [PERSON] в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Звертав увагу суду, що коли б батько надавав йому кошти щомісяця, його мати б не зверталась до суду із позовом. Він навчається на денній формі навчання, бюджет, прикладна математика, оплачує за гуртожиток щомісяця по 490 гривень. Батько є працездатним та має можливість надавати йому допомогу, тому просив суд постановити рішення про задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення позивача, заперечення представника відповідача, пояснення третьої особи, дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд встановив, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 06.07.2001 року Радехівським відділом ЗАГС Львівської області (а.с.7,13). Згідно довідки №267(1) від 12.09.2018 року, виданої Львівським національним університетом імені Івана Франка, [PERSON] , є студентом першого курсу денної бюджетної форми навчання факультету прикладної математики та інформатики Львівського національного університету імені Івана Франка. Закінчує навчання в червні 2022 року (а.с.10). Відповідно до довідки №393 від 21.05.2019 року, виданої Радехівською міською радою Львівської області та Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, [PERSON] зареєстрований за адресою в [ADDRESS] (а.с.11,12). 12 червня 2018 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрував шлюб з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданим Монастирищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Черкаській області (а.с.45). Згідно копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданим Монастирищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Черкаській області від 05 червня 2019 року, [PERSON] , [INFO] , в графі батьки зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.46). Відповідно до довідки №1163-01 від 17.12.2019 року, виданої Управлінням соціального захисту населення Монастирищенської районної державної адміністрації Черкаської області, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Монастирищенської РДА з 01.06.2019 р. по даний час та отримує допомогу при народженні дитини в розмірі 860,00 грн. (а.с.47). З довідки №3491 від 17.12.2019 року, виданої КП «Радехівське МВГ», вбачається, що [PERSON] , згідно запису в трудовій книжці, серії [NUMBER] , вид. 02.08.2002 року, не працює з 15.04.2005 року. Даний факт підтверджується також записами в трудовій книжці (а.с.48,52-54). Відповідно до довідки про доходи №5 від 17.01.2020 року, виданої КНП «Радехівська центральна районна лікарня», [PERSON] дійсно працює в КНП «Радехівська центральна районна лікарня», на посаді лікар терапевт і її загальна сума доходу за період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 р., за винятком аліментів становить 66 570,14 грн. (а.с.66). Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, серії 12 ААА №813393, виданої Обласною МСЕК №2, 21.03.2018 року, [PERSON] , [INFO] , встановлено інвалідність ІІІ групи за загальним захворюванням, безтерміново (а.с.67). З довідки про доходи №655 від 22.01.2020 року, виданої ЛНУ ім.І.Франка, вбачається, що [PERSON] навчається на факультеті прикл. математики та інформатики, форма навчання безплатна та ст. не призначена. Загальна сума доходів за період: липень 2019 - грудень 2019, без урахувань аліментів, становить нуль грн. (а.с.68). Відповідно до довідки про доходи №9004400305058010, виданої ГУПФ України у Львівській області, [PERSON] отримує пенсію по інвалідності та сума за період з 01.01.2019 р. по 31.12.2019 р. складає 23 392,17 грн. (а.с.69). Згідно Наказу №495 від 12.02.2019 року, виданого ректором ЛНУ ім.І.Франка, про оплату за проживання у студентських гуртожитках №2,3,4,5,6,7,8, з 01.02.2019 року встановлено оплату за проживання у розмірі від 490 грн. до 520 грн. за місяць (а.с.70). З відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, на запит Радехівського районного суду Львівської області від 18.02.2020 року, щодо перетинання кордону України [PERSON] , вбачається, що гр. [PERSON] , [INFO] , перетинав систематично кордон в період з 21.01.2019 року по 12.02.2020 року (а.с.81). Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Як визначено ст.155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За правилами ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У п.20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року «Про застосування окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але е меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Отже в розумінні ст.199 СК України обов`язок утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, покладено на обох батьків. Згідно із ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 Сімейного кодексу України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Крім того, статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Судом встановлено, що [PERSON] навчається на денній формі навчання. Така форма навчання призводить до неможливості студента офіційно працювати та отримувати доходи, а отже дитина об`єктивно потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, адже сама по собі денна форма навчання позбавляє повнолітню дитину відповідача можливості працювати та утримувати себе самостійно і за таких умов дитина потребує матеріальної допомоги від своїх батьків. У постанові Верховного Суду від 23.01.2019 року в справі №346/103/17, суд касаційної інстанції, зокрема, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дитина сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно положень ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, з урахуванням зібраних по справі доказів, визначаючи розмір аліментів, судом враховано те, що син навчається і потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу, який потребує такої допомоги, у зв`язку з навчанням на денній формі навчання їхнього спільного сина. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, враховуючи, що позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [INFO], а повноліття досягнув [INFO], суд приходить до висновку, що аліменти на час навчання сина підлягають стягненню з моменту звернення до суду з відповідним позовом, тобто з [INFO]. Відповідач є працездатного віку, тому при визначенні розміру аліментів, суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений законом станом на час розгляду справи, задовільний стан здоров`я сина, задовільний стан здоров`я відповідача, наявність у платника аліментів на утриманні іншої дитини, те, що утримання дитини є обов`язком обох батьків і прийшов до висновку, що з відповідача необхідно стягувати на користь позивачки аліменти в розмірі максимально наближеному до прожиткового мінімуму 1500 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову в суд, до закінчення сином навчання, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, буде відповідати інтересам сина, обставинам справи і вимогам Закону. Визначаючи такий розмір аліментів, враховується позиція відповідача, висловлена його представником в судовому засіданні, а також визнання відповідачем зобов`язання утримувати свого повнолітнього сина, висловлене в відзиві на позовну заяву від 31 січня 2020 року (а.с.42), і на переконання суду, цієї суми, поряд з аналогічним обов`язком матері брати рівнозначну фінансову участь в утриманні сина, буде достатньо для забезпечення належного матеріального становища повнолітнього, який продовжує навчання, при цьому на утриманні відповідача ще перебуває малолітня дитина. На підтвердження заявлених позовних вимог в сумі 3000 гривень, позивачем [PERSON] не наведено доказів щодо такого розміру аліментів та підтверджень фактичних дійсних витрат позивачки на дитину щомісячно в зв`язку з навчанням. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При наявності у позивача доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, а також документального підтвердження додаткових витрат на особливі потреби дітей, вона не позбавлена у майбутньому заявити вимогу про збільшення розміру аліментів. Також, у свою чергу, при наявності у відповідача доказів щодо погіршення стану його здоров`я, а також документального підтвердження зміни свого матеріального становища, він не позбавлений у майбутньому заявити вимогу про зменшення розміру аліментів. Згідно із вимогами ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне із відповідача стягнути судові витрати. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial