Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

У червні 2020 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до Департаменту з питань реєстрації, третя особа Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Суми) про зняття арешту з майна. Свої вимоги позивач мотивує тим, на згідно даних спецрозділу автоматизованої системи виконавчих проваджень, на виконанні перебувало виконавче провадження № 39020960 по виконанню виконавчого листа Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.02.2008 року № 1-16/2008 щодо стягнення з позивача на користь СтзОВ «Кучаково» боргу у розмірі 273027,30 грн. 18.02.2014 у вказаному виконавчому провадженні було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 31.05.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Враховуючи те, що стягувача за вказаним виконавчим провадженням № 39020960 СтзОВ «Кучаково» вже не існує вважав, що необхідність вказаного арешту та обтяження зникла. Та просив суд скасувати арешт та заборону на відчуження квартири [ADDRESS] , який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна на підставі постанови у виконавчому провадженні № 39020960 по виконанню виконавчого листа Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.02.2008 року № 1-16/2008 щодо стягнення з позивача на корсить СтзОВ «Кучаково» у розмірі 273027,30 грн. Ухвалою суду від 03.07.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 26.08.2020 року на адресу суду від відповідача Департаменту з питань реєстрації надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого останні вважали себе неналежними відповідачами, та просили в задоволенні позовних вимог пред`явлених до них відмовити. Також 26.08.2020 від відповідача Департаменту з питань реєстрації надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням ( викликом) сторін. 08.09.2020 року ухвалою суду здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 12.02.2021року від третьої особи Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Суми) надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого останні при вирішенні спору покладались на розсуд суду. Представник позивача надав заяву, де просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, вимоги викладені в заяві підтримав та просив задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як визначено ч.3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Положеннями ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Судом встановлено, що згідно даних спец розділу автоматизованої системи виконавчих проваджень, на виконанні перебувало виконавче провадження: № 39020960 по виконанню виконавчого листа Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.02.2008 № 1-16/2008 щодо стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 273027,30 грн. на користь СтзОВ «Кучаково». 09.09.2013 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 17.09.2013 винесено постанову про стягнення виконавчого збору. 23.12.2013 винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного. 18.02.2014 винесено постанови про арешт майна боржника та про зупинення виконавчого провадження відповідно до п.4. ч.1 ст. 38 Закону України « Про виконавче провадження» у зв`язку з розшуком транспортного засобу. 27.02.2014 винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій. 29.04.2015 винесено постанову про арешт коштів божника. 31.08.2015 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві п.7 ч.1 ст. 47 Закону України « Про виконавче провадження». Згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень, станом на 21.10.2019, відкриті виконавчі провадження, де боржником є [PERSON] на виконанні не перебувають. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно із ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Виконавчі дії, в тому числі і зняття арешту з майна боржника, проводяться виключно по відкритому виконавчому провадженню та на підставі п. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». У відповідності до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду. Зважаючи на те, що виконавче провадження щодо [PERSON] повернуто, питання про зняття арешту з вищевказаного майна не вирішено держвиконавцем самостійно, продовження арешту майна перешкоджає позивачу у реалізації прав власника. Відповідно до ст. 47 Конституції Україникожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 41 Конституції Україниніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст.321 ЦК Українивласник має право володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст.391ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд приходить до висновку, що накладений арешт на майно, порушує права позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.263-265 ЦПК України, суд -

Outcome: approved