Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача на його користь 20 000,00 грн. завдатку за попереднім договором від 03.08.2012 року, штраф у сумі 20 000,00 грн. та 20 000,00 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 03.08.2012 року між сторонами по справі було укладено попередній договір №1051, зареєстрований приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області [PERSON], згідно умов якого відповідач зобов'язався передати позивачу у власність 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] та земельну ділянку, що належить до цієї частини будинку у термін до 20.08.2012 року. 03.08.2012 року позивач у підтвердження своїх намірів на придбання будинку передав готівкою авансовий платіж у сумі 20 000,00 грн. відповідачу у присутності свідків. Однак, 20.08.2012 року відповідач повідомив про намір продати будинок іншій особі і відмовився виконувати попередній договір, він не з'явився до приватного нотаріуса [PERSON], як це було обумовлено в п.4.4. договору. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язаний повернути йому зазначену суму завдатку і сплатити штраф у розмірі 100 % від цієї суми, тобто 20 000,00 грн.. Крім того, відповідач спричинив моральну шкоду, яку позивач оцінює в сумі 20 000 грн.. У судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві, а також у додаткових письмових поясненнях (а.с.241-243). Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що хоча відповідач і взяв завдаток, однак, продаж будинку позивачеві мав відбутися на вкрай невигідних для відповідача умовах. Вислухавши поясненням сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Згідно ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 03.08.2012 року був укладений попередній договір, згідно умов якого [PERSON] зобов'язався передати у власність [PERSON] належну йому 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] та земельну ділянку, що належить до цієї частини будинку, а [PERSON] зобов'язався купити цю частину жилого будинку та земельної ділянки. Сторони зобов'язалися укласти основний договір (договір купівлі-продажу) до 20.08.2012 року (а.с.3). Пунктом 2.1 попереднього договору передбачено, що позивач зобов'язується передати до 03.08.2013 року авансовий платіж у розмірі 20 000,00 грн.. Факт передачі та отримання суми авансу буде підтверджуватися окремими відмітками продавця на договорі про отримання коштів. Якщо порушення зобов'язання станеться з вини покупця, авансовий платіж залишається у продавця. Якщо порушення зобов'язання станеться з вини продавця, він повинен повернути сплачений авансовий платіж покупцю та додатково сплатити штраф в розмірі 100% суми авансового платежу. [PERSON] отримав від позивача авансовий платіж у сумі 20 000 грн., що підтверджується відміткою продавця на договорі про отримання коштів. Таким чином, між сторонами склалися договірні відносини та виконання зобов'язання було забезпечено завдатком. У строк до 20.08.2012 року договір купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] укладений не був. Як вбачається з листа приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] від 22.08.2012 року № 62/01-16 на посвідчення договорів купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки 20.08.2012 року не з'явилася ні одна із сторін попереднього договору, укладеного 03.08.2012 року (а.с.6). Згідно листа позивача від 20.08.2012 року (а.с.7), направленого відповідачеві 22.08.2012 року з рекомендованим повідомленням (а.с.159) позивач просить повернути йому суму завдатку, а також суму штрафної санкції у зв'язку з невиконанням відповідачем умов попереднього договору. Відповідно до рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 14.05.2014 року [PERSON] у позові до [PERSON], треті особи - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], Агенство нерухомості ПП "ДАР-Р" в особі директора Євсєєвої Т.В., [PERSON] про визнання попереднього договору купівлі-продажу недійсним було відмовлено (а.с.226-227). Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.571 ЦК України якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобовязаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Таким чином, враховуючи, що кошти в сумі 20 000 грн. отримані відповідачем на підставі попереднього договору, який у встановленому порядку не визнано недійсним, зобов'язання забезпечено завдатком; порушення зобов'язання сталося з вини відповідача, тому позовні вимоги про стягнення 20 000,00 грн. завдатку за попереднім договором від 03.08.2012 року, а також суми у розмірі завдатку за порушення зобов'язання підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення 20 000,00 грн. моральної шкоди, то за змістом ч.ч.1-3 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.4 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно положень ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Враховуючи, що позивачем не надано достатніх належних і допустимих доказів на підтвердження обставин заподіяння йому моральної шкоди та розміру грошового відшкодування, тому підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 20 000,00 грн. відшкодування моральної шкоди відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: partial