Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ КБ «Надра», [PERSON], третя особи: Орган Опіки та піклування Мелітопольської міської ради, приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання недійсним договору іпотеки за наступними підставами. 04 березня 2008 р. між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 05/2008/0426Фкз. Крім того між [PERSON] та Банком було укладено договір іпотеки № 05/2008/0426 Фкз від 04.03.2008 р., посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 629. Предметом іпотеки є квартира, розташована за адресою: м. Мелітополь, [ADDRESS]. Вона з [PERSON] знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 11 жовтня 2003 року, у них є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Під час надання кредиту чоловікові позивачка давала згоду на укладання іпотечного договору, але ніхто їй не роз'яснив про будь-які наслідки.. Зараз вона дізналася, що [PERSON] має заборгованість за кредитом та мені було надіслано попередження банком. В зазначеній квартирі вони мешкають всією сім'єю. Будь-якого іншого житла у них не має. Їх донька також зареєстрована та проживає за цією адресою. Однак договір іпотеки не був погоджений у встановленому порядку органом опіки та піклування, завданням якого є захист прав неповнолітніх та малолітніх дітей при вирішенні питання розпорядження майном, яким вони володіють чи користуються. У квартирі, яка є предметом застави за договором іпотеки, на час укладання договору проживали і проживають на даний час малолітня дитина, та що у зв'язку з неповернення коштів за цим кредитом може стати позбавлення малолітньої дитини, єдиного місця проживання - квартири, що є предметом застави за договором іпотеки. На підставі викладеного просить, визнати недійсним договір іпотеки 05/2008/0426 Фкз від 04.03.2008 р., посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 629. Вилучити запис з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, в разі неявки відповідача просить винести заочне рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності на підставі матеріалів з врахуванням інтересів неповнолітньої дитини. Представник відповідача ПАТ КБ «Надра» в судове засідання не з'явився , про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через неявку відповідача ПАТ КБ «Надра» у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак від неї надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, в якій посилається на те, що саме нею було посвідчувався договір іпотеки, за яким [PERSON] передав в іпотеку з метою забезпечення зобов'язання, яке витікає з кредитного договору ВАТ КБ «Надра» квартиру за адресою: [ADDRESS]. Квартира належала [PERSON]. на праві приватної власності, права малолітніх при укладені договору порушені не були, про що свідчить його заява, крім того, їй надавалася довідка з місця проживання, в якій за цією адресою малолітніх та неповнолітніх дітей не значилося. Представник третьої особи Органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області не з'явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, та прохання прийняти рішення на підставі наявних у справі документів на захист житлових прав малолітньої дитини [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні 04 березня 2008 р. між ПАТ КБ «Надра» (далі - Банк) та [PERSON] було укладено кредитний договір № 05/2008/0426Фкз. Крім того між [PERSON] та Банком було укладено договір іпотеки № 05/2008/0426 Фкз від 04.03.2008 р., посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 629 /а.с.12/. Предметом іпотеки є квартира, розташована за адресою: м. Мелітополь, [ADDRESS]. Позивачка з [PERSON] знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 11 жовтня 2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження /а.с.7/. Від цього шлюбу у них є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]/а.с. 8/. На даний час [PERSON] має заборгованість за кредитом про що стало відомо позивачці, так як на їх адресу було надіслано попередження банком. Дитина також зареєстрована та проживає за цією адресою. Це підтверджується довідкою про склад родини від 03.06.2014 року/а.с. 43/, довідкою ТОВ «Комфорт Мелітополь» від 02.06.2014 року/а.с.42/. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. У пункті 44 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року зазначено, що згідно зі статтею 177 СК статтею 17 Закону України від 26 квітня 2001року «Про охорону дитинства» батьки не мають права без дозволу органу опіки та піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальної реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. У зв'язку із наведеним суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки. Будь-які дії, вчинені без згоди іпотеко держателя після укладання договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладання договору іпотеки) не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування. Як вбачається з матеріалів справи, малолітня дитина відповідачів [PERSON], [INFO] року, не є власником предмету іпотеки, однак право користування нею фактично набуте до укладання договору іпотеки. У відповідності до ч. 2 ст. 2 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, (підписаною Україною 21.02.90 року, ратифікована Україною 27.02.91 року, набрала чинності для України 27.09.91 року (далі по тексту - Конвенція), Держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації. За ч. 1 ст. З Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статті 27 Конвенції Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Держави-учасниці відповідно до національних умов і в межах своїх можливостей вживають необхідних заходів щодо надання допомоги батькам та іншим особам, які виховують дітей, у здійсненні цього права і у випадку необхідності надають матеріальну допомогу і підтримують програми, особливо щодо забезпечення дитини харчуванням, одягом і житлом. Однак договір іпотеки не був погоджений у встановленому порядку органом опіки та піклування, завданням якого є захист прав неповнолітніх та малолітніх дітей при вирішенні питання розпорядження майном, яким вони володіють чи користуються. У квартирі, яка є предметом застави за договором іпотеки, на час укладання договору проживає малолітня дитина, а тому у зв'язку з неповернення [PERSON] коштів за цим кредитом, може стати позбавлення малолітньої місця проживання квартири. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» охорона дитинства - система державних та громадських заходів, спрямованих на забезпечення повноцінного життя, всебічного виховання і розвитку дитини та захисту її прав. Згідно ст. 8 Закону кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 18 Закону діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. За ч. З ст. 5 Сімейного Кодексу України держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Згідно ст. 12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей" держава охороняє і захищає права та інтереси дітей при вчиненні правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень. Статтею 47 Конституції України встановлено, що кожен має право на житло. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 177 СК України батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти такі правочини щодо її майнових прав: укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири; видавати письмові зобов'язання від імені дитини; відмовлятися від майнових прав дитини. Таким чином суд погоджується з позицією третьої особи Органа опіки та піклування, укладення іпотечного договору є порушенням її прав на житло, а тому права дитини підлягають захисту, а дані позовні вимоги підлягають задоволенню. Стосовно вилучення запису з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єкту нерухомого майна, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Відповідно до п. 5.1 Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» № 296/5від 22.02.2012 року нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки), за рішенням суду. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов'язаний подати протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів. Таким чином, враховуючи, що суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання договору іпотеки недійсним, позивач не позбавлений можливості звернутися з заявою про виключення запису про обтяження об'єкту нерухомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, зняття заборони відчуження з нерухомого майна, виключення запису з Державного реєстру іпотек про обтяження іпотекою нерухомого майна, припинення обтяження вказаного майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. На підставі викладеного і

Outcome: partial