Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

ФОП [PERSON] в особі представника адвоката Діордієва О.С. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості у розмірі 11 467,21 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 30.10.2019 відповідач оформила замовлення № Соборн1229 на виконання робіт з обшивки приміщення на загальну суму 17 060,00 грн.. В рахунок попередньої оплати замовлення відповідач сплатила 11 000 грн. Зазначені дії підтверджують факт укладення між сторонами договору підряду. У період з 04.11.2019 по 14.11.2019 позивачем були виконані роботи, обумовлені замовленням. Однак, відповідачем не здійснено у повному обсязі оплату за виконані роботи, а саме відповідач відмовився доплатити 6 060,00 грн. та ухилився від підписання акту виконаних робіт. Позивач направити відповідачеві претензію про оплату вищезазначеної суми заборгованості, але претензія залишилась без задоволення. Таким чином, з урахуванням положень ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) відповідач має сплатити позивачеві вказану суму заборгованості 6 060,00 грн. з урахуванням індексу інфляції 12,12 грн. та 3 % річних 54,29 грн. З урахуванням викладених обставин, позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції, 3% річних, а також судові витрати зі сплати судового збору 840,80 грн. та витрати на професійну правничу допомогу 4 500 грн. (а.с. 1-4). Судом проведено такі процесуальні дії у цій справі. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.03.2020 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) учасників справи в судове засідання, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи, призначено перше судове засідання на 29.04.2020 на 13:00 год. (а.с. 27). Копія ухвали від 30.03.2020 була направлена відповідачеві рекомендованим листом із повідомленням про вручення за адресою зареєстрованого місця проживання, однак конверт із поштовим відправленням повернувся з відміткою пошти «адресат відсутній» (а.с. 40). У встановлений судом строк відповідач не подала відзиву на позов або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні за її відсутності. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому зазначив, що позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась судом належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованим листом із повідомленням. Проте, конверти із поштовими відправленнями було повернуто на адресу суду з відміткою поштового відділення про невручення через відсутність адресата. Відповідно до ч. 6 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. За вимогами п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Оскільки судова повістка надсилалась відповідачу за її зареєстрованим місцем проживання, та враховуючи, що відповідач не повідомила суд про зміну адреси проживання, тому з урахуванням вищезазначених вимог процесуального закону, суд доходить висновку, що остання була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомила, відзиву, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності суду не надала. З урахуванням викладених обставин, судом за згодою представника позивача, висловленою у поданій ним письмовій заяві, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи, за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання) відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Відповідно до ч. 1 ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно з ч. 1 ст. 866 ЦК України договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 873 ЦК України встановлено, що вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін, якщо інше не передбачено у встановленому порядку прейскурантами (цінниками), тарифами тощо. Робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі. Судом встановлено, що 30.10.2019 між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір побутового підряду на здійснення робіт з обшивки приміщення за адресою: [ADDRESS] , підтвердженням чого є замовлення № Соборн1229 від 30.10.2019. У цьому замовленні сторони обумовили перелік робіт та їх вартість на суму 17 060,00 грн. (а.с. 5). Цього ж дня, [PERSON] сплатила ФОП [PERSON] в якості авансу 11 000,00 грн., що підтверджується прибутковим касовим ордером б/н від 30.10.2019, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 6). Станом на 14.11.2019 ФОП [PERSON] були в повному обсязі завершені роботи, обумовлені договором, про що складено акт приймання-передачі від 14.11.2019, який відповідач не підписала (а.с. 9). Також відповідачем дотепер не здійснено повну оплату робіт, а саме не доплачено суму в розмірі 6 060 грн. 23.12.2019 позивач надіслав на адресу відповідача претензію, в якій просив сплатити вказану суму заборгованості та підписати акт приймання-передачі (а.с. 7-8), однак конверт із поштовим відправленням повернувся з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 10-11). Дотепер сума заборгованості за договором підряду відповідачем не оплачена. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконувати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем в обґрунтування позову, [PERSON] за договором підряду сплатила 11 000,00 грн., у той час як відповідно до умов договору нею мала бути сплачена сума у розмірі 17 060,00,00 грн. Отже, розмір заборгованості з оплати робіт становить 6 060,00 грн. Отже, відповідачем неналежним чином виконані зобов`язання за договором побутового підряду, у зв`язку із чим позивач вправі вимагати виконання умов цього договору із застосуванням правових наслідків його неналежного виконання. Згідно з розрахунком, наведеним позивачем у позовній заяві, розмір заборгованості відповідача станом на 03.03.2020 становить 3 689,38 грн., у тому числі: заборгованість за договором підряду - 6 060 грн., 3% річних за період з 15.11.2019 по 03.03.2020 (109 днів) - 54,29 грн., інфляційні втрати за вказаний період 12,12 грн. (а.с. 3). Таким чином, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог ФОП [PERSON] , з огляду на що позов підлягає задоволенню в повному обсязі шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми у розмірі 6 126,41 грн. (6 060,00 + 12,12 + 54,29 = 6 126,41). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 840,80 грн. (а.с. 21). Вирішуючи вимогу позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 4 500,00 грн., суд виходить з такого. У відповідності до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі - Діордієва О.С. і факт надання правової допомоги підтверджено ордером на надання правової допомоги (а.с. 19), договором про надання правової допомоги від 24.02.2020 (а.с. 13-14), додатком до договору, яким передбачено розмір винагороди адвоката за 1 годину роботи в сумі 1 000 грн. (а.с. 15), актом прийому-передачі наданих послуг від 27.02.2020 (а.с. 16), розрахунком наданих послуг від 27.02.2020 (а.с. 17), квитанцією до прибуткового касового ордеру від 27.02.2020 на суму 4 500 грн. (а.с. 18), копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 1405 від 21.03.2014 (а.с. 20). Згідно з розрахунком наданих послуг від 27.02.2020 адвокатом Діордієвим О.С. було витрачено 4,5 годин, а саме: консультація замовника - 0,5 год., збирання доказів, аналіз документів для складання позовної заяви - 1 год., складання позовної заяви, формування додатків - 2 год., розрахунок суми заборгованості - 1 год. Винагорода розрахована виходячи з вартості 1 000 грн. за 1 годину роботи у розмірі 4 500 грн. (а.с. 17). За змістом ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачем не подавався відзив на позов та не заявлялось клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, а також не зазначено про необґрунтованість чи неспівмірність вказаних витрат. З огляду на зазначене, суд вважає заявлену позивачем до стягнення суму судових витрат на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 4 500,00 грн. обґрунтованою, у зв`язку із чим на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума вказаних витрат у повному обсязі.

Outcome: approved