Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

[PERSON] 13.05.2014 року звернулася до суду з позовом, в якому просить суд винести рішення про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн., що підлягає індексації згідно закону щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з вересня 2012 року в сумі 16000 гривень. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між нею та відповідачем було укладено шлюб, який рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 09.04.2013 року розірвано. У цьому шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Відповідач, будучи батьком сина незважаючи на свої батьківські обов'язки ухиляється від їх виконання, не дає коштів на утримання сина, а тому просить стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн., що підлягає індексації згідно закону щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також просить стягнути з відповідача аліменти з моменту фактичного не проживання разом та не здійснення піклування за дитиною, починаючи з вересня 2012 року в сумі 16000 гривень. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надавши аналогічні пояснення, які викладені у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов заперечив та пояснив, що [PERSON], [INFO] не являється його сином, а відтак не має наміру сплачувати на його утримання аліменти. В подальшому бажає оспорювати своє батьківство. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких мотивів. Сторони по справі колишнє подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком малолітнього сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого наявна у матеріалах справи (а.с.4). А твердження відповідача про те, що [PERSON], [INFO] не являється його сином, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України кожен з батьків повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов'язок не залежить від матеріального становища батьків. Отже, обов"язок утримувати дитину є рівною мірою обов"язком як матері так і батька. Син проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні, про що не заперечили сторони у справі. Згідно з ст.184 СК України, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі. Суд вважає за необхідне визначити щомісячний розмір аліментів, який відповідач зобов'язаний сплачувати на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, з огляду на те, що позивач офіційно не працює, а відповідач є працездатним, проте не працює та інших дітей на утриманні у нього немає. З урахуванням наведеного суд вважає, що з відповідача слід стягувати по 500 гривень щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 13 травня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць. У зв'язку з задоволенням позову стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Outcome: partial