Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

10 травня 2017 р. представник органу опіки та піклування Добропільської райдержадміністрації Донецької області звернувся до суду в інтересах малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], до їх батьків [PERSON] та [PERSON], про відібрання малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі є батьками малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які мешкають разом з ними. Батьки зловживають спиртними напоями, офіційно не працюють, не приділяють уваги вихованню дітей. Також не створюють належних умов для їхнього проживання, виховання та морального розвитку, негативно впливають на стан їхнього здоров'я. Без поважних причин залишають дітей без нагляду. Наказом начальника служби у справах дітей від 23.10.2012 р. №48 малолітні діти [PERSON] та [PERSON], взяті на облік як такі, що проживають в сім'ї, батьки яких ухиляються від виконання батьківських обов'язків. [PERSON] з 2011 р. перебуває на обліку в Добропільському районному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, у 2011, з 2014 по 2017 р. родина була під соціальним обслуговуванням, а в 2012 та 2013 р. під соціальним супроводом. Батьки не йдуть на контакт та співпрацю з працівниками соціальних служб, не впускають до хати, не відчиняють двері, під дією алкоголю не контролюють свої дії, погрожують, агресивно ставляться до дітей. За актами матеріально-побутових умов, будинок, у якому мешкає сім'я [PERSON], в занедбаному стані, відсутні санітарно - гігієнічні умови для проживання дітей, діти не мають окремих спальних місць, куточка для проведення дозвілля та вивчення уроків, діти недоглянуті, в брудній одежі. Згідно інформації сімейного лікаря діти мають відхилення по здоров'ю, виявлено порушення осанки та зору. Батьки зловживають спиртними напоями, конфліктують з сусідами, працівниками сільської ради та вчителями школи. Порушують правила користування електроенергією, шляхом самовільного підключення до електромережі, через що створюється загроза життю дітей. У зв'язку з невиконанням [PERSON] та [PERSON] батьківських обов'язків, щодо виховання дітей, їх утримання, розвитку, охорони їх здоров'я, позивач звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача, [PERSON], яка діє на підставі довіреності №01-37/136 від 01.03.2017 р., позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити на підставах, викладених в позовній заяві. Прокурор в судовому засіданні вважає, що є всі підстави для відібрання малолітніх дітей від батьків, без позбавлення їх батьківських прав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судових засіданнях категорично заперечували проти задоволення позову, просили суд відмовити в його задоволенні. В обґрунтування заперечень зазначили, що не ухиляються від виконання батьківських обов'язків. Між ними та працівниками соціальних служб склались вкрай неприязні стосунки, що унеможливлює нормальне з ними спілкування. [PERSON] також пояснила, що разом з чоловіком неофіційно працюють на сміттєзвалищі, щомісячний дохід родини невеликий, але стабільний та достатній для утримання своїх дітей. Зазначила, що кожного року збирає дітей до школи, купувала одяг та шкільні приладдя. Діти забезпечені всім необхідним для належного розвитку та існування: мають спальні місця, місце для занять, іграшки, необхідний одяг за сезоном, завжди охайно одягнені. Через скрутний матеріальний стан родини, одяг дітей не новий. Зазначила, що діти постійно відвідують школу, пропуски занять допускаються лише з причини хвороб на ОРЗ. Щодо піклування про стан здоров'я дітей зазначила, всі необхідні щеплення дітям зроблені, з невеликим запізненням. У випадках хвороби дітей завжди зверталась за відповідною медичною допомогою. Не заперечувала, що з мешканцями селища має конфліктні стосунки, через що, вона з чоловіком не брала участі у складанні актів матеріально-побутових умов родини та не пускала на подвір'я працівників соціальних служб. Щодо зловживання алкоголем, відповідач [PERSON] категорично заперечувала, надавши суду довідку про те, що у лікарів нарколога, психіатра на обліку не перебуває, до адміністративної відповідальності за появу в громадських місцях у нетверезому стані не притягалась. Відповідач [PERSON] надав суду пояснення аналогічні поясненням своєї дружини [PERSON] В судове засідання 28 серпня 2017 року відповідачі повторно не з'явились, через неотримання судових повісток за місцем проживання, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення повернуті до суду. Суд на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Суд розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, свідків, заслухавши думку прокурора, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. В даному шлюбі мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з ними за адресою: [ADDRESS]. Згідно інформації про сім'ю [PERSON], від 21.04.2012р., надану заступником директора з виховної роботи Світлівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. Добропільської районної ради, сім'я проживає за адресою: [ADDRESS], сім'я повна, малозабезпечена, функціонально - неспроможна, знаходиться на обліку в службі у справах сім'ї і дітей, матеріально - побутовий стан сім'ї незадовільний. Батьки схильні до вживання алкогольних напоїв, вихованням дітей не займаються, ведуть аморальний спосіб життя. Діти пропускають школу, постійно залишаються дома без догляду. (а.с.3). З 19.09.2012 року родина [PERSON] перебуває під соціальним супроводом Добропільського районного центру соціальних служб для дітей та молоді, як родина, що потрапила в складні життєві умови. (а.с. 105-217) З матеріалів особової справи на родину [PERSON], вбачається, що регулярно співробітниками служби у справах дітей Добропільської райдержадміністрації проводилась профілактична робота з сім»єю. Разом з тим, мати дітей, [PERSON] двері співробітникам соціальної служби не відчиняла. Відповідно до Акту обстеження матеріально - побутових умов сім'ї [PERSON], від 09.09.2016 р. складеного директором Світлівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. Добропільської районної ради у складі комісії, встановлено, що санітарно - гігієнічні умови проживання не дотримуються. Немає куточку для дітей. Одяг та взуття в незадовільному стані. Постільні речі, іграшки та книги відсутні. Мати та батько кожного дня з ознаками нетверезого стану. Ніякої уваги дітям не приділяють. (а.с.8). Згідно Акту відвідування сім'ї, від 12.04.2017 р. складеного спеціалістом Добропільського районного ЦСССДМ, за адресою: [ADDRESS] проживає родина [PERSON], сім'я повна, на момент відвідування [PERSON] відмовила в доступі до житла, діти були вдома, школу не відвідують з невідомих причин. (а.с.4-5). Відповідно до акту обстеження умов проживання родини [PERSON] від 19.04.2017р., складеного начальником ССД Добропільської райдержадміністрації у складі комісії, умови проживання перевірити не було можливості, на момент перевірки діти до школи не ходили, в зв'язку з хворобою матері, через вікно встановлено, що у будинку брудно, відсутнє світло, діти в задовільному стані. Разом з тим, комісією діти були оглянуті, наслідків тілесних ушкоджень не виявлено, комісією встановлено, що стосунки між матір'ю та дітьми доброзичливі, добрі (а.с.6). Відповідно до Акту відвідування сім'ї, від 28.04.2017 р. складеного спеціалістом Добропільського районного ЦСССДМ, за адресою: [ADDRESS] проживає родина [PERSON], на момент відвідування [PERSON] відмовила в доступі до житла. Діти перебували у школі. Було з'ясовано, що територія біля будинку небезпечна для дітей. Оскільки, батьки незаконно підключили світло: дроти проходять біля будинку по землі, що небезпечно для дітей. (а.с.11-12). Згідно акту обстеження умов проживання родини [PERSON] від 28.04.2017 р. представники комісії не були допущені до будинку [PERSON], на момент перевірки діти знаходились у школі. Електропостачання будинку відсутнє. Умови для виховання та розвитку малолітніх дітей відсутні. (а.с.7). Свідок [PERSON], директор Світлівського будинку народних традицій, пояснила, що як депутат Добропільської районної ради, систематично отримує скарги мешканців селища на поведінку родини [PERSON]. Зазначила, що [PERSON] знає як мешканця селища з дитинства. Знала його з позитивної сторони, але декілька останніх років він зловживає спиртними напоями. Пояснила, що в будинку родини [PERSON] була лише один раз взимку 2016 року, коли викликали швидку для [PERSON], якого побили. На той час будинок був дуже в занедбаному стані. Свідок [PERSON], голова Світлівської селищної ради, пояснив суду, що родину [PERSON] знає близько 10 років як мешканців селища. Зазначив, що [PERSON] та [PERSON] поводяться агресивно до мешканців селища. Не йдуть на контакт з соціальними службами, двері не відчиняють, ображають усіх нецензурною лайкою. Діти періодично хворіють, мають поганий зір, у [PERSON] бронхіт. На їх лікування надавали допомогу місцеві фермери. Діти мають неохайний вигляд, брудні. Пояснив, що батьки вживають спиртні напої. Восени 2016р. малолітній [PERSON] скаржився в сільраді на агресивну поведінку свого п'яного батька [PERSON]. У дворі за місцем мешкання родини [PERSON] багато не прив'язаних собак, на яких постійно скаржаться місцеві жителі. Крім того, відповідачі порушують правила користування електроенергією, самовільно підключились до електромережі, чим створюють загрозу для проживання дітей. Свідок [PERSON], заступник директора Добропільського районного центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді в судовому засіданні пояснила, що з 2011 року [PERSON] отримувала соціальну допомогу при народженні дочки [PERSON]. Пізніше, соціальний інспектор, повідомила, що при систематичному відвідуванні родини, з метою перевірки витрат цих коштів, двері ніхто не відкривав. Виплати були зупинені. Після чого, [PERSON] дозволила перевірити матеріальний стан родини, виплати поновили. З 2012 року родину [PERSON] взяли на соціальний супровід. Свідок підтвердила, що батьки дітей поводяться агресивно, не допускають соціальних працівників для перевірки побутових умов, діти пропускають школу без поважних причин, залишаються вдома самі без нагляду. Зазначила, що [PERSON] вживає алкоголь та часто перебуває в стані алкогольного сп'яніння. Разом з тим, на питання суду повідомила, що до адміністративної відповідальності за це не притягалась. Додала, що в 2013 році [PERSON] захворів, та перебував на лікуванні в інфекційному відділенні лікарні. Свідок [PERSON], фахівець з соціальної роботи Добропільського районного центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді пояснила суду, що родина [PERSON] перебувала на соціальному супроводі, як така, що опинилась в складних життєвих умовах. Підтвердила, що діти в квітні 2017 року без поважних на те причин не відвідували школу. Свідок [PERSON], юрисконсульт Добропільського районного центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді, зазначила, що відомості про сім»ю [PERSON] їй відомі лише зі справи про соціальний супровід їх родини, яка опинилась в складних життєвих умовах. Зазначила, що батьки на контакт з соціальними службами не йдуть, діти недоглянуті. З доповідної лікаря КЛПЗ «Добропільський районний центр первинної медико - санітарної допомоги» Світлівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини №6 від 14.04.2017 р. [PERSON], вбачається, що на прикріпленій території Світлівської амбулаторії мешкає неблагополучна сім'я [PERSON]. Батьки не мають постійного місця роботи, періодично працюють на складі по переробці сміття, зловживають алкоголем. Діти часто не відвідують школу, мають неохайний зовнішній вигляд. В цьому році не було зроблено дітям пробу Манту. В березні 2017 р. діти оглядалися на проф.огляді та було виявлено порушення осанки та зниження зору. (а.с.9). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], сімейний лікар підтвердила вказані пояснення. Зазначила, що діти хворіють не часто 2-3 рази на рік. Наразі всі щеплення дітям зроблені. Пояснила, що в будинку родини [PERSON] була один раз лише в 2013 році. Свідок [PERSON], директор Світлівської школи, пояснила суду, що знає всю родину [PERSON], які мешкають по сусідству. Відносно [PERSON] зазначила, що вона дуже нестримана. Веде себе неадекватно, постійно скандалить в школі, своєю неприпустимою поведінкою показує негативний приклад дітям. Був випадок, коли [PERSON] приходила до школи в стані алкогольного сп'яніння. Через скрутний матеріальний стан у дітей не було ранців, батьки однокласників допомогли. Щодо розвитку дітей зазначила, що в них погано розвинена мова, бояться спілкуватися з однолітками. Свідок [PERSON], класний керівник, пояснила суду, що діти ходять до школи охайно одягнені, чисті, але через незадовільний матеріальний стан родини одяг дітей не новий. Матір дітей турбується про їх навчання, цікавиться в телефонному режимі. В нетверезому стані до школи не приходила. На початку навчального року мати купувала дітям приладдя для школи, разом з чоловіком допомагали прибирати в навчальному кабінеті школи. Зазначила, що в другому семестрі навчального року діти пропустили близько 40 днів, поважності причин пропуску, в тому числі через хворобу, батьки документально не обґрунтували. Щодо розвитку дітей, пояснила, що [PERSON] засвоїв шкільну програму 1 класу, а [PERSON] ні, можливо через свій малий вік. Разом з тим, від однолітків не відрізняються. Пояснила, що як мешканці селища, родина [PERSON] конфліктує з сусідами. На даний час їх подвір'я заросло травою, багато собак. Діти з ними грають. З постанови Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24.11.2016 р., вбачається, що [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП за ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків, щодо виховання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.42). За рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29.03.2017 р. [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно своєї старшої дочки [PERSON], [INFO] (а.с.13-16). Згідно висновку органу опіки Добропільської районної державної адміністрації про доцільність відібрання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] від батьків [PERSON] та [PERSON], без позбавлення їх батьківських прав, встановлено, що діти проживають разом з батьками. Батьки зловживають спиртними напоями, офіційно не працюють, не приділяють уваги вихованню дітей, не створюють належних умов для їхнього проживання, виховання та морального розвитку, негативно впливають на стан їхнього розвитку, без поважних причин залишають дітей без нагляду. Діти перебувають на обліку у ССД Добропільської районної державної адміністрації, як такі, що проживають в сім'ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків. [PERSON] з 2011 р. перебуває на обліку в Добропільському районному ЦСССДМ, перебувала під соціальним обслуговуванням, у 2012 та 2013 р. під соціальним супроводом. Сім'я мешкає у власному будинку; у будинку відсутні санітарно - гігієнічні умови для проживання дітей, житло в занедбаному стані, складається з двох кімнат, діти не мають окремих спальних місць, куточку для проведення дозвілля та вивчення уроків, діти недоглянуті, в брудній одежі, мають відхилення по здоров'ю, виявлено порушення осанки та зниження зору. Батьки ведуть аморальний спосіб життя. Діти часто, без поважних причин, не відвідують школу, залишаються вдома без нагляду дорослих. Батьки [PERSON] та [PERSON], не виконують батьківських обов'язків, ухиляються від виховання, утримання, розвитку, охорони здоров'я своїх малолітніх дітей, що несе загрозу здоров'ю та життю дітей. На підставі викладеного, з метою соціального захисту малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], враховуючи існуючу загрозу життю і здоров'ю дітей, вважає доцільним відібрання [PERSON] та [PERSON] від батьків [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO] без позбавлення їх батьківських прав. (а.с.30-31). З довідки №830 від 14.06.2017 р. виданої КЗОЗ «Добропільська ЛІЛ» поліклінічне відділення, гр.[PERSON], [INFO], мешкаючи за адресою: [ADDRESS], за допомогою в наркологічне відділення не зверталась, дані про наркологічну допомогу в інших закладах відсутні. На обліку у лікаря - психіатра на обліку відповідачі не перебувають (а.с.60, 30 Т.2). Також в матеріалах справи маються фотографії на яких зображено помешкання родини [PERSON], також спальне місце для дітей, одяг та іграшки. З фото вбачається, що у дітей є відведене для навчання місце та шкільні приладдя. (а.с. 52-59) Згідно повідомлення ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго» від 26.07.2017р., за адресою проживання родини [PERSON], 07.11.2016р. повторно виявлено порушення споживачами Правил користування електроенергією, а саме самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів до електричної мережі з порушенням схеми обліку, після припинення енергопостачання, про що був складений відповідний акт, та на розгляді в суді перебуває цивільна справа за позовом ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго» до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення вартості електроенергії. Не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електроенергією на суму 11986,32грн. Крім того, родина має заборгованість за електроенергію в сумі 1219,97 грн. (а.с.5-22 Т.2) Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне. Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Стаття 150 Сімейного кодексу України, містить обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності з ч. ч. 1, 4 ст.155 Сімейного Кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно до вимог ч.1ст.170 Сімейного Кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п.п. 2-5 ч.1ст. 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Відповідно до пунктів 2-5 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Відповідно до роз'яснень викладених в пунктах 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. При винесенні вказаного рішення суд враховує, що Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. Позиція, що дитина може бути розлучена з матір'ю у виняткових випадках, також викладена у рішенні Європейського Суду з прав людини від 18 грудня 2008 року № 39948/06 у справі «Савіни проти України». Крім того, суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, а також ч. 7 ст. 7 СК України, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав є тимчасовим заходом на відміну від позбавлення цих осіб батьківських прав, яке має безстроковий характер. Тому якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини, при цьому суд керується інтересами дитини. Оскільки підставою для відібрання дитини є випадки, при яких залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання, то повернення дитини можливе лише при усуненні зазначених обставин (батько, мати вилікувались, змінили поведінку, змінили ставлення до дитини тощо). Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує (див., mutatis mutandis, справу "Хазе проти Німеччини", N 11057/02, п. 99, ЄСПЛ 2004-III (витяги)). При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків постає необхідність врахування цілої низки чинників. Необхідно з'ясувати, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров'я (див. справи "Валлова і Валла проти Чеської Республіки", N 23848/04, п. 72, від 26 жовтня 2006 року; і "Гавелка та інші проти Чеської Республіки", N 23499/06, N 57, від 21 червня 2007 року). З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків (див., наприклад, справу "К. А. проти Фінляндії", N 27751 /95, п. 92, ЄСПЛ 2003-I). Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз'єднання сім'ї. (Рішення ЄСПЛ у справі «Савіни проти України», 2008 рік ). Верховний Суд України у своїх Узагальненнях практики розгляду судами справ, пов'язаних із позбавленням батьківських прав, поновленням батьківських прав, усиновленням, установленням опіки та піклування над дітьми від 11.12.2008р. також зазначив, що при вирішенні даної категорії справ судам слід звернути увагу на те, що згідно з міжнародними та національними правовими нормами до прав дитини належить, серед інших, право на врахування її думки щодо питань, які стосуються її життя. Так, відповідно до положень ст. 12 ч. I Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Допитані у якості свідків у присутності представника органу опіки та піклування [PERSON], батьків - [PERSON], [PERSON], та практичного психолога Святогорівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, [PERSON], малолітні діти [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що люблять свою матір та батька, вони бажають проживати разом з батьками, зазначили, що в них є іграшки, мати про них піклується, вчить з ними уроки, читає книжки, годує, просили їх не забирати від батьків. Оцінюючи поведінку відповідачів [PERSON] та [PERSON], щодо ухилення ними від обов'язків по вихованню дітей, суд враховує, що відповідачі люблять дітей, жорстоко з ними не поводяться, не вдаються до будь-яких видів експлуатації дітей, не примушують їх до жебракування та бродяжництва, ніколи від них не відмовлялися, бажають турбуватись про них, вживають заходів щодо матеріального забезпечення родини та спільного проживання. В матеріалах справи відсутні належні докази, що [PERSON] та [PERSON] є хронічними алкоголіками або наркоманами. [PERSON] піклується про дітей, діти бажають проживати разом з батьками. Проте, суд вважає що [PERSON] та [PERSON], на виконання вимог ч.2 ст.29 Закону України «Про загальну середню освіту», відповідно до якої батьки або особи, які їх замінюють, зобов'язані: забезпечувати умови для здобуття дитиною повної загальної середньої освіти за будь-якою формою навчання, не в повному обсязі виконували обов'язки щодо виховання та розвитку дітей - вони пропускають школу без поважних причин. Вказані обставини знайшли своє підтвердження в показаннях свідків, директора школи, які зазначили, що відповідач не приділяє належну увагу вихованню дітей, не вживаються належні заходи щодо забезпечення умов для здобуття дітьми повної загальної середньої освіти. Відповідно до ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом (ст.60 ЦПК України). Суду не надано належних, допустимих та переконливих доказів на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві щодо того, що відповідачі не дбають про здоров'я дітей, не забезпечують їх продуктами харчування, не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу. Порушення відповідачами правил користування електроенергією та складений за фактом самовільного підключення до електромережі акт від 07.11.2016р. сам по собі не свідчить про ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків, та не є належним доказом щодо загрози життю дітей, зокрема відсутній відповідний висновок компетентних органів енергонагляду або висновок експерта з питань безпеки користування електричною енергією.. Щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП з приводу невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов'язків щодо виховання дітей, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 39 КУпАП якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню. Таким чином, щодо правопорушень, вчинений протягом 2012-2015 років, [PERSON] є такою, що не була піддана адміністративному стягненню. Постанова Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24.11.2016р. про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП, винесена за фактом ухилення нею від виконання батьківських обов'язків відносно старшої дочки [PERSON], [INFO] та сварки [PERSON] з вчителями в Світлівській школі. Вказаний доказ на думку суду, не свідчить про небезпеку для життя та здоров'я дітей [PERSON] та [PERSON], а також ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов'язків відносно цих дітей. Суд вважає, що представником позивача не наведено будь-яких виключних обставин, які б викликали крайню необхідність розлучення дітей з батьками. При цьому враховується, що відібрання дітей без достатніх причин, позбавить їх батьківської турботи та допомоги і може призвести до погіршення їх духовного та морального становища. Разом з тим, з урахуванням поведінки відповідачів та їх ставлення до мешканців селища, суд вважає за необхідне попередити [PERSON] та [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування виконкому Добропільської райдержадміністрації Донецької області контроль за виконанням ними батьківських обов'язків. Одночасно необхідно попередити відповідачів про корегування своєї поведінки по відношенню до оточуючих, поважного ставлення та налагодження позитивного контакту з мешканцями селища, педагогічним колективом школи, де навчаються їх діти, на основі взаємних поступок та взаєморозуміння. За таких обставин, підстави для задоволення позову відсутні. Відповідно до ч. 4 ст. 88 ЦПК України , компенсуються за рахунок держави.

Outcome: dismissed