Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Млинівського районого суду Рівненської області від 06.02.2017 року по справі № 566/1295/16-ц стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень щомісячно, починаючи з 28 грудня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини є недостатнім, незначним і не забезпечує її нормальний розвиток, а також не відповідає гарантіям, встановленим чинним сімейним законодавством, зокрема ст. 182 СК України. Дитина тяжко хворіє, має діагноз «ВВР ЦНС: мікроцефалія, тригоноцефалія (стан після оперативного лікування краніопластика в 2012 році). Спастичний три парез з переважним ураженням лівих кінцівок, зі стійким, помірно вираженим порушенням функцій кінцівок. Загальний недорозвиток мовлення 11-111 рівня. Комбіновані контрактури суглобів кінцівок, еквінусна деформація ступнів. Псевдобульбарна дизартрія. Агніопатія сітківки OU». Дитина перебуває на обліку в Рівненській обласній дитячій поліклініці та на «Д» обліку у дитячого невролога за місцем проживання, постійно проходить курс лікування в різних медичних закладах України. Для нього розроблена індивідуальна програма розвитку. В зв`язку із тяжкою хворобою син [PERSON] є інвалідом дитинства. На лікування сина необхідні значні кошти, яких вона немає, а тому змушена займати їх у своїх родичів. Вона ніде не працює, оскільки постійно здійснює догляд за дитиною-інвалідом. Відповідач в добровільному порядку надавати дитині матеріальну допомогу не бажає. Просить суд змінити розмір аліментів шляхом їх збільшення і стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі по 2\~027 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи від дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття та додаткові витрати на утримання сина, що викликані особливими обставинами в розмірі по 1\~800 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні зменшила позовні вимоги та просить змінити розмір аліментів шляхом їх збільшення і стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі по 1 250 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи від дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття та додаткові витрати на утримання сина, що викликані особливими обставинами в розмірі по 800 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Зменшені позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав, не заперечує щодо їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що зменшені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Млинівського районого суду Рівненської області від 06.02.2017 року по справі № 566/1295/16-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень щомісячно, починаючи з 28 грудня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 3). Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини першої статті 182\~СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно частини другої ст.\~182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.\~184\~СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст.\~192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~15.05.2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось з них. Статтею 185\~СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. В правовій позиці Верховного Суду України, висловленій 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15, зазначено, що виходячи з аналізу ст.\~185\~СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів на аліменти, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Разом з тим, позивачка просить стягувати розмір аліментів починаючи з дня подання позовної заяви. Однак п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.2006\~року №\~3\~"Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів" вказує на те, що визначені в порядку ст.\~192\~СК України аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, таким чином позивачу слід відмовити у стягненні змінених аліментів від дня пред`явлення позову до суду. Відповідно ч. 1 ст.\~82\~ЦПК України обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги повністю, тому за результатами підготовчого провадження у суду є всі підстави ухвалити рішення.\~\~ Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати необхідно стягнути з відповідача в прибуток держави в розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial