Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

10.09.2021 позивач [PERSON] звернулася до Літинського районного суду Вінницької області із зазначеним позовом мотивуючи його тим, що [INFO] помер [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] (мати позивачки). При житті, [PERSON] належало право на земельну частку (пай), на підставі розпорядження Літинської РДА від 28.03.2003р., № 102, розміром 1,28 в умовних кадастрових гектарах. Позивач зазначає, що [PERSON] та [PERSON] були одружені, проживали спільно та були зареєстровані за адресою [ADDRESS] . Коли позивач звернулася до Літинської державної нотаріальної контори із заявою про роз`яснення щодо отримання спадщини, то їй було надано відповідь, що оформлення спадщини на земельну частку (пай) неможливе. Для вирішення даної проблеми рекомендовано звернутися до суду. Просить визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 1,28 в умовних кадастрових гектарах, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилась. Представником позивача - адвокатом Данилюком П.П. подано до канцелярії суду клопотання, відповідно до якого він просить провести судове засідання у його відсутність та відсутність його довірителя. Позовну заяву підтримують в повному обсязі та просять її задовольнити. Судові витрати просять залишити за [PERSON] (а.с. 51). Представник відповідача Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області до судового засідання не з`явився. Надіслали на адресу суду клопотання, відповідно до якого просили розглянути справу у відсутність представника селищної ради. У вирішенні справи поклались на розсуд суду (а.с. 26-27). Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши заяви сторін та матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 7) [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 8) [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до свідоцтва про одруження від 05.07.2000 (а.с. 9) пояснюється наявність шлюбних відносин між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 10) матір`ю [PERSON] , [INFO] , зазначена [PERSON] . У відповідності до свідоцтва про укладення шлюбу від 06.08.1983 (а.с. 11) пояснюється зміна прізвища позивача із « [PERSON] » на « [PERSON] ». Довідкою виконавчого комітету Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області за № 1034 від 03.09.2019 (а.с. 12) [PERSON] , 1929 року народження, який помер [INFO] був зареєстрований та проживав до дня смерті по [ADDRESS] . Разом з ним проживала та була зареєстрована дружина [PERSON] , 1928 року народження. У відповідності до довідки Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області за № 365 від 30.04.2021 (а.с. 13) [PERSON] , 1928 року народження, яка померла [INFO] , була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] . Відповідно до довідки Пеньківської сільської ради за № 1016 від 30.08.2019 (а.с. 14) [PERSON] внесений в списки на земельну частку (пай) за № 1178 с. Бруслинівка. У відповідності до довідки Відділу № 6 Управління у Вінницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (а.с. 15) за розпорядженням Літинської районної державної адміністрації від 28.03.2003 за № 102, [PERSON] отримав сертифікат на земельну частку (пай) серії ВН №049793. Листом Літинської державної нотаріальної контори за № 908/02-14 від 29.09.2021 (а.с. 30) позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину до майна померлого [INFO] [PERSON] , по причині відсутності для цього необхідних документів. Із матеріалів спадкової справи № 123/2007 витребуваної судом за клопотанням представника позивача (а.с. 36-46) встановлено, що 03.10.2007 [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом до майна померлого [INFO] [PERSON] , зокрема на житловий будинок з прибудовами та спорудами по [ADDRESS] (а.с. 43 зв.). Згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 2 п.1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного Кодексу України (2001 року), рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Державний акт на земельну ділянку спадкодавцем за життя не виготовлений, що є перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на право на земельну ділянку. Згідно п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI).Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК). Оскільки [PERSON] (батько позивачки) за життя не отримав державного акту на земельну ділянку, хоча земельна ділянка і передана останньому, відтак позивач в порядку спадкування після смерті батька вправі порушувати питання про успадкування права цієї земельної ділянки з послідуючим проведенням землевпорядних робіт, необхідних для приватизації земельної ділянки та отриманням свідоцтва про право власності на землю. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] який помер [INFO] , належало право на земельну частку (пай), розміром 1,28 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області, а позивач [PERSON] , має намір повністю успадкувати майно померлого батька, проте успадкувати майно не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), тому з метою захисту майнових прав позивача, за останньою слід визнати право на земельну частку (пай), розміром 1,28 в умовних кадастрових гектари, право на яку було в [PERSON] та котрий котрий помер [INFO] . Судові витрати за клопотанням представника позивача слід залишити за позивачкою (а.с. 51).

Outcome: approved