Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] пред`явила зазначений позов на предмет повернення сплаченої за нотаріально посвідченим 14 лютого 2020 року попереднім договором суми в розмірі 62000,00 грн. з підстав невиконання відповідачем умов попереднього договору про укладення до 31 березня 2020 року договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , передачі технічних документів, довідок про відсутність заборгованості по квартплаті та комунальним послугам, у зв`язку з чим за відсутності укладеного основного договору сплачена сума в розмірі 62000,00 грн. вважається авансом та відповідач зобов`язана згідно п. 3.2 попереднього договору сплатити позивачу також і суму штрафу в розмірі 100% від суми попереднього договору, тому позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь сплачений аванс в сумі 62000,00 грн., а також штраф в сумі 62000,00 грн., поклавши на відповідача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1240,00 грн. Відповідач свій відзив не подала, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви; про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомляла і про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином згідно з ст. ст. 131, 187 ч. 6 ЦПК України за останнім відомим суду підтвердженим зареєстрованим місцем його постійного проживання (перебування). З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 22 червня 2020 року з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у витребуванні доказів чи у сприянні в поданні доказів іншим чином. У судове засідання не з`явилися всі учасники справи, і про причини своєї неявки відповідач не повідомив та про розгляд справи в його відсутність не клопотав, на підставі чого без фіксування судового процесу технічними засобами проведений заочний розгляд справи згідно з ст. ст. 280, 281 ЦПК України з урахуванням письмової згоди представника позивача [PERSON]., від якого надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, яка з`ясуванню обставин не перешкоджає. Суд, дослідивши зібрані докази, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами з задоволенням позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що 14 лютого 2020 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В. зареєстрований в реєстрі за № 378, відповідно до якого визначили у пункті 1 предмет попереднього договору, у пункті 2 - істотні умови основного договору, у пункті 3 - предмет договору завдатку, у пункті 4 - припинення зобов`язань, у пунктах 5 та 6 - інші умови та заключні положення (а.с.4-5). Так, згідно п.1.1 попереднього договору сторони зобов`язуються в майбутньому до 31 березня 2020 року укласти договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за яким [PERSON] буде продавцем, а [PERSON] - покупцем майна. Предметом майбутнього договору купівлі-продажу є квартира за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до умов п.3.1 укладеного 14 лютого 2020 року договору за даним договором для підготовки документів, необхідних для укладення основного договору [PERSON] передала до підписання цього договору завдаток [PERSON] в сумі 62000,00 грн., що еквівалентно 2500,00 доларів США, а [PERSON] зобов`язується повернути [PERSON] таку ж суму грошових коштів під час укладання основного договору. Факт передачі коштів в сумі 62000,00 грн. підтверджується підписами сторін у договорі. Також судом встановлено, що у передбачений попереднім договором строк, тобто до 31 березня 2020 року сторони не уклали договору купівлі-продажу вказаної квартири, що відповідачем не спростовано та доказів зворотного згідно зі своїм процесуальним обов`язком за ч.1 ст. 81 ЦПК України не надано. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно зі статтею 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна зі сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Отже, ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання. Аванс не має забезпечувальної функції. Якщо основний договір не укладено з ініціативи будь-якої зі сторін, то аванс повертається його власникові. З огляду на викладене, встановивши, що у передбачений попереднім договором строк сторони не уклали договору купівлі-продажу спірного нерухомого майна, суд приходить до висновку про те, що платіж, переданий позивачем відповідачу за попереднім договором в розмірі 62000,00 грн., є авансом та підлягає поверненню власникові в розмірі 62000,00 грн., Такі висновки судом зроблені відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України з урахування правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 296/10217/15-ц. Крім того, згідно ч.ч.1 та 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пунктом 3.2 укладеного сторонами попереднього договору від 14 лютого 2020 року передбачено, що у випадку невиконання зобов`язань, передбачених п.1 та п.2 договору стороною-2 ( [PERSON] ), незалежно від причин їхнього невиконання, ця сторона сплачує стороні-1 ( [PERSON] ) штраф у розмірі 100% від суми цього договору, а разом з сумою завдатку буде становити 124000,00 грн., що є еквівалентом 5000,00 грн. протягом 2-х днів після 31 березня 2020 року. Таким чином, встановивши обставини неукладення основного договору купівлі-продажу, незалежно від причин невиконання умов попереднього договору в цій частині відповідачем, з неї на користь позивача підлягає стягненню сума штрафу в розмірі 100% сплаченої згідно п.3.1 суми, тобто 62000,00 грн. Судові витрати з урахуванням п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України відносяться на рахунок відповідача.

Outcome: approved