Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

У червні 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Вказував, що 03.10.2019 року між ним та\~ відповідачем [PERSON] укладено договір позики грошей, відповідно до умов якого останній позичив грошові кошти в сумі 55000 грн. Відповідачем частково повернуто позику на загальну суму 32500 грн., умови договору не виконуються, тому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в сумі 22500 грн., суму інфляційних нарахувань 1777, 50 грн. та 3% річних 440, 13 грн.. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Ухвалою суду від 16.11.2021 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилась у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що 03 жовтня 2019 року між ТОВ «Н-Транс» та [PERSON] укладено договір позики грошей, відповідно до якого позикодавець передав позичальнику грошові кошти в сумі 55000 грн., а позичальник зобов`язався у строк до 30 вересня 2020 року повернути вказану суму (а.с.12-13). Як вбачається з видаткових касових ордерів від 03 та 04 жовтня 2019 року [PERSON] отримав від позивача грошові кошти у розмірі 55000 грн. в рахунок договору позики (а.с.15, 16). Відповідач повертав позику частинами на загальну суму 32500 грн. (а.с.17-24). Відповідачу надсилалась претензія з проханням погасити борг в сумі 22500 грн. (а.с.25) Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно\~ до ст. 1047\~ ЦК України договір позики укладається у письмовій\~ формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.\~ Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві\~ позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк\~ та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Факт виконання позивачем умов договору позики підтверджується матеріалами справи. Проте доказів виконання відповідачем умов договору суду не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем проведений розрахунок належної до стягнення з відповідача суми боргу та відсотків від суми позики прострочення виконання зобов`язання. Суд погоджується з розрахунком, який проведений позивачем, та вважає його законним та обґрунтованим. Враховуючи обставини справи та надані позивачем докази, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем умов договору позики та визнає право позивача на стягнення суми позики в розмірі 22500 грн., 1777, 50 грн. інфляційних та 440, 13 грн. 3% річних в судовому порядку. Позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 2270 грн., тому у порядку передбаченому ст. 141 ЦПК України вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved