overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

Фізична особа-підприємець Попов Вячеслав Євгенович (далі за текстом ФОП [PERSON] ) звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом про стягнення з [PERSON] (надалі [PERSON] ) завданих збитків в порядку регресу в сумі 6 293,63 грн. Заявлені вимоги обґрунтовує наступним. 13.06.2014 р. між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної картки № [NUMBER] з додатковим договором № 1, на виконання умов якого відповідачу встановлено кредитний ліміт в сумі 6000 грн. Майнові інтереси АТ «Державний ощадний банк України», що пов`язані з матеріальними збитками, завданими внаслідок неповернення позичальниками грошових коштів були застраховані у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (далі ПрАТ «УПСК») згідно договору добровільного страхування кредитів від 01.08.2014 р. № 055/21, на виконання умов якого останнім визнано факт неповного погашення Позичальником грошового зобов`язання та виплачено АТ «Державний ощадний банк України» страхове відшкодування в розмірі 6\~293 грн. 05.02.2019 р. між ПрАТ «УПСК» та ФОП Поповим В.Є. укладено договір про відступлення права вимоги за № 05/02/2019, за умовам якого позивач отримав право вимоги до відповідача в порядку регресу, виплаченого первісним кредитором в сумі 6\~293,63 грн. З огляду на те, що відповідач в добровільному порядку не сплачує наявну заборгованість, що виникла на підставі договору про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної картки № [NUMBER] з додатковим договором № 1, позивач просить позов задовольнити та стягнути з [PERSON] суму боргу в розмірі 6\~293,63 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи. [PERSON] до зали судового засідання не з`явилась, на останню відому адресу проживання відповідача направлено судові повістки. На адресу суду повернулись конверти із зазначенням причини повернення - «адресат не проживає». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Філія ПАТ «Прикарпаттяобленерго» «Снятинський РЕМ» звернулася у суд із заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом філії ПАТ «Прикарпаттяобленерго» «Снятинський РЕМ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за електроенергію недораховану внаслідок порушення ПКЕЕ в сумі 2083 грн. 81 коп, мотивуючи заяву тим. що 11.02.2014 р. було справу за позовом філії ПАТ «Прикарпаттяобленерго» «Снятинський РЕМ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за електроенергію недораховану внаслідок порушення ПКЕЕ в сумі 2083 грн. 81 коп. було задоволено, про що винесено рішення. Вирішивши справу по суті позовних вимог, судом в рішенні не відображено питання про судові витрати. Позивачем здійснено оплату за судові витрати по розгляду даної справи. Вказані витрати підтверджено документами, наявними в матеріалах даної справи, а саме платіжне доручення № 2091 від 25.12.2013р.на суму 229,40 грн., тому позивач просить суд винести додаткове рішення, яким вирішити питання про судові витрати, а саме стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Прикарпаттяобленерго» в особі філії «Снятинський РЕМ» судові витрати в сумі 229,40 грн. Дослідивши зібрані матеріали справи, суд вважає, що слід задоволити заяву про ухвалення додаткового рішення, оскільки, згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В зв'язку з цим, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача судових витрат, а тому слід стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Прикарпаттяобленерго» в особі філії «Снятинський РЕМ» судові витрати в сумі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Філія «Центральне регіональне управління» ПАТ « Банк » Фінанси та Кредит» (далі - Філія) звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення пені в сумі 54 194-14 грн., з яких: -48 834-21 грн. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту,за період з 17.06.2012 року по 17.06.2013 року; -2 919-49 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів зва користування кредитом, за період з 17.06.2012 року по 17.06.2013 року; -2 440-44 грн. - пеня за несвоєчасну сплату комісійної винагороди,за період з 17.06.2012 року по 17.06.2013року. Свою вимогу мотивує тим, що згідно з Договором №07-772/07-А від 27.08.2007 року, Філія надала [PERSON] кредит в сумі 9 300-00 дол.США строком до 24.08.2012 року. Умовами Договору передбачено можливість стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту, процентів за користування коштами та щомісячної комісійної винагороди, що відповідачка належним чином не виконувала, а тому виникла заборгованість, яку вона сплачувати відмовляється і Філія вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Представник позивача - Осипенко О.Л. надала суду заяву про розгляд справи без її участі та просить постановити заочне рішення.(а.с.95) Відповідачка також також не з»явилася в попередні судові засідання, причин неявки не повідомила. Ознайомившись із заявою суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Фірма «Т.М.М.»-ТОВ звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги в сумі 7634 грн. 82 коп., яка виникла в результаті невиконання відповідачем договору про надання житлово-комунальних та інших послуг, укладеного між сторонами 1 травня 2013 року. Послуги [PERSON] надавались за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Так, відповідно до вимог ст. 626 ч. 1 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. \~ \~ \~ \~ Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. 1 ч. 1 п. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. 7 ч. 2 п. 5 цього Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 1 травня 2013 року між фірмою «Т.М.М.»-ТОВ та [PERSON] укладено договір про надання житлово-комунальних та інших послуг, які надавались відповідачу за адресою: [ADDRESS] . За період з 1 серпня 2017 року по 11 квітня 2019 року заборгованість останнього перед позивачем становить 7634 грн. 82 коп., що підтверджується відповідним актом. \~ \~ \~ \~Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Фоменко Олександр Сергійович, який діє в інтересах [PERSON] звернувся з позовом до суду до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.06.2015 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON]. Факт одруження підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу з відповідачем у сторін позову є спільна дитина - син [PERSON] [INFO]. На протязі останніх місяців між позивачем та відповідачем періодично виникали непорозуміння, шлюбні відносини між сторонами практично припинилися. З початку таких відносин відповідач позивачу допомогу на утримання спільної дитини не надає. Таким чином відповідач фактично припинив утримувати сім'ю, на теперішній час відповідач має постійне місце роботи, отримує регулярний дохід у вигляді заробітної плати, утримує підсобне господарство. Інших утриманців відповідач не має. Фактично діти сторін позову знаходиться на повному утриманні позивача. Позивач офіційно не працевлаштована, зі свого боку всіляко намагається фінансове забезпечувати сім'ю. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач працює, та отримує заробітну плату, позивачка вважає, що він повинен сплачувати на її користь аліменти на утримання сина в частці від заробітку (доходу). Статтею 182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином позивач вважає, що відповідач зобов'язаний приймати участь у матеріальному забезпеченні дітей та сплачувати аліменти на утримання доньок у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач просить в позові стягнуТаким чином просить стягнути з відповідача [PERSON], [INFO] на користь позивача [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO], але не менше 50% прожиткового мінімуму для певної категорії осіб щомісячно, починаючи з дня подання цієї заяви та до повноліття дитини, тобто [INFO] В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник Фоменко О.С. надали письмову заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначили, що впровадженні Якимівського районного суду Запорізької області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України м.Новомосковська Дніпропетровської області звернувся з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача 19 682,14 гривень та 3% річних від простроченої суми в розмірі 1 435,01 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що батько відповідача [PERSON] - [PERSON], знаходячись в трудових відносинах з підприємством ЗАТ «Трест Дніпробуд», отримав виробничу травму зі смертельним наслідком, про що 07.03.2008 року складені відповідні акти ф. Н-1 та Н-5. З 07.07.2008 року на підставі вищезазначених актів,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

ФОП [PERSON] в листопаді 2016 року заявив позов, за яким просив стягнути з [PERSON] 15360 грн. неустойки за прострочення зобов'язань за договором оренди та зобов'язати [PERSON] повернути об'єкт оренди кутно-шліфувальну болгарку марки DWT WS08-125. [PERSON] в судовому засіданні на вимогах позову наполягав, пославшись на доводи та підстави викладені в заяві. [PERSON] в суд не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Оскільки, у справі достатньо даних про права взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе постановити заочне рішення у справі. Позхивач протии такого порядку розгляду справи не заперечував. Судом встановлено таке. 20 квітня 2015 року ФОП [PERSON] та [PERSON] уклали договір оренди №04200416, за яким перший передав, а другий прийняв кутно-шліфувальну болгарку марки DWT WS08-125, вартістю 1400 грн., строком користування на одну добу, за орендною платою 50 грн. на добу (а.с. 4). За умовами п.п. 2.2 договору орендар зобовязався своєчасно повернути орендодавцю предмет оренди в чистому й справному стані та в повній технічній комплектації. Відповідно до п. 3.1 договору, орендна плата здійснюється на підставі замовлення-зобовязання. У випадку продовження термінів оренди орендар зобовязаний сповістити про це орендодавцеві та доплатити суму за додатковий термін оренди протягом двох банківських днів. У визначений договором строк, як це вбачається з матеріалів справи, [PERSON] предмет оренди не повернув та у передбаченому договором порядку про продовження терміну оренди орендодавця не повідомив. Згідно з п. 3.2 договору, при несвоєчасному поверненні орендарем предметів оренди або їх неповерненні, несплаті за оренду згідно п. 3.1, неподовженні термінів оренди протягом трьох робочих банківських днів, орендодавець має право без погодження з орендарем розірвати договірні відносини та вимагати оплати вартості інструментів та за оренду. При простроченні контрольного дня повернення додаткова орендна плата за прострочені дні розраховується в розмірі повної тарифної плати за одну добу за кожен день прострочення (п. 4.2 договору). Отже, позивач вправі вимагати від відповідача повернути предмет оренди та сплатити неустойку у розмірі подвійної плати за користування предметом оренди, що станом на день звернення до суду (01.11.2016р.) становить 15360 грн. (80 грн.* 192 дні прострочення). За таких фактів та відповідних їм правовідносин, суд знаходить позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі ст.ст. 526, 527, 530, 611, 651, 759, 760, 763, 781, 785 ЦК України. Витрати у справі, відповідно до ст. 88 ЦПК України, за вказаного рішення, має понести відповідач.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

ФОП [PERSON] в листопаді 2016 року заявив позов про стягнення з [PERSON] 8000 грн. на погашення боргу за договором про надання юридичних послуг. Позов мотивований неналежним виконанням відповідачем договору. Представник позивача [PERSON] подав заяву, за якою на вимогах позову наполягав, просив розглянути справу без його участі, проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечував. [PERSON] в суд не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся за останнім відомим місцем реєстрації, про причини неявки не повідомив. Оскільки, у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, суд вважає за можливе постановити заочне рішення на наявних доказах. Судом встановлено таке. [PERSON] відповідно до договору про надання юридичних послуг від 06.11.2014 року доручив ФОП [PERSON] надати юридичні послуги щодо оскарження відмови УПФУ Святошинського району м. Києва в призначенні пенсії. 11 листопада 2014р. [PERSON] на виконання п. 4.6 вказаного договору надав працівнику прозивача довіреність на право представляти його в суді. 17 серпня 2015 року до Святошинського районного суду м. Києва було подано адміністративний позов [PERSON] до УПФУ Святошинського району м. Києва про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити дії, який був розглянутий і постановою суду від 25 січня 2016 року був задоволений повністю. Постанова набрала законної сили 05 лютого 2016 року. Відповідно до п. 5.1.3. договору, у випадку вирішення справи на користь [PERSON], останній додатково повинен сплатити виконавцю послуг грошову винагороду в розмірі 8000 грн. не пізніше 10 днів з дня набрання рішення законної сили. Згідно з ст. 903 ч. 1 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Проте, відповідачем оплата за п. 5.1.3. договору не здійсненаі, на що вказує наявність цього спору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Зобов'язання, як це встановлено ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. За таких фактів та відповідних їм правовідносин, суд знаходить позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Витрати понесені позивачем при зверненні до суду, за вказаного рішення, мають бути компенсовані йому відповідачем відповідно і на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі наведених в рішенні норм закону,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

ФОП [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом про стягнення з [PERSON] грошової суми в розмірі 349 087,50 грн. 50 коп. та судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини відповідно до положень Угоди №05/08-13 про надання правової допомоги від 05.08.2013 року, необхідність укладення вказаної Угоди була обумовлена тим, що необхідно було провести комплекс заходів по підготовці домоволодіння для продажу. В результаті надання позивачем відповідачеві обумовленого Угодою комплексу послуг, відповідач здійснила продаж об'єкту нерухомості за що отримала за домовленістю грошову суму в розмірі 2 327 250 грн., 15% від отриманої відповідачем суми становить 349087 грн. 50 коп., вищезазначену суму відповідач в усній формі відмовилась виплатити позивачеві. У зв'язку з відмовою позивачем направлено на адресу відповідача вимогу про розрахунок за надані послуги згідно угоди №05/08-13 від 05.08.2013року, але відповідач грошові кошти не сплатила, в зв'язку з чим позивачі звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи, від її представника через канцелярію суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в зв'язку з занятістю в іншому процесі, суд приходить до висновку про недобросовісне користування відповідачем своїми процесуальними правами, що призводить до затягування розгляду справи. Суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

ФОП [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення 14 317,90 гривень боргу та 415,22 гривень інфляційних нарахувань та сплачених судових витрат. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 17.04.2015 року між ним та ФОП [PERSON] було укладено Заявку-договір на перевезення вантажу №0604, відповідно до якого позивач зобовязався виконати перевезення, а відповідачка оплатити його в сумі еквіваленту 600 євро, сума послуг в гривнях сторонами була погоджена в акті наданих послуг №49 від 24.04.2015 року в розмірі 14 317,98 гривень. Зазначає, що він виконав свої обовязки, щодо перевезення, що підтверджується вище вказаним актом наданих послуг, який підписаний відповідачкою та міжнародними товарно-транспортними накладними CMR 000201 та CMR 000261. Вказує, що відповідно до Розділу «Порядок і форма оплати договору» - відповідачка повинна була провести остаточний розрахунок протягом 10 банківських днів після отримання оригіналів документів та сканкопії CMR, які були відправлені 30.04.2015 року о 17:34 і отримані відповідачкою 06.05.2015 року о 16 год. 19 хв. особисто. Посилається, що строки оплати пройшли 16.05.2015 року, а борг відповідачки становить 14 317,98 гривень який просить стягнути в судовому порядку. Крім того просить стягнути з відповідачки відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України інфляційні нарахування в розмірі 415,22 гривні та сплачені судові витрати. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, від представника позивача надійшла заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі відсутності відповідачки проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення, з клопотанням про відкладення слухання справи до суду не зверталася. Суд вважає, що в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємовідносини сторін, а отже,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

ФОП [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення орендної плати, штрафних санкції та відшкодування збитків, зазначивши наступне, що 01.01.2016р між орендарем ФОП [PERSON], який внесений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань,реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] та суборендарем [PERSON] був укладений договір суборенди квартири №90, яка знаходиться за адресою: м. Вінниця вул. Академіка Ющенка буд.8. Умовами договору суборенди вищевказаної квартири визначено строк дії договору до 31.12.2016р та встановлено орендну плату у розмірі 3 400 грн за один календарний місяць суборенди квартири. 10.12.2016р сторони уклали додаткову угоду№1 про зміну вищевказаного договору, зокрема продовжили строк дії до 31.12.2017р та збільшено з 01.01.2017р. розмір орендної плати квартири до 3 700грн. за один календарний місяць. П.3.3. договору передбачалось, що орендна плата сплачується суборендарем щомісячно не пізніше 30 числа поточного місяця за наступний місяць суборенди квартири у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок орендаря. Відповідно до п.3.4 договору, втрати повязані з оплатою комунальних послуг по утриманню квартири не входять до складу орендної плати та сплачуються суборендарем самостійно. Однак, відповідач до своїх обовязків, передбачених договором, ставився несумлінно та постійно порушував їх. Тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

ФОП [PERSON] звернувся до суду із вищевказаною заявою. Вимоги мотивовані тим, що рішенням суду від 21.10.2020р. вищевказаний позов задоволено, однак питання розподілу судових витрат повністю не вирішено. У зв`язку з викладеним, заявник просить суд стягнути з [PERSON] понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13300грн. Учасники процесу в судове засідання не з`явилися. Дослідивши матеріали справи, суд виходить із наступного. Судом встановлено, що рішенням суду від 21.10.2020р. по вказаній справі позов задоволено, стягнуто з [PERSON] 136015,27грн. у відшкодування шкоди в порядку регресу та судовий збір в розмірі 1360,15грн., однак не вирішено питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу. ФОП [PERSON] під час розгляду справи поніс витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 13300грн., що підтверджується копіями договору №30/01/19 про надання правової допомоги від 30.01.2019р., укладеного між позивачем та адвокатом Самойленко , додаткової угоди до зазначеного договору від 15.07.2020р., акту здачі-прийняття робіт по даному договору від 16.07.2020р., платіжних доручень(а.с.44-49). Відповідно до ч.4,5 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно п.3 ч.1, ч.3 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. За таких обставин, виходячи із змісту даних норм, враховуючи складність справи, ціну позову, обсягу виконаних адвокатом робіт, суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення, стягнувши з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13300грн.

Outcome: approved