Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

06 серпня 2019 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка [PERSON] зазначає, що з 12 жовтня 2013 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який був зареєстрований виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, про що складено відповідний актовий запис № 141. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки про склад сім`ї виданої виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Запорізької області, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані разом з позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Фактично позивачка [PERSON] разом з дітьми мешкає окремо від відповідача, а саме в с.Орлянське Василівського району Запорізької області. На даний час діти повністю знаходяться на утриманні позивачки [PERSON] , оскільки [PERSON] матеріальну допомогу на утримання дітей та дружини надавати відмовляється, внаслідок чого [PERSON] разом з дітьми опинилась у скрутному матеріальному становищі. Як зазначено у позові, між [PERSON] та [PERSON] згоди, щодо розміру коштів на утримання дружини не досягнуто. 26 липня 2019 року Василівським районним судом Запорізької області виданий судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно і до повноліття дитини. Згідно ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. З метою захисту своїх порушених прав [PERSON] змушена була звернутись за юридичною допомогою, а саме: 15.07.2019 року між нею, [PERSON] та адвокатом Лисенко І.Ю. укладений договір про надання правничої допомоги, відповідно до умов вищевказаної угоди, вона отримала правничу допомогу та понесла витрати у розмірі 2000,00 гривень. Та вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить: 1) стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] кошти на її утримання у розмірі 1/6 частини всього його заробітку (доходу), до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , трьох років, а саме до [INFO] ; 2) стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 2000,00 гривень. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 23 вересня 2019 року відкрито провадження та визначено проведення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, проте на адресу суду надано заяву представника позивача в особі адвоката Лисенко І.Ю, в якій просить розглянути справу за позовом [PERSON] про стягнення коштів на утримання дружини без участі позивача та її представника, заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі за підставами викладеними у позовній заяві та просять задовольнити (а.с.39). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим конвертом, що повернувся на адресу суду з відміткою «Інші причини» (а.с.25), поштовим повідомленням про отримання судової повістки особисто 20.11.2019 року (а.с.37), також судовою повісткою з розпискою, які направлялися для вручення відповідачу через органи місцевого самоврядування (а.с.40), крім того, належне сповіщення відповідача здійснено судом шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади про виклик відповідача до суду за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання (перебування) відповідача (а.с.35), відповідно до приписів ч.11 ст.128 ЦПК України. Проте, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки до суду відповідачем на адресу суду не подано, відзиву, заперечення на позовну заяву [PERSON] суду не надано. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі та від спільного подружнього життя мають двох малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та доньку - [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про народження яких батьком записаний « [PERSON] », відповідач у справі, а матір`ю записана - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвами про народження дітей та копії яких міститься в матеріалах справи (а.с.7,8) та вказані обставини відповідачем не оспорені. Відповідно до Наказу №798-к від 11.12.2017 року, виданого ТОВ ВО «Моліс» вбачається, що [PERSON] , інженеру по організації управління виробництвом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничим об`єднанням «Моліс» надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, з 11 грудня 2017 року по 29 вересня 2020 року, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.9). Згідно довідки про склад сім?ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Запорізької області від 17.07.2019 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та до складу сім`ї входять: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Як вбачається з довідки № 996 від 27.11.2019 року, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю виробничим об`єднанням «Моліс», [PERSON] дійсно працює на ТОВ ВО «Моліс», та займає посаду енергетика та його заробітна плата за період з 01.07.2019 року по 01.11.2019 року склала 31575,27 гривень (а.с.38). Відповідно до вимог ч.ч.2,4 ст.84 Сімейного кодексу України (далі-СК України) дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Тож, право на утримання дружина має незалежно від того, чи проживає вона разом з чоловіком і чи погоджується він на добровільне надання матеріальної допомоги. Відповідно до положень ч.4 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою мешкає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно положень ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково, з урахуванням матеріального та сімейного становища відповідача [PERSON] , а також приймаючи до уваги матеріальне та сімейне становище позивачки [PERSON] , яка на теперішній час ніде не працює, постійного та регулярний заробітку не має, у неї відсутнє самостійне джерело існування, оскільки перебуває у відпустці по догляду за малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , яка не досягла трирічного віку. Крім того, враховуючи матеріальне становище відповідача, який є фізично здоровою та працездатною особою, на обліку у вузьких спеціалістів медичних закладів відповідач не перебуває, на утриманні відповідача немає непрацездатних батьків, які є інвалідами та потребують постійної сторонньої допомоги, разом з тим, як зазначено у позові, на теперішній час з відповідача [PERSON] на користь двох малолітніх дітей за судовим наказом стягнуто 1/3 частину всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, що відповідачем не оспорено та вищевикладені обставини відповідачем не спростовані. Тому, суд вважає, що відповідач [PERSON] має можливість сплачувати кошти на утримання дружини - позивачки [PERSON] у визначеною нею розмірі, а саме в розмірі 1/6 частини заробітку (доходів) відповідача щомісячно та до досягнення малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] - трирічного віку, тобто до [INFO] . Крім того, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 768,40 грн., оскільки позивачка [PERSON] звільнена від сплати судового збору за даною категорією справ. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат за заявленими [PERSON] позовними вимогами в частині відшкодування витрат на правничу допомогу, суд приходить до наступних висновків. Так, з матеріалів позовної заяви вбачається, що між позивачкою [PERSON] та адвокатом Лисенко Іриною Юріївною 15 липня 2019 року укладено Договір про надання правничої допомоги, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.13). Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4). Позивачкою [PERSON] на підтвердження понесених судових витрат надано суду Акт виконаних робіт від 05.08.2019 року, відповідно до якого адвокат Лисенко І.Ю. надала замовнику [PERSON] юридичні послуги на загальну суму 2000,00 грн., які складаються з: консультації усної (200 грн.), ознайомлення з матеріалами справи та документами клієнта (400 грн.), складання позовної заяви про стягнення коштів на утримання дружини (400 грн.), надання правової допомоги у суді першої інстанції (1000 грн.), оригінал вказаного Акту міститься в матеріалах справи та в якому зазначено, що вартість наданих юридичних послуг сплачено у повному обсязі (а.с.12). Вищенаведені документи судом можуть бути оцінені як належні та достатні у розумінні положень ст.ст.77-80 ЦПК України, оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачкою [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу. Як встановлено судом, за наданням професійної правничої допомоги [PERSON] у цивільній справі № 311/2899/19 (провадження № 2/311/960/2019) за пред?явленим нею позовом до [PERSON] про стягнення коштів на утримання дружини, - в інтересах позивачки [PERSON] діяв адвокат Лисенко І.Ю., повноваження якої підтверджуються Договором про надання правничої допомоги від 15.07.2019 року та яка здійснює свою діяльність на підставі Ордеру про надання правової допомоги серія ЗП №125121 (а.с.11,12). Виходячи з того, що позивачем [PERSON] при пред?явленні позову до суду понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн., що підтверджено Актом виконаних робіт від 05.08.2019 року (а.с.12), та заявлені позивачем [PERSON] позовні вимоги задоволено, а саме з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки кошти на утримання дружини в розмірі 1/6 частки заробітку (доходів) відповідача щомісячно, тому, відповідно до положень ст.ст.133,141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] підлягають стягненню понесені позивачкою та документально нею підтверджені Актом виконаних робіт від 05.08.2019 року (а.с.12) витрати на професійну правничу допомогу частково, а саме в розмірі 1000,00 (одна тисяча) гривень, які складаються з6 усної консультації (200 грн.), ознайомлення з матеріалами справи та документами клієнта (400 грн.), складання позовної заяви (400 грн.). Разом з тим, в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн. суд вважає необхідним відмовити, оскільки під час судового розгляду представник позивача адвокат Лисенко І.Ю. безпосередньої участі не брала, правову допомогу позивачу в судовому засіданні під час розгляду справи в суді не здійснювала, а тому в цій частині позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial