Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

02.03.2021 позивач [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вище зазначеним позовом, в якому просить: зменшити розмір аліментів, на утримання сина [PERSON] до 1000 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та зменшити розмір аліментів, на утримання [PERSON] до 300 грн., щомісячно починаючи із дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 02.09.2020 року, яке набрало законної сили, стягнуто з позивача, на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання сина - [PERSON] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн., щомісячно, яка підлягає щорічно індексації відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно починаючи із 11.07.2020 року і до досягнення дитиною трирічного віку. На даний час позивач проживає разом із матір`ю - [PERSON] , 1950 року народження, яка є пенсіонером за віком та знаходиться на його утриманні. Крім цього, лікування [PERSON] вимагає значних коштів, оскільки остання в зв`язку із станом здоров`я потребує постійного амбулаторного та періодичного стаціонарного лікування, що підтверджується висновком ЛКП КП "Семенівський центр ПМСД". Також, позивач зазначає, що отримує мінімальну заробітну плату, що підтверджується довідкою з місця моєї роботи, а отже після сплати аліментів на прожиття йому залишається сума, яка являється не достатньою для забезпечення родини. З коштів, які залишаються після сплати аліментів, він вимушений утримувати непрацездатну, хвору матір та забезпечувати своє життя. Таким чином вважає, що розмір його доходів, які залишаються після сплати аліментів не достатній для нормального існування та утримання непрацездатної матері. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2021 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 14.04.2021 від представника відповідача надійшов відзив, за змістом якого відповідач позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні, вважає позов завідомо безпідставним. Зокрема зазначено, що позивач посилається на те, що він отримує мінімальну заробітну плату, а на підтвердження цієї обставини останнім було додано лише довідку з місця роботи. Однак, це не може свідчити про весь щомісячний дохід позивача та не є достатнім доказом щомісячного мінімального розміру доходу. Також підставою для зменшення розміру аліментів на думку [PERSON] є перебування на його утриманні матері [PERSON] . Однак, позивачем не було надано жодного доказу на підтвердження такої обставини. 12 травня 2021 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити його у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] , в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог та зазначила, що позивач не надав достатніх та допустимих доказів на підтвердження обставин зазначених у позові. У зв`язку з цим, просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, надані сторонами документи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 02.09.2020 року, вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , в твердій грошовій сумі розмірі 3000,00 грн щомісячно, яка підлягає щорічно індексації відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.07.2020 і до досягнення дитиною повноліття. Також, вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 11.07.2020 і до досягнення дитиною [PERSON] , трирічного віку - по [INFO] (а.с. 7-8). Зі змісту заяв по суті справи вбачається, що сторони не оспорюють того, що вони припинили проживати однією сім`єю, їх син [PERSON] залишилась проживати разом з матір`ю. На підставі ч.1 ст.82 ЦПК України вказані обставини не потребують доказування. З долученої до позовної заяви довідки з місця роботи в ТОВ «ОМОКС» встановлено, що за період з серпня 2020 року по січень 2021 року позивачу нараховано заробітну плату на загальну суму 31223 гривні 40 копійок, з якої утримано податків за цей же період на суму 6088 гривень 57 копійок та виплачена заробітної плати на суму 25134 гривні 83 копійки (а.с.10). Аналіз сум аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача свідчить, що [PERSON] більшу половину заробітної плати передає на користь [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За змістом ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти - це кошти на утримання дитини. Суд звертає увагу, що відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Представник відповідача у поданому відзиві та судовому засіданні посилається на те, що при розгляді Семенівським районним судом Полтавської області питання про стягнення аліментів та їх розмір, позивач не заперечив проти позову. Таким чином погодився сплачувати аліменти на користь [PERSON] . Однак встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що при визначенні розміру аліментів, які стягуються на користь позивача, суд виходив лише з того, що позивач визнав позов та не заперечував визначений позивачем розмір аліментів (а.с.7 на звороті), проте, в силу вимог ст.182 Сімейного кодексу України ця обставина є істотною при визначенні розміру аліментів. Сам лише факт визнання позивачем позову щодо визначеного йому розміру аліментів, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки з моменту стягнення аліментів на користь позивача матеріальний стан позивача змінився. З огляду на ці обставини, а також враховуючи рівність обов`язку батьків щодо забезпечення матеріального утримання дитини до досягнення нею повноліття, суд вважає допустимим зменшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , до 2000,00 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання рішення законної сили до досягнення дитиною повноліття. Також слід зазначити, що згідно з ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач у судовому засіданні зазначив, що на його утриманні перебуває матір [PERSON] , яка є пенсіонером за віком, лікування якої вимагає значних коштів, оскільки остання в зв`язку із станом здоров`я потребує постійного амбулаторного та періодичного стаціонарного лікування. Проте відповідних доказів, що матір [PERSON] перебуває на утриманні позивача суду надано не було. Довідка про проживання за однією адресою не є належним доказом факту перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] . Щодо зменшення розміру аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, слід зазначити наступне. Статтею 84 СК України передбачено право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Відповідно до ч.2, ч.4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Це право дружина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як було вказано вище рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 02.09.2020 року, вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 11.07.2020 і до досягнення дитиною [PERSON] , трирічного віку - по [INFO] . Станом на час звернення позивачки до суду із позовом малолітньому сину сторін ще не виповнилося трьох років. Встановлені у судовому засіданні обставини підтверджують, що дитина проживає разом із матір`ю, яка потребує матеріальної допомоги оскільки не отримує заробітної плати чи пенсії, вимушена знаходитися вдома та доглядати дитину, а позивач працевлаштований та має реальну змогу сплачувати аліменти на її утримання у розмірі 1000 грн., який був визначений рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 02.09.2020 року. З огляду на це суд вважає, що підстави зменшення розміру аліментів на утримання [PERSON] відсутні. Тому пред`явлений позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial