Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

27 лютого 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання частки померлих у праві спільної сумісної власності та визнання права власності, в якому просив визначити, що частка [PERSON], який помер [INFO], та частка [PERSON], яка померла [INFO], в праві спільної сумісної власності на квартиру за [ADDRESS], становила 6/24 кожного, просив визнати за [PERSON], право власності на 4/24 частки квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO]; визнати за [PERSON], право власності на 3/24 частки квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Свої позовні вимоги обгрунтовував тим, що йому належить на праві спільної сумісної власності квартира за [ADDRESS] на підставі свідоцтва про права власності на житло від 20 травня 1994 року, виданого Відділом приватизації державного житлового фонду Печерського району м. Києва. Співвласниками квартири на праві спільної сумісної власності є позивач, померлі батьки: батько - [PERSON], мати - [PERSON], та сестра - [PERSON] - відповідачка. [INFO] помер батько - [PERSON], який постійно проживав та був зареєстрований у квартирі. Після смерті батька відкрилась спадщина, яка складається з частки в праві спільної сумісної власності на квартиру. Позивачем було подано заяву до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Леонтьєвої Ніни Йосипівни для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилось після смерті батька, проте йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії оскільки за життя спадкодавця між співвласниками картири частки у праві спільної сумісної власності не визначались. [INFO] померла мати, [PERSON], яка постійно проживала та була зареєстрована у квартирі. Після смерті матері відкрилась спадщина, яка складається з частки в праві спільної сумісної власності на квартиру, та була заведена спадкова справа №03/2016, яка знаходиться у провадженні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Маргарян Люсіне Ашотівни. Оскільки позивач вважає за доцільне зазначити загальну кількість частин квартири у розмірі 24, то надалі він звертався до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Маргарян Люсіне Ашотівни з заявою для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 7/24 частки квартири, але йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки неможливо вірно та безспірно встановити частки спадкового майна. Відповідач до нотаріусів не зверталась, але спадщину прийняла, оскільки постійно проживала із спадкодавцями на час відкриття спадщини. Відповідач до нотаріуса для вирішення питання визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності не з'являється, не визнає право власності позивача як спадкоємця належну йому частку квартири. Позивач вказує, що фактично позбавлений можливості визначити склад спадкового майна після смерті батьків та отримати свідоцтва про право на спадщину на відповідні частки квартири, тому вимушений звернутись до суду з даним позовом. Позивач , представник позивача в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують, просили суд задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився , про день та час розгляду справи повідомлявся за останнім відомим місцем проживання. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Третя особа 1 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Леонтьєва Ніна Йосипівна надала заяву про розгляд справи без її участі. Третя особа 2 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Маргарян Люсіне Ашотівна надала клопотання про розгляд справи без її участі. 26 березня 2018 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі (а.с.48). Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 20.05.1994 р., реєстраційний номер 1864, власниками квартири [ADDRESS] значаться [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві сумісної власності (а.с.20, 21). [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 19.11.1945 р., реєстраційний номер 19 (а.с.89 звор.). [PERSON] та [PERSON] є батьками позивача та відповідача по справі підтверджується свідоцтвами про народження сторін (а.с.15). Так, кожному співвласнику квартири належало по 1/4 частки. [INFO] помер [PERSON] (а.с.16). Після його смерті відкрилась спадщина, яка складалась з належної йому ? ( 6/24) частки квартири. Спадкоємцями після його смерті за законом були - дружина [PERSON] та діти: [PERSON], [PERSON]. Отже, частка кожного з трьох спадкоємців складається - 6/24:3=2/24, тобто по 2/24 . Згідно ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно положень ч.1 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст.ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1226 ЦК України спадкування частки у праві спільної сумісної власності частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. 18 квітня 2013 року № 33807410, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Барановою Т.І. була заведена спадкова справа №04-2013 після смерті батька позивача [PERSON], яка передана та знаходиться у провадженні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Леонтьєвої Ніни Йосипівни (а.с.20). 18 квітня 2013 року матір позивача [PERSON], відмовилась від прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] на користь позивача (а.с.18), тобто відмовилась від 2/24 частки квартири. Так, позивач унаслідував за законом після смерті батька, 4/24 2/24+2/24. [INFO] померла матір позивача [PERSON] (а.с.17). Після її смерті відкрилась спадщина, яка складалась з належної їй ? (6/24) частини квартири (а.с.17). Заповіту не залишила, тому спадкування відбувалось за законом. Спадкоємцями після її смерті є [PERSON], [PERSON], тобто 6/24 розділилась між двома спадкоємцями (6/24:2=3/24), тому кожному спадкоємцеві по 3/24 частки квартири. Отже, частка позивача після смерті його матері склала 3/24 частини квартири. 20 листопада 2017 року позивач звернувся з заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Леонтьєвої Ніни Йосипівни для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилось після смерті батька (а.с.94). 22 січня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Леонтьєвою Н.Й. було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вказаною заявою оскільки за життя спадкодавця між співвласниками квартири частки у праві спільної сумісної власності не визначались, між спадкоємцями існує спір щодо визначення часток померлого у праві спільної часткової власності (а.с.14). Оскільки між сторонами виник спір щодо визначення часток у праві спільної сумісної власності, відповідач до нотаріуса для вирішення питання визначення частки померлих у праві спільної сумісної власності не з'являється (а.с.99, ), не визнає право власності позивача як спадкоємця на належну йому частку квартири, право позивача на отримання та оформлення спадщини порушено, а тому таке право підлягає поновленню в судовому порядку. Так, частка позивача після смерті його батька [PERSON] склала 4/24 квартири, а після смерті його матері [PERSON] - склала 3/24 квартири. Щодо позовної вимоги про визначення частки померлих [PERSON] та [PERSON] в праві спільної сумісної власності. Судом встановлено , що частка померлого [PERSON], який помер [INFO], та частка [PERSON], яка померла [INFO], в праві спільної сумісної власності на квартиру за [ADDRESS], складала по ? (6/24). Відповідно до п.6,7 ч.3.4 листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Визначення судами частки подружжя у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно (квартиру) за померлими суперечить вимогам ст. 3 ЦПК, статей 27 - 31 ЦПК, оскільки судом вирішується питання про права осіб, які не є сторонами процесу та у зв'язку зі смертю не мають цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності. З огляду на викладене, суд не може вирішувати питання про права померлих батьків позивача, адже вони не є сторонами процесу та у зв'язку зі смертю не мають цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, а тому ця позовна вимога задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на частку квартири після смерті батьків, то суд дійшов висновку про задоволення позову в частині визнання за позивачем права власності на 4/24 частки квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] та право власності на 3/24 частки квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір при подачі позовної заяви в розмірі 8 810 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial