Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

У червні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (Генеральна Угода) б/н від 27.10.2016 відповідач отримав кредит у розмірі 25012,74 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за кредитом у розмірі 13,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення умов кредитного договору та законодавства України, відповідач свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки, у зв`язку з чим станом на 16.05.2021 заборгованість відповідача за кредитним договором перед банком складає 43299,98 грн., яка складається з: - заборгованість за кредитом\~16668,30 грн., - заборгованість по процентам за користування кредитом 6966,41 грн.; - заборгованість за пенею 19665,27 грн., яку позивач, а також судові витрати просить стягнути з відповідача. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання проведено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач повідомлявся судом про наявність цивільної справи, стороною, якої він є, своїм правом надання відзиву на позов останній не скористався. Так, при отриманні позовної заяви, судом здійснювався запит з метою з`ясування зареєстрованого місця проживання [PERSON] . На даний запит було надано відповідь у якій зазначено, що [PERSON] є зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . Будь-яких інших даних щодо місця знаходження відповідача у розпорядженні суду не має. Заяв про зміну місця проживання, відповідач суду не надавав. Відповідно до\~ст. 131 ЦПК України\~учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч. 4\~ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї), особа, що доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з відміткою про причини невручення. Таким чином, судом вичерпані всі можливості щодо направлення та повідомлення відповідача про розгляд справи, тим більше, що відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, [PERSON] отримав повідомлення суду, а тому суд вважає його таким, що повідомлений про наявність справи у відношенні нього належним чином. Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої\~Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (Генеральна Угода) б/н від 27.10.2016 відповідач [PERSON] з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, а також приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт отримав кредит у розмірі 25012,74 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за кредитом у розмірі 13,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 31.10.2017 (а.с.11-12). Згідно п. 1.1.1 Генеральної угоди, сторони погодили по Договору 1\~зменшити розмір заборгованості, яка виникла в період з дати надання відповідачу кредиту, а саме: відсотки на 663,43 грн., комісію на 86,97 грн., пеню на 0,0 грн. та штраф на 620,73 грн. Заборгованість по Договору-1 з дати підписання Генеральної угоди складає 26412,74 грн. (п.1.1.2). Відповідач [PERSON] належним чином не виконував зобов`язання щодо погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими платежами відповідно до умов Договору, що відображено у Розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 27.10.2016 та має заборгованість станом на 16.05.2021 в розмірі 43299,98 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом\~16668,30 грн., - заборгованість по процентам за користування кредитом 6966,41 грн.; - заборгованість за пенею 19665,27 грн. Відповідно до ч. 1 ст.\~11\~ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно вимог\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язується вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (виконати роботу, надати послугу, сплатити грошові кошти) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання свого обов`язку. При цьому законодавцем чітко визначено, що зобов`язання: має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства (ст. 526 ЦК України) та належними сторонами (ст. 527 ЦК України), тобто боржник має виконати свій обов`язок особисто, якщо інше не передбачено договором. Відповідно до\~ст. 627 ЦК України\~сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст.\~1050\~та ч. 1 ст.\~1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу України. Статтею 610 Цивільного кодексу України\~встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно\~ст. 611 Цивільного кодексу України\~однією з форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені. Враховуючи вищенаведені норми законодавства, підписання [PERSON] анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, а також Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості є укладенням кредитного договору між ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідачем. Наданий позивачем розрахунок заборгованості є належним доказом отримання та використання відповідачем кредитних коштів за договором. Відповідачем не спростовано доводів позивача про отримання кредитних коштів, користування ними та наданого розрахунку заборгованості. Враховуючи встановлені обставини справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2270 грн.

Outcome: approved