Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. Позивач в обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що 20.09.2013 року о 09 год. 40 хв. в с.Вітковичі Березнівського району Рівненської області неповнолітній [PERSON], керуючи мотоциклом марки «Viper - 150» в установлених межах не вибрав безпечної швидкості руху та здійснив зіткнення з його автомобілем марки «RENAULT DUSTER», реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно постанови Березнівського районного суду Рівненської області від 17.10.2013 року у справі про адміністративне правопорушення [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, в результаті якого належний позивачу транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень. [PERSON] вказує, що відповідно до звіту визначення вартості матеріального збитку від 23.09.2013 року розмір заподіяної йому матеріальної шкоди внаслідок пошкодження автомобіля марки «RENAULT DASTER», реєстраційний номер [NUMBER], становить 19 190,59 грн. До вказаної суми позивач також додає витрати на послуги оцінювача в розмірі 900 грн. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідачів на його користь солідарно 20 090 грн. матеріальних збитків. Крім того, позивач вказує, що в результаті пошкодження належного майна йому була заподіяна і моральна шкода, адже він був змушений самостійно шукати грошові кошти для проведення ремонтних робіт і витрати в зв'язку з цим заощаджені для відпустки кошти сімейного бюджету, що призвело до пригніченого стану та розладу стосунків у родині. Розмір заподіяної йому моральної шкоди позивач оцінює в 2000 грн., які також просить стягнути солідарно з відповідачів. Представник позивача адвокат [PERSON] підтримав позовні вимоги та дав пояснення згідно заяви. Відповідачі [PERSON], [PERSON], представник відповідачів адвокат [PERSON], який також є представником відповідача [PERSON], позовні вимоги визнали частково. Представник відповідачів вказав, що ними не заперечується факт дорожньо-транспортної пригоди та вина [PERSON] у її вчиненні, оскільки ці обставини встановлені відповідним судовим рішенням у справі про адміністративне правопорушення, проте розмір збитків, що були заподіяні позивачу, є значно завищеним. Зокрема, сторона позивача визнає позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди - в розмірі 5 000 грн., в частині стягнення моральної шкоди - 500 грн. Представник відповідачів також зазначив, що протокол огляду транспортного засобу та звіт про оцінку транспортного засобу не є належними доказами, оскільки при проведені огляду автомобіля [PERSON] не була залучена сторона відповідачів, у протоколі огляду транспортного засобу не зазначено, ким він складений, оцінювач, визначаючи розмір матеріальної шкоди, вийшов за межі питань, що були йому поставлені замовником, а також перелік механічних пошкоджень, що визначив оцінювач не співпадає із переліком, що був зазначений інспектором ДАІ на місці дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, при визначенні розміру шкоди, що підлягає стягненню з відповідачів, просить врахувати їх матеріальне становище, оскільки [PERSON] та [PERSON] не працюють, мають на утриманні малолітню дитину, відповідач [PERSON] є інвалідом дитинства. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з огляду на наступне. Згідно паспорту 46 08 702872 [PERSON] є громадянином Російської Федерації. Відповідно до положень ч.1 ст.410 ЦПК України іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації мають право звертатись до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Частина 1 статті 49 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачає, що права та обов'язки за зобов'язаннями, що виникають внаслідок завдання шкоди, визначаються правом держави, у якій мала місце дія або інша обставина, що стала підставою для вимоги про відшкодування шкоди. Із свідоцтва про реєстрацію ТЗ [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є власником транспортного засобу марки «RENAULT DUSTER», реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно постанови Березнівського районного суду Рівненської області від 17.10.2013 року у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП по факту, що 20.09.2013 року о 09 год. 40 хв. в с.Вітковичі Березнівського району Рівненської області неповнолітній [PERSON], керуючи мотоциклом марки «Viper - 150» в установлених межах не вибрав безпечної швидкості руху та здійснив зіткнення з автомобілем марки «RENAULT DUSTER», реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України, п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, судом встановлено, що 20.09.2013 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів, тобто мала місце взаємодія джерел підвищеної небезпеки, і сталася вона з вини [PERSON] Частиною 1 ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. А саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Свідок [PERSON] суду повідомив, що 20.09.2013 року ним було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП щодо неповнолітнього [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди були пошкоджені автомобіль «RENAULT DUASTER» та мотоцикл «Viper - 150». Видимі зовнішні ушкодження автомобіля ним було зазначено у відповідній довідці, а саме: деформовано переднє ліве крило та передні ліві дверцята, пошкоджено передній лівий диск колеса та лакофарбове покриття капоту. Свідок [PERSON] суду показав, що 20.09.2013 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до нього із прохання підвезти їх, оскільки їх син потрапив у дорожньо-транспортну пригоду. Приїхавши на місце події, він побачив автомобіль, у якого було пошкоджено праве крило та дверцята водія, решти пошкоджень він не бачив, так як не оглядав увесь транспортний засіб. На його думку, як водія, вказані деталі транспортного засобу можна відремонтувати, і не обов'язково проводити їх заміну. Свідок [PERSON] дав показання про те, що 20.09.2013 року приїхав до свого знайомого в с.Вітковичі Березнівського району Рівненської області, неподалік біля будинку якого сталась дорожньо-транспортна пригода. Він бачив автомобіль, у якого було пошкоджено дверцята водія та була вм'ятина на правому крилі. Згідно протоколу огляду транспортного засобу від 23.09.2013 року під час огляду автомобіля «RENAULT DUSTER», реєстраційний номер [NUMBER] суб'єктом оціночної діяльності [PERSON] були виявлені наступні пошкодження транспортного засобу: крило переднє ліве деформоване (вм'ятина), двері передні ліві деформовані (вм'ятина) каркас, накладка порога ліва деформована, поріг передній лівий деформований (ввігнутий), диск колеса передній лівий деформований, підкрилок передній лівий деформований, внутрішня декоративна вставка крила передня ліва деформована, усунення перекосу пройомів капота, усунення перекосу пройомів дверей передніх. Сторона відповідачів покликаючись на неналежність вказаного доказу зазначає, що у вищевказаному документі не зазначено прізвище особи, яка його склала, а також перелік механічних пошкоджень, що визначив оцінювач не співпадає із переліком, що був зазначений інспектором ДАІ на місці дорожньо-транспортної пригоди; крім того, під час проведення огляду автомобіля не був присутній жоден відповідач. Відповідно до звіту №2013/32 про оцінку транспортного засобу, складеного суб'єктом оціночної діяльності [PERSON] 23.09.2013 року, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «RENAULT DASTER», реєстраційний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди станом на 21.09.2013 року складає 19 190,59 грн. На думку сторони відповідачів, вказаний доказ, є неналежним, оскільки суб'єкт оціночної діяльності вийшов за межі питань, що були поставлені йому замовником і визначив розмір матеріального збитку, в той час як повинен був дати відповідь на питання щодо вартості відновлювального ремонту. Із вищевказаними доводами сторони відповідачів щодо неналежності доказів суд не погоджується з наступних підстав. Частина 1 ст.57 ЦПК України визначає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частина 1 ст.59 ЦПК України передбачає, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом Судом встановлено, що огляд та оцінку транспортного засобу було проведено суб'єктом підприємницької діяльності [PERSON], який відповідно до сертифікату №12837/12, виданого 03.01.2012 року Фондом державного майна України, має право здійснювати оцінку об'єктів у матеріальній формі та оцінку колісних транспортних засобів; строк дії свідоцтва до 03.01.2015 року. Отже, оцінка транспортного засобу було проведено уповноваженою особою. Згідно п. 5.1. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092, технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Пункт 5.2. вищевказаної Методики передбачає, що у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. Отже, участь заінтересованих осіб при огляді колісних транспортних засобів не є обов'язковою, в зв'язку з чим проведення огляду і оцінки транспортного засобу без присутності відповідачів не є підставою недійсності звіту про оцінку транспортного засобу. Щодо покликання сторони відповідачів на не зазначення у протоколі огляду транспортного засобу у першій графі прізвища оцінювача, то на думку суду це не тягне за собою недійсність документу, оскільки вказаний протокол підписаний оцінювачем [PERSON] та скріплений його печаткою. Як пояснив допитаний в судовому засіданні спеціаліст-автотоварознавець [PERSON] під час огляду транспортного засобу, власником якого є позивач, ним були виявлені наступні пошкодження: деформовані переднє ліве крило та передні ліві двері, накладка порога ліва, поріг передній лівий , диск колеса передній лівий, підкрилок передній лівий, внутрішня декоративна вставка крила передня ліва, а також була необхідність в усуненні перекосу зазорів капота, усуненні перекосу зазорів дверей передніх. Різниця між протоколом огляду і довідкою інспектора ДАІ зумовлена тим, що інспектор зазначив видимі зовнішні пошкодження автомобіля, а він вказав також і внутрішні пошкодження. Вказані пояснення спеціаліста не суперечать показанням свідка - інспектора ВДАІ Березнівського РВ УМВС України в Рівненській області [PERSON], який вказав, що у довідці зазначив видимі зовнішні пошкодження транспортного засобу «RENAULT DASTER». На думку суду, не свідчить про неналежність доказу - звіту про оцінку транспортного засобу - та обставина, що у резолютивній частині звіту оцінювач визначив не лише ринкову вартість автомобіля позивача та вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, але і розмір заподіяної матеріальної шкоди, що обрахований з дотриманням п. 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Крім того, згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №7 від 23.09.2013 року [PERSON] сплатив ПП [PERSON] 900 грн. за визначення вартості матеріального збитку. Частина 1 статті 11 ЦКП України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму ВСС України від 01.03.2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. Стороною позивача доведено факт заподіяння йому матеріальної шкоди в результаті дій відповідача щодо пошкодження належного йому транспортного засобу та розмір матеріальної шкоди Стороною відповідача не надано суду будь-яких доказів на спростування обставин, на які [PERSON] посилається як на підставу своїх вимог. Суд в порядку ст.10 ЦПК України роз'яснив стороні відповідачів, що для доведення своїх заперечень проти позовних вимог вони мають право заявляти клопотання про призначення експертизи для визначення розміру заподіяних збитків позивачеві у випадку незгоди із звітом про оцінку транспортного засобу чи представляти суду будь-які інші докази, які б визначали розмір матеріальної шкоди, однак відповідачі та їх представник таких доказів суду не представили, клопотань не заявили. Положення ч.1 та ч.2 ст.1179 ЦК України передбачають, що неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Згідно з ч.4 ст.1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] не має постійного місця роботи, відповідач [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку і її дохід становлять лише соціальні виплати, відповідач [PERSON] є інвалідом дитинства і для забезпечення належного стану здоров'я потребує періодичного проходження лікування та медичного обстеження (довідка виконавчого комітету Вітковицької сільської ради Березнівського району Рівненської області №822 від 07.04.2014 року, виписка із медичної карти стаціонарного хворого №3152, епікриз, посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи), суд вважає за можливе з урахуванням матеріального становища відповідачів зменшити розмір відшкодування шкоди до 15 000 грн. При вирішенні позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд приймає до уваги наступні обставини. Відповідно до положень ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Статтею 1167 Цивільного кодексу України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно роз'яснень, які містяться в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31лютого 1995 року № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяні фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню суд враховує характер та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, вину відповідача та визначає її розмір 1 000 грн.

Outcome: partial