Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~У червні 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказала, що 27 серпня 2010 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Білобожницькій сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 07. Від спільного подружнього життя в них є неповнолітні діти: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є подружня зрада, суперечки, непорозуміння, сварки, з відповідачем в них різні інтереси та несумісність характерів, вони втратили інтерес один до одного. Сімейні стосунки між ними припинені, проживають окремо. Тому, [PERSON] просить шлюб розірвати, дітей залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу присвоїти дошлюбне прізвище [PERSON] та стягнути з відповідача сплачений судовий збір. 07 липня 2021 року позивачка [PERSON] подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] . В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши сторін та дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що з 27 серпня 2010 року сторони зареєстрували шлюб в Білобожницькій сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 07. Від спільного подружнього життя в них є неповнолітні сини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є подружня зрада, суперечки, сварки, з відповідачем в них різні інтереси та несумісність характерів, втратили повагу та почуття один до одного. За час спільного подружнього життя належної сім`ї у них не склалося, подружні відносини стали неприязні. Спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. Неповнолітніх дітей залишити проживати з матір`ю. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені нею і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 908 гривень. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved