Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

14.07.2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» (далі - ТОВ «МДЛ Запоріжжя» в особі представника Соколової Н.І. звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь банку заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 16065,22 грн., а також - судовий збір у розмірі 2102 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Послуги з управління багатоквартирним будинком, квартира в якому належить відповідачу, надає позивач ТОВ «МДЛ Запоріжжя» з 06.09.2017 року. [PERSON] за комунальні послуги не сплачує, у зв`язку із чим утворилась заборгованість, за період з листопада 2017 по грудень 2019 року в сумі 10093,08 грн. Також просить суд стягнути інфляційні збитки в сумі 1554,33 грн. та 3% річних в сумі 315,81 грн. Покласти на відповідача судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 2102 грн. та витрат на правничу допомогу в сумі 2000 грн. 30.07.2020 року суддя відкрив спрощене провадження по справі з викликом сторін. 08.09.2020 року відповідач [PERSON] подав відзив на позов, в якому проти позову заперечив. Посилається на те, що розрахунок заборгованості не може бути прийнятий судом, оскільки невідомо ким він складений та за якою методикою. Договір про надання послуг припинив свою дію 05.09.2018 року. Статут ТОВ «МДЛ Запоріжжя» затверджений 21.03.2019 року. Крім того, він не є індивідуальним споживачем житлово-комунальних послуг. Представник позивача адвокат Соколова Н.І. була повідомлена про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] до суду повторно не з`явився, заяв або клопотань від нього до суду не надходило. Суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 року № 520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків міста Запоріжжя» згідно із Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» ТОВ «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЗАПОРІЖЖЯ» було визначено переможцем конкурсу на управителя багатоквартирних будинків за двома лотами в місті Запоріжжя. 06.09.2017 року Договір № 06/09/17-130 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з ТОВ «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЗАПОРІЖЖЯ» від імені співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] укладено заступником голови Запорізької міської ради Бородаєм О.М. , уповноваженим на укладання цього договору пунктом 6 рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 №520 (надалі Договір). Вартість послуг за Договором для житлових та нежитлових приміщень на 1 поверсі складає 4,82 грн. на місяць за 1 квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення в будинку. Для житлових та нежитлових приміщень на 2 та вище поверхах складає 5,72 грн. на місяць за 1 квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення в будинку. Квартира [ADDRESS] має загальну площу 68,04 кв.м., знаходиться вище першого поверху, у зв`язку з чим, вартість послуги за місяць складає 389,19 грн. (68,04 х 5,72). Відповідно до ч. 6 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017р. № 2189-VIII, індивідуальний споживач це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Особовий рахунок № [NUMBER] відкритий на відповідача [PERSON] , який зареєстрований: [ADDRESS] . Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що договір між позивачем чи балансоутримувачем і відповідачем не укладався. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг з конкретним споживачем сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідач у своєму відзиві не заперечував проти надання йому послуг позивачем. В пункті 18 Договору від 06.09.2017 року вказано, що він набирає чинності з дати його підписання і діє до 05.09.2018 року. Будь-яких доказів того, що Договір був продовжений позивачем надано не було. В свою чергу [PERSON] у своєму відзиві заперечує щодо стягнення з нього вартості послуг після закінчення строку дії договору. Враховуючи, що ТОВ «МДЛ Запоріжжя» не надало суду доказів того, що надавало послуги з управління будинком будинку [ADDRESS] після закінчення строку дії договору 05.09.2018 року, суд вирішив, що позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню частково за період з листопада 2017 по серпень 2018 року включно. За 10 місяців сума вартості наданих послуг становить 3891,90 грн. (389,19 х10). Оскільки [PERSON] прострочив виконання зобов`язання, на підставі ст.625 ЦК України з нього підлягають стягненню 3% річних, які згідно розрахунку позивача за період з 01.12.2017 по 31.08.2018 року становлять 8,92 грн. Позивач додав до позову розрахунок інфляційних збитків, який не містить помісячного розрахунку інфляційних втрат, у зв`язку із чим неможливо здійснити розрахунок за період з листопада 2017 до серпня 2018 року. Тому суд вирішив відмовити в цій частині позовних вимог за недоведеністю. Інші доводи відповідача на правильність вирішення позовних не впливають, а тому судом до уваги не приймаються. Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача, в частині стягнення з нього заборгованості за оплату послуг з управління багатоквартирним будинком за період з листопада 2017 по серпень 2018 року включно в сумі 3891,90 грн. та 3% річних за прострочення заборгованості в сумі 8,92 грн., що разом складає 3900,82 грн. Судові витрати підлягають стягненню з [PERSON] пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Суд задовольнив 32,60% від суми позову (3900,82 грн. / 11963,22 грн. х 100 = 32,60%). Таким чином, стягненню з відповідача підлягає судовий збір в сумі 685,25 грн. (32,60% від 2102 грн.) Суд вирішив відмовити у стягненні з [PERSON] витрат на правничу допомогу в сумі 2000 грн. Позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надано суду договір про надання правової допомоги від 03.02.2020 року та попередній розрахунок суми судових витрат позивача. Згідно попереднього розрахунку витрат, вони складаються з витрат на два судові засідання в сумі 2000 грн. Проте, справа була розглянута судом без проведення судових засідань. Представник позивача у розгляді справи участі не приймала, просила розглядати справу за її відсутності. Крім того, суду не надано доказів сплати позивачем на користь адвоката 2000 грн., заявлених до стягнення. На підставі викладеного,

Outcome: partial