Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з вищевказаним позовом проти [PERSON] (далі - відповідач) з вимогою визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 3,53 га , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Славнянської сільської ради Липовецькогорайону Вінницької області, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ВН №06026 від 18.06.2001, по спадкуванню за заповітом. Позивач обгрунтовує свою вимогу наступними обставинами. [INFO] померла мати сторін спору [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, який було вчинено спадкодавцем 15.12.2005, відповідно до якого вона заповіла сторонам спору належний їй земельний пай серії ВН№06026 виданий Славнянською сільською радою 18.06.2001 в рівних частках. Крім того, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом, яка складається із земельної ділянки, площею 3,53 га, яка належить померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ВН № 06026 від 18.06.2001. До кола спадкоємців за законом на обов`язкову частку у спадщині за наявності зазначеного заповіту, крім позивача та відповідача, увійшов їх брат [PERSON] , який не прийняв спадщину в передбачуваному законодавством порядку. Позивач, будучи спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину. Однак в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права на вищевказаний земельний пай, позивач позбавлений можливості, у зв`язку із тим, що у заповіті [PERSON] заповіла земельний пай, вказавши тільки номер державного акта 06026, а він хоче успадкувати земельну ділянку, а відповідні зміни до заповіту внесено не було, внаслідок чого позивач не надав нотаріусу документу зазначеного у заповіті, що послугувало відмовою у видачі на його ім`я нотаріального акту та зверненням до суду із даним позовом, в якому він просить суд визнати за ним право власності у порядку спадкування за заповітом на нерухоме майно, що увійшло до складу спадкової маси. Позивач на підтвердження вказаних обставин наводить наступні документи: копію свідоцтва про смерть [PERSON] , копії свідоцтва про народження, копію заповіту, копію Державного акту на землю, довідку органу місцевого самоврядування. Ухвалою суду від 21.01.2020 було вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, а у справі призначено підготовче судове засідання, витребувано за клопотанням позивача з Липовецької державної нотаріальної контори матеріали спадкової справи до майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] ). У визначений судом строк відзиву на позов відповідач не подала. Позивач в судове засідання не з`явився, однак надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилась, однак надала заяву, в якій позовні вимоги визнала, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, просила розгляд справи проводити за її відсутності. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні за наявними в справі матеріалами, за відсутності сторін, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і безпосередньо оцінивши зібрані у справі докази, встановив наступне. [INFO] у м. Липовець Вінницької області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 6). Після її смерті відкрилась спадщина. 15.12.2005 [PERSON] склала заповіт, яким заповіла в рівних частинах, [PERSON] та [PERSON] земельний пай, зазначивши його серію 06026 виданого Славнянською сільською радою 18.06.2001 (а.с. 8). Факт родинних відносин сторін спору зі спадкодавцем [PERSON] підтверджено свідоцтвом про народження (а.с. 7, 33). Крім того, факт зміни прізвища відповідача з « [PERSON] » на « [PERSON] » підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 33- на звороті). Згідно довідки виданої виконкомом Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області №274 від 05.09.2018 у складі сім`ї [PERSON] , на день смерті, були: син - [PERSON] ; син - [PERSON] ; дочка - [PERSON] (а.с. 11). З матеріалів Спадкової справи № 276/2013 слідує, що після смерті [PERSON] спадщину за заповітом в порядку, визначеному приписами ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) прийняв її син - [PERSON] та дочка - [PERSON] (а.с. 29-30). Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не встановлено. Для оформлення спадщини позивач звернувся до нотаріуса, який постановою відмовив у видачі нотаріального акту мотивувавши своє тим, що у заповіті спадкодавець заповіла земельний пай, вказавши тільки номер державного акта, серія відсутня, а позивач хоче успадкувати земельну ділянку (а.с. 12). На день складення заповіту, земельна ділянка площею 3,53 га, що розташована на території Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належала [PERSON] згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ВН №06026 від 18.06.2001 (а.с. 9). Складаючи заповіт [PERSON] самостійно та вільно виявила волю щодо настання реальних наслідків вчиненого нею правочину, що в разі її смерті сторони спору успадкують у рівних частинах належну їй земельну ділянку. Суд, вирішуючи питання про визнання права власності на спадкове майно по спадкуванню за заповітом, виходить з наступних мотивів та норм права. Виходячи з аналізу положень норм ст.ст. 213, 1256 ЦК України тлумачення заповіту здійснюється з метою встановлення точної волі заповідача. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008). З урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Вирішуючи вимоги щодо визнання права власності на спірну земельну ділянку судом було встановлено, що спадкодавець набула за життя у власність земельну ділянку площею 3,53 га, що розташована на території Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку спадкодавець заповіла в рівних частинах своїм дітям [PERSON] та [PERSON] . За встановлених судом обставин, які підтверджені зібраними у справі доказами та безпосередньо досліджені судом, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на 1/2 частки спірної земельної ділянки, а тому суд задовольняє позов частково. На підставі викладеного та

Outcome: partial