Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

23 березня 2021 року заявник [PERSON] звернулася до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області з заявою, в якій просить надати їй право на укладення шлюбу з [PERSON] , [INFO] . В заяві зазначила, що вона, [PERSON] , народилася [INFO] в м. Бердянськ Запорізької області, її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (нині [PERSON] ). Таким чином вона є особою, яка досягла шістнадцяти років, але не досягла вісімнадцятирічного шлюбного віку. З лютого 2020 року вона зустрічається з [PERSON] , [INFO] , між ними склалися дуже теплі ти щирі стосунки, вони мають взаємні міцні почуття любові та поваги один до одного, у зв`язку з чим вони звернулись до Бердянського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з заявою про реєстрацію шлюбу. Однак, їм роз`яснено, що заявник не досягла віку, з якого можна реєструвати шлюб, тому потрібне рішення суду про надання права на укладення шлюбу. Крім того, заявниця стверджує, що перебуває на 10 тижні вагітності, батьком дитини є [PERSON] . Її батьки не заперечують проти їхнього шлюбу. Заявник - [PERSON] у судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги заяви підтримала, просила задовольнити. Представник заявника адвокат Линник С.В. надала заяву про розгляд справи за заявою [PERSON] без її участі, просила заяву задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заву про розгляд справи без його участі, заяву [PERSON] просив задовольнити. Заінтересовані особи - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибули, надали заяви про розгляд справи без їх участі, не заперечували проти задоволення заяви [PERSON] . Представник заінтересованої особи - Бердянського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився. Відповідно до листа за № 899/21.23-04-34 від 13.04.2021 просили розглянути заяву без участі представника, вказавши про відсутність заперечень та зауважень щодо заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги письмові заяви сторін, вважає, що заява [PERSON] про надання права на шлюб підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] є неповнолітньою особою та не досягла шлюбного віку, що вбачається з копії свідоцтва про народження [NUMBER] . Заінтересована особа - [PERSON] , [INFO] , є повнолітньою особою, що підтверджено копією паспорту [NUMBER] , виданого 30.06.2011 Розівським РВ ГУМВС України в Запорізькій області. Відповідно до довідки від 01.03.2021, виданої фізичною особою-підприємцем [PERSON] , що здійснює свою діяльність на підставі Ліцензії серії АД № 064050 від 09.08.2012, [PERSON] перебуває на 10 тижні вагітності. Відповідно до роз`яснень п.2 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст. 23 СК України) повинна розглядатися судом в окремому провадженні (ч. 3 ст. 293 ЦПК України). При цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Резолютивна частина рішення повинна відповідати вимогам ч.2 ст. 23 СК України, згідно з якою суд надає право на шлюб (а не знижує шлюбний вік), а також містити прізвище, ім`я та по батькові особи, право на шлюб з якою надається судом. Згідно ч. 3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. Згідно зі ст. 22 СК України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Мати заявниці [PERSON] (до реєстрації шлюбу із [PERSON] мала прізвище [PERSON] ) та батько заявниці [PERSON] не заперечували проти шлюбу її неповнолітньої доньки - [PERSON] з [PERSON] [PERSON] підтвердив, що бажає зареєструвати шлюб з заявницею, створити сім`ю та підтримувати один одного. У зв`язку з викладеним, суд прийшов до висновку про можливість надання права на шлюб, оскільки це відповідає інтересам заявниці [PERSON] . Право на шлюб чоловіка та жінки, які досягли шлюбного віку, закріплено у статті 12 Конвенції про захист прав людини і основних свобод. Відповідно до ч. 1 ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Згідно ст. 24 СК України, визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас, право особи на шлюб може виникати на підставі закону; рішення суду. В силу прямого припису закону право на шлюб виникає для чоловіків та жінок у вісімнадцять років, а за рішенням суду таке право може бути надане особі, яка досягла шістнадцяти років. Заперечення батьків /піклувальників/ щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Як вбачається з матеріалів справи, будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявника, та перешкод для укладення шлюбу, встановлених ст. 26 СК України судом не встановлено. Аналізуючи вищевикладене, зокрема той факт, що [PERSON] та [PERSON] кохають один одного, бажають створити сім`ю, але заявниця не досягла шлюбного віку, та враховуючи, що батьки, які є заінтересованими особами заявлені вимоги підтримали у повному обсязі, тому суд дійшов висновку, що вимога про надання права на шлюб є добровільною, між сторонами досягнуто взаємної згоди та бажання щодо вступу у шлюб, що у свою чергу надає право на шлюб, а вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Разом із тим, заява [PERSON] не підлягає задоволенню в частині негайного виконання з огляду на те, що ст. 430 ЦПК України містить вичерпний перелік справ в яких суд допускає негайне виконання рішень. Серед вказаного переліку відсутня категорія справ окремого провадження про надання права на шлюб.

Outcome: partial