Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 11.02.2006 року. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. У жовтні 2012 року сторони припинили спільне проживання і з цього часу коштів на утримання дітей не надає. Зазначає, що відповідач ніде не працює, також не працює і позивачка, тому бажає стягувати з відповідача аліменти по 1500 гривень на кожну дитину, щомісячно. Ухвалою Рахівського районного суду від 14.12.2018 року, з урахуванням доказів, наданих позивачкою, дану справу було призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву про розгляд справи у відсутності відповідача. Позовні вимоги визнає частково, згідний сплачувати аліменти у мінімальному розмірі, визначеному чинним законодавством. Додатково зазначив, що він ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається, не веде особистого селянського господарства, допомагає батькам по господарству, а отже не має можливості сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 лютого 2006 року, який зареєстрований між ними виконавчим комітетом Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №09. За час перебування сторін в шлюбі у них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвами про народження, серії [NUMBER], серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно. Діти перебувають на утриманні позивача та, як зазначає позивачка, відповідач, у порушення своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що не заперечується самим відповідачем. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зі змісту статті 12, 81 та 83 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи й на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до змін, прийнятих Верховною Радою України Законом України "Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо збільшення розміру аліментів на дітей № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017" мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України Про державний бюджет на 2019 рік встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року становить 2027 грн. Позивач звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі по 1500 гривень на кожну дитину, не надала суду жодних доказів стану здоров'я та матеріального становища дітей, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявності рухомого та нерухомого майна, не доведено стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, інших обставин, що мають істотне значення. Натомість відповідач надіслав суду копію своєї трудової книжки серії [NUMBER], з якої слідує, що він з 19.12.2016 року звільнений з роботи. Суд враховує, що на даний час неповнолітні діти є шкільного віку, отже потреби на їх утримання є очевидними. За таких обставин, суд, виходячи з принципу розумності та справедливості, вважає за можливе задовольнити частково позов, стягнувши з Відповідача в користь Позивача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі, як того просила позивачка, однак у розмірі по 1014 гривень на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, що відповідатиме ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України. Аліменти на утримання дитини згідно зі ст. 191 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 30.11.2018 року. Крім того, відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України слід стягнути в Відповідача судовий збір за розгляд даної справи в сумі 768 гривень 40 копійок. В силу ч. 1 ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial