Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 2 500,00 гривень на кожну дитину до їх повноліття. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання їх спільних дітей. Відповідач, в свою чергу, направив до суду відзив, де зазначив, що у свій час в рахунок сплати аліментів сплатив відповідачеві певну суму грошових коштів, а остання відмовилась від будь-яких матеріальних претензій до нього, про що подала відповідну заяву. Крім цього, продовжує автор відзиву, на його утриманні перебуває хвора мати, і сам він перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки ніде не працює. Враховуючи зазначене, відповідач просив відмовити у задоволенні позову в зв'язку з його безпідставністю. Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами доказами, за відсутності заперечень сторін проти цього. Дослідив матеріали справи судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. 12 листопада 2014 року між сторонами зареєстровано шлюб, який рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 8 вересня 2015 року розірвано (а.с.7). Від даного шлюбу останні мають двох дітей: [PERSON], [INFO] (а.с.6), та Катерину, [INFO] (а.с.5). 14 березня 2016 року позивач звернулась до усіх компетентних органів та осіб із заявою, що була у той же день нотаріально засвідчена, про те, що вона отримала від відповідача грошові кошти в розмірі 569 750,00 гривень в рахунок сплати аліментів на утримання їх дочки [PERSON] до досягнення нею повноліття. Крім цього, даною заявою позивач зазначила, що в подальшому будь-яких, зокрема, матеріальних претензій до відповідача мати не буде. Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними положеннями норм матеріального та процесуального права. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Проаналізував, фактичні обставини справи та норми закону, якими врегульовані спірні правовідносини, надані сторонами докази в обґрунтування заявлених вимог та заперечень проти них, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно названих вище норм матеріального права, зокрема, відповідач, як батько дітей, зобов'язаний утримувати їх до досягнення повноліття. Разом з тим, як встановлено судом, у свій час відповідач відмовилась від будь-яких майнових претензій до відповідача щодо сплати ним аліментів на утримання дочки [PERSON], а тому в цій частині суд залишає позов без задоволення. Щодо стягнення аліментів на іншу дочку сторін [PERSON], суд вирішує заявлені в цій частині вимоги наступним чином. Так, як кореспондувалось вище, при визначені розміру аліментів суд враховує певні фактори, як то матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього, зокрема, непрацездатних батьків. Проаналізував досліджені у ході розгляду справи докази та доводи сторін, враховуючи баланс між потребами дитини та можливістю їх задоволення відповідачем, суд вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають аліменти на утримання старшої дочки [PERSON] у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, та з огляду на те, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач у даній категорії справ має пільги щодо сплати судового збору, з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати за розгляд даної справи, що складаються із судового збору в сумі 704,80 гривень. Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial