Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Як вказує позивач у позовній заяві у 2010 році він самочинно збудував гараж на земельній ділянці Прилуцької міської ради по [ADDRESS] та після закінчення будівництва Прилуцьке МБТІ провело технічну інвентаризацію об'єкта будівництва та виготовило технічний паспорт на нього. Рішенням Прилуцької міської ради від 29.12.2011р. йому було передано у приватну власність земельну ділянку пл.0,0028 га за вищевказаною адресою для будівництва і обслуговування індивідуального гаража та видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ЯМ №67554. 12.03.2014р. було складено Звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта, а саме: гаража [NUMBER] кооперативу «Центральний і К», площею забудови 27,1м2, за зазначеною адресою, згідно якого встановлено його відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації. 28.03.2014р. позивач звернувся до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Чернігівській області із заявою про прийняття в експлуатацію цього гаражу, однак йому було відмовлено через закінчення строків здачі в експлуатацію самочинно збудованих об'єктів будівництва. Так як у позивача відсутній документ, який засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, без якого неможливо проведення державної реєстрації права власності в реєстраційній службі, тому [PERSON] змушений звернутися до суду для визнання права власності на самочинно збудований гараж(а.с.5-13,16). В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, а представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте надав заяву в якій проти задоволення позову не заперечував та просив справу розглянути за його відсутності (а.с.21). Заслухавши пояснення представника позивача та проаналізувавши подані по справі докази суд приходить до висновку про необхідність задоволення даного позову з таких підстав. Згідно ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Відповідно до ст. 376 ЦК України споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно, а на підставі рішення Прилуцької міської ради 22 сесії 6 скликання від 29.12.2011р. [PERSON] надано право власності на земельну ділянку пл.0,0028га в [ADDRESS] (гараж [NUMBER]) для будівництва і обслуговування індивідуального гаража (а.с.5), що і підтверджує згоду Прилуцької міської ради щодо передачі у постійне користування позивача земельної ділянки для обслуговування самочинно збудованого гаражу. Більше того, будівництво здійснено з дотриманням будівельних, санітарних та протипожежних норм і правил (а.с.8-12). Таким чином, судом безспірно встановлено, що [PERSON] здійснив самочинне будівництво згаданого гаражу, на який відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на його вимогу суд визнає за ним право власності, яке самочинно збудоване на земельній ділянці, проти чого не заперечує територіальна громада м. Прилуки в особі Прилуцької міської ради та її виконком, оскільки це не порушує прав та інтересів інших осіб. На підставі викладеного та ст.ст. 376, 392 ЦК України,

Outcome: approved