Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу №99-0037 від 20.02.1999 року квартири [ADDRESS] загальною площею 33,9 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м., посилаючись на те, що придбала у відповідачки [PERSON] у свою власність вказану квартиру на Одеській універсальній біржі "Вітязь", передавши гроші в обумовленій договором сумі, де по теперішній час постійно проживає. В даний час у позивачки виникла необхідність відчуження квартири, однак договори з питань нерухомості, укладені на біржах, нотаріальні контори вважають недійсними і як правовстановлюючий документ не приймають, що створює їй перешкоди у праві власника. Представник позивачки звернувся до суду із заявою про можливість проведення судового засідання та ухвалення рішення за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у випадку неявки відповідачів. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не зверталися, заперечень від відповідачів на позов до суду не надходило, свою думку щодо позовних вимог в тій чи іншій формі відповідачі не висловили. За таких обставин, підстави для відкладення розгляду справи, що передбачені ч.ч.1, 2 ст.169 ЦПК України, відсутні. Враховуючи також вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести в заочному порядку за відсутності відповідачів, що відповідає положенням ст.169 та ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] загальною площею 33,9 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м., в цілому належала відповідачам на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру в будинку ЖБК "Ленінський-24" №6473, виданого УЖКГ виконкому Одеської міської ради 07.12.1998 року. 20.02.1999 року між позивачкою та [PERSON], котра діяла у своїх інтересах та від імені і в інтересах неповнолітньої [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу №99-0037 на Одеській універсальній біржі "Вітязь", що не суперечило на той період чинному законодавству. Право власності позивачки було зареєстроване в КП ОМБТІ та РОН 27.05.1999 року за р.№99-стор.103 - кн.302 пр. Сторони взяті на себе зобов'язання виконали, а саме: відповідачка [PERSON] передала зазначену квартиру, отримавши гроші в сумі, обумовленій п.6 Договору. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст.47 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла на момент укладення договору, згідно якої, якщо одна із сторін повністю або частково виконала умови угоди, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі на вимогу сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. Крім того, стаття 15 Закону України "Про товарну біржу" передбачала можливість відчуження нерухомого майна без нотаріального посвідчення, що відповідало на той час діючому законодавству. За таких обставин, суд вважає вимоги позивачки законними й обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю. На підставі встановленого, ст.47 ЦК України (в редакції 1963 року),

Outcome: approved