Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

[PERSON] міська рада звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у [PERSON] міській раді на балансі перебуває квартира № 7, яка розташована за адресою м. Ківерці, вул. Ковельська, 2а, Волинської області. Посилаючись на те, що відповідачі [PERSON], [PERSON], будучі зареєстрованими за вищезазначеною адресою, довгий час не проживають у зазначеній квартирі, просить визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та надати [PERSON] міській раді дозвіл зняти [PERSON], [PERSON] з реєстрації. Представник позивача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився. До суду подано заяву про підтримання позову та розгляд справи у відсутності їх представника. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Згідно ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» одним із основних принципів місцевого самоврядування є судовий захист прав місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 15, ст. 30 Житлового кодексу УРСР відповідні сільські, селищні, міські ради, їхні виконавчі комітети здійснюють державний контроль за використанням і схоронністю житлового фонду тощо. Відповідно до ст. 327 ЦК України у комунальній власності знаходиться майно, що належить територіальній громаді. Управління майном, що перебуває у комунальній власності, безпосередньо здійснює територіальна громада та утворені нею органи самоврядування. Судом встановлено, що на балансі [PERSON] міської ради Волинської області перебуває квартира № 7, яка розташована в м. Ківерці, вул. Ковельська, 2а, Волинської області, що стверджується довідкою № 7.3/616 від 15.05.2018 року. Як вбачається з довідки про склад сімї № 2070 від 14.05.2018 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] Відповідно до актів № 7.3/1008 від 08.09.2017 року, № 1439 від 15.12.2017 року, № 7.3/322 від 12.03.2018 року [PERSON], 22.01.1982 року та [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою [INFO], однак за вказаною адресою не проживають, місце їх проживання невідоме. Квартира знаходиться у занедбаному антисанітарному стані, захаращена сміттям. У квартирі відсутня система опалення, освітлення та водопостачання (а.с.4-6). Відповідно до ст. 71 та ст. 163 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї жиле приміщення за ними зберігається протягом шести місяців. Відсутність за місцем проживання зазначеної особи без поважних причин понад встановлені строки є підставою для визнання її такою, що втратила право користування житлом. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як вбачається з матеріалів справи відповідачі [PERSON] та [PERSON] у квартирі без поважних причин не проживають, із заявою про продовження цього строку не зверталися, тому після спливу цього строку втратили право користування вказаним жилим приміщенням. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про визнання відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Щодо вимоги про надання дозволу на зняття відповідачів [PERSON] та [PERSON] з реєстрації місця проживання, то вказана вимога до задоволення не підлягає, оскільки зняття з реєстраційного обліку є наслідком встановлення судом зміни місця проживання, втрати права на користування житлом відповідачем, і тільки після цього можуть бути порушені такі процедурні питання як зняття з реєстраційного обліку. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає до часткового задоволення, тому судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн. слід стягнути з відповідачів на користь позивача. На підставі ст. ст. 15, 30, 71, 72, 107 ЖК України, ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст.ст.16, 327, 391 ЦК України,

Outcome: partial