Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

14.09.16 року позивач звернувся з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що 23.12.2015 року до нього зателефонували сусіди і повідомили, що його внук [PERSON] щось викрав у магазині «Наш край», що в смт. Локачі. На другий день він пішов у магазин, де адміністрація магазину та охорона, ввівши його в оману, запропонували сплатити гроші в сумі 3014 грн. начебто за збитки по крадіжці, яку скоїв його внук, і тоді не буде ніякого суду. Повіривши їм, позивач 28.12.2015 року сплатив в бухгалтерію магазину гроші в сумі 3014 грн. Бухгалтер магазину прийняла гроші і виписала квитанцію до прибуткового касового ордера № 1, в якому зазначила, що прийняла від [PERSON] повернення коштів за крадіжку в сумі 3014 грн., і завірила мокрою печаткою підприємця [PERSON]. На той час йому ніхто нічого не пояснив, не було пред'явлено актів, лише все було на словах. У січні 2016 року він дізнався в суді, що був якийсь акт нестачі спиртного на суму 3014 грн. Однак коли він, в процесі досудового слідства стосовно його племінника, почув, що в ньому зазначеко 38 пляшок спиртних напоїв, в тому числі - коньяк, віскі, вермут, лікери і навіть шампанське, то зрозумів, що став жертвою омани з боку працівників магазину «Наш край» (охорони та бухгалтерії). Факт встановлення вартості вираденого його внуком майна, встановлено вироком Локачннського суду від 26.04.2016 року, де зазначено про збитки лише за спиртний напій «Фінляндія» вартістю 172 грн., енергетичний напій «Рево» на суму 26 грн. 25 коп. та пляшку «Абсента» на суму 317.28 грн. Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 06.07.2616 року вирок Локачинського суду було залишено без змін. Загальна сума збитків спричинених його внуком - [PERSON] підприємцю [PERSON]. за вироком суду складає 701 грн.78 коп. Позивач звертався усно до відповідача з приводу повернення грошових коштів, сплачених без достатньої правової підстави. Після відсутності зі сторони відповідача будь-яких дій позивач звертався до правоохоронних органів із повідомленням про шахрайство. Однак йому було відмовлено в розслідуванні цього факту. Просить стягнути з [PERSON] на його користь 2629,36 (дві тисячі шістсот двадцять дев'ять) грн. 36 коп. в рахунок повернення безпідставно набутих коштів, згідно з квитанцію до прибуткового касового ордера №1 від 28.12.2015 року з яких: 2312,2 грн. - сума безпідставно набутих коштів, 212,72 грн. - сума індексації, 104,44 грн. - три проценти річних. Крім того, просить стягнути з відповідача 277,47 грн. процентів за користування безпідставно набутими грошовими коштами відповідно до подвійної ставки НБУ. У судове засідання позивач не з'явився від ньогонадійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він просить позов задовольнити в повному обс'язі. Представник відповідача позов визнала частково та пояснила, що вони згідні відшкодувати лише суму безпідставно набутих коштів в розмірі 2312,2 грн. Щодо інших нарахувань то в цій частині просять суд відмовити в позові. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 28 12.2015 року позивач сплатив відповідачу кошти в сумі 3014 грн., як відшкодування збитків за вчинення крадіжки його внуком [PERSON], що стверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру №1 (а.с. 8). Вироком Локачинського районного суду від 26.04.2016 року № 160/103/16-к, який набрав законної сили 6 липня 2016 року, внука позивача [PERSON] було засуджено за крадіжку спиртних напоїв, а саме: горілки «Фінляндія», енергетичного напою «Рево» та пляшки «Абсента», всього на суму 701 грн.78 коп. (а.с. ----). Статте. 1212 ЦК України, передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов?язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов?язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Таким чином, суд вважає, що відповідач [PERSON] набула грошові кошти позивача в сумі 2312.2 грн. без достатньої на те правової підстави і дана сума підлягає стягненню. Щодо стягнення з відповідача 277,47 грн. процентів за користування безпідставно набутими грошовими коштами відповідно до подвійної ставки НБУ, то суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 1214 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). Статтею 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства Згідно із ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позивачем надано суду розрахунок відсотків за користування відповідачем безпідставно набутим майном відповідно до облікової ставки Національного банку України, починаючи з 28.12.2015 року по 05.08.2016 року в сумі 277,47 грн. Проте з таким твердженням позивача суд погодитись не може оскільки відповідач набула майно без достатньої правової підстави, а саме кошти в сумі 2312.2 грн. - 28.12.2015 року, однак вирок Локачинського районного суду від 26.04.2016 року, яким засуджено внука позивача [PERSON] за крадіжку на сум 701,78 грн., набрав законної сили 6 липня 2016 року, після розгляду судом апеляційної інстанції (а.с.----). Тобто, відповідач [PERSON] дізналася про володіння цим майном без достатньої на те правової підстави лише після набрання вироком законної сили, а саме 6 липня 2016 року, оскільки до того адміністрація магазину "Наш край" подала суду акт ревізії, де зазначено було суму нестачі 3013,97 грн. і тільки за вироком суду дану суму було зменшено (а.с.---). Таким чином, суд вважає, що стягненню підлягають лише відсотки за користування відповідачем безпідставно набутим майном, розраховані відповідно до облікової ставки Національного банку України, починаючи з 06.07.2015 року по 05.08.2016 року в сумі 41,75 грн. тобто позов у цій частині підлягає частковому задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача індексації (інфляціних) та три проценти річних відповідно до ст. 625 ЦК України, то приходить до наступного висновку. Верховеним Судом України встановлено правову позицію від 2 березня 2016 року у справі № 6-2491цс15, а саме: Якщо без достатньої правової підстави набуваються або зберігаються гроші (як готівкові, так і безготівкові), на них нараховуються відсотки згідно зі статтею 536 ЦК України з того часу, коли набувач дізнався або повинен був дізнатися про безпідставність набуття або збереження грошових коштів. У разі стягнення безпідставно набутих чи одержаних грошей нараховуються відсотки відповідно до статті 536 ЦК України й унеможливлюється стягнення 3 % річних від простроченої суми відповідно до частини другої статті 625 цього Кодексу. Статтею 360-7 ЦПК України встанолено, що Рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Таким чином, суд вважає, що вимога позивача щодо стягнення з [PERSON] індексації (інфляціних) та три проценти річних відповідно до ст. 625 ЦК України в сумі 317,16 грн. задоволенню не підлягають і в цій частині позову слді відмовити. Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а тому з [PERSON] слід стягнути в його користь 2312,20 грн. - суму безпідставно набутих грошових коштів та визначені судом відсотки за користування цією сумою, відповідно до облікової ставки Національного банку України в розмірі - 41,75 грн. Оскільки позивач є особою звільненою від сплати судового збору, тому судовий збір слід стягнути з відповідача, згідно із ст. 88 ЦПК України, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Outcome: partial