Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

08 червня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ПАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» на його користь у відшкодування заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, матеріальну шкоду в сумі 11288 грн 62 коп., понесені ним витрати за проведення товарознавчого дослідження в сумі 390,00 грн. та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 16 листопада 2015 року о 10 годині 26 хвилин в Чернігівському районі Чернігівської області на 23 км автодороги Чернігів-Грем»яч, за участю автомобілів [NUMBER] під його керуванням та «ВАЗ 2104» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль [NUMBER], який знаходився у його законному володінні, користуванні та розпорядженні, оскільки [PERSON], яка згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є власником автомобіля, відповідно до п.2.2 Правил дорожнього руху, передала йому добровільно без будь-яких застережень реєстраційний документ на транспортний засіб. Відповідно до автотоварознавчого дослідження вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля ЗАЗ 1102, реєстраційний номер [NUMBER], необхідного для усунення пошкоджень отриманих у ДТП, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складників, без урахування суми ПДВ, складає 11288 грн 62 коп. Оскільки він є не винуватим у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди, що встановлено постановою суду, вважає, що саме порушення п.п.10.1,12.3, 13.1,13.2, 13.3 Правил дорожнього руху водієм [PERSON] стало причиною та умовою виникнення і настання ДТП і знаходиться в прямому причинному зв»язку з наслідками, які наступили в результаті пригоди. На час ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ 2104» реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] була застрахована в ПрАТ «АСК «ОМЕГА», до якої він звертався за виплатою страхового відшкодування. Так як страхова компанія відмовила йому у виплаті, він змушений був звернутися до суду. В судове засіданні позивач не з»явився, надав повноваження на представлення його інтересів адвокату [PERSON] ( а.с.43-44). У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Додатково пояснив, що транспортний засіб на даний час позивачем не відремонтовано. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнала, але вважає, що власник транспортного засобу [PERSON] повинна звернутися до страхової компанії із заявою про відсутність у неї заперечень на отримання страхового відшкодування [PERSON]. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] та третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не з»явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить поштова кореспонденція ( а.с.89-90), про свою згоду на участь у справі не заявили, а тому, відповідно до ч.3 ст. 36 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, матеріали адміністративної справи №738/1848/15-п (провадження №3/738/408/2015), суд приходить до наступного висновку. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, 16 листопада 2015 року о 10 годині 26 хвилин на 23 км автодороги Чернігів-Грем»яч, за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], мала місце дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої дані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що підтверджується схемою місця дорожньо-транспортної пригоди та не оспорюється сторонами. Цього ж числа, на водія автомобіля [NUMBER] [PERSON], інспектором Чернігівського РВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області, був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, в якому зазначено про порушенням ним п.п.10.1; 10.4 Правил дорожнього руху України. 14 грудня 2015 року постановою Менського районного суду Чернігівської області, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 16.01.2016, провадження у справі про адміністративне правопорушення вчинене [PERSON] закрито, в зв»язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до положень ч.4 ст.61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до приписів ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до висновку №438 від 06 жовтня 2016 року судової автотехнічної експертизи, в умовах місця події за показами водія ЗАЗ - [PERSON], в даній дорожній обстановці він повинен був діяти у відповідності до вимог п.9.2 «б», 9.4, п.10.1, п.10.4 Правил дорожнього руху України, а водій [PERSON] в відповідності до вимог п.34.1 (в частині перетину суцільної лінії дорожньої розмітки), п.13.3, п.14.2 «б», п.11.10 Правил дорожнього руху України. В умовах місця події за показами водія ЗАЗ [PERSON], з технічної точки зору, як необхідною умовою так і причиною виникнення події даної ДТП, є і були дії водія автомобіля ВАЗ [PERSON] в яких вбачається невідповідність технічним вимогам п.34.1 (в частині перетину суцільної лінії дорожньої розмітки), п.13.3, п.14.2 «б», п.11.10 Правил дорожнього руху України. Відповісти на ці ж питання, в умовах місця події за показами водія автомобіля ВАЗ [PERSON] не є можливим через технічну неспроможність його показів (а.с.77-82). Оцінюючи в сукупності винесену постанову про закриття провадження по адміністративній справі відносно [PERSON] у зв»язку з відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з якої вбачається, що досліджувалася позиція [PERSON], матеріали адміністративної справи №738/1848/15-п (провадження №3/738/408/2015) по якій винесено вказану постанову про закриття провадження по справі відносно [PERSON], матеріали автотехнічної експертизи № 438, суд приходить до висновку, що [PERSON] керуючи 16 листопада 2015 року автомобілем [NUMBER] не дотримався п.34.1 (в частині перетину суцільної лінії дорожньої розмітки), п.13.3, п.14.2 «б», п.11.10 Правил дорожнього руху України внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], а отже, в результаті ДТП, що мала місце 16.11.2015 на автодорозі Чернігів-Грем»яч на 23 км., винним у завданні шкоди автомобілю, яким керував позивач, є саме [PERSON] Винні дії [PERSON], що пов»язані з порушенням ПДР України знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв"язку із наслідками завдання шкоди. З полісу серії №АЕ/5655649 від 08 квітня 2015 року обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів вбачається, що [PERSON] застрахував свою відповідальність у ПАТ ««Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну у 50000 грн, розмір франшизи 1000 грн. (а.с.92). Статтею 9 Закону України »Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик зобов»язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування в межах обов»язкового ліміту відповідальності страховика. У відповідності до вимог ст.22 Закону України »Про обов»язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст.1194 ЦК України при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо -транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.29 цього Закону, у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші виплати вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Як вбачається із звіту автотоварознавчого дослідження від 11.05.2016, вартість відновлюваного ремонту автомобіля ЗАЗ 1102, державний реєстраційний номер [NUMBER], необхідного для усунення пошкоджень отриманих у ДТП, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складників, без урахування суми ПДВ 20% - 116,74 грн, становить 11\~288 грн 62 коп. ( а.с.20-41). 10 березня 2016 року позивач надіслав на адресу відповідача лист з вимогою про виплату страхового відшкодування ( а.с.15-17). Листом №451 від 14 березня 2016 року ПАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» відмовила позивачу [PERSON] у виплаті страхового відшкодування посилаючись на відсутність інформації на підтвердження вини [PERSON] у ДТП та на відсутність у [PERSON] повноваження від власника транспортного засобу, на отримання страхового відшкодування (а.с.19). Відповідно до копії Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії КІС №950739, власником легкового автомобіля [NUMBER], яким керував позивач, є [PERSON], яка залучена до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ( а.с.9). Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові Пленуму №4 від 01.03.2013 « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» (далі Пленуму), у пункті 13 роз»яснив, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). При розгляді таких спорів суд має вирішити питання про залучення до участі у справі власника майна як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача у порядку, передбаченому статтями 35, 36 ЦПК, оскільки рішення у справі може вплинути на його права та обов'язки щодо однієї зі сторін. Доводи позивача, викладені в позовній заяві та його представника в судовому засіданні проте, що позивач керував автомобілем ЗАЗ 1102 реєстраційний номер 93978КВ без доручення, на підставі посвідчення водія та реєстраційного документа на транспортний засіб, не спростовані відповідачем та третіми особами, в тому числі не заперечувалися і власником цього транспортного засобу. За таких обставин, суд вважає, що позивач має право звернутися до суду за захистом своїх прав, з позовом про відшкодування шкоди завданої автомобілю ЗАЗ 1102 реєстраційний номер 93978КВ. В судовому засіданні представник відповідача погодилася з розміром страхового відшкодування визначеного позивачем - 11\~288 грн 62 коп. Проте, погодившись з сумою страхового відшкодування, представником відповідача не було враховано вимоги ст. 9 Закону України «Про страхування», відповідно до якої, франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком та пункт 12.1. ст.12 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якого, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, суд не приймає визнання відповідачем позову, якщо визнання позову відповідачем суперечить закону. Таким чином, франшиза відшкодовується особою, яка завдала шкоду потерпілому, в даному випадку [PERSON], який залучений до участі в справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача. Позовні вимоги до [PERSON] позивачем не заявляються. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи вищевикладене та оскільки судом встановлена вина [PERSON] у вчиненні ДТП і відповідно у пошкодженні транспортного засобу яким керував позивач, [PERSON] застрахував свою відповідальність у ПАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА», то з останнього необхідно стягнути на користь позивача, за мінусом франшизи - 1000 грн страхове відшкодування у розмірі 10 288 грн 62 коп., для відшкодування матеріальної шкоди, пов»язаної з відновлювальним ремонтом пошкодженого автомобіля, з урахуванням фізичного зносу його складників, без урахування суми ПДВ. За таких підстав, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог, а саме щодо відшкодування з ПАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» 10\~288 грн 62 коп. на користь [PERSON] Враховуючи те, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, судові витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України, мають бути розподілені пропорційно до частини задоволених позовних вимог. Так, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати за проведення експертного автотоварознавчого дослідження та витрати за проведення автотехнічної експертизи в сумі 970 грн 99 коп. (1065,36(390+675,36)х10288,62/11288,62) а.с.42, 93. Як вбачається з матеріалів справи, інтереси [PERSON] в суді представляв адвокат [PERSON], за послуги якого позивачем сплачено 2900 грн ( а.с.43,44,97). Відповідно до ст.1 Закону України „Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Враховуючи викладене, компенсації підлягають не будь-які види правової допомоги, а ті, що визначені вищевказаним законом. В судове засідання надано акт виконаних робіт за договором про надання адвокатських послуг, у відповідності до якого адвокатом затрачено 1 годину на укладення договору про надання правової допомоги, аналізу правового становища клієнта та його консультування, 2 години - оформлення позовної заяви та звернення від імені Клієнта з позовом до суду, 2 години - участь в судових засіданнях. Згідно журналу судових засідань, адвокат приймав участь у розгляді справи 10.08.2016 9 хвилин; 29.08.2016 - 24 хвилини., 09.12.2016 - 1 год. Таким чином, враховуючи акт та кількість годин, затрачених адвокатом відповідно до журналу судових заідань, загалом кількість витраченого часу адвоката складає 4 год. 24 хв.. За годину участі особи, яка надавала правову допомогу, витрати складають 551 грн 20 коп. (1378 х 40%) і загальна вартість витраченого часу складає 2474,80 грн ( 551,20 х 4 год. 24 хв). Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума пропорційно до частини задоволених позовних вимог - 2255,57 грн. При зверненні до суду з позовом позивач сплатив 551 грн 21 коп. судового збору, що підтверджується наданою квитанцією, , а мав би сплатити 551 грн 20 коп., за таких підстав, враховуючи часткове задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 502,37 грн понесеного судового збору . Загалом з відповідача підлягають стягнення на користь позивача 3 728,93 грн, понесених ним судових витрат (502,37+2255,57+970,99). На підставі викладеного,

Outcome: partial