Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи позов тим, що близько 18 год. 30 хв., на автодорозі сполученням «Луцьк - Радомишль - Демидівка-Дубно», в с.Радомишль Луцького району, [PERSON], рухаючись в напрямку м. Луцька автомобілем марки «ЗАЗ-968 М», д.н.з. К8609ВН, здійснив наїзд на неї, її чоловіка [PERSON] та [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди всі вони отримали тілесні ушкодження і були госпіталізовані у нейрохірургічне відділення Луцької міської клінічної лікарні. Вона перебувала на стаціонарному лікуванні з 09.08.2015р. по 21.08.2015р. Їй було діагностовано струс головного мозку, забійну рану лівої вушної раковини, надпліччя зліва, а також масивний забій лівої шийно- надплічної ділянки, правої гомілки, забій лівої гомілки. 21.08.2015р. її було виписано з лікарні, як зазначено у виписці «відносно в задовільному стані, з певними болями в ділянці надпліччя зліва і місця забою по тілу, особливо в правій гомілці та грудній клітці». Однак, стан здоровя був незадовільним, у неї не припинявся сильний біль в ділянці лівого плеча, а тому 14.09.2015р. вона була повторно госпіталізована в Луцьку міську клінічну лікарню, де перебувала на лікуванні до 21.09.2015р., з діагнозом «закритий застарілий відламковий перелом лівої ключиці із зміщенням та інші захворювання». Оскільки стан її здоровя не покращувався, то 23.09.2015р. вона була госпіталізована у відділення гематології Волинської обласної клінічної лікарні, де їй було діагностовано «залізодефіцитну анемію. Закритий застарілий відламковим перелом лівої ключиці зі зміщенням та інші захворювання». 26.10.2015р. її в черговий раз було госпіталізовано у Луцьку міську клінічну лікарню, де перебувала на лікуванні до 09.11.2015р., та їй знову було діагностовано «Закритий відламковий незрощений перелом лівої ключиці із зміщенням. Хронічна залізодефіцитна анемія». Оскільки стан її здоровя погіршувався, функція лівої руки була порушена, рухи цією рукою обмежені, при цьому не припинявся біль у нозі, а тому вона зверталась у різні медичні установи з метою отримання належної медичної допомоги. 23.03.2016р. у Луцькій міській клінічній лікарні їй було діагностовано лімфостаз, в звязку з чим 04.05.2017р. вона проходила ультразвукове обстеження (сканування судин лівої верхньої кінцівки), внаслідок якого у неї було виявлено явище перенесеного тромбофлебіту. З 10.05.2017 по 23.05.2017р. вона перебувала на лікуванні у Волинському обласному госпіталі для інвалідів війни, з діагнозом «Хронічний посттравматичний остеомієліт лівої ключиці, стадія загострення. Посттравматична невралгія плечового сплетіння зліва. Вторинна анемія». 10.06.2017р. вона пройшла електроміографічне обстеження в медичному центрі «Аніко» (м. Рівне). 19.06.2017р. у Волинській обласній клінічній лікарні їй було видано консультаційний висновок спеціаліста, яким рекомендовано отримати консультацію в Інституті нейрохірургії у м. Києві. Після отримання висновку спеціаліста інституту нейрохірургії, 20.06.2017р., їй було показане хірургічне втручання, та у звязку із стійкою втратою працездатності рекомендовано звернутись у МСЕК. Після консультації у МСЕК, яку вона отримала 04.07.2017р., їй було рекомендовано лікування у невролога, після чого питання про її працездатність мало б розглядатись на МСЕК. Всі обстеження підтверджували раніше встановлений діагноз і її захворювання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Через поганий стан здоровя вона не могла працювати і у неї були відсутні кошти для лікування. Винуватець дорожньо-транспортної пригоди, відповідач у справі [PERSON], добровільно не відшкодовує спричинену їй шкоду, не спілкується з нею. 15.07.2016р. вона звернулась із заявою (клопотанням) в Луцьке відділення Головного управління національної поліції у Волинській області про приєднання до матеріалів справи виписок Луцької міської клінічної лікарні №15407 та №18160. На запит адвоката, Луцьким районним відділенням УМВС України у Волинській області надіслано постанову про закриття кримінального провадження від 01.06.2016р. щодо [PERSON], у звязку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч. І КК України, оскільки в його автомобілі виникла технічна несправність, яку він не міг виявити. Проте, вона вважає, що [PERSON], як володілець джерела підвищеної небезпеки, повинен відшкодувати спричинену їй шкоду, яка полягає у погіршенні стану здоровя, втраті працездатності. На лікування нею затрачено кошти близько 12 000 грн. При цьому, через різні умови надання медичних послуг всі витрати вона документально підтвердити не зможе. Крім матеріальної, їй спричинено моральну шкоду, яка полягає в тому, що внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди її життя змінилось, моральну шкоду оцінює у 100000грн., з огляду на те, що вона фактично втратила функцію лівої руки, самостійно не може нею задовільняти власні потреби, потребує сторонньої допомоги, не може працювати, та знаходиться на утриманні близьких їй людей. Через відсутність коштів не може прооперуватись в Інституті нейрохірургії, при цьому лікарі інституту не гарантують відновлення функції руки. Групу інвалідності їй ще не встановлено, перебування в лікувальних установах потребує значних коштів, які у неї відсутні. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] в її користь шкоду, спричинену дорожньо-транспортною пригодою, в т.ч. матеріальну шкоду, в розмірі 12 000 грн., та моральну шкоду в розмірі 100 000 грн. Позивач подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно з якою позовні вимоги підтримує та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади\~України. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 287 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до розяснень, які викладені у п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей\~1166,\~1187 ЦК України\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки,\~незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга\~статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обовязку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина пята\~статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої\~статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобовязана відшкодувати шкоду. Як вбачається з матеріалів справи, 09.08.2015р., близько 18 год. 30 хв., на автодорозі Т 0303 сполученням «Луцьк-Радомишль-Демидівка-Дубно» в с. Радомишль Луцького району на 18 км. + 100 метрів, водій [PERSON], рухаючись в напрямку м.Луцька автомобілем марки «ЗАЗ-968М , К8609 ВН, здійснив наїзд на пішоходів [PERSON], [PERSON] та позивача [PERSON], які ішли по узбіччю відносно руху автомобіля. Через дорожньо-транспортну пригоду пішоходи постраждали і були госпіталізовані у травматологічне відділення Луцької міської клінічної лікарні. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, позивач [PERSON] отримала тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта №1160 від 30.09.2015р. відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Судом встановлено, що через отримані травми [PERSON] неодноразово перебувала на стаціонарному лікуванні. Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля марки «ЗАЗ-968МБ» , 1992 року випуску, д.р.н. К8609ВН, є відповідач [PERSON] Як слідує з матеріалів кримінального провадження №12015030130000608 від 10.08.2015р. по факту вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди в с.Радомишль Луцького району , яка відбулась 09.08.2015р. , слідчим СВ Луцького районного відділення поліції Луцького відділу Головного управління Національної поліції у Волинській області старшим лейтенантом поліції [PERSON], розглянуто матеріали досудового розслідування, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12015030130000608 від 10.08.2015 року, за ч. 1 ст.286 КК України винесено постанову про закриття кримінального провадження, у звязку із встановленою відсутністю в діянні [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Станом на день розгляду справи, ця постанова набрала законної сили. Згідно з\~ст. 1166 ЦК України\~особа, яка завдала майнову шкоду, повинна її відшкодувати в повному обсязі. Відповідно до ч. 2, 5\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовуються особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. На судовий розгляд справи не надано жодних доказів, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілої [PERSON] Таким чином, суд прийшов до висновку про наявність підстав для цивільно-правової відповідальності відповідача [PERSON], як володільця джерела підвищеної небезпеки. На підтвердження розміру заподіяної шкоди позивачем надано квитанції , відповідно до яких вартість матеріальної шкоди в загальній сумі становить 7440 грн. (8123,26грн. 683грн.), зокрема: квитанції на придбання ліків на операцію 28.10.2015р. в сумі 523,92грн., придбання ліків, станом на 11.09.2015р., в сумі 138грн., придбання ліків станом на 12.08.2015р. в сумі 62,90грн., придбання ліків станом на 27.09.2015р. в сумі 15,09 грн., придбання ліків станом на 23.08.2015р. в сумі 298,25грн., придбання ліків станом на 25.09.2015р. в сумі 275,56грн., придбання ліків станом на 25.09.2015р. в сумі 117,95грн., придбання ліків станом на 25.10.2015р. в розмірі 7грн., придбання ліків станом на 29.09.2015р. в сумі 12,50грн., придбання ліків станом на 24.09.2015р. в сумі 49,50 грн., придбання ліків станом на 24.09.2015р. в сумі 79,07грн., станом на 03.10.2015р. 301грн., придбання ліків станом на 28.09.2015р. в сумі 25,89грн., чек на придбання ліків, станом на 23.09.2015р., в сумі 38,95грн., станом на 29.09.2015р. -40,98грн., 23.09.2015р. -5,65грн., придбання ліків станом на 11.09.2015р. в сумі 21,60грн., придбання засобів гігієни, станом на 24.09.2015р., в сумі 36,05грн., 30.09.2015р. -17,25грн.(голки, пробірки), придбання голок пробірок , станом на 27.09.2015р., в сумі 7грн., придбання ліків, станом на 16.08.2016р., в сумі 411,47грн.+450,98грн. (ліки, шприци, голки) , придбання системи, станом на 27.09.2015р., в сумі 6,25грн., станом на 03.10.2015р. -6,25грн., 30.09.2015р. пробірка 7грн., чек на придбання ліків (нечитабельний), станом на 07.11. 2015р., в сумі 272грн., чек на придбання ліків, станом на 10.2015р., в сумі 95, 80грн., плівка на рентген 28.10.2015р. 34,50грн., чек на придбання ліків, станом на 04.11.2015р., в сумі 197,37грн., чек на придбання ліків, станом на 01.11.2015р., в сумі 41,50грн., 31.10.2015р. -155,20грн., 29.10.2015р. -253,20грн., 31.10.2015грн. 39,20грн.; чек на придбання ліків, станом на 23.05.2017р., в сумі 61,10грн., 17.05.2017р.-156,23грн., 11.05.2017р. 238,92грн., 05.2017р. -81,28грн., чек на придбання ліків, станом на 10.05.2017р., в сумі 241,52грн., 12.05.2017р. -351грн., 18.05.2017р. -175,29грн., чек на придбання ліків, станом на 12.05.2017р., в сумі 127,78грн. , чек на придбання ліків, станом на 11.05.2017р., в сумі 145,68грн. , вартість електроду -500грн., 20.06.2018р. 600грн. З них чеки, на суму 683грн., судом не враховано до матеріальних витрат, оскільки є нечитабельними та не мають відношення до травми. За таких обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON], як володілець джерела підвищеної небезпеки, зобовязаний відшкодувати [PERSON] шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, яка становить 7440грн. (витрати на лікування та діагностику). Крім того, суд вважає доведеним той факт, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивачу відповідачем [PERSON] - володільцем джерела підвищеної небезпеки, була спричинена моральна шкода, яка виразилась у фізичному болю та стражданнях, які [PERSON] зазнала у звязку з отриманими тілесними ушкодженнями. Беручи до уваги тривалість і характер страждань позивача, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, враховуючи ті обставини, що у позивача не функціонує ліва рука, а також зважаючи на вимоги розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди позов задовольнити частково, стягнувши з [PERSON] в користь [PERSON] 10 000 грн. у відшкодування моральної шкоди. У відповідності до статті 141 ЦПК України\~ та Закону України «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави слід стягнути 704,80грн. судового збору (за відшкодування матеріальної шкоди) та 704,80грн. судового збору (за відшкодування моральної шкоди) . В задоволенні решти позову слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: partial