Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Зазначила, що має з відповідачем спільних дітей. У шлюбі сторони не перебували. Позивач востаннє бачила відповідача у 2014 році, місце перебування останнього не відоме. Останній із 2014 року не приймає участі у вихованні дітей, матеріальної допомоги не надає, ніякого інтересу до дітей не проявляє, ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Позивач працевлаштована та здатна забезпечити належний розвиток та виховання дітей. У зв'язку з наведеним просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дітей. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 68). Представник третьої особи Служби в справах дітей Житомирської міської ради подав заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 30). Представник третьої особи Служба в справах дітей Дніпровської районної державної адміністрації в місті Києві також просив розглянути справу без його участі (а.с. 69). Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 26-27, 48-49, 60-61, 66-67) за зареєстрованою адресою місця проживання (а.с. 17). З огляду на те, що в справі є достатньо матеріалів стосовно прав та взаємовідносин сторін, зі згоди позивача суд, на підставі наявних доказів, ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам частини 2 статті 158 та статті 224 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. Сторони мають двох спільних дітей - синів [PERSON], [INFO] (а.с. 3), та [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Як убачається з виданої Навчально-виховним комплексом № 209 "Сузір'я" (початковою спеціалізованою школою-колегіумом) м. Києва характеристикою [PERSON] від 04 серпня 2017 року позивач приділяє належну увагу вихованню сина, регулярно відвідує батьківські збори, є головою батьківського комітету; відповідач у вихованні сина участі не приймав, до школи жодного разу не приходив, батьківські збори не відвідував, шкільним життям сина не цікавився, на зв'язок із класним керівником не виходив, жодні контакти з ним відсутні (а.с. 50). Згідно з виданою Навчально-виховним комплексом № 209 "Сузір'я" (початковою спеціалізованою школою-колегіумом) м. Києва характеристикою [PERSON] від 04 серпня 2017 року останній виховується позивачем, яка приділяє значну увагу розвитку та вихованню дитини та створенню належних житлово-побутових умов, постійно підтримує зв'язок із навчально-виховним комплексом та класним керівником, систематично відвідує батьківські збори; відповідач жодного разу навчально-виховний комплекс не відвідував, з класним керівником і вчителями не спілкувався (а.с. 51). З довідки КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 Дніпровського району м. Києва" № 691 від 07 вересня 2017 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться під наглядом медичного закладу з народження. Усі відвідування дітей у медичний заклад були тільки в супроводі позивача (а.с. 52). Згідно з довідкою ОСББ "ТИЧИНИ 16/2" № 054 від 31 липня 2017 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровані разом із позивачем (а.с. 5). У процесі судового розгляду була допитана Свідок [PERSON], яка є матір'ю позивача. Свідок повідомила, що востаннє бачила відповідача восени 2014 року та що останній ніякої допомоги не надавав. З того часу дітьми та їх життям взагалі не цікавився. Згідно з висновком Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав № 8742/41/1/103 від 05 жовтня 2017 року враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що він ухилився від виховання та утримання дітей (а.с. 70-71). Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України). Частиною 2 статті 150 СК України встановлений обов'язок батьків піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Зі змісту частини 1 статті 18 Конвенції "Про права дитини", ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 р. за №?780-Х11, вбачається, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного й соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» регламентовані права та обов'язки батьків, якими, зокрема, є: відповідальність за виховання, навчання й розвиток дитини; обов'язок виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. За пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України підставою для позбавлення матері, батька батьківських прав є ухилення ними від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснено в частині 2 пункту 16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №?3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З огляду на наведене, суд дійшов висновку про те, що ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей є доведеним, та що позбавлення батьківських прав відповідача стосовно синів [PERSON] та сина [PERSON] буде відповідати інтересам дітей.

Outcome: approved