Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому із врахуванням змінених позовних вимог просить ухвалити рішення, яким зобов`язати відповідача [PERSON] усунути перешкоди в користуванні житловим будинком та земельною ділянкою [PERSON] , які розташовані по [ADDRESS] , шляхом знесення встановленої нею металевої огорожі за власні кошти; стягнути з відповідача в її користь сплачений судовий збір та витрати пов`язані з розглядом справи. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власником житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Земельна ділянка на якій розташоване вказане нерухоме майно передані позивачу у власність для будівництва житловго будинку, господарських будівель та споруд площею 0,06 га, згідно рішення 12-ї сесії 3-го скликання Пилявської сільської ради народних депутатів Бучацького району Тернопільської області від 28 грудня 1999 року №43. Землекористувачем суміжної земельної ділянки є відповідач [PERSON] , яка в березні 2017 року, без дозвільних документів - дозволів Пилявської сільської ради Бучацького району, встановила огорожу (металевий паркан) висотою понад 2 м, довжиною 12 м. Вказаний металевий паркан розташований на межі земельних ділянок перед вікнами житлового будинку позивача, чим створила їй перешкоди в користуванні земельною ділянкою та житловим будинком у вигляді затінення та відсутності природного освітлення кімнат будинку та присадибної земельної ділянки, внаслідок чого у житлових кімнатах відсутнє сонячне освітлення. З приводу неправомірних дій відповідача, позивач [PERSON] зверталась із скаргою до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Тернопільській області, в якій просила провести перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, правил та стандартів під час встановлення огорожі відповідачем [PERSON] Листом в.о. начальника Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Тернопільській області від 06.06.2017 р. за №40-1019-1.13/1450-17 за результатами розгляду скарги, позивачу було роз`яснено, що «відповідно до Державних будівельних норм 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», поверховість забудови, граничні розміри житлових будинків, площа забудови, вимоги до господарських будівель, їх складу, огорожі ділянок, благоустрою території встановлюються місцевими правилами забудови». Відповідь аналогічного змісту позивач отримала на свою заяву від Відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, інфраструктури та цивільного захисту населення Бучацької районної державної адміністрації від 03 липня 2017 року №Т-8. У зв`язку з наведеним, позивач звернулась із скаргою до Пилявської сільської ради Бучацького району. У відповідь на скаргу, листом від 20.07.2017 р. №130, Пилявська сільська рада повідомила позивача, що при огляді паркану, який встановлений між сусідніми домоволодіннями [PERSON] та [PERSON] виявлено, що він зведений незаконно та не приведений до Державних будівельних норм та встановлених правил благоустрою сіл Пилявської сільської ради. Пилявська сільська рада виносить офіційне попередження [PERSON] і рекомендує в місячний термін до 20 серпня 2017 року паркан, який встановлений між сусідніми домоволодіннями [PERSON] та [PERSON] привести до Державних будівельних норм та до встановлених правил благоустрою сіл Пилявської сільської ради. Однак, відповідач [PERSON] жодним чином на виконання вказаного попередження не реагує, привести встановлену огорожу у відповідності до державних норм, правил та стандартів відмовляється, тому позивач вважає такі дії незаконними та такими що порушують її права землекористувача та власника житловго будинку. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, вказавши, що в березні 2017 року, відповідач без дозвільних документів, встановила суцільну металеву огорожу висотою понад 2 м, довжиною 12 м. Вказаний металевий паркан розташований на межі земельних ділянок перед вікнами житлового будинку позивача, що створює їй перешкоди в користуванні земельною ділянкою та житловим будинком у вигляді затінення та відсутності природного освітлення кімнат будинку та присадибної земельної ділянки, внаслідок чого у житлових кімнатах відсутнє сонячне освітлення та пліснявіють стіни. Відповідач [PERSON] та представник відповідача Бахір Р.Д. в судовому засіданні стосовно задоволення позову заперечили, посилаючись на те, що на підтвердження своїх доводів, позивач не надала жодного доказу. Представник відповідача адвокат Бахір Р.Д. зокрема зазначив, що позивачем не надано жодних доказів того, що відповідач порушила вимоги Державних будівельних норм, а також того, що встановлений відповідачем металевий паркан створює позивачу незручності у користуванні земельною ділянкою та житловим будинком. Крім того, металевий паркан встановлено не на межі земельних ділянок, як це зазначено у позовній заяві, а на території земельної ділянки [PERSON] , що підтверджується листом-відповіддю Пилявського сільського голови №130 від 20.07.2017 року. Також посилається на те, що металева огорожа побудована відповідачем [PERSON] в квітні 2017 року, тобто до затвердження Пилявською сільською радою Правил благоустрою території сіл Пилява, Новоставці та Мартинівка. Крім того, вказує, що в Додатку №1 до висновку експерта від 28.05.2019 року зображено зведений план земельних ділянок відповідно до їх обмірів експертом. Згідно цього плану житловий будинок [PERSON] орієнтований житловими кімнатами на північ, а отже інсоляція взагалі відсутня. Як зазначено у висновку експерта, вікна житлового будинку повністю затінені, і це при тому, що житлові кімнати знаходяться з північної сторони, де інсоляція і без влаштування спірної огорожі повністю відсутня. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору на стороні відповідача: Пилявської сільської ради Бучацького району Тернопільської області в судовому засіданні пояснив, що сторони є землекористувачами суміжних земельних ділянок по [ADDRESS] . Також вказав, що між сторонами наявний конфлікт з приводу влаштування відповідачем [PERSON] огорожі між земельними ділянками, який був предметом розгляду Пилявської сільської ради Бучацького району. При цьому, рішенням сімнадцятої сесії сьомого скликання Пилявської сільської ради Бучацького району №136 від 19.06.2017 року, затверджено Правила благоустрою території сіл: Пилява, Новоставці, Мартинівка, згідно яких, огорожі збоку сусідньої ділянки не повинні перевищувати висоти 1,6 м від поверхні землі. Також вказав, що Пилявською сільською радою виносилось офіційне попередження відповідачу [PERSON] та було рекомендовано в місячний термін до 20 серпня 2017 року паркан, який встановлений між сусідніми домоволодіннями [PERSON] та [PERSON] привести до Державних будівельних норм та до встановлених правил благоустрою сіл Пилявської сільської ради. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, повно та всебічно дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов до наступних висновків. Згідно копії архівного витягу із протоколу дванадцятої сесії третього скликання Пилявської сільської Ради народних депутатів Бучацького району Тернопільської області від 28.12.1999 року (рішення №43 від 28.12.1999 року), позивачу [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,58 га, з них 0,04 га для будівництва, обслуговування житлових будівель та споруд, а також 0,52 га для ведення особистого підсобного господарства, в с.Новоставці Бучацького району Тернопільської області. Відповідно до рішення виконавчого комітету Пилявської сільської ради Бучацького району №22 від 27.07.2006 року, позивачу [PERSON] надано дозвіл на будівництво нового житлового та господарського будинків на закріпленій земельній ділянці в с.Новоставці Бучацького району. Відповідно до рішення двадцять п`ятої сесії сьомого скликання №201 від 25.06.2018 року, вирішено уточнити рішення Пилявської сільської Ради народних депутатів Бучацького району Тернопільської області від 28.12.1999 року в частині зазначення площі земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, яка передана у приватну власність [PERSON] , а саме визнати площу 0,04 га, як технічну помилку та рахувати дійсною площу 0,06 га. Згідно рішення сімнадцятої сесії сьомого скликання №129 від 19.06.2017 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відведення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в межах населеного пункту», Пилявська сільська рада вирішила надати [PERSON] дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відведення) меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та для ведення особистого селянського виробництва, в межах населеного пункту [ADDRESS] , загальною площею 0,4600 га. На замовлення позивача [PERSON] , ФОП [PERSON] була розроблена технічна документація щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: [ADDRESS] , для ведення особистого селянського господарства розташованих в [ADDRESS] » на території Пилявської сільської ради Бучацького району Тернопільської області. Вказана технічна документація, зокрема містить: акт обстеження меж земельної ділянки на місцевості, генеральний план забудови земельної ділянки, кадастровий план земельних ділянок, акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання. На час прийняття рішення Пилявської сільської Ради народних депутатів Бучацького району Тернопільської області від 28.12.1999 року діяв Земельний Кодекс України від 18.12.1990 року, який втратив чинність з 01.01.2002 року. Згідно з ч. 1 ст. 17 ЗК України 1990 року передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. З 01.01.2002 року набрав чинності Земельний Кодекс України від 25 жовтня 2001 року N 2768-III пунктом 2 ч. 1 Перехідних положень якого встановлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Положеннями Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 №15-92 "Про приватизацію земельних ділянок" та Порядку передачі земельних ділянок у приватну власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15.02.1993 №10 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.02.1993 за № 7 у приватну власність, громадянам України передаються безплатно земельні ділянки, надані їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, індивідуального дачного і гаражного будівництва. Передача у приватну власність земельних ділянок, що були раніше надані громадянам, провадиться відповідними Радами народних депутатів за місцем розташування цих ділянок. Зазначені земельні ділянки передаються безплатно у приватну власність на підставі матеріалів, що підтверджують їх розмір (земельно-кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризації, правлінь товариств і кооперативів тощо), і заяв громадян. Частиною 7 Перехідних положень ЗК України, передбачено, що громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Згідно із роз`ясненнями, що містяться у пункті 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Виходячи з наведеної норми ЗК України і роз`яснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, підставою для звернення особи до суду за захистом права є встановлення факту порушення прав особи і наявність перешкод у здійсненні нею користування та розпорядження майном з боку відповідача. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] правомірно набула право користування (законно володіє) та є власником (користувачем) земельної ділянки, а також розташованого на ній житлового будинку, що розташовані по [ADDRESS] , що також підтверджується будівельним паспортом №40 , забудівника [PERSON] в с.Новоставці, Бучацького району Тернопільської області Згідно акту обстеження меж земельної ділянки на місцевості [PERSON] в межах населеного пункту [ADDRESS] на території Пилявської сільської ради, затвердженого рішенням Пилявської сільської ради від 25.03.2018 року №182, комісія сільської ради розглянула заяву [PERSON] , щодо вирішення питання встановлення суміжної межі між землекористувачем [PERSON] та заяву [PERSON] щодо погодження документації із землеустрою органом місцевого самоврядування в особі керівника, замість суміжного землекористувача [PERSON] у зв`язку з її відмовою в погодженні даних меж. Комісією було встановлено, що фактична межа між земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] проходить біля присадибної земельної ділянки [PERSON] по капітальній огорожі (існуючі металеві та бетонні стовпчики з закріпленими на них металевою сіткою), а біля земельної ділянки [PERSON] , яка використовується для ведення особистого селянського господарства закріплено поворотні точки межі дерев`яними кілками. Також встановлено, що у [PERSON] відсутні будь-які правовстановлюючі документи на земельні ділянки, окрім заповіту від 30.04.2003 року, у зв`язку з чим рекомендовано оформити право власності на земельні ділянки відповідно до чинного законодавства. З наведеного вбачається, що користувачем суміжної позивачу [PERSON] земельної ділянки є відповідач - [PERSON] . Вказана обставина сторонами в судовому засіданні не заперечувалась. Також, судом встановлено, що між сторонами тривалий час існують конфлікти з приводу влаштування відповідачем [PERSON] огорожі між земельними ділянками, які були предметом розгляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області та Пилявської сільської ради Монастириського району. Так, згідно відповіді Пилявської сільської ради Бучацького району №130 від 20.07.2017 року, при огляді паркану, який встановлений між сусідніми домоволодіннями [PERSON] та [PERSON] виявлено, що він зведений незаконно, не приведений до Державних будівельних норм та встановлених правил благоустрою сіл Пилявської сільської ради. Пилявська сільська рада вносить офіційне попередження [PERSON] і рекомендує в місячний термін до 20.08.2017 року паркан, який встановлений між сусідніми домоволодіннями [PERSON] та [PERSON] привести до Державних будівельних норм та встановлених правил благоустрою сіл. Сільською радою рекомендовано позивачу [PERSON] та [PERSON] дотримуватись правил добросусідства та встановлених правил благоустрою сіл. Згідно листа Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області Державної архітектурно-будівельної інспекції від 06.06.2017 року № 40-1019-1.13/1450-17, вбачається, що згідно абзацу 2 пункту 3.19* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» поверховість забудови, граничні розміри житлових будинків, площа забудови, вимоги до господарських будівель, їх складу, огорожі ділянок, благоустрою території встановлюються місцевими правилами забудови. У разі відсутності таких правил, питання огорожі земельних ділянок залишається неврегульованим, внаслідок чого можуть виникати конфлікти з питань влаштування огорож, їх конструкцій тощо. Для розв`язання зазначених питань застосовується положення Земельного кодексу. Зокрема, згідно із статтею 103 цього кодексу «Зміст добросусідства» власники та користувачі земельних ділянок зобов`язуються обирати такі способи їх використання, за яких власникам, користувачам земельних ділянок завдається найменше незручностей (в тому числі затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Відповідно до листа відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, інфраструктури та цивільного захисту Бучацької РДА №Т-8 від 03.07.2017 року, питання влаштування огорож земельних ділянок - виключна компетенція органів місцевого самоврядування. Позивач вказує, що встановлений відповідачем [PERSON] металевий паркан розташований на межі земельних ділянок перед вікнами житлового будинку позивача, створює їй перешкоди в користуванні земельною ділянкою та житловим будинком у вигляді затінення природного освітлення кімнат будинку та присадибної земельної ділянки. В судовому засіданні сторонами не оспорювався той факт, що між домоволодіннями сторін була встановлена вищевказана металева огорожа, яка за ступенем проникності для погляду відноситься до глухих. З метою встановлення відповідності вказаної огорожі технічним та санітарним нормам, ухвалою Монастириського районного суду від 22.12.2018 року за клопотанням представника позивача [PERSON] у даній справі було призначено судову земельно-технічну експертизу. Як вбачається із висновку експерта Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №69/19-22 від 28.05.2019 року за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи встановлено, що земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] мають в натурі фізичні відкриті і закриті межі. Згідно публічної кадастрової карти, земельна ділянка [PERSON] зареєстрована, координати поворотних точок внесені в АС ЦДЗК. Згідно рішення виконавчого комітету Пилявської сільської ради від 27.07.2006 року №22, [PERSON] надано дозвіл на будівництво нового житлового будинку та господарської будівлі на закріпленій за нею присадибній ділянці. На генплані забудови земельної ділянки вказано лінійні проміри прив`язки житлового будинку та господарської будівлі до меж земельної ділянки, згідно яких до межі земельної ділянки [PERSON] відстань до житлового будинку становить 1.0 м. Фактично в натурі відстань становить від 1.18 до 1.07 м, що відповідає генплану забудови земельної ділянки. Як вбачається із зведеного плану, житловий будинок [PERSON] орієнтований житловими кімнатами на північ від земельної ділянки, а отже інсоляція взагалі відсутня. Тим більше, що огорожа із метало профілю зведена під вікнами висотою від 2.0 до 2.25 м. Металева огорожа, встановлена відповідачем [PERSON] на межі земельних ділянок по [ADDRESS] , будь-які перешкоди або незручності позивачу [PERSON] у користуванні земельною ділянкою не створює. При цьому, як видно із графічних документів, житловий будинок [PERSON] орієнтований строго на північ, що свідчить у відсутності інсоляції у кімнатах із північної сторони. Вказана металева огорожа висотою від 2.0 до 2.25 м довжиною 11.28 м встановлена точно навпроти вікон житлового будинку, що створює ще і додатково незручності для інсоляції житлових кімнат, а також у відсутності ще й природного освітлення. Зі змісту вказаного висновку експерта вбачається, що огорожа, яка є предметом спору, встановлена на межі земельних ділянок сторін. Допитаний з приводу наданого висновку експерт [PERSON] в судовому засіданні підтвердив наведені у висновку обставини, тому посилання представника відповідача на те, що вказаний висновок експерта не підтверджує того факту, що встановлена відповідачем металева огорожа не впливає на освітлення житлових кімнат позивача, суд оцінює критично. Висновок експерта підтверджується фотокартками, які знаходяться в матеріалах справи та ілюструваннями результатів експертного провадження, з яких чітко вбачається, що металева огорожа висотою від 2.0 до 2.25 м побудована відповідачем навпроти вікон житлового будинку позивача [PERSON] , в результаті чого відсутня можливість проникнення належним чином сонячного світла у вікна кімнат житлового будинку позивача, порушена інсоляція приміщення та відбувається затінення земельної ділянки позивача та її житлового будинку. Таким чином, судом встановлено, що металева огорожа, яка встановлена відповідачем між домоволодіннями сторін, представляє собою постійну непрозору (глуху) огорожу, висота якої суперечить вимогам п. 6.7 ДБН Б.2.2-5:2011» Благоустрій територій, згідно якого висота паркану має бути не більше ніж 2,0 м на межі із сусідніми земельними ділянками для забезпечення нормативної інсоляції та провітрювання суміжних територій. Крім того, висота вказаної металевої огорожі не відповідає вимогам, які передбачені у Правилах благоустрою території сіл: Пилява, Новоставці, Мартинівка, що затверджені рішенням сімнадцятої сесії сьомого скликання Пилявської сільської ради Бучацького району №136 від 19.06.2017 року, згідно яких, огорожі збоку сусідньої ділянки не повинні перевищувати висоти 1,6 м від поверхні землі. Посилання представника відповідача Бахіра Р.Д. на те, що вищевказані Правила були затверджені після будівництва огорожі до уваги судом не беруться, оскільки допитаний в судовому засіданні представник третьої особи - Пилявський сільський голова вказав, що до затвердження рішенням сімнадцятої сесії сьомого скликання Пилявської сільської ради Бучацького району №136 від 19.06.2017 року Правил благоустрою, попередньо на сесії сільської ради було затверджено проект вищевказаних правил, які були доведені до відома відповідача [PERSON] . Висновок судового експерта про те, що металева огорожа, встановлена відповідачем [PERSON] будь-які перешкоди або незручності позивачу [PERSON] у користуванні земельною ділянкою не створює суд оцінює критично, оскільки цей розрахунок не враховує затінення, яке спричиняється вказаною огорожею. Доводи представника відповідача про те, що металевий паркан встановлено не на межі земельних ділянок, як це зазначено у позовній заяві, а на території земельної ділянки [PERSON] суд оцінює критично, оскільки в силу роз`яснень, які містяться у п. 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому обєкту нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. Крім того, у висновку експерта (по третьому питанню) від 28.05.2019 року зазначено, що огорожа, яка є предметом спору, встановлена на межі земельних ділянок сторін. Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до приписів частини четвертої статті 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини другої статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно роз`яснень, викладених у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, який здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом, в тому числі відновленням стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Відповідно частини першої статті 91 ЗК України, власники земельних ділянок зобов`язані забезпечувати використання їх за цільовим призначенням, додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля, не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства. Частинами першою, другою статті 103 ЗК України передбачено, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Згідно вимог частин другої та третьої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно з пунктом 3.19* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» поверховість забудови, граничні розміри житлових будинків, площа забудови, вимоги до господарських будівель, їх складу, огорожі ділянок, благоустрою території встановлюються місцевими правилами забудови в залежності від розміру ділянок, умов інженерного обладнання, інсоляції будинків та територій, інших нормативних вимог, регіональних традицій. Розроблення таких правил та їх затвердження здійснюється відповідно до норм законів «Про місцеве самоврядування в Україні»; «Про регулювання містобудівної діяльності». Судом встановлено, що рішенням сімнадцятої сесії сьомого скликання Пилявської сільської ради Бучацького району №136 від 19.06.2017 року, затверджено Правила благоустрою території сіл: Пилява, Новоставці, Мартинівка (далі - Правила). Згідно п.п.1.10, 1.12 вищевказаних Правил, об`єкти благоустрою повинні використовуватись і утримуватись відповідно до діючих архітектурно-будівельних та санітарних правил, екологічних вимог, вимог ЗУ «Про благоустрій населених пунктів», цих Правил і інших законодавчих та нормативно-правових актів у сфері благоустрою. Правила є обов`язковими до виконання на всій території Пилявської сільської ради. Відповідно до п.4.6. Правил, благоустрій присадибної ділянки проводиться її власником або користувачем цієї ділянки. П.п. 7.2.2, 7.2.3 Правил передбачено, що громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані дотримуватись правил благоустрою, не порушувати права і законні інтереси інших суб`єктів благоустрою. Відповідно до п.7.3.11 Правил, громадянам у сфері благоустрою забороняється зводити самовільно любі споруди, огорожі. Огорожі збоку сусідньої ділянки не повинні перевищувати висоти 1,6 м від поверхні землі. Влаштування огорожі конструкцій повинні бути встановлені згідно з вимогами ДБН. Згідно вимог п. 6.7 ДБН Б.2.2-5:2011» Благоустрій територій, висота паркану має бути не більше ніж 2,0 м на межі із сусідніми земельними ділянками для забезпечення нормативної інсоляції та провітрювання суміжних територій. Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї з наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; немає належного дозволу на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил. Згідно ч.4 ст.376 ЦК України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. У своїй діяльності ЄСПЛ керується принципом пропорційності, як дотримання «справедливого балансу» між потребами загальної суспільної ваги та потребами збереження фундаментальних прав особи, враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та надмірний тягар. Конкретному приватному інтересу повинен протиставлятися інший інтерес, який може бути не лише публічним (суспільним, державним), але й іншим приватним інтересом, тобто повинен існувати спір між двома юридично рівними суб`єктами, кожен з яких має свій приватний інтерес, перебуваючи в цивільно-правовому полі. В рішенні по оправі «Onerylidizz проти Туреччини» Європейський суд висловився наступним чином: «Справжнє, ефективне здійснення права, що охороняється цією нормою, не залежить від одного обов`язку держави не втручатися і може вимагати забезпечення позитивних заходів щодо захисту, особливо, якщо існує позитивний зв`язок між заходами, здійснення яких заявник вправі очікувати від державних органів, і ефективним користуванням його майном...» Враховуючи встановлені обставини справи, та інші докази, що надані сторонами, на підставі належної оцінки зібраних у справі доказів, які не спростовані відповідачем під час розгляду справи та відповідають вимогам належності і допустимості, судом встановлено, що влаштована відповідачем металева огорожа, порушує право власності позивача, а саме належного користування майном - земельною ділянкою та розташованим на ній житловим будинком, шляхом затінення та відсутності природного освітлення кімнат будинку, а також земельної ділянки. На підставі наведеного, з огляду на фактичні обставини справи та норми закону, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині, і необхідність відновлення порушених прав позивача та з метою невчинення в подальшому перешкод у користуванні та розпорядженні майном, дотримання правил добросусідства, зобов`язавши відповідача усунути перешкоди у користуванні належним позивачу майном, шляхом знесення побудованої металевої огорожі. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Враховуючи наведене, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] сплачений судовий збір в сумі 640,00 грн, а також судові витрати пов`язані із проведенням земельно-технічної експертизи у розмірі 3718,00 грн. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу входять до витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому, документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанціядо прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.), які б засвідчували факт того, що позивач дійсно поніс витрати на правничу допомогу, матеріали справи не містять, тому в задоволенні цієї вимоги слід відмовити. На підставі ст.ст. 103, 106, 107, 152 ЗК України, ст.ст.321, 376, 391 ЦК України,

Outcome: partial