Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

У червні 2020 року акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 13246,07 грн та судові витрати в сумі 2102,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що 10 липня 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит № 512/0362, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 17000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом - 56 % річних та терміном остаточного погашення не пізніше 09.07.2023 року. Зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав, тому станом на 26 травня 2020 року заборгованість за кредитним договором склала 13246,07 грн, що складається з: 11333,40 грн заборгованість за основним боргом; 1699,39 грн проценти за користування кредитом; 21,06 грн пеня за несвоєчасне погашення основного боргу та за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 49,31 грн 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 17,00 грн 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 94,35 грн втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; 31,56 грн втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності за наявними доказами у справі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 10 липня 2018 року між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 512/0362, за умовами якого відповідач отримав кредит в загальному розмірі 17000,00 грн із терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 09 липня 2023 року, якщо інший строк та/або не буде встановленого згідно з умовами цього договору. За користування кредитом відповідач зобов`язана сплатити 56 процентів річних (а.с.12-20). Зобов`язання передбачені кредитним договором відповідач не виконала. Станом на 26 травня 2020 року заборгованість за кредитним договором склала 13246,07 грн, з яких: 11333,40 грн заборгованість за основним боргом; 1699,39 грн проценти за користування кредитом; 21,06 грн пеня за несвоєчасне погашення основного боргу та за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 49,31 грн 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 17,00 грн 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 94,35 грн втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; 31,56 грн втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто позовні вимоги є законними та обґрунтованими матеріалами справи. У відповідності до ч.ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved