Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дітей у загальному розмірі 39 513 грн 50 коп. В обґрунтування позову посилалась на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі у період з 25 вересня 2004 року, який було розірвано рішенням суду 9 грудня 2019 року. У шлюбі [INFO] у них народилась дочка [PERSON] , а [INFO] - дочка [PERSON] . Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва було стягнуто з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 4800 грн щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Окрім аліментів відповідач відмовлявся надавати кошти на додаткові витрати на дітей. Зазначає, що у травні 2020 року позивач понесла додаткові витрати на утримання дочки [PERSON] у вигляді проведення консультації дитячого офтальмолога та лікування зору у розмірі 832 грн. У період з липня 2020 року по дату звернення до суду з позовом року позивач понесла додаткові витрати на утримання дочки [PERSON] у вигляді оплати курсів англійської мови, оплати навчання у художній школі, стоматологічного лікування та лікування зору, проведення лабораторного дослідження (ПЛР) у загальному розмірі 78 195 грн. Вказує, що відповідач в змозі нести додаткові витрати, пов`язанні зі здобуттям їх дітей освіти та понесених на лікування, а тому просить стягнути з нього половину від понесених позивачем додаткових витрат. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25 червня 2021 року позовну заяву [PERSON] передано на розгляд Дарницького районного суду м. Києва для розгляду за підсудністю. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження. 23 жовтня 2021 року від позивача до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог у якій просила також стягнути з відповідача половину понесених нею додаткові витрати на дітей після подачі позову до суду, які полягають в оплаті ортодонтичного лікування дочки [PERSON] у період з серпня 2021 року по жовтень 2021 року в розмірі 12600 грн та витрат на навчання дочки [PERSON] у період з вересня 2021 року по жовтень2021 року в розмірі 5 388 грн. У визначений судом строк від відповідача до суду надійшов відзив на позов, відповідно до змісту якого [PERSON] позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Вважає позов необґрунтованим, а тому таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Щодо вимог про стягнення додаткових витрат на дочку [PERSON] , то відповідач вважає, що позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на стоматологічне лікування дочки не підлягають задоволенню, оскільки позивач не довела, що ці витрати викликані особливими обставинами, пов`язаними з хворобою дитини і не надала доказів того, що дочка потребувала такого лікування, та чи була реальна необхідність таких витрат, зокрема саме у приватному медичному закладі. Вважає ціни на лікування необґрунтовано завищеними. Також вказує на те, що має невеликий заробіток та за станом здоров`я може працювати лише на низькооплачуваних роботах. Крім того відповідач зазначив, що його батьки є особами похилого віку і отримують незначну за розміром пенсію, у зв`язку з чим потребують матеріальної допомоги зі сторони відповідача. Також відповідач просив суд відмовити у стягненні з нього понесених позивачем витрат по сплаті витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн. Вважає, що зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт. Звертав увагу суду на те, що позивачем до позову не додано детальний опис робіт виконаних адвокатом та здійснення ним витрат, необхідних для надання позивачу професійної правничої допомоги. 17 листопада 2021 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив у якій посилається на те, що додані позивачем до позову докази понесення витрат на ортодонтичне лікування дочки [PERSON] є достатніми і достовірним. При цьому, ставить під сумнів посилання відповідача на незначний дохід у вигляді заробітної плати, оскільки після відрахування з нього аліментів, що стягуються на дітей, сума залишкових коштів є недостатньою для життя та забезпечення відповідача, у тому числі і для надання матеріальної допомоги батькам. Додані до відзиву медичні документи датовані 2019 роком та не встановлюють наявність захворювань у відповідача на теперішній час, а вказують на хвороби, які були наявні у нього понад 3 роки тому. Щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу вказує, що їх розмір є обгрунтованим та пропорційним до предмета пору і оплачений позивачем у повному обсязі. При цьому відповідачем до відзиву не додано жодних доказів щодо неспівмірності витрат позивача на професійну правничу допомогу та не надано клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, чим не виконано вимог ч. 6 ст. 137 ЦПК України. З огляду на зазначене вважає доводи та вимоги викладені відповідачем у відзиві такими, що ґрунтуються на припущеннях, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Просить суд позов задовольнити у повному обсязі з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved