Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

12.12.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до Красноармійського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки. На підтвердження позовних вимог позивачка зазначила, що вона є власником земельної ділянки площею 7,0573 га, яка розташована на території Гродівської селищної ради Красноармійського району Донецької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 735021 (кадастровий номер 1422755300:08:000:0412), виданого Красноармійською райдержадміністрацією 19.08.2006 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01061600030. З 2006 року її земельну ділянку використовує для вирощування сільськогосподарських культур відповідач по справі [PERSON], без оформлення належних документів. В 2012 році вона звернулася до відповідача з проханням повернути їй земельну ділянку, так як разом зі своїми членами сім'ї маю намір використовувати земельну ділянку для своїх потреб. Відповідач пообіцяв добровільно повернути їй землю і вона мала намір розпочати весняно-польові роботи в 2013 році. Однак, відповідач засіяв її земельну ділянку і свою обіцянку не виконав, хоча вона закупила насіння для посіву. До сьогоднішнього дня відповідач в добровільному порядку земельну ділянку не повернув, що змушує мене звернутися до суду з даним позовом. Позивачка вважає, що використовуючи її землю без правових на то підстав, відповідач зобов'язаний відшкодувати, у зв'язку з цим, спричинену шкоду, розмір якої складає 19429,81 гривень, із розрахунку: 7.0573 *850*1*3,239, де 7.0573 - площа земельної ділянки (га) 850 - середньорічний дохід, який можна отримати від використання земель за цільовим призначення у Донецькій області на 1 га 1-коефіцієнт функціонального використання земель; 3,239 - коефіцієнт індексації нормативно-грошової оцінки. На підставі вищевикладеного, просить суд стягнути з [PERSON] на її користь шкоду, заподіяну внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 7,0573 га у сумі 19429,81 гривень. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у повному обсязі. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що 21 червня 2013 року з виїздом на місце була здійснена перевірка на території Красноармійського району [PERSON], під час якої встановлено, що [PERSON] самовільно використовує частину земельної ділянки площею 2,6 га із приватної власності [PERSON], що спричинило останній шкоду у розмірі 2771,34 грн. Заслухавши пояснення сторін, а також дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно ст.152 Земельного Кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відшкодування заподіяних збитків. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 212 ЗК України передбачена цивільна відповідальність за самовільне зайняття земельних ділянок. Відповідно до ст.1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 7,0573 га, яка розташована на території Гродівської селищної ради Красноармійського району Донецької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №735021 (кадастровий номер 1422755300:08:000:0412), виданого Красноармійською райдержадміністрацією 19.08.2006 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01061600030 (а.с.8). З 2006 року земельну ділянку, яка належить [PERSON], використовує для вирощування сільськогосподарських культур [PERSON], без оформлення належних документів 21 червня 2013 року Державним інспектором сільського господарства в Донецькій області здійснена перевірка на території Красноармійського району [PERSON], під час якої встановлено, що [PERSON] самовільно використовує частину земельної ділянки площею 2,6 га із приватної власності [PERSON] в Новогродівській селищній раді с. Червоний Яр Красноармійського району Донецької області під вирощування озимої без правовстановлюючих документів та їх державної реєстрації, чим порушує ст.ст.125, 126 Земельного Кодексу України (а.с.46). Внаслідок самовільного використання земельної ділянки позивачу заподіяна матеріальна шкода в розмірі 2771,34 грн., що підтверджується розрахунком розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, який суд вважає вірним, та який ґрунтується на нормах діючого законодавства (а.с.45). Розрахунок розміру шкоди зроблений на підставі Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву, (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 року № 963. Згідно із положеннями ст.211 Земельного Кодексу України, громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за порушення, в тому числі, самовільне зайняття земельних ділянок. Згідно із положеннями ст.22 Цивільного Кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно зі ст.157 Земельного Кодексу України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють громадяни, які використовують земельні ділянки, а також громадяни, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів. Згідно ст.88 ч.1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем понесені судові витрати пов'язані із сплатою судового збору в сумі 229,41 грн (а.с.1). Отже понесенні судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, з урахування розрахунку шкоди наданої представником Державної сільськогосподарської інспекції у Донецькій області, яку суд вважає вірною.

Outcome: partial