Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулась в суд з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права на частку у ньому та поділ частини майна. \~ \~ \~ \~ Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з 11 жовтня 2003 року по 28 лютого 2017 року сторони перебували в офіційному шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох дітей, які проживають з Позивачем. На даний час шлюб розірваний. За час перебування у шлюбі сторонами за спільні кошти було придбано житловий будинок садибного типу загальною площею 138,1 м2 по [ADDRESS] , меблі та предмети побуту (шафи, ліжко, побутову техніку тощо). \~ \~ \~ \~Хоч будинок і облікований за Відповідачем згідно документації, він являється спільним сумісним майном подружжя та сторони не змогли в добровільному порядку домовитись про його поділ. \~ \~ \~ \~З урахуванням зменшених та уточнених позовних вимог просила суд визнати вказане майно спільною сумісною власністю колишнього подружжя, визначити їй у власність 2/3 частини домоволодіння, а 1/3 частини Відповідачу, здійснити реальний розподіл рухомого спільного майна за її варіантом. \~ \~ \~ \~Розпорядженням голови Кам`янського районного суду Черкаської області від 23 червня 2018 року справу передано на розгляд до Смілянського міськрайсуду Черкаської області у зв`язку з закінченням повноважень судді на здійснення правосуддя та відсутності інших суддів. \~ \~ \~ \~Ухвалою Смілянського міськрайсуду Черкаської області від 06 липня 2018 року справу повернуто на розгляд до Кам`янського районного суду Черкаської області, але автоматизований розподіл між суддями цього суду не відбувся через відсутність повноважних суддів. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 21 січня 2020 року за наслідками повторного авто розподілу між суддями Кам`янського районного суду Черкаської області по справі відкрито провадження та надано строк учасникам подати заяви по суті спору. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 07 липня 2020 року по справі призначено будівельно-технічну експертизу, провадження зупинено до отримання висновку експерта. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 18 січня 2021 року провадження по справі відновлено. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 18 січня 2021 року по справі призначено судовий розгляд. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 23 березня 2021 року по справі призначено товарознавчу експертизу, провадження зупинено до отримання висновку експерта. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 29 вересня 2021 року по справі провадження відновлено. В судових засіданнях представник Позивача позовні вимог з урахуванням їх зменшення підтримував та просив їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав частково. Не заперечував проти реального поділу предметів вжитку (рухомих речей), проте заперечував проти вимог щодо спірного будинку, так як купував його за особисті кошти, зібрані до шлюбних відносин та за допомоги батьків. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1. ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як було встановлено під час слухання справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 жовтня 2003 року по 28 лютого 2017 року. За час шлюбу у власності Відповідача зареєстроване спірне майно будинок садибного типу загальною площею 138,1 м2 по [ADDRESS] . У частині другій\~статті 89 ЦПК України\~встановлено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до частини першої\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша\~статті 77 ЦПК України). Згідно із\~положеннями частини\~третьої статті\~12\~та частини\~першої статті 81\~ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У\~статті 60 СК України\~закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і\~стаття 368 ЦК України. Частиною першою\~статті 57 СК України\~(в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка, є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. За змістом статей\~69,\~70 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова\~позиція висловлена\~в постанові\~Великої Палати\~Верховного Суду\~від 21\~листопада 2018\~року у\~справі N\~372/504/17\~(провадження №14-325цс18). Як роз`яснено в пунктах 23, 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті\~60,\~69 СК України, частина третя\~статті 368 ЦК України) відповідно до частин другої, третьої\~статті 325 ЦК України\~можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Під час судового розгляду сторона Відповідача обґрунтувала свої заперечення фактом придбання спірного будинку за кошти Відповідача за допомоги батьків. В ході судового розгляду дійсно встановлено, що у власність Відповідача будинок перейшов за договором купівлі-продажу від 12 грудня 2006 року, де сторону продавця представляла мати Відповідача. Також, Відповідач надав суду докази походження грошових коштів для придбання цієї нерухомості, а саме, що вони були отримані внаслідок депозитного договору № 0300001961 від 23 травня 2001 року, тобто збирались особисто Відповідачем задовго до укладання шлюбу з Позивачем. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що стороною Відповідача доведено той факт, що спірний будинок хоч і був придбаний у шлюбі, але за кошти, які належали особисто Відповідачу. Сторона Позивача суду доказів зворотного не надала. Таким чином, позовні вимоги про визнання цього будинку спільним майном подружжя та визначення часток власності у ньому не підлягають задоволенню. Стосовно решти майна, суд виходить з того, що сторонами не заперечується факт придбання предметів вжитку, меблів та приладів в період шлюбу за рахунок коштів подружжя в інтересах сім`ї. Тому таке рухоме майно підлягає поділу між сторонами. При вирішенні питання про те, яке саме рухоме майно необхідно передати у власність сторонам, суд виходить з того, що з Позивачем проживають діти, і передачі їй підлягає майно, яке призначено для дітей. Також, суд враховує і висновок товарознавчої експертизи, яким визначено вартість майна, яке має бути поділено в рівних долях між сторонами. Разом з тим, СВЧ-піч NCV 219737 та Холодильник Whirpool ARC 4020 IX перебувають у несправному стані, а тому мають бути залишені Відповідачу, який залишився проживати у спірному будинку, де вони зберігались і де експертом було встановлено їх несправність. Також, залишенню Відповідачу підлягають такі речі, які є більш пристосованими в його будинку, і не можуть належним чином забезпечити повною мірою свою функціональність в іншому житлі, в тому числі з огляду на їх параметри. У зв`язку з вказаним, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial