Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

26.10.2020 року позивач [PERSON] подав до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на його користь завдану моральну шкоду в сумі 20000,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач 08.06.2018 року близько 17.00 год., перебуваючи на подвір`ї біля житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , де він проживає, під час словесного конфлікту з ним, наніс йому кілька ударів кулаком по тулубі внаслідок чого заподіяв побої. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 23.09.2020 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрито. Вказу, що відповідач своїми протиправними діями завдав йому моральну шкоду, яка виразилась у спричиненні фізичного болю, душевних стражданнях, які він переніс у зв`язку із їх протиправною поведінкою, принизив його честь та гідність перед сусідами. Він змушений був звертатись в правоохоронні органи за захистом своїх прав, неодноразово їздити в судові засідання. Завдану йому моральну шкоду оцінює в розмірі 20 000,00 грн. Згідно з протоколом повторного авторозподілу судової справи між суддями від 26.10.2020 для розгляду справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 25.11.2020 справу прийнято до провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на ті самі докази та обставини, які зазначені у позовній заяві. Зазначив, що відповідач не поніс відповідальності за вчинене, тоді як своїми діями він спричинив йому фізичний біль, душевні страждання, що виразились в тому, що його побили і що принизило його як людину, на нього чинили тиск. Просив позов задовольнити. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав та надав пояснення про те, що позивач розпивав спиртні напої на його подвір`ї і дійсно між ними виник конфлікт та він його штовхнув, однак вважає, що моральної шкоди позивачу не завдав. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 23.09.2020 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження, внесене 08.06.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12018140340000227, про обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, - закрито на підставі ст. 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. З ухвали суду видно, що [PERSON] обвинувачується в тому, що 08.06.2018 року близько 17.00 год., перебуваючи на подвір`ї біля житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , де він проживає, під час словесного конфлікту із [PERSON] , з мотивів раптово виниклих між ними обома неприязних відносин, з метою завдання фізичного болю, діючи умисно, наніс останньому кілька ударів кулаком по тулубі. Внаслідок таких своїх протиправних дій, [PERSON] заподіяв [PERSON] побої, котрі задали [PERSON] фізичного болю і не спричинили при цьому тілесних ушкоджень. Позивач вважаючи, що йому як потерпілому від кримінального правопорушення, було завдано моральну шкоду, звернувся до суду з позов про стягненя моральної шкоди. Відтак суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування шкоди, які регулюються нормами Цивільного кодексу України. Вирішуючи позовні вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За змістом положень ст. 44 КК України звільнення від кримінальної відповідальності це врегульована кримінальним і кримінальним процесуальним законодавством відмова держави від засудження особи, яка вчинила злочин, і від застосування щодо неї примусу у формі покарання. Звільнення особи від кримінальної відповідальності не свідчить про виправдання особи, про визнання її невинуватою у вчиненні злочину. У цьому випадку КК виходить зі встановлення факту вчинення особою кримінально караного діяння, а тому передбачені КК підстави для звільнення від кримінальної відповідальності відповідно до положень ст.49 КК України не є реабілітуючими. Зважаючи на те, що відповідач на продовженні кримінального провадження та ухваленні виправдувального вироку не наполягав, кримінальне провадження в справі закрито саме за його та його захисника клопотанням, підстава закриття кримінального провадження не є реабілітуючою, тому суд вважає, що між протиправними діями відповідача, виною відповідача у вчиненні кримінального правопорушення та наслідками у виді заподіяння позивачу, як потерпілому у даному кримінальному правопорушенні моральної шкоди є причинно-наслідковий зв`язок. Водночас сам відповідач у судовому засіданні не заперечив, що мав місце конфлікт з позивачем, за встановлених судом обставин. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Вимоги про відшкодування моральної шкоди у сумі 20 000 грн позивач обґрунтовує тим, що внаслідок протиправних дій відповідача йому було завдано фізичного болю, отримано стрес та душевні страждання, звернення до правоохоронних органів, суду, що в свою чергу вказує на порушений нормальний ритм його життя. Суд враховує такі доводи позивача, зокрема пережитий фізичний біль, стрес, порушення звичних умов життя. Суд також враховує, що для захисту своїх прав позивач змушений був звертатись до правоохоронних органів та суду. Відтак, з урахуванням встановлених конкретних обставин у справі, оцінюючи доводи позивача на обґрунтування вимог про стягнення моральної шкоди, та з огляду на ступінь вини відповідача, характеру та обсягу моральних страждань позивача, спричинені негативні наслідки, які були завдані позивачу неправомірними діями відповідача, фізичний біль, який в свою чергу викликав стрес, порушення на певний період звичного ритму його життя, суд дійшов висновку, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає моральна шкода в розмірі 1 500 грн., що відповідатиме вимогам розумності та справедливості. За таких обставин позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial