Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою в якій просить розірвати шлюб з [PERSON] та стягнути з нього аліменти на утримання їх сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1500 грн. щомісячно. В обґрунтування позову у заяві вказала, що 14.02.2014 р. між нею та відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції Львівської області було зареєстровано шлюб. 29.04 2015 р. у них народився син [PERSON]. Зазначає, що до шлюбу вони були дуже мало знайомі, що не дало їм пізнати одне одного. Після народження дитини у них почалися постійні конфлікти та суперечки. Через що вона перебралася проживати до своїх батьків. В серпні 2015 року їх спільне життя фактично припинено. Вона намагалася відновити відносини з відповідачем проте, бажаного результату не відбулося, тому вважає, що цей шлюб слід розірвати. Представник позивачки та підопічна в суді заяву підтримали подала заяву з підстав викладених у позові, просили позов задоволити. Відповідач зазначив, що вина у всьому її батько, який заважає їм разом жити. Аліменти він згідний сплачувати але не в тій сумі яку вказує позивачка і згідний платити на рахунок, щоб позивачка не витрачала їх на своє утримання. Оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Свідок [PERSON] в суді пояснила, що вона є сусідкою позивачки. Їй відомо, зі слів позивачки, що відповідач ніде не працює, коштів не має, їй не допомагає. Також вона була свідком конфлікту на дні народження у знайомих, винним в якому вважає відповідача. Повідомила, що відповідач має іншу жінку, оскільки в соціальних мережах є фото з нею. Із свідоцтва про шлюб видно, що 14 лютого 2014 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції Львівської області було зареєстровано шлюб між сторонами. З серпня 2015 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Причинами розпаду сімї є різні погляди сторін на життя, відсутність взаєморозуміння, конфлікти, сварки. Враховуючи наведене, подальше проживання сторін та збереження їхньої сімї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Щодо аліментів суд зазначає наступне. Відповідач є батьком [PERSON], 29 квітня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-СГ № 447386 від 05.05.2015 року. Як вбачається з довідки ТзОВ "Віконечко" від 03.11.2016 року, [PERSON] працює оператором виробничої дільниці з серпня 2016 року і його середньомісячна зарплата становить 1470,0 грн.. Відповідач, у відповідності до ст. 180 СК України, зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Так як обов'язки щодо утримання сина [PERSON] він виконує недостатньо, тому аліменти з нього слід стягувати у примусовому порядку. Відповідачем не надано суду доказів про неможливість сплачувати аліменти. Суд вважає, що законним і справедливим буде стягнення аліментів із відповідача на утримання сина [PERSON] в частці від доходу відповідача в розмірі 1/4 частки від його доходу щомісячно.

Outcome: partial