Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до виконавчого комітету Броварської міської ради про визнання дій протиправними та скасування підпункту рішення і зобов'язання вчинити певні дії. Позивачка зазначала, що вона з 27.08.1993 року по 11.09.2000 рік працювала на Броварському заводі будівельних конструкцій на посаді емульсовара. 18.11.1997 року на підставі рішення адміністрації Броварського заводу будівельних конструкцій, позивачці було видано ордер № 14 на кімнату [ADDRESS]. Також разом з нею в ордер був вписаний її син [PERSON]. Після отримання ордера позивачка із сином вселились у вищезазначену кімнату, де постійно проживають по даний час. Позивачкою вчасно сплачуються комунальні послуги. В зв'язку з початком приватизації кімнат у вказаному гуртожитку, для підготовки документів позивачка звернулась до відповідача із заявою про видачу позивачці ордеру [ADDRESS]. Проте, виконавчим комітетом Броварської міської ради Київської області було прийнято рішення № 600 від 03.12.2013 року, згідно підпункту 5.2 якого вирішено відмовити у видачі ордерів на жилі приміщення в гуртожитку по [ADDRESS] [PERSON], на кімнату [ADDRESS] в зв'язку з використанням кімнати не за призначенням. Вважає п.5.2. рішення незаконним, так як відповідно до ст. 129 ЖК України, на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Виданий ордер ніким не визнавався недійсним та не скасовувався у встановленому законом порядку. За весь час проживання ні у адміністрації підприємства, ні у Броварської міської ради не виникало претензій стосовно проживання позивачки в кімнаті чи використанні її не за призначенням. В п. 41 Примірного положення про гуртожитки, затверджений постановою Ради Міністрів УРСР 03.06.1986 року № 208 зазначено, що з гуртожитку без надання іншого житлового приміщення не може бути виселено, зокрема, осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм жилу площу в гуртожитку, не менш як десять років. Твердження відповідача, що кімната [ADDRESS] використовується позивачкою не за призначенням не відповідає дійсності, тому були відсутні підстави для прийняття пп.5.2. оскаржуваного рішення. Посилаючись на викладене позивачка просила визнати протиправним та скасувати підпункт 5.2 рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 03 грудня 2013 року № 600 та зобов'язати виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області видати ордер на кімнату [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні позовній заяві, просила задовольнити позов в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача виконавчого комітету Броварської міської ради не з'явився, надали суду клопотання про слухання справи без їх участі, рішення прийняти на розсуд суду. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона проживає в гуртожитку з 1997 року. Позивачку знає та не бачила, що у неї є заборгованість за квартирну плату за кімнату, в якій вона проживає. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона проживає в гуртожитку з 2007 року. Позивачку знає як порядну людину, поганого про неї нічого не чула. Ордер на свою кімнату [ADDRESS]. Судом встановлено, що на підставі рішення адміністрації Броварського заводу будівельних конструкцій та виконавчого комітету Броварської ради народних депутатів від 18.08.1972 року № 432, [PERSON] було видано ордер на кімнату [ADDRESS] на склад сім сім'ї із двох чоловік: [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 03.12.2013 року № 600, [PERSON] було відмовлено у видачі ордеру на кімнату [ADDRESS] в зв'язку з використанням кімнати не за призначенням. (а.с.7). Згідно п. п. 9, 10 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого 03.06.1986 року, жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер (додаток), який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Ордер може бути виданий лише на вільну жилу площу. Стаття 15 ЖК України визначає, що виконавчі комітети районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів у межах і в порядку, встановлених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР, на території району, міста, району в місті видають ордери на жилі приміщення (частина перша статті 58, частина перша статті 122, частина друга статті 141). Відповідно до п. 2 ст. 41 Примірного положення про гуртожитки, затверджений постановою Ради Міністрів УРСР 03.06.1986 року № 208, з гуртожитку без надання іншого житлового приміщення не може бути виселено, осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що належали їм жилу площу в гуртожитку, не менш як десять років. При прийнятті рішення від № 600 від 03.12.2013 року, виконавчий комітет Броварської міської ради посилається на ст.ст. 15, 118, 123, 127, 128, 129, 130, 131, 132 ЖК України, зокрема, стаття 122 ЖК України регулює видачу ордера на службове жиле приміщення, а статті 128-129 регулюють порядок надання приміщення у гуртожитку та видачі ордеру на жиле приміщення в гуртожитку. З огляду на викладені обставини вбачається, що виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області неправомірно розглянув та прийняв рішення щодо відмови позивачці у видачі ордера на кімнати у гуртожитку, не врахувавши ті обставини, що позивачка зареєстрована в гуртожитку та користується спірним приміщенням близько 17 років, не з'ясувавши при цьому правові підстави заселення, зокрема, отримуючи у комунальну власність спірний гуртожиток, відповідачем не вчинено жодних дій щодо отримання документів від керівництва Броварського заводу будівельних конструкцій щодо порядку та підстав заселення мешканцями гуртожитку. Крім того, згідно чинного законодавства, ордер видається на вільне жиле приміщення, який є єдиною підставою для вселення, однак, у даному випадку матеріалами справи встановлено, що позивачка [PERSON] працювала на Броварському заводі будівельних конструкцій у зв'язку із чим її сім'я заселена до гуртожитку. Формулювання відмови у видачі ордеру "у зв'язку з використанням кімнати не за призначенням", виходячи із встановлених обставин справи, суперечить чинному законодавству, яке регулює підстави та порядок видачі ордерів на жилі приміщення. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що вони є мешканцями вказаного гуртожитку, позивачка дійсно постійно проживає в кімнаті [ADDRESS], неправомірних дій з боку позивачки та її сина не вчинялися. Враховуючи вищевикладене, заслухавши свідків, суд приходить до обґрунтованого висновку, що відмову виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області у видачі ордеру на кімнату [ADDRESS] [PERSON] є неправомірною, тому п.5.2 рішення від 03.12.2013 року № 600 слід визнати протиправним. Вимоги позивачки про зобов'язання відповідача видати ордер на спірну кімнату у гуртожитку задоволенню не підлягають, оскільки є безпідставними та необґрунтованими, так як до компетенції суду не належить вирішення питання про надання ордеру на жилі приміщення, тому у задоволенні цих вимог позивачки слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: partial