Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

29 серпня 2017 року [PERSON] звернувся з позовом, яким, в остаточній редакції, просив стягнути з ДПП НПУ, ДКС України, Ігульського ВДВС міста Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області, в солідарному порядку, матеріальну шкоду в розмірі 2 315 грн. 00 коп., судові витрати в розмірі 2140 грн. 00 коп. , судовий збір 640 грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 1500 грн. 00 коп. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що: - 07.10.2016 року УПП у м. Миколаєві накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп. за порушення ПДР України; - 10.10.2016 року позивачем сплачено накладений штраф; - 22.07.2017 року під час поїздки позивача до м. Львова з метою продажу автомобіля, його зупинили працівники патрульної поліції та повідомили про розшук його транспортного засобу; - так, транспортний засіб позивача було затримано та доставлено на спеціальний майданчик за адресою: м. Вінниця, вул. Ботанічна,28; - у зв'язку з цим позивач поніс витрати на вжиття заходів щодо вирішення виниклої ситуації, оскільки був вимушений повернутись до м. Миколаєва, вирішити питання щодо відкритого виконавчого провадження та причин оголошення його транспортного засобу у розшук. Відповідач Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції згідно наданих заперечень проти позову заперечував та вказував, що: -працівником поліції встановлено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення; -позивачем було порушено ПДР України, а саме він порушив правила обгону, здійснив небезпечний маневр на пішохідному переході; -інспектором патрульної поліції було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії АР № 129013 від 07.10.2016 року та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.; -позивачем було сплачено штраф по вищевказаній постанові 10.10.2016 року, проте дані відомості не були внесені до інтегрованої інформаційно-пошукової системи МВС України «Армор»; -строк пред'явлення виконавчого документу до виконання обмежений та складає 3 місяці, відділом адміністративної практики УПП в Миколаївській області 01.11.2016 року, було встановлено, що позивачем не сплачено штраф за вказану постанову про адміністративне правопорушення; -01.11.2016 року Постанову, складену відносно позивача було направлено на виконання до Інгульського відділу ДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області; -державним виконавцем всупереч чинного законодавства не було проінформовано боржника про відкриття виконавчого провадження, не було встановлено дій, спрямованих на встановлення оплати штрафу боржником; -державним виконавцем було відкрито виконавче провадження, але всупереч норм чинного законодавства не було проінформовано боржника про наявність провадження та про наявність заборгованості, отже така ситуація виникла через бездіяльність та недбале ставлення до своїх службових обов'язків співробітниками ДІАП, державним виконавцем, які не своєчасно внесли інформацію про сплату штрафу. 12.09.2017 року відкрито провадження у справі. Відповідно до Ухвали від 27.04.2018 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду. Згідно Ухвали від 27.04.2018 року за клопотанням позивача витребувано матеріали ВП №52803069. Ухвалою суду від 19.07.2018 року, занесеною до протоколу судового засідання було залучено до участі у справі в якості співвідповідача Державну казначейську службу України, в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Інгульський відділ державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Ухвалою суду від 29.10.2018 року, яка занесена до протоколу судового засідання було залучено до участі у справі в якості співвідповідача Інгульський відділ державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач Департамент патрульної поліції Національної поліції України в судовому засіданні в задоволенні заявлених вимог просив відмовити. Відповідач Інгульський відділ Державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області в судовому засіданні в задоволенні заявлених вимог просив відмовити Відповідач Державна Казначейська служба України в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомили. Своїм правом на подання відзиву не скористався. Встановивши фактичні обставини, дослідивши надані докази в сукупності, суд при вирішені справи виходить з такого. З матеріалів справи вбачається, що 07.10.2016 року інспектором роти № 3 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Волошиним Д.О., було виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме водій автомобіля ВАЗ 21099, державний номер [NUMBER], порушив правила обгону, здійснивши небезпечний маневр на пішохідному переході, чим порушив п. 14.6 ПДР України. Інспектором було винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 129013 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідно до якої на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп. Постанова по справі про адміністративне правопорушення від 07.10.2016 року серії АР № 129013 надіслана Ленінському відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції у Миколаївській області Управлінням патрульної поліції у місті Миколаїв Департаменту патрульної поліції, що підтверджується листом від 02.11.2016 року. 04.11.2016 року державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Плехановою А.Ю. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52803069 з примусового виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення від 07.10.2016 року серії АР № 129013. 04.11.2016 року державним виконавцем на адресу позивача було направлено постанову про відкриття виконавчого провадження від 04.11.2016 року та роз'яснено позивачу, що він зобов'язаний невідкладно не пізніше наступного дня після настання відповідних обставин повідомити державного виконавця про повне або часткове виконання ним рішення. Державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області було здійснено запит до БД Автомобіль, «НАІС ДДАІ» МВС України, за результатами якого було встановлено, що [PERSON] зареєстровано право власності на автомобіль марки ВАЗ 21099, державний номер [NUMBER]. З метою виконання постанови патрульної поліції 26.05.2017 року державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON]. Дана постанова направлена сторонам 26.05.2017 року за вих. № 25039, боржнику за адресою: [ADDRESS]. 08.06.2017 року державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області винесено постанову про розшук майна боржника [PERSON]. Дана постанова направлена сторонам 08.06.2017 року за вих. № 350, зокрема боржнику: [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 22.07.2017 року, транспортний засіб ВАЗ21099, державний номер [NUMBER] був затриманий та переміщений евакуатором на спеціальний майданчик за адресою: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 28. Відповідно до довідки, виданої Адмінпрактикою, 10.10.2016 року [PERSON] було сплачено штраф, що накладений постановою інспектора роти № 3 батальйону № 4 УПП в Миколаївській області Департаменту ПП лейтенантом поліції Волошиним Д.О. від 07.10.2016 року в розмірі 425 грн. 00 коп. 24.07.2017 року позивач звернувся до начальника Інгульського відділу Державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, із заявою про долучення до матеріалів виконавчого провадження витягу управління патрульної поліції у м. Миколаєві про сплату штрафу від 10.10.2016 року. 24.07.2017 року державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській областібуло винесено постанову про припинення розшуку майна боржника [PERSON], у зв'язку з повним фактичним виконанням боржником постанови УПП у м. Миколаєві. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція до покладених на неї завдань, зокрема, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; вживає заходи для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб); а також вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров'ю державних виконавців, приватних виконавців та інших осіб, які беруть участь у вчиненні виконавчих дій; здійснює привід у виконавчому провадженні; здійснює розшук боржника чи дитини у виконавчому провадженні у випадках, передбачених законом або рішенням суду. Відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення від 07.10.2016 року серії АР №129013, до [PERSON], за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп. Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Відповідно до п. 3 розділу VI Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, у разі несплати особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, штрафу в установлений КУпАП строк постанова у справі про адміністративне правопорушення протягом п'яти днів з супровідним листом (додаток 6) надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання (перебування), роботи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, або за місцезнаходженням її майна в порядку, установленому законодавством. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Постанова по справі про адміністративне правопорушення від 07.10.2016 року серії АР № 129013 надіслана Інгульському відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області02.11.2017 року, що підтверджується листом. Згідно ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки. Згідно п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну. Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Як зазначалось вище, 04.11.2016 року державним виконавцем Інгульського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області Плехановою А.Ю. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52803069 з примусового виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення від 07.10.2016 року серії АР № 129013. Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев'ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Таким чином державний виконавець Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, діяв в межах своїх повноважень, оскільки до його посадової інструкції не входить обов'язок перевіряти зарахування коштів до державного бюджету за сплатою штрафів. У відзиві відповідач посилається на те, що позивачем було сплачено штраф 10.10.2016 року, проте відповідно до відповіді Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки Національної поліції України, інформація про сплату судового штрафу, громадянином [PERSON] надійшла до інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» лише 29.11.2016 року з автоматизованої системи "Парус" Державного казначейства України та позивачем не надано жодного доказу, що ним було надіслано до органу, який виніс постанову про накладання штрафу, документ, що підтверджує його сплату. Наказом МВС України № 606 «Про вдосконалення процедури сплати штрафів за порушення Правил дорожнього руху та застосування механізму автоматичного заліку таких штрафів під час отримання коштів» встановлено, що відбувається щоденне завантаження до автоматизованої системи «Управління фінансами МВС України» виписок про сплачені штрафи за порушення ПДР, отриманих у територіальних органах Державної казначейської служби України, а це в свою чергу звільняє громадянина від необхідності в наданні копій квитанцій про сплату штрафів до підрозділів ДАІ. При оплаті штрафу громадянином банки (філії, відділення) зобов'язано вимагати від платників під час оплати адміністративних штрафів у сфері забезпечення дорожнього руху заповнювати у реквізиті касового документа «призначення платежу» серію та номер протоколу про адміністративне правопорушення. Отже, суд не може погодитися з доводами відповідача про те, що позивач повинен був надати УПП квитанцію про сплату штрафу, оскільки чинним законодавством встановлено, що відбувається щоденне завантаження до автоматизованої системи «Управління фінансами МВС України» виписок про сплачені штрафи за порушення ПДР. Таким чином, позивач сплатив штраф за порушення правил дорожнього руху в межах встановленого чинного законодавства, проте поніс витрати майнового характеру. У відповідності до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Разом із тим, згідно зі статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права (неотримання обов'язкових платежів), має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. В обґрунтування свої вимог позивач посилається на те, що 22.07.2016 року, він їхав до м. Львова за покупкою мотоблока. Проте, на трасі Вінницької області його було зупинено працівниками патрульної поліції на підставі постанови Інгульського відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ про розшук майна боржника від 08.06.2017 року. Транспортний засіб позивача доставлено для зберігання на штраф майданчик за адресою: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 28. Дані доводи позивача підтверджуються актом огляду тимчасово затриманого транспортного засобу, що передбачається на тимчасове зберігання. Так, [PERSON], замість зустрічі з продавцем у м. Львові був змушений повертатися до м. Миколаєва, без автомобіля на автобусі для з'ясування питання щодо зняття арешту з транспортного засобу, у зв'язку з чим був вимушений купувати квиток на автовокзалі за напрямом м. Вінниця - м. Миколаїв, вартість якого становить 430 грн. 00 коп. Проте доводи позивача не знайшли свого підтвердження, оскільки в матеріалах справи відсутній квиток на зазначену суму. Також, позивач був вимушений взяти відпуску без збереження заробітної плати у зв'язку із сімейними обставинами на період з 24.07.2017 р. по 25.07.2017 р., для поїздки до м. Вінниці, що забрати транспортний засіб зі штраф майданчика. Дані обставини підтверджуються заявою на ім'я директора ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект». Позивачем долучено до матеріалів справи довідку по заробітній платі та інших доходах, видану ДП НВКГ «Зоря» -«Машпроект» за № 821 від 02.08.2017 року, [PERSON] за червень 2017 року та липень 2017 року отримав дохід в розмірі 6 673 грн. 44 коп., таким чином середня заробітна плата складає 342 грн. 24 коп. 24.07.2017 року позивач був вимушений купувати квиток на автовокзалі до м. Вінниці, для повернення свого транспортного засобу з штраф майданчика. (вартість квитка підтверджується чеком № 173416 від 24.07.2017 року в розмірі 379 грн. 49 коп.) Приїхавши до Вінниці увечері, позивач вимушений був ночувати в готелі, вартість якого за ніч складає 243 грн.00 коп. (вартість проживання, підтверджується рахунком № 001728 видана підприємством ФОП «Профспілкове»). Вартість перебування транспортного засобу на штраф майданчику згідно складено Акт огляду тимчасового затримання транспортного засобу, а саме: автомобіля марки ВАЗ 21099, державний номер ВЕ 1243ВС, складало 576 грн. 00 коп. Таким чином, розмір матеріальної шкоди завданої позивачеві складає 1 885 грн. 00 коп., у зв'язку із чим суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, проте підлягають задоволенню частково. Разом з тим, позивач просить суд стягнути з відповідачів витрати на правову допомогу у зв'язку із розглядом даної справи. Так, у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження понесених витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Проте, позивачем не надано суду доказів на підтвердження оплати ним послуг адвоката, у зв'язку із чим суд не вбачає підстав для стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу.

Outcome: partial