Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить: розірвати договір оренди землі від 20 березня 2016 року укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю АГРОФІРМА «АГРОСОЮЗ-50», на земельну ділянку за кадастровим номером 3522585800:02:000:5057, яка на підставі договору купівлі-продажу № 1276 від 27.09.2017, належить [PERSON] ; скасувати записи Державного реєстру речових прав про інше речове право за номерами: 22604323, котрий внесено приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Цариченко Ніною Вікторівною, від 01.12.2016; 18068052 (спеціальний розділ), котрий внесено приватним нотаріусом Кропивницького нотаріального округу Білоусовим В`ячеславом Анатолійовичем, від 01.12.2016 року; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОФІРМА «АГРОСОЮЗ-50» на користь [PERSON] заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 4611,25 грн, пеню за несвоєчасне внесення орендної плати в розмірі 1065,51 грн, інфляційні збитки в розмірі 175,53 грн, 3 % річних від простроченої суми в розмірі 139,36 грн; стягнути судові витрати з Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОФІРМА «АГРОСОЮЗ-50» на користь [PERSON] . В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №1276 від 27.09.2017 належить земельна ділянка розміром 1,57 га, що знаходиться на території Катеринівської (Обознівської) сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР № 007304, кадастровий номер 3522585800:02:000:5057, виданий Кіровоградською районною державною адміністрацією 07 листопада 2003 року. Вказана земельна ділянка перебуває в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОФІРМА «АГРОСОЮЗ-50» згідно договору оренди від 20 березня 2016 року, зареєстрований приватним нотаріусом Цариченко Н.В., про що у Державному реєстрі речових прав вчинено запис від 01.12.2016 за № 22604323. Відповідно до змісту укладено договору оренди землі: договір укладається на 10 років, починаючи з дати державної реєстрації права оренди земельної ділянки; орендар сплачує земельний податок за використання земельної ділянки у встановлений законодавством України термін та розміри; розмір орендної плати за кожен рік використання земельної ділянки складає 3 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, з урахуванням індексації; орендар проводить розрахунки протягом терміну, зазначеному в договорі, але не пізніше 01 грудня кожного року; орендар зобов`язаний своєчасно вносити орендну сплату. 08 липня 2020 року позивачем на адресу відповідача направлено цінним листом з описом вкладення лист-претензію в якому повідомлено про укладений договір купівлі - продажу земельної ділянки, загальною площею 1,5651 га, що розташована на території Катеринівської (Обознівської) сільської ради Кропивницького (Кіровоградського) району Кіровоградської області, кадастровий номер - 3522585800:02:000:5057. Також в листі-претензії відповідачу повідомлено про наявність заборгованості по сплаті орендної плати, оскільки з моменту укладання договору купівлі - продажу земельної ділянки, ТОВ АГРОФІРМА «АГРОСОЮЗ-50» жодного разу не здійснювала сплату орендної плати. Задля погашення заборгованості вказано реквізити позивача. Враховуючи, що договором оренди землі, передбачено обов`язки орендаря своєчасно виплачувати орендну плату не пізніше 01 грудня кожного року, проте відповідачем вказаний обов`язок не виконано в 2018, 2019 та 2020 роках, позивач вважає, що існують підстави для розірвання договору оренди землі від «20» березня 2016 року, зареєстрованого 01.12.2016 за номером 22604323, з підстав систематичної несплати орендної плати, тобто систематичного невиконання ТОВ АГРОФІРМА «АГРОСОЮЗ-50» умов договору. Разом з цим, позивач зазначає, що відповідач повинен сплачувати йому орендну плату у розмірі 1537 грн 08 коп. за кожен рік користування земельною ділянкою, що складає 3% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, з урахуванням індексації. Проте відповідач свої зобов`язання щодо своєчасності розрахунку за користування земельною ділянкою в 2018, 2019 та 2020 роках не виконує, як наслідок систематично нехтує терміном зазначеним в п. 4.5. договору оренди землі, який є його істотною умовою, та порушує приписи чинного законодавства щодо порядку сплати орендної плати. Станом на 02.12.2020 відповідачем, в рахунок погашення заборгованості за користування в 2018, 2019 та 2020 роках належною позивачу земельною ділянкою, не сплачено жодних грошових коштів. До того ж ніяких послуг в рахунок орендної плати в 2018-2020 роках від відповідача позивач не отримував. На момент пред`явлення позову зобов`язання відповідача в частині проведення розрахунків є не виконаним, а заборгованість по орендній платі за використання земельної ділянки за 2018, 2019 та 2020 роки складає 4611,25 грн. Разом з цим, позивач просить стягнути з відповідача пеню, інфляційні витрати та 3 % річних від простроченої суми, а саме: пеню за несвоєчасне внесення орендної плати в розмірі 1065,51 грн; інфляційні збитки в розмірі 175,53 грн; 3% річних від простроченої суми в розмірі 139,36 грн. Представник позивача - адвокат Єльнікова Н.О. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, з підстав зазначених в позові. Крім того, 28.01.2021 від неї надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що аргументи відповідача, наведені у відзиві, вважає необґрунтованими і непереконливими. Відповідач, як доказ виплати орендної плати [PERSON] , посилається на податкові декларації платника єдиного податку за 2017-2019 роки, в яких відображено розмір земельного податку, сплаченого відповідачем. При цьому вказані декларації підтверджують відсутність будь-яких виплат в якості орендної плати. Крім того, відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів на ім`я [PERSON] , остання доходу від отримання орендної плати не отримувала. Тобто орендна плата не сплачувалася систематично, в даному випадку систематичність виражається в довготривалості, яка продовжувалася протягом чотирьох років - 2017, 2018, 2019, 2020. Також, відповідач посилається на п.8.1.договору оренди, в якому передбачена заборона на відчуження земельної ділянки, яка здається в оренду. Однак, статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Право власності передбачає такі повноваження: володіти, користуватися і розпоряджуватися об`єктом власності. При укладанні договору оренди до орендаря переходять право володіти і користуватися об`єктом власності, а право розпоряджув атись зберігається за власником. Тому власник може на власний розсуд розпорядитись об`єктом і передати право власності на нього іншій особі. При відчуженні орендованого майна до нового власника переходять права та обов`язки орендодавця. Дійсно Закон України «Про оренду землі» передбачає збереження орендних відносин при переході права власності на земельну ділянку. Тому позивач заявляє про розірвання договору оренди не у зв`язку із зміною власника, а саме у зв`язку із систематичною несплатою орендної плати (а.с.89-90). Від ТОВ АГРОФІРМА «АГРОСОЮЗ-50» за підписом директора Максюти А.М. 22.01.2021 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог заперечує в повному обсязі (а.с.83). Також, 22.01.2021 надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що ТОВ АГРОФІРМА «АГРОСОЮЗ-50» не визнає вимоги [PERSON] у повному обсязі та вважає їх безпідставними. 20 березня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю АГРОФІРМА «АГРОСОЮЗ-50» та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,57 га, за кадастровим номером 3522585800:02:000:5057, яка розташована на території Обознівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (далі - Договір). Вказаний Договір зареєстровано 01.12.2016 приватним нотаріусом Білоусовим В.А., про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис № 18068052. Відповідно до пункту 3.1. договір оренди укладено на 10 (десять) років, починаючи з дати державної реєстрації, тобто строк дії договору становить з 01.12.2016 та закінчується 01.12.2026. Згідно пункту 4.2 Договору розмір орендної плати за кожен рік використання земельної ділянки складає 3 (три) відсотка від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, з урахуванням індексації. Відповідно до умов пункту 4.5 Договору Орендар проводить розрахунки на протязі терміну, зазначеному в Договорі, але на пізніше «01» грудня кожного року. Орендна плата за користування земельною ділянкою в 2017, 2018, 2019, роках здійснювалась в порядку та у строки встановлені Договором, що підтверджується Податковими декларації платника єдиного податку четвертої групи та відомостями про наявність земельних ділянок за 2017, 2018, 2019 роки. Враховуючи викладене, відповідачем не було допущено порушення його обов`язку по сплаті орендної плати стосовно її строків, що не дозволяє прийти до висновку про наявність систематичного порушення такого обов`язку, що, у свою чергу, давало б підстави для розірвання договору оренди землі. Крім того, при укладанні договору купівлі-продажу між позивачем та [PERSON] № 1276 від 27.09.2017 не було взято до уваги той факт, що в договорі оренди земельної ділянки встановлені обмеження на продаж, або інше відчуження, а саме: пунктом 8.1. Договору сторони передбачили, що на орендовану земельну ділянку встановлено обмеження (обтяження) та інші права третіх осіб: заборона на продаж, або інше відчуження певним особам протягом установленого строку цим договором. Разом з тим, ч.4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» встановлює, що «Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі». У п.12.4 Договору, сторони передбачили, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Позивачем не було вчинено жодних дій спрямованих на повідомлення ТОВ АГРОФІРМА «АГРОСОЮЗ-50» про зміну власника та спробу отримати орендну плату за використання земельної ділянки, а навпаки позивач зволікав з цим до моменту, коли на його думку, почала існувати підстава у вигляді систематичної несплати орендної плати і виникла можливість звернення до суду із позовом про розірвання договору оренди землі. Позивачем не доведено факту необґрунтованого ухилення ТОВ АГРОФІРМА\~«АГРОСОЮЗ-50»\~ від виконання зобов`язання, передбаченого договором оренди в частині систематичної невиплати орендної плати, оскільки з 2018 по 2020 рік він не був стороною договору, а тому такого обов`язку у відповідача відносно позивача за вказаний період не виникало, з 27.09.2017 (дата реєстрації права власності на земельну ділянку за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 1276) позивач не повідомляв ТОВ АГРОФІРМА «АГРОСОЮЗ-50» про набуття ним права власності на земельну ділянку та не звертався до орендаря щодо виплати йому орендної плати в порядку статті 148-1 Земельного Кодексу України (а.с.54-57). Заслухавши представника позивача та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 27 вересня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу. Згідно якого [PERSON] передає, а [PERSON] приймає у власність земельну ділянку, площею 1,5651 га, що розташована на території Обознівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, кадастровий номер 3522585800:02:000:5057, сплативши за неї обговорену грошову суму, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Цей договір посвідчено приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Цариченко Н.В. та зареєстровано в реєстрі за №1276 (а.с. 7-10, 11-12). Однак, 20 березня 2016 року між [PERSON] та ТОВ АГРОФІРМА «АГРОСОЮЗ-50» укладено договір оренди землі, який зареєстровано 01.12.2016 приватним нотаріусом Білоусовим В.А. Відповідно до вказаного договору [PERSON] передає, а ТОВ АГРОФІРМА «АГРОСОЮЗ-50» приймає в строкове платне користування земельну ділянку, загальною площею 1,57 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, знаходиться на території Обознівської сільської ради, кадастровий номер 3522585800:02:000:5057. Відповідно до пунктів 3.1, 4.1, 4.2, 4.5 зазначеного договору, договір укладено на 10 (десять) років, починаючи з дати державної реєстрації права оренди земельної ділянки; орендар сплачує земельний податок за використання земельної ділянки у встановлений законодавством України термін та розміри; розмір орендної плати за кожен рік використання земельної ділянки складає 3 відсотка від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, з урахуванням індексації; орендар проводить розрахунки на протязі терміну, зазначеному в договорі, але на пізніше «01» грудня кожного року (а.с.13-15, 16-18). На підтвердження звернення до відповідача щодо вирішення питання по заборгованості з орендної плати позивачем надано копію листа-претензії, який адресовано директору ТОВ «АГРОСОЮЗ-50» [PERSON] , місце знаходження: [ADDRESS] (а.с.21-22). Проте, як вбачається з опису вкладення у експрес 2500300044565, зазначений лист-претензія від 08.07.2020 було направлено ТОВ «АГРОСОЮЗ-50» на адресу [ADDRESS] . Вказане також підтверджується копією накладної 2500300044565, згідно якої відправник: [PERSON] , [ADDRESS] , а одержувач: ТОВ АГРОСОЮЗ-50, 25006, Кропивницький (а.с.23). Доказів щодо отримання ТОВ «АГРОСОЮЗ-50» зазначеного листа суду не надано. А тому суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів на підтвердження направлення [PERSON] відповідачу листа-претензії від 08.07.2020, оскільки місце знаходження Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОФІРМА «АГРОСОЮЗ-50» є Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Обознівка, вул. Степова, б.12, а вказаний вище лист направлено на адресу [ADDRESS] . Згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером 3522585800:02:000:5057; місце розташування: Кіровоградська область, Кіровоградський район, Обознівська сільська рада, ділянка № [NUMBER] ; категорія земель: землі сільськогосподарського призначення; цільове призначення земельної ділянки: 01.03 для ведення особистого селянського господарства; площа 1.5651 га; коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки: 1, становить 51236,14 грн. Зазначений витяг сформовано державним кадастровим реєстратором 02.12.2020 (а.с.24). Також позивачем надано розрахунок пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, розрахунок інфляційних збитків, розрахунок відсотків за користування грошовими коштами (а.с.25, 26-27, 28). Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків стосовно [PERSON] та [PERSON] , останні будь-яких доходів від ТОВ АГРОФІРМА «АГРОСОЮЗ-50» не отримували (а.с.40, 41-43). Відповідачем до відзиву додано копії податкових декларацій платника єдиного податку четвертої групи за 2017, 2018, 2019 роки, якими підтверджується факт того, ТОВ АГРОФІРМА «АГРОСОЮЗ-50» у вказані роки сплачувала податки за земельні ділянки, які знаходяться у них в користуванні, в тому числі і за земельну ділянку з кадастровим номером 3522585800:02:000:5057 (а.с.60-65, 67-73, 74-82). Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Правовідносини сторін за договором оренди землі регулюються спеціальним Законом\~ України «Про оренду землі», ЗК України та загальними нормами ЦК України щодо підстав дострокового розірвання договору. За загальними правилами статті 651 ЦК України умовою розірвання договору оренди в односторонньому порядку є істотне порушення умов договору та інші випадки, встановлені договором та законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до\~ч.4\~ст.124\~ЗК України\~передача в\~оренду земельних\~ділянок,\~які перебувають\~у власності\~громадян і\~юридичних осіб,\~здійснюється за\~договором оренди\~між власником\~земельної ділянки\~і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди. Пунктом "д" ч.1 ст. 141 ЗК України передбачено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати. Частинами 1,\~3,\~4\~ст.148-1\~ЗК України\~передбачено,\~що до\~особи,\~яка набула\~право власності\~на земельну\~ділянку,\~що перебуває\~у користуванні\~іншої особи,\~з моменту\~переходу права\~власності на\~земельну ділянку\~переходять права\~та обов`язки\~попереднього власника\~земельної ділянки\~за чинними\~договорами оренди,\~суперфіцію,\~емфітевзису,\~земельного сервітуту\~щодо такої\~земельної ділянки. Особа,\~яка набула\~право власності\~на земельну\~ділянку,\~протягом одного\~місяця з\~дня набуття\~права власності\~на неї\~зобов`язана повідомити\~про це\~її користувачів\~із зазначенням: кадастрового\~номера (за\~наявності),\~місця розташування\~та площі\~земельної ділянки; найменування\~(для\~юридичних осіб),\~прізвища,\~ім`я,\~по батькові\~(для\~фізичних осіб)\~нового власника; місця\~проживання (знаходження)\~нового власника,\~його поштової\~адреси; платіжних\~реквізитів (у\~разі,\~якщо законом\~або договором\~передбачена плата\~за користування\~земельною ділянкою\~у грошовій\~формі). Повідомлення\~надсилається користувачу\~земельної ділянки\~рекомендованим листом\~з повідомленням\~про вручення\~або вручається\~йому особисто\~під розписку. За згодою сторін договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту чи застави до такого договору можуть бути внесені зміни із зазначенням нового власника земельної ділянки. Стаття 13 Закону\~України «Про оренду землі» визначає, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно із ч.1 ст. 21 Закону\~України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати (ст.24 Закону\~України «Про оренду землі»).\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.2 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою. Положеннями ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» також передбачені умови розірвання договору оренди землі, якими є невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, випадкове знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також підстави, визначені земельним законодавством та іншими законами України. Отже, за змістом ст.141 ЗК України та ст.32 Закону України «Про оренду землі» підставою розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати, а не разове порушення умов договору у цій частині. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12. Відповідно до ч.1 ст. 770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця. За положеннями ч.4 ст.32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Вказане узгоджується з пунктом п.12.4 договору оренди землі від 20.03.2016. Таким чином, до нового власника земельної ділянки переходять права та обов`язки за договором оренди, у тому числі право на отримання орендної плати. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з досліджених в ході розгляду справи матеріалів, земельна ділянка, яка є предметом договору оренди землі від 20.03.2016, перейшла у власність позивача [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 27.09.2017, а тому до останнього, як нового власника земельної ділянки, перейшли права та обов`язки орендодавця за вказаним договором. З огляду на викладене, позивач, на виконання положень статті 148-1 ЗК України, повинен був повідомити відповідача про договір купівлі-продажу земельної ділянки та про перехід до нього прав та обов`язків за договором оренди. Дотримання вищевказаних дій для власника, до якого перейшло права власності на земельну ділянку, є важливим етапом, спрямованим для налагодження виплати орендної плати за укладеним до переходу права власності договором. Оскільки вказаних дій позивачем зроблено не було, а у ТОВ АГРОФІРМА «АГРОСОЮЗ-50» була відсутня інформація про зміну власника земельної ділянки з кадастровим номером 3522585800:02:000:5057, до якого перейшли права та обов`язки орендодавця, відтак, відповідач з незалежних від нього причин був позбавлений можливості виконати обов`язок щодо виплати орендної плати. Крім того, суд звертає увагу, що з моменту набуття права власності на вказану земельну ділянку, у позивача виникло право вимагати у відповідача сплати орендної плати. Належних, достовірних та достатніх доказів про звернення до відповідача з вимогою про сплату орендної плати та повідомлення про перехід прав та обов`язків за договором оренди позивач не надав. Натомість матеріали справи свідчать, що позивач лише 08.07.2020 направив відповідачу лист-претензію, але не на юридичну адресу відповідача. Про звернення до відповідача 08.07.2020 зазначає сам позивач у позові та неодноразового наголошувала його представник в судових засіданнях. Отже, вказане свідчить про відсутність у діях ТОВ АГРОФІРМА «АГРОСОЮЗ-50» наміру ухилитися від виконання обов`язків щодо сплати орендної плати. Відповідно до вимог ст.537 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних із нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса в разі: відсутності кредитора або уповноваженої ним\~особи у місці\~виконання зобов`язання; ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку; відсутності представника недієздатного кредитора. Внесення належних із боржника кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса на підставі ст.537 ЦК України є правом, а не обов`язком боржника. Несплата орендної плати у разі відсутності даних про орендодавця і не внесення грошових коштів у депозит не може тлумачитись як систематична несплата орендної плати і бути підставою для розірвання такого правочину. Вказані правові висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постановах від 09 грудня 2019 року у справі № 709/1089/17 (провадження\~№ 61-12745сво18) та від 10 березня 2021 року у справі 541/386/19 (провадження № 61-10491св20). Враховуючи вищевказане\~та те,\~що у даній справі має місце перехід прав та обов`язків орендаря до нового власника і невиконання останнім обов`язку щодо повідомлення орендаря про перехід до нього прав та обов`язків за договором оренди, як наслідок відсутність у орендаря даних про нового власника земельної ділянки, що свідчить про неможливість ним сплатити орендну плату на користь нового орендодавця, а тому позовні вимоги в частині розірвання договору оренди землі від 20 березня 2016 року та скасування запису Державного реєстру речових прав про інше речове право за номерами: 22604323, котрий внесено приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Цариченко Ніною Вікторівною, від 01.12.2016 і 18068052 (спеціальний розділ), котрий внесено приватним нотаріусом Кропивницького нотаріального округу Білоусовим В`ячеславом Анатолійовичем, від 01.12.2016 року, задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОФІРМА «АГРОСОЮЗ-50» на користь [PERSON] заборгованості по виплаті орендної плати в розмірі 4611,25 грн, пеню за несвоєчасне внесення орендної плати в розмірі 1065,51 грн, інфляційні збитки в розмірі 175,53 грн, 3 % річних від простроченої суми в розмірі 139,36 грн, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до п.4.2 договору оренди землі від 20.03.2016 розмір орендної плати за кожен рік використання земельної ділянки складає 3 відсотка від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, з урахуванням індексації. [PERSON] належить земельна ділянка з кадастровим номером 3522585800:02:000:5057, яку використовує орендар ТОВ АГРОФІРМА «АГРОСОЮЗ-50», отже останній зобов`язаний з моменту укладення та реєстрації договору купівлі-продажу щорічно до 01 грудня сплачувати позивачу орендну плату у розмірі 3 відсотка від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, з урахуванням індексації. Орендна плата позивачем не отримана, що підтверджується поясненнями позивача, викладеними в позові, поясненнями його представника, наданими під час розгляду справи, та відомостями з\~Державного реєстру\~фізичних осіб\~ платників\~податків про\~суми виплачених\~доходів та\~утриманих податків\~стосовно [PERSON] . Протилежного\~відповідачем не\~доведено.\~Посилання відповідача\~на податкові декларацій платника єдиного податку четвертої групи за 2017, 2018, 2019 роки, як на доказ належного виконання договору оренди в частині орендної плати, не приймаються судом до уваги, оскільки вони засвідчують лише факт сплати відповідачем податку за використання земельної ділянки, тобто пункту 4.1 договору оренди. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6\~ст.81 ЦПК України). Згідно з\~ст.83 ЦПК України\~позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. За таких обставин, з урахування принципу диспозитивності суд вважає, що з ТОВ АГРОФІРМА «АГРОСОЮЗ-50» на користь [PERSON] підлягає стягненню заборгованості по виплаті орендної плати за 2018, 2019, 2020 роки в розмірі 4611,25 грн (1537,08 (3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням індексації) х 3 (2018, 2019, 2020 роки)). Крім того, судом під час розгляду справи не встановлено підстав для застосування до виниклих правовідносин положень ст.ст. 611, 625 ЦК України, оскільки позивачем не доведено наміру відповідача ТОВ АГРОФІРМА\~«АГРОСОЮЗ-50» ухилитися від виконання обов`язків щодо сплати орендної плати, а навпаки вказана заборгованість виникла внаслідок невиконання позивачем, як новим власником земельної ділянки, обов`язку щодо повідомлення орендаря про перехід до нього прав та обов`язків за договором оренди. А тому вимога [PERSON] щодо стягнення з ТОВ АГРОФІРМА\~«АГРОСОЮЗ-50» пені за несвоєчасне внесення орендної плати в розмірі 1065,51 грн, інфляційних збитків в розмірі 175,53 грн та 3 % річних від простроченої суми в розмірі 139,36 грн задоволенню не підлягають, оскільки затримка зі сплати орендної плати зумовлена діями орендодавця, який створив перешкоди для належного виконання орендарем обов`язку зі сплати орендної плати. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме в сумі 840,80 грн, що відповідає вимогам ст.141 ЦПК України. На підставі ст.ст. 537, 611, 625, 651, 770 ЦК України, ст. 124, 141, 148-1 ЗК України, ст.ст.13, 21, 24, 32 ЗУ «Про оренду землі».

Outcome: partial