Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить ухвалити судове рішення, яким усунути перешкоди в користуванні належним їй майном шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування належним їй житловим будинком [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що на праві приватної власності позивачці належить житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами в [ADDRESS] . Впродовж останніх 15-ти років за вказаною адресою позивачка проживає сама, всі витрати щодо утримання господарки в належному стані несе одна. Однак, згідно з інформаціює, наданою Поточищенським старостинським округом в будинку позивачки зареєстровані без фактичного проживання: дочка [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які відсутні на території України. Наведений факт підтверджується, ще Актом обстеження житлово-побутових умов від 22.07.2021 за № 12-250, яким встановлено, що близько 15 років відповідачки відсутні в будинковолодінні позивачки. Незважаючи на те, що відповідачі не живуть в будинку [ADDRESS] та не приймають участі в його утриманні в с. Поточище, знятися з реєстраційного обліку в добровільному порядку не бажають, чим порушують право позивачки щодо власності на майно. Зняття з реєстраційного обліку в будинку, що є власністю позивачки, не завдасть істотної шкоди відповідачам, так як потреби у житлі вони не мають. Звернення позивачки до суду із даною позовною заявою є однією із форм захисту власником своїх прав. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, через канцелярію суду, від представника позивача - адвоката Бундзяк У.М. поступила заява про розгляд справи у відсутності позивачки та її представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Крім того, в поданому до суду клопотанні від 06.10.2021 позивачка зазначила, що у грудні 2020 року Урядом прийнято постанову КМУ від 16.12.2020 № 1282 та від 23.12.2020 № 1324, якими внесено зміни до Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою КМУ від 21.10.1995 № 848. Право на призначення субсидії мають сім`ї, у яких розмір плати за житлово-комунальні послуги у межах норм споживання перевищує обсяг визначеного КМУ обов`язкового платежу. Розмір обов`язкового платежу визначається для кожного домогосподарства індивідуально в залежності від сукупного доходу. Для призначення житлової субсидії громадян, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, обов`язково подає до управління праці та соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання довідки про доходи зареєстрованих осіб. Представити необхідні документи позивачка не має можливості, оскільки відповідачі зареєстровані у її будинку, але фактично впродовж 20-ти років живуть в іншій державі. Із-за вказаної причини позивачці в черговий раз відмовлено в отриманні соціальної допомоги. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судові засідання призначені по справі не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, в тому числі через сайт "Судова влада". Клопотання про відкладення розгляду справи до суду теж не надходило. На електронну адресу суду відповідачі подали заяви про розгляд справи без них. Одночасно зазначили, що в 2000 роках вибули з України в Німеччину . На даний час позбавлені можливості особисто прибути до суду на розгляд справи. Позовні вимоги визнають у повному обсязі. Передбачених ч.2 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння. користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 86442822 формованого 05.05.2017 [PERSON] Городенківська РДА, доводиться, що державна реєстрація права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальна площа 49,7 кв.м, житлова площа 20,3 кв.м, що розташовані по [ADDRESS] проведена за [PERSON] на підставі рішення суду, серія та номер : 342/817/15-ц виданий 02.10.2015 Городенківським районним судом Івано-Франківської області. Довідкою № 12-251 виданою 22.07.2021 Поточищенським старостинським округом Городенківської міської ради про реєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб стверджується, що в [ADDRESS] до складу сім`ї (зареєстрованих) входять: власник [PERSON] , [INFO] , пенсіонер, дочка [PERSON] , [INFO] , (не проживає), внучка [PERSON] , [INFO] (не проживає). Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї" членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року у справі № 686/8440/16-ц. Із копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 26.07.2005 відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області слідує, що відповідачка [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . після реєстрацію шлюб 14.02.1987 з [PERSON] , прізвище дружини змінено з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується копією довідки про укладення шлюбу № 238 від 14.02.1987. Даний шлюб розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 21 від 28.02.1995, що доводиться копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 12.01.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області. З копії повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 04.04.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області вбачається, що позивачка [PERSON] , [INFO] , зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , про що складено актовий запис № 10, після реєстрації шлюбу прізвище дружини було змінено з [PERSON] на [PERSON] . З наведеного слідує, що відповідачка [PERSON] , [INFO] , є дочкою позивачки [PERSON] . Копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] стверджується, що відповідачка [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Отже, відповідачка [PERSON] є онукою позивачки. Актом обстеження житлово-побутових умов № 12-250 від 22.07.2021 складеного комісією у складі старости Поточищенського старостинського округу Городенківської міської ради та свідків [PERSON] [PERSON] підтверджується, що в житловому будинку по [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , зареєстровано три особи: [PERSON] , дочка [PERSON] та внучка [PERSON] . На час обстеження встановлено, що [PERSON] та [PERSON] в даному житловому будинку не проживають, зі слів [PERSON] та свідків вони біля 15 років знаходяться за кордоном. Письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] , які подані через канцелярію суду, підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] у господарстві [PERSON] фактично не проживають близько 20 років, виїхали за межі України. За вказаний час жодного разу не приїздили. Кожний із них забезпечений житлом за іншими адресами. З наведеного слідує, що відповідачі фактично не проживають в житловому будинку по [ADDRESS] . В матеріалах справи відсутні та відповідачами не подано належних і допустимих доказів того, що вони з позивачем пов`язані спільним побутом та мають взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. А в поданих на електронну адресу суду заявах відповідачі зазначили, що позовні вимоги визнають в повному обсязі. За ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно, тимчасово. Ст. 310 згаданого кодексу визначено, що фізична особа має право на місце проживання. Ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 163 Житлового кодексу у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч.1 п.1,5 ч.ч.3, 4 ст.71 цього Кодексу. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідачі не є членами сім`ї власника житла, договору найму жилого приміщення з позивачем не укладали. Судом встановлено, що відповідачі не проживають в будинку позивача, хоча зареєстровані в ньому. Відповідно до ст. 71 ЖК України за тимчасової відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк, за заявою відсутнього, може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Те, що відповідачі фактично не проживаючи в будинку позивачки, зареєстровані в ньому, перешкоджає позивачці належно реалізовувати свої права власника об`єкта нерухомості. При вищенаведених доказах і обставинах справи суд приходить до висновку, що відповідачі втратили право користування житловим будинком, що знаходиться по [ADDRESS] . При винесенні рішення судом враховується і те, що на даний час відповідно до вимог Постанови ВРУ "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області . На підставі ст. ст. 71, 72, 150, 156, 163 Житлового кодексу України, ст.ст. 317, 319, 321, 383 ЦК України,

Outcome: approved