Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

В грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив визнати недійсним Договір банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т-42649 від 16 січня 2014 року та визнати відсутнім право [PERSON] на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів за Договором банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т-42649 від 16 січня 2014 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16 січня 2014 року між відповідачкою та ПАТ «Комерційний банк «Даніель» в особі заступника голови правління Богданової О.В., що діяла на підставі посвідченої нотаріусом довіреності від 12.12.2013, укладено договір банківського вкладу "Швидкий прибуток" № Т-42641, за яким вклад розміщено з 16 січня 2014 року по 15 лютого 2014 року. В цей же день, а саме 16 січня 2014 pоку, Постановою Правління Національний банк України від 16 січня 2014 пр. № 14 ПАТ «Комерційний банк «Даніель» віднесено до категорії неплатоспроможних. В свою чергу, Фонд своїм рішенням № 1 від 16 січня 2014 року розпочав процедуру здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Комерційний банк «Даніель» і відповідно до пункту З цього рішення, призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб -Ожга Є.В. Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 15 квітня 2014 року № 217 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 16 квітня 2014 року №29 про початок здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Даніель» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ожга Євгенія Вікторовича з 17 години 30 хвилин 16 січня 2014 року по 15 квітня 2015 року. За таких обставин, уповноважена особа Фонду заперечує дійсність Договору банківського вкладу "Швидкий прибуток" № Т-42641 від 16 січня 2014 року, на підставі чого звернувся до суду із відповідним позовом. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та позов просив задовольнити. Представник відповідача проти позовних вимог заперечував у повному обсязі та просив відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, повно та всебічно дослідивши письмові докази по справі та обставини справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено і це вбачається із матеріалів справи, що 16 січня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Комерційний банк «Даніель» в особі заступника голови правління Богданової О.В., що діяла на підставі посвідченої нотаріусом довіреності від 12.12.2013, укладено договір банківського вкладу "Швидкий прибуток" № Т-42641, за яким вклад розміщено з 16 січня 2014 року по 15 лютого 2014 року. 16 січня 2014 pоку Постановою Правління Національний банк України від 16.01.2014 пр. № 14 ПАТ «Комерційний банк «Даніель» віднесено до категорії неплатоспроможних. Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON] та ПАТ «Комерційний банк «Даніель» було укладено Договір банківського вкладу «швидкий прибуток» № Т-42649 від 16 січня 2014 року. Сума вкладу складає 17 875 євро. 16 січня 2014 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 1 «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації» щодо розпочинання процедури виведення ПАТ «КБ «Даніель» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 17 січня 2014 року. Цим же рішенням призначено уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «Даніель» Ожга Є.В. провідного професіонала з розпорядженням приступити до виконання обов'язків 17 січня 2014 року. Тобто, уповноважена особа Фонду мала юридичне право приступити до виконання обов'язків 17 січня 2014 року. У свою чергу позивач не надав суду доказів (ані наказу, ані розпорядження, т.д.) того, що уповноважена особа взагалі приступила до виконання своїх обов'язків. Пунктом 5 зазначеного рішення № 1 відділу зв'язків з громадськістю та міжнародними організаціями доручено забезпечити розміщення інформації про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Даніель» на офіційній сторінці Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в мережі Інтернет не пізніше 20 січня 2014 року та у газетах «Урядовий кур'єр» та «Голос України» не пізніше 27 січня 2014 року. Цей факт доказує, що 16 січня 2014 року відповідач не мав можливості знати, що договір банківського вкладу укладати не можна, через призначення з 17 січня 2014 року уповноваженої особи, інформацію про яку розміщено лише 20 січня 2014 року. Постановою Правління Національного банку України № 14 від 17 січня 2014 року «Про віднесення ПАТ «КБ «Даніель» до категорії неплатоспроможних» регламентується висновок Генерального департаменту банківського нагляду з приводу встановлення фактів невиконання цим банком вимог клієнтів, подання до НБУ недостовірної звітності, зокрема невідображення не виконаних у строк з вини банку документів клієнтів, які було встановлено під час інспектування ПАТ «КБ «Даніель». У зв'язку з цим Правління НБУ прийняло постанову від 14 жовтня 2013 року № 406/БТ «Про віднесення ПАТ «КБ «Даніель» до категорії проблемних». На виконання вимог постанови № 406/БТ ПАТ «КБ «Даніель» розробило План фінансового оздоровлення на період до 31 грудня 2014 року, погоджений рішенням Комісії Національного банку України з питань нагляду регулювання діяльності банку від 15 листопада 2013 року № 876. Втім, ПАТ «КБ «Даніель» не забезпечило виконання Плану фінансового оздоровлення в частині підвищення рівня ліквідності, підвищення рівня капіталізації та поступового приведення ліміту загальної короткої відкритої валютної позиції у відповідність до вимог нормативно-правових актів НБУ. В результаті було визнано, що ПАТ «КБ «Даніель» здійснює ризиковану діяльність, яка загрожує інтересам вкладників та інших кредиторів банку, має високий ризик ліквідності та неспроможний своєчасно виконувати зобов'язання перед вкладниками та кредиторами, його діяльність не відповідає вимогам банківського законодавства і нормативно-правових актів НБУ. За цих підстав, було прийнято рішення про віднесення ПАТ «КБ «Даніель» до категорії неплатоспроможних. Департаменту пруденційного нагляду Генерального департаменту банківського нагляду (Мироненко О.М.) доручено не пізніше дня, наступного за днем прийняття цієї постанови, повідомити Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про прийняття такого рішення. Тобто, якщо взяти до уваги відповідальність та пунктуальність працівників департаменту пруденційного нагляду Генерального департаменту банківського нагляду, то про визнання ПАТ «КБ «Даніель» неплатоспроможним міг дізнатися 18 січня 2014 року лише фонд гарантування вкладів. Доручення про повідомлення у будь-який спосіб суспільства про такий факт надано не було. В жодній з вказаних вище постанов, ані департаменти, ані комісії, ані НБУ, не заборонили ПАТ «КБ «Даніель» вчиняти правочини, відкривати депозитні рахунки, приймати від фізичних осіб гроші, укладати договори банківських вкладів та проводити інші банківські операції. Посадовим особам та працівникам не вказувалося про відкликання у них повноважень, наданих відповідно до внутрішніх інструкцій банку до офіційного повідомлення, зробленого лише 20 січня 2014 року. Тобто питання про зупинення чи обмеження правоздатності та дієздатності банку 16 січня 2014 року, як суб'єкта національної банківської системи, жодним чином не порушувалося. Посадові особи та працівники ПАТ «КБ «Даніель» мали правоздатність та дієздатність вчиняти правочини. Лише після розміщення інформації на офіційному сайті Фонду гарантування фізичних осіб 20 січня 2014 року стало відомо про те, що ПАТ «КБ «Даніель» визнано неплатоспроможним. З моменту укладення договору банківського вкладу і до визнання банку неплатоспроможним пройшло чотири доби. Лише 15 квітня 2014 року, тобто через три місяці після укладення договору банківського вкладу, Постановою Правління НБУ № 217 відкликано банківську ліцензію за порушення банківського законодавства та постановлено ліквідувати ПАТ «КБ «Даніель». 16 квітня 2014 року рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 29 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Даніель» та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Даніель» провідного професіонала Ожга Є.В. Відповідно до Наказу № 273-о від 26 липня 2013 року ПАТ «Комерційний банк «Даніель» «Щодо встановлення тривалості робочого часу та режиму роботи банку» встановлено умови функціонування банку з метою актуалізації розпорядчих документів та якісного обслуговування клієнтів банку, встановлено режим роботи операційної каси Головного банку та зазначено операції, які можуть здійснюватися в післяопераційний час, в тому числі вказано операції з внесення готівки на вкладні та поточні рахунки. Тобто, якщо брати до уваги твердження позивача щодо здійснення фінансової операції після операційного часу, то згідно з наказом № 273-0 від 26.07.2013 p., в післяопераційний час працівники банку мали право приймати готівкові кошти для внесення на вкладні рахунки. Щодо наданого суду «Витягу з програмного засобу Операційний день банку «Б2», сертифікованого НБУ, щодо операцій за вкладними рахунками здійснених 16 січня 2014 року в ПАТ «КБ «Даніель», Договір банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т-42649 від 16 січня 2014 року не містить точного часу укладення договору та часу здійснення вкладу. У «Витягу» зазначено дату та час (16.01.2014р. 19:47) здійснення проводки, втім, здійснення проводки (банківської операції) та укладення договору банківського вкладу і фактичне внесення грошових коштів на вкладний рахунок не пов'язані між собою у часі, тобто працівник банку міг на власний розсуд провести проводку у будь-який час, за своїми можливостями і клієнти банку не зобов'язані і не мають право здійснювати нагляд за роботою працівників банку. Таким чином, твердження позивача про здійснення фінансової операції після операційного часу не доводять факту недійсності договору банківського вкладу, не дають підстав для невиплати відповідачу гарантованої суми та не підтверджують наявності допущення будь-яких порушень з боку відповідача [PERSON] Разом з тим, з пояснень представника позивача встановлено, що кожному вкладнику банку Фонд гарантує відшкодування коштів за його вкладом та відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, у розмірі загальної суми вкладів, але не більше 200 тисяч гривень. Фонд гарантує кошти у готівковій і безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, розміщені вкладниками на умовах договору банківського вкладу, банківського рахунку або шляхом оформлення іменного депозитного сертифікату. Виплати гарантованої суми здійснюється Фондом у національній валюті України. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що належних та допустимих доказів у розумінні ст. ст. 58, 59 Цивільного процесуального кодексу України на підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивачем не надано, а відтак позов в цій частині є необґрунтованим та не підлягає задоволенню. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що що належних та допустимих доказів у розумінні ст. ст. 58, 59 Цивільного процесуального кодексу України на підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивачем не надано, а відтак позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed