Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі по 1/4 частині на кожну дитину з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Позов мотивований тим, що 18.11.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №3302. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Майже півтора року сторони не проживають разом, подружні стосунки не підтримують. В зв`язку з тим, що спільне життя не склалося із-за різних поглядів на сімейні стосунки, в сім`ї часто виникали сварки та конфлікти, позивач змушена була звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. Фактично діти знаходяться на утриманні позивача, відповідач не допомагає належним чином у вихованні та матеріальному забезпеченні дітей. Тобто, [PERSON] ухиляється від своїх батьківських обов`язків, що стало підставою звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач позов визнав частково, погодившись сплачувати на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 18.11.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис №3302. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Майже півтора року сторони не проживають разом, подружні стосунки не підтримують. В зв`язку з тим, що спільне життя не склалося із-за різних поглядів на сімейні стосунки, в сім`ї часто виникали сварки та конфлікти, позивач змушена була звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. Фактично діти знаходяться на утриманні позивача, відповідач не допомагає належним чином у матеріальному забезпеченні дітей, така допомога надається нерегулярно, а тому позивач наполягає на щомісячному стягненні аліментів. Тобто [PERSON] ухиляється від своїх батьківських обов`язків. Утримання дитини, надання їй матеріальної допомоги є обов`язком батьків. Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Законодавче визначення рівного обов`язку відносно кожного з батьків передбачає і добросовісне його виконання. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На виконання положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судом при вирішенні цього позову враховано стан здоров`я відповідача, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків, повнолітніх дітей, інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. За частинами першою, другою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. Стягнення аліментів у частці заробітку (доходу) батька, матері має на меті найбільш повно захищати інтереси дитини, забезпечити їй не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти по можливості той рівень життя, який дитина мала при сумісному проживанні з обома батьками. Якщо раніше існувала в законі чітка фіксована частка стягнення аліментів: 1/4, 1/6, 1/3, 1/2 частки від заробітку і залежно від кількості дітей (ст. 82 КпШС), то в нині діючому Сімейному кодексі почала діяти загальноєвропейська традиція, за якою у кожному конкретному випадку розмір аліментів (частку) буде визначати саме суд. Тобто при призначенні аліментів він може присудити кошти на утримання дитини часткою від доходу зобов`язаної особи або у визначеній грошовій сумі. Як свідчить судова практика, щодо цих категорій справ суди традиційно на одну дитину стягують 1/4 частину від заробітку (доходу) батька, матері. Як указувалося вище, розмір (частка) аліментів залежить від обставин, які визначені статтею 182 СК. Від цих обставин на розсуд і оцінку суду, а також наданих доказів, частка на одну дитину може бути і 1/4, і 1/3, і 1/6, але не більше 1/2 заробітку платника аліментів. Це обумовлено статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-XIV), в якій зазначено : «Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до повного погашення заборгованості у разі стягнення аліментів 50 % заробітної плати боржника». З пояснень [PERSON] в судовому засіданні стало відомо, що відповідач сплачує кредит в АТ «Кредобанк», власного житла не має, проживає разом з батьками. Відповідач зазначив, що дітям він допомагає, надає кошти на лікування та підготовку до школи. Проаналізувавши пояснення сторін, та дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку про неплатоспроможність [PERSON] сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі, оскільки єдиним джерелом його доходів є заробітна плата, він сплачує кошти за кредит, тому позов підлягає частковому задоволенню щодо стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Оскільки згідно з ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача у дохід держави підлягає стягненню 768,40 грн.

Outcome: partial