Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

24.07.2014 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 25% доходу відповідача щомісячно, або в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що від шлюбу з відповідачем позивачка має неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. При цьому, відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає, тому позивачка звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги своєї позовної заяви з підстав викладених у ній, просить позов задовольнити і додатково пояснила суду, що заробітної плати відповідач не приносить і коштів на утримання дитини не надає. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що позовні вимоги є невмотивованими, жодних доказів або показань свідків на підтвердження викладених у позовній заяві обставин позивачкою не надано. З липня 2012 року позивачка перебуває у декретній відпустці, примиритись з відповідачем позивачка не бажає і на думку відповідача, позивачка таким чином хоче контролювати його фінансові потоки. Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у справі докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.06.2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 2). Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За нормою ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки з даних про встановлення особи відповідача отриманих в судовому засіданні, та зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач працює збірником детальних апаратів у ДП "Завод 410 ЦА", розмір аліментів має бути визначений у частці від заробітку, тож в частині вимог позивачки про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі слід відмовити та задовольнити вимоги позовної заяви про стягнення аліментів у частці від доходу відповідача. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 25%, що відповідає ? частині від доходу. Такий розмір заявлених позовних вимог про стягнення аліментів суд вважає обґрунтованим, оскільки відповідач є особою працездатного віку, будь-яких хвороб відповідача які б мали вплив на визначення розміру аліментів судом не встановлено, як і не встановлено наявності у відповідача інших утриманців. При цьому, як зазначив відповідач, і це не оспорювалось позивачем, позивачка не працює та перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, що має безпосередній вплив на матеріальний стан дитини, тому стягнення аліментів у розмірі ? частини від доходу є обґрунтованим та підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial