Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до Богодухівського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області, в якому просить суд: 1) позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; 2) стягувати з [PERSON] щомісячно на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів її доходів до виповнення дітьми повноліття, але не менше встановленого законом мінімуму в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог пояснив, що від шлюбу сторони мають п`ятьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З березня 2019 року [PERSON] ухиляється від виховання дітей, не зустрічається з дітьми, не піклується про стан їх здоров`я, не турбується про фізичний і духовний розвиток дітей, не надає матеріальної допомоги на утримання, тобто, ухиляється від виконання своїх обов`язків матері. Відомості про місце її роботи та місце фактичного проживання відсутні. Вказує, що Орган опіки та піклування при Богодухівській районній державній адміністрації Харківської області (далі по тексту - Орган опіки та піклування) вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей та залишити їх на проживання з батьком. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 09.09.2020 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено у справі підготовче засідання. Направлено відповідачу та третій особі копію позовної заяви з копіями доданих документів. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 13.10.2020 закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 17.11.2020 оголошено розшук відповідача [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ). Виконання ухвали доручено Богодухівському відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області. Провадження по справі зупинено до розшуку відповідача. Ухвалою суду від 13.07.2021 поновлено провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Богодухівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Заходи забезпечення позову не вживались. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Пояснив, що матір дітей [PERSON] з березня 2019 року залишила п`ятьох дітей із чоловіком, проживає окремо, фактичне місце її проживання та місце роботи невідоме (востаннє її бачили у м. Полтаві), зв`язки між ними втрачено. Протягом більше ніж двох років відповідачка не бере жодної участі у вихованні дітей, не спілкується з ними, матеріальної участі в утриманні дітей не бере. [PERSON] навідувалась за місцем своєї реєстрації ( [ADDRESS] ), яке є і місцем проживання позивача та їх дітей, виключно з метою забрати особисті речі, однак, навіть не намагалася поспілкуватися з дітьми, не цікавилася їх справами, жодної уваги дітям не приділила. Діти не знають свою матір в обличчя, ніяк не реагують на її фотографію. Коли матір залишила їй, найстаршому синові було 3 роки, а молодшим донькам - 1 рік і 2 місяці. Під час чергового візиту додому позивач повідомив [PERSON] про те, що ним подано позов до суду про позбавлення її батьківських прав, на що відповідачка ніяк не відреагувала. Востаннє відповідачка з`явилася у їх помешканні у жовтні-листопаді 2020 року, забрала зимові речі, однак, навіть не виявила бажанням поспілкуватися з дітьми. Пояснив, що під час проживання [PERSON] з дітьми у м. Харкові у 2019 році позивач звертався до органів поліції із заявою про розшук відповідачки, оскільки вона, залишивши його та дітей, забрала з собою всі їх спільні документи, в тому числі документи на будинок у с. Кленове та свідоцтво про шлюб. За результатами вжитих позивачем заходів було розшукано [PERSON] , однак, це не призвело до відновлення родинних відносин. Наразі шлюб між ними розірвано заочним рішенням суду. Відповідачка не з`являлася ані до суду, ані до органу опіки та піклування протягом вирішення цим органом питання про позбавлення її батьківських прав. Позивач зазначає, що здоров`ям та вихованням дітей опікується виключно він як батько. Діти влаштовані батьком у дитячий садок, забезпечені всім необхідним, незважаючи на те, що жодної допомоги у вихованні дітей позивач не має. Працювати він може лише вночі і лише через Інтернет, оскільки цілий день займається доглядом за дітьми, позбавлений можливості працювати стаціонарно. Враховуючи викладене, наполягає на наявності підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо п`ятьох дітей та стягнення з неї аліментів на їх утримання. Відповідач в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином згідно з вимогами ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада», а також шляхом направлення судових повісток на зареєстровану адресу місця проживання. Конверти з поштовими відправленнями - судовими повістками - повернулися без вручення адресату, з відміткою пошти «адресат відсутній». Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку (ч. 7 ст. 128 ЦПК України). Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є , зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як вбачається з матеріалів справи, копію позовної заяви разом з судовою повісткою на 13.10.2020 відповідачці [PERSON] було вручено за згодою суду позивачем 11.10.2020. Судові повістки про виклик в судові засідання, призначені на 13.10.2020, 03.11.2020 та 17.11.2020, були надіслані судом за адресою місця реєстрації відповідача - [ADDRESS] (єдина відома суду адреса відповідача, яка є адресою її реєстрації). Відмітки про неможливість вручення [PERSON] поштової кореспонденції за місцезнаходженням проставлені поштовим відділенням на цих поштових відправленнях 09.10.2020 та 10.11.2020. Враховуючи викладене, повістка на ім`я [PERSON] , яка була надіслана за адресою реєстрації місця проживання відповідача - [ADDRESS] - у розумінні п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України вважається такою, що вручена відповідачу. Крім того, за приписами ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. В судові засідання, призначені на 13.10.2020, відповідачка викликана оголошенням, розміщеним на сайті «Судова влада» 30.09.2020, в судове засідання, призначене на 03.11.2020 - оголошенням, розміщеним 13.10.2020, в судове засідання, призначене на 17.11.2020 - оголошенням, розміщеним на сайті «Судова влада» 03.11.2020, в судове засідання, призначене на 26.07.2021 - оголошенням, розміщеним на сайті «Судова влада» 13.07.2021. Отже, відповідач у розумінні ст. 128 ЦПК України є належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, як шляхом надіслання судових повісток, так і оголошеннями, розміщеними на сайті «Судова влада». Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. За приписами ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Як зазначалось вище, [PERSON] , будучи обізнаною про подання до неї позову, не повідомила суду іншої адреси, крім адреса місця реєстрації - [ADDRESS] , або інших засобів зв`язку із нею (електронної пошти, телефону). Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на наведене, беручи до уваги, що відповідач обізнана про подання позову про позбавлення її батьківських прав, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, двічі не з`явилась в підготовче засідання та чотири рази не з`явилась в судове засідання по розгляду справи по суті, жодного разу не повідомила суд про причини неявки, при цьому, судом було вжито вичерпних заходів для забезпечення участі відповідача у розгляді справи та створено всі умови для реалізації нею права викласти свої аргументи та подати докази на заперечення позовних вимог, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд, зі згоди позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Богодухівської районної державної адміністрації в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Зазначила, що до Служби як до органу опіки та піклування [PERSON] з приводу спілкування з дітьми жодного разу не зверталася. Вважає, що оскільки матір протягом більше ніж двох років не спілкується з дітьми, не цікавиться ними, не бере жодної участі у їх вихованні, наявні передбачені законом підстави для позбавлення її батьківських прав, що відповідає інтересам дітей. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) 18.01.2020 (повторно), громадянин Судану [PERSON] та громадянка України [PERSON] (після реєстрації шлюбу прізвище змінено на [PERSON] ) перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6). Відповідно до копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 10.07.2018, серії [NUMBER] від 10.07.2018, серії [NUMBER] від 10.07.2018, серії [NUMBER] від 10.07.2018, серії [NUMBER] від 10.07.2018, виданих Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, [PERSON] є батьком, а [PERSON] - матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.10-14). Згідно з довідкою ГУ ДМС України в Харківській області від 05.12.2019 № 11839 [PERSON] , [INFO] , є громадянином України. 18.03.2020 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] документовані довідками про реєстрацію громадянами України (а.с.17-21). З висновку органу опіки та піклування при Богодухівській районній державній адміністрації (далі по тексту - Орган опіки та піклування) від 11.06.2020 № 01-39/464 вбачається, що діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проживають разом з батьком [PERSON] за адресою : [ADDRESS] . Мати дітей [PERSON] з березня 2019 року не проживає та не спілкується з дітьми, виїхала за межі країни, обов`язки матері не виконує, останнє місце проживання сільській раді не відоме. Відповідно до акту обстеження умов проживання дітей за адресою: [ADDRESS] , створено умови для проживання та виховання дітей, матеріальне забезпечення та утримання дітей здійснюється за рахунок батька, мати з 2019 року покинула дітей на батька та виїхала з країни. До березня 2020 року батько з дітьми також проживав в орендованому житлі у м. Харкові. Відповідно до інформації дошкільного навчального закладу [PERSON] та [PERSON] відвідують ДНЗ № 354 Харківської міської ради з 23.01.2019, вихованням дітей займається батько, відвідує збори, часто телефонує вихователю, мати дітей жодного разу до садку не приходила, дітьми не цікавилась, з вихователями не спілкувалась. Відповідно до інформації сімейного лікаря дітей (міська дитяча поліклініка № 4 м. Харкова), з питань здоров`я дітей до поліклініки з`являвся батько, рекомендацій лікаря дотримувався, матері дітей лікар не бачив, декларації підписані 15 лютого 2019 року та 24 липня 2019 року. Відповідно до свідчень знайомих, мати [PERSON] покинула дітей наприкінці березня 2019 року, жодного разу не з`являлась за місцем проживання дітей, вихованням дітей займається батько, діти свою матір не знають, на її фото ніяк не реагують, [PERSON] жодного разу не проявила бажання побачити дітей, не відвідувала дитячий садок. Враховуючи викладене, органом з питань опіки та піклування зазначено, що мати свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, чим порушує права дітей, та зроблено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с 4-5). Згідно з довідкою виконавчого комітету Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області від 19.05.2020 № 02-31/256, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] та має наступний склад сім`ї: син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] ; дружина [PERSON] , [INFO] , за місцем реєстрації не проживає (а.с. 7). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї від 19.05.2020, складеного комісією в складі голови та секретаря Кленівської сільської ради, санітарний стан обстеженого приміщення за адресою : [ADDRESS] , відповідає нормам. Умови проживання задовільні, будинок обладнаний необхідними меблями та побутовою технікою. Батько сам виховує п`ятьох дітей, забезпечує їх усім необхідним (а.с.8). Згідно з характеристикою про стан здоров`я від 07.05.2020, виданою лікарем Міської дитячої поліклініки № 4 м. Харків, діти [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , спостерігаються у лікаря-педіатра [PERSON] у КНП «МДП № 4» Харківської міської ради з 15.02.2019. Діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , спостерігаються у лікаря-педіатра [PERSON] у КНП «МДП № 4» Харківської міської ради з 24.07.2019. Батько дітей - [PERSON] , мати дітей - [PERSON] . З питань здоров`я дітей до поліклініки за останній рік звертався батько дітей [PERSON] , рекомендацій лікаря дотримується. Матері дітей лікар не бачив. Стан здоров`я дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , - здорові. [PERSON] , [INFO] - мінімальна мозкова дисфункція, порушення мови (а.с. 9). Заочним рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 17.05.2021 розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішення набрало законної сили 16.06.2021. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно роз`яснень, що містяться у ч. 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного суду від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дитиною, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що мати малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - [PERSON] байдужа до життя, здоров`я та розвитку свох дітей, не зустрічається з ними, не цікавиться їх життям, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Мати не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідне харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей та як свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, тому в даному випадку суд вважає доцільним застосування такого крайнього заходу впливу до відповідача як позбавлення її батьківських прав. Як вбачається з довідки лікаря-педіатра, у якого діти перебувають на обліку, а також довідки виконавчого комітету Кленівської сільської ради, доглядом за дітьми займається лише батько, матір здоров`ям та вихованням дітей не цікавилась. Відповідно до інформації Служби у справах дітей Богодухівської РДА від 13.10.2020 № 01-39/948, з червня 2020 року по 13 жовтня 2020 року [PERSON] не зверталась до Служби у справах дітей щодо побачення та спілкування з дітьми, з повідомленням про заперечення щодо позбавлення її батьківських прав. За усним повідомленням Кленівської сільської ради Богодухівського району, мати дітей у цей період також не зверталась до них щодо виховання дітей. На підставі викладеного служба у справах дітей вважає, що матір не змінила свого відношення до дітей, чим порушує їх права (а.с. 86). Суд зауважує, що [PERSON] була повідомлена про подання [PERSON] позову про позбавлення її батьківських прав, 11.10.2020 їй під підпис була вручена позовна заява, судова повістка, однак, вона жодного разу не прибула в судове засідання, не поцікавилась станом судової справи, не повідомила суду жодного засобу зв`язку (фактичної адреси, телефону, електронної пошти), що також свідчить про її байдужість до здійснення своїх батьківських прав. Оскільки позовна заява стосується, в тому числі, стягнення аліментів, судом було вжито заходів щодо розшуку [PERSON] , з метою надання їй можливості взяти участь у справі та визначитися з питанням участі у здійсненні її батьківських прав. Ухвалою суду від 17.11.2020 відповідача було оголошено у розшук. Згідно з повідомленням Богодухівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області від 22.12.2020 № 5655, [PERSON] оголошено в державний розшук. Судом 24.03.2021 та 07.05.2021 було направлено запит до Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області щодо результатів розшукових заходів [PERSON] , однак, відповідь до суду не надійшла. Разом з тим, суд зазначає, що розшукові заходи тривали протягом більше ніж півроку, і за цей час відповідачка, маючи можливість довідатися про те, що її розшукують, з`явитися до суду та висловитися з приводу позовної заяви, такою можливістю не скористалася. Враховуючи викладене, судом було вжито вичерпних заходів для забезпечення відповідачці можливості захистити свої батьківські права, однак, це не призвело до зміни ставлення матері до здійснення своїх батьківських прав, яка без поважних причин ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей заявлені обґрунтовано, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому підлягають задоволенню. Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 166 СК України, ч.5 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За приписами ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено частинами 1-3 статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на викладене, враховуючи вік, стан здоров`я та матеріальне становище дітей, інші обставини, що мають істотне значення, зокрема, розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, той факт, що відомості про доходи та стан здоров`я відповідача, а також відомості, які б спростовували твердження позивача, до суду не надходили, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги частково, стягнувши з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі ј (однієї четвертої) частини всіх видів її доходів до виповнення повноліття найстаршої дитини - [PERSON] , [INFO] , але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн. (за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав). Крім того, оскільки позивач в силу п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви в частині стягнення аліментів, суд стягує з відповідача на користь держави витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн.

Outcome: partial