Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

18 вересня 2020 року Комунальне підприємство при Підгайцівській сільській раді (далі - позивач) звернулося в суд з позовом до [PERSON] (далі - [PERSON] ), [PERSON] (далі - [PERSON] ), [PERSON] (далі - [PERSON] ), [PERSON] (далі - [PERSON] ), [PERSON] (далі - [PERSON] ), [PERSON] (далі - [PERSON] ), [PERSON] (далі - [PERSON] , а разом - відповідачі) про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі [PERSON] та його дружина [PERSON] є співвласниками житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Інші відповідачі зареєстровані в цьому будинку. Між позивачем та відповідачем [PERSON] 19 жовтня 2009 року був укладений договір про надання житлово-комунальних послуг з вивезення твердих побутових відходів. Станом на лютий 2021 року заборгованість за вказаними житлово-комунальними послугами становить 5 780,14 грн. за період з 01 червня 2017 року по 28 лютого 2020 року, яку позивач, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить суд стягнути солідарно з відповідачів (а.с.57-58). Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні та в письмовому відзиві позовні вимоги заперечила, посилаючись на закінчення строку дії договору, а також відсутність доказів надання житлово-комунальних послуг. Інші відповідачі у судове засідання не прибули, своїх представників не направили, письмових відзиві на позов не подали. Заслухавши присутніх учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав. Судом встановлено, що 19 жовтня 2009 року між позивачем (виконавцем) та відповідачем [PERSON] (замовник) був укладений договір про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів, за умовами якого, виконавець зобов`язувався надавати замовнику послуги з вивезення твердих побутових відходів (ТПВ), які накопичуються у замовника в обсязі та на умовах визначених в даному договорі. Сторони передбачили, що договір діє з 01 листопада 2009 року по 01 листопада 2010 року та при відсутності заперечень вважається пролонгованим на 1 рік з можливістю подальшої пролонгації (а.с.9-10). Зі змісту пояснень сторін, а також тексту договору, слідує, що послуги надавалися за місцем знаходження житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Даний будинок на праві спільної сумісної власності належить подружжю відповідачів [PERSON] та [PERSON] , доказів протилежного жоден з відповідачів суду не надав. Надаючи свою правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке. У частині першій статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-IV (далі - Закон №1875-IV), який діяв на момент укладення договору, було визначено, що під комунальними послугами розуміється - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Аналогічні за змістом положення містяться у п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII (далі - Закон №2189-VIII), який введений в дію з 01 травня 2019 року та діє на даний момент. Отже, послуги з вивезення твердих побутових відходів відносяться до житлово-комунальних послуг, на яких поширюється відповідне правове регулювання Законів №№ 1875-IV, 2189-VIII. Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону №1875-IV визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону №2189-VIII передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Всупереч вищенаведеному, відповідачі [PERSON] та [PERSON] , як співвласники житлового будинку за адресою [ADDRESS] , не сплачують позивачу кошти за надання житлово-комунальної послуги з вивезення твердих побутових відходів, в результаті чого станом на лютий 2021 року утворилася заборгованості за період з 01 червня 2017 року по 28 лютого 2021 року у розмірі 5 780,14 грн. (а.с.69). Відповідачі не надали суду контрразрахунку на наданий позивачем розрахунок заборгованості, або будь-яких обґрунтованих пояснень, що дозволяли б суду піддати сумніву виконаний позивачем розрахунок, у зв`язку з чим цю суму заборгованості слід стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] , як співвласників житлового будинку. Суд відхиляє доводи представника відповідача [PERSON] про те, що договір про надання послуг закінчив свою дію у листопаді 2010 року, оскільки в пунктів 3.2 цього договору чітко передбачена автоматична пролонгація дії договору кожного разу на 1 рік, за відсутності заперечень сторін договору. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні, на питання суду, підтвердила, що [PERSON] не направляв своїх заперечень в адресу позивача з приводу подальшої не пролонгації дії договору, а тому він вважається чинним і на даний момент. До того ж, наявність чи відсутність укладеного договору про надання житлово-комунальних послуг не має правового значення для правильного вирішення даної справи, адже відповідно до сталої судової практики, яка, зокрема, відображена у п.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року № 712/8916/17, якщо у сторін спору є фактичні договірні відносини щодо надання відповідних житлово-комунальних послуг, то відсутність укладеного письмового договору не звільняє споживача від обов`язку оплати за надані такі послуги. Також суд відхиляє доводи представника відповідача [PERSON] про те, що послуги з вивезення твердих побутових відходів фактично не надавалися, оскільки чиним законодавством передбачений спеціальний порядок фіксації споживачем факту ненадання чи неякісного надання житлово-комунальних послуг. Так, п.2 Порядку проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 р. №1145, визначено, що у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач або управитель багатоквартирного будинку (за дорученням співвласників багатоквартирного будинку в разі прийняття ними відповідного рішення) має право викликати виконавців комунальних послуг (їх представників) для перевірки якості та/або кількості наданих послуг. У пунктах 7-8 цього ж Порядку визначено, що у разі необхідності проведення перевірки відповідності якості надання комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком споживач зобов`язаний забезпечити виконавцю комунальної послуги (його представнику) або управителю багатоквартирного будинку доступ до житла, іншого належного такому споживачу об`єкта нерухомого майна у порядку, передбаченому статтею 29 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". За результатами перевірки складається акт-претензія за формою згідно з додатком. У разі встановлення під час перевірки фактів невідповідності якості надання комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, в акті-претензії зазначаються дата і час проведення перевірки, виявлені факти невідповідності якості надання комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, інформація про дату початку зниження якості відповідної послуги. Якщо під час перевірки факти невідповідності якості надання комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, не підтверджено, в акті-претензії зазначається інформація про відсутність фактів невідповідності якості комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком. В акті-претензії зазначаються також виявлені під час його складання додаткові факти невідповідності якості надання комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг. Акт-претензія складається у двох примірниках і підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги (його представником) або управителем багатоквартирного будинку. Один примірник акта-претензії передається споживачеві, другий - зберігається у виконавця комунальної послуги (його представника) або управителя багатоквартирним будинком. З аналізу вищенаведених положень Порядку слідує, що якщо споживач вважає, що житлово-комунальні послуги йому надаються неякісно або не у повному обсязі, він зобов`язаний ініціювати відповідну перевірку якості надання послуг, за результатом якої складається відповідний акт-претензія. Оскільки таких дій з боку відповідачів на вчинялося, суд дійшов висновку, що вони погоджувалися як із якістю, так і з об`ємом наданих позивачем послуг з вивезення твердих побутових відходів, такі послуги були фактично надані і мають бути оплачені у встановленому порядку. Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що з відповідачів [PERSON] та [PERSON] , як із співвласників житлового будинку за адресою [ADDRESS] , слід солідарно стягнути заборгованість за житлово-комунальні послуги з вивезення твердих побутових відходів за період з 01 червня 2017 року по 28 лютого 2020 року у розмірі 5 780,14 грн. При цьому, суд відхиляє зроблену представником відповідача [PERSON] заяву про застосування позовної давності, оскільки 01 червня 2020 року позивач перерва строк позовної давності, звернувшись до Луцького міськрайонного суду Волинської області із заявою про видачу судового наказу, який в подальшому, за заявою відповідачів, був скасований (цивільна справа №161/8681/20, а.с. 5). Це означає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з 01 червня 2020 року по 28 лютого 2020 року заявлені в межах загального трьохрічного строку позовної давності, який, у зв`язку з перериванням, почав свій відлік з 01 червня 2017 року. Що стосується вимог до інших відповідачів, суд зазначає таке. З 01 травня 2019 року був введений в дію Закон №2189-VIII, у частині третій статті 9 якого передбачено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Це означає, що починаючи з 01 травня 2019 року, всі дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житловому будинку, який належить відповідачам [PERSON] та [PERSON] , несуть з ними солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг, в тому числі перед позивачем. Враховуючи закріплений у ст.58 Конституції України, ч.2 ст.5 Цивільного кодексу України принцип незворотності дії законів та інших нормативно-правових у часі, вищенаведене положення законодавства діє лише до заборгованості, яка виникла з 01 травня 2019 року. Починаючи з 01 травня 2019 року та по 20 серпня 2020 року окрім відповідачів [PERSON] , [PERSON] , у будинку за адресою [ADDRESS] , є зареєстрованими наступні особи, з повною цивільною дієздатністю: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З 21 серпня 2020 року повноліття набув відповідач [PERSON] , [INFO] , а отже починаючи з цієї дати він набув повну цивільну дієздатність, а разом з нею і солідарні зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Тобто: 1) за період з 01 червня 2017 року по 30 квітня 2019 року солідарну відповідальність за спожиті житлово-комунальні послуги несли відповідачі [PERSON] , [PERSON] , як співвласники будинку; 2) за період з 01 травня 2019 року по 20 серпня 2020 року солідарну відповідальність за спожиті житлово-комунальні послуги несли відповідачі [PERSON] , [PERSON] , як співвласники будинку, а також відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як зареєстровані дієздатні мешканці будинку; 3) за період з 21 серпня 2020 року та по даний час солідарну відповідальність за спожиті житлово-комунальні послуги несуть відповідачі [PERSON] , [PERSON] , як співвласники будинку, а також відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та досягнувший повноліття [PERSON] , як зареєстровані дієздатні мешканці будинку; Враховуючи вищенаведене, суд, на підставі даних наданого позивачем розрахунку позовних вимог стягує: 1) солідарно із [PERSON] , [PERSON] на користь Комунального підприємства при Підгайцівській сільській раді заборгованість за житлово-комунальні послуги з вивезення твердих побутових відходів за період з 01 червня 2017 року по 30 квітня 2019 року у розмірі 2 780,80 грн. 2) солідарно із [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Комунального підприємства при Підгайцівській сільській раді заборгованість за житлово-комунальні послуги з вивезення твердих побутових відходів за період з 01 травня 2019 року по 20 серпня 2020 року у розмірі 2 253,77 грн.; 3) солідарно із [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Комунального підприємства при Підгайцівській сільській раді заборгованість за житлово-комунальні послуги з вивезення твердих побутових відходів за період з 21 серпня 2020 року по 28 лютого 2021 року у розмірі 745,57 грн. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, адже підстав солідарно стягувати заборгованість з реєстрованих мешканців будинку до 01 травня 2019 року, а також з [PERSON] , до досягнення ним повної цивільної дієздатності разом з повноліттям, немає. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідачів слід стягнути на користь позивача судовий збір у загальному розмірі 2 102,00 грн., в такому порядку: 1) стягнувши із [PERSON] судовий збір у розмірі 38,74 грн. (745,57 грн. задоволених вимог / 7 (кількість солідарних відповідачів) = 106,51 / 5 780,14 = 0,01843 х 2102 = 38,74 грн).; 2) стягнувши із [PERSON] судовий збір у розмірі 181,78 грн. (2 999,34 грн. задоволених вимог / 6 (кількість солідарних відповідачів) = 499,89 / 5 780,14 = 0,08648 х 2102 = 181,78) 3) стягнувши із [PERSON] судовий збір у розмірі 181,78 грн. (2 999,34 грн. задоволених вимог / 6 (кількість солідарних відповідачів) = 499,89 / 5 780,14 = 0,08648 х 2102 = 181,78) 4) стягнувши із [PERSON] судовий збір у розмірі 181,78 грн. (2 999,34 грн. задоволених вимог / 6 (кількість солідарних відповідачів) = 499,89 / 5 780,14 = 0,08648 х 2102 = 181,78) 5) стягнувши із [PERSON] судовий збір у розмірі 181,78 грн. (2 999,34 грн. задоволених вимог / 6 (кількість солідарних відповідачів) = 499,89 / 5 780,14 = 0,08648 х 2102 = 181,78); 6) стягнувши із [PERSON] , [PERSON] по 668,07 грн. судового збору з кожного ((2 102 - 181,78 - 181,78 - 181,78 - 181,78 - 38,74) / 2 = 668,07) Солідарне стягнення судових витрат, як про це просить позивач, чинним процесуальним законом не передбачено. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial