Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-22 00:00:00

16.06.2020 року до Валківського районного суду Харківської області надійшов позов Міського комунального підприємства "Чернівцітеплокомуненерго" до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних. В позові зазначено, що МКП «Чернівцітеполокомуненерго» надає послуги з постачання теплової енергії в квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , опалювальною площею 43,70 м2. Між МКП «Чернівцітеплокомуненерго» та [PERSON] до 01.01.2006 року існували фактичні договірні правовідносини передбачені ст.11 ЦК України «підстави виникнення цивільних прав та обов`язків» - шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] . У відповідності з типовим договором, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, МКП «Чернівцітеплокомуненерго» було розроблено та направлено поштою проект договору про надання послуг з централізованого опалення [PERSON] . На їх пропозицію укласти договір [PERSON] не відповіла. Послуги з постачання теплової енергії надавались протягом опалювального періоду із жовтня до квітня місяці відповідно по роках. Однак обов`язків [PERSON] не виконує, внаслідок чого заборгувала МКП «Чернівцітеплокомуненерго» за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії з 01.10.2016 р. по 31.10.2019 р. борг в сумі 16388,29 грн. Згідно розрахунків інфляційні витрати складають - 2248,32 грн, та 3% річних - 768,78 грн. Позивач вимагає стягнути із [PERSON] на його користь заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії в сумі 16388 грн. 29 коп., інфляційні втрати - 2 248 грн. 32 коп., три відсотки річних - 768 грн. 78 коп., а також судовий збір в сумі 2 102 грн. 00 коп. 24.09.2020 року Валківським районним судом Харківської області винесено заочне рішення, яким вказаний позов задоволено повністю. 29.06.2021 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Марусяк А.Р. звернувся до суду із заявою про перегляд вищезазначеного заочного рішення. Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 08.07.2021 року, заяву представника відповідача задоволено, заочне рішення від 24.09.2020 року скасовано. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Представник позивача МКП «Чернівцітеплокомуненерго» в судове засідання не з`явився, проте на адресу суду надслав заяву, в якій прохав розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, проте подала клопотання про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимоги заперечила з підстав викладених у відзиві. 22.07.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позов від [PERSON] , в якому остання заперечила щодо задоволення позову повністю та пояснила, що ствердження того, що МКП «Чернівцітеплокомуненерго» надає послуги з постачання теплової енергії в квартиру [ADDRESS] » не підтверджуються належними доказами. Так, з моменту купівлі нею цієї квартири, увесь час вона опалювала житлову площу електричною енергією, тому що приладів централізованого опалювання на момент купівлі нею квартири [ADDRESS] не було. [PERSON] вважала, що квартира не має підключення до центрального опалення тому, що наявність його не є обов`язковою для цієї квартири. Крім того, позивач до неї також не звертався з пропозицією про укладання договору. Жодного проекту договору позивач їй не направляв, та не пропонував його укласти, тому і жодних фактичних договірних правовідносин між нею та позивачем не було та не існує. Крім того, відповідач вважає, що зазначені строки та сума боргу є не обґрунтованими, та пораховані позивачем неправильно. При цьому, остання прохає застосувати строк позовної давності. Відповідач вважає, що заборгованість за послуги централізованого опалення з врахуванням позовної давності становить - 9829,68 грн, по інфляційним витратам 851,74 грн, 3% річних 530,15 грн. 03.08.2021 року представником МКП «Чернівцітеплокомуненерго» надано до суду відповідь на відзив, в якому зазначено, що між [PERSON] та МКП «Чернівцітеплокомуненерго» існували фактичні договірні правовідносини. У відповідності до п. 24, 25 «Правил надання послуг з централізованого опалення,...» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630: споживач може відмовитися від отримання послуг з постачання теплової енергії у порядку, що затверджується центральними органами виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства; самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Таким чином, [PERSON] відповідних документів про те, що вона в установленому порядку відмовилася від централізованого опалення не надала. Доказів про відсутність приладів опалення не надано, дозволу на відключення від мереж теплопостачання теж надано не було. [PERSON] користувалася послугами з постачання теплової енергії без наявності договору та не в повній мірі виконала обов`язок по оплаті житлово-комунальних послуг, а саме виник борг в період з 01.10.2016 р. по 31.10.2019 р. в сумі 16388,29 грн. Так, в період з 18.07.2016 року по 05.11.2019 року власником квартири [ADDRESS] була [PERSON] . Відповідно до наданого відзиву на позовну заяву, відповідач визнає заборгованість по теплопостачанню, лише частково (просить застосувати строки позовної давності) про що надала розрахунки по боргу та 3% річних, та інфляційних. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що МКП «Чернівцітеплокомуненерго» надає послуги з постачання теплової енергії в квартиру за адресою: [ADDRESS] . Також встановлено, що МКП «Чернівцітеплокомуненерго» було відкрито відповідачу [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . Згідно договору купівлі-продажу квартири посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Холоменюк О.І., від 05.11.2019 р між [PERSON] , як продавецем з одної сторони, та [PERSON] , [PERSON] , як покупцями з іншої сторони було укладено 05.11.2019 року договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] .(а.с.10) Відповідач у відзиві зазначає, що МКП «Чернівцітеплокомуненерго» не звертався до неї з пропозицією про укладання договору, тому остання вважає, що жодних фактичних договірних правовідносин між нею та позивачем не було та не існує. Верховний Суд\~в постанові від 10.12.2018 року (справа № 638/11034/15-ц) прийшов до висновку, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16). Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, судом встановлено, що у сторін спору є фактичні договірні відносини щодо надання відповідних житлово-комунальних послуг, а відсутність укладеного письмового договору не звільняє відповідача від обов`язку оплати за надані такі послуги. Так, за період часу з 01.10.2016 року по 31.10.2019 року відповідач [PERSON] користувалась послугами наданими позивачем з постачання теплової енергії, однак своєчасно не здійснила оплату за фактично спожиту теплову енергію, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість перед МКП «Чернівцітеплокомуненерго», а саме: - за послуги з постачання теплової енергії становить - 16 388 грн. 29 коп., інфляційні втрати - 2 248 гри. 32 коп., три відсотки річних - 768 грн. 78 коп.(а.с.8-9) Відповідно до\~ст. 19 ЗУ «Про теплопостачання»\~споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично відпущену теплову енергію. Відповідно до\~ст. 20 ч. 3 п. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 2\~ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, відповідач заперечуючи проти позову вважає, що зазначені строки та сума боргу є не обґрунтованими та пораховані позивачем неправильно. При цьому, остання прохає застосувати строк позовної давності. Позивач вимагає стягнути з [PERSON] заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії за період з 01.10.2016 року по 31.10.2019 року. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Стаття 257 ЦК України визначає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання.\~ Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалась позивачем щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу. День пред`явлення позову є 11.06.2020 року, отже, застосувавши строк позовної давності, заборгованість необхідно відраховувати з червня 2017 року. Таким чином, згідно розрахунку виконаним МКП «Чернівцітеплокомуненерго» заборгованість [PERSON] за період з червня 2017 року по жовтень 2019 року за надану теплову енергію становить 9829,78 грн, інфляційні витрати - 2016,90 грн., три відсотки річних від простроченої суми - 722,08 грн. При цьому, відповідачем [PERSON] долучено до відзиву самостійно виконаний розрахунок заборгованості, який суд вважає помилковим. Крім того, відповідач, заперечуючи проти розрахунку виконаного позивачем, зазначила, що долучена до позову довідка управління статистики про рівень інфляції не є належним доказом. Матеріали додані до позову, містять роздруківку з офіційного сайту https://index.minfin.com.ua, яку суд приймає як належний та допустимий доказ. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, за виключенням стягнення послуг поза межами строку позовної давності. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» та з врахуванням ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судові витрати в розмірі 1361,47 грн.

Outcome: partial