Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

Позивач ПАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" звернувся до суду з позовом до відповідача та просить стягнути на користь позивача в порядку регресу матеріальні збитки в сумі 50 595 грн. 05 коп. та судові витрати у розмірі 1921,00 грн.. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 12.05.2018 року в місті Кривий Ріг по проспекту Миру відбулась дорожньо-траспортна пригода за участю транспортного засобу Chery А15 Amulet, реєстраційний номер " [NUMBER] ", під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Skoda Octavia Tour» реєстраційний номер " [NUMBER] " під керуванням відповідача. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Skoda Octavia Tour» реєстраційний номер " [NUMBER] " була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів номер "АК6643412". Відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13.06.2018 року по справі № 212/3815/18, [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулась потерпіла сторона та надала всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою особою документів було складено страховий акт UA2018051400011/L01/03 від 11.10.2018 року. На підставі вище зазначеного страхового акту ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 50 595 (п`ятдесят тисяч п`ятсот дев`яносто п`ять) гривень 05 копійок. Ухвалою суду від 05.12.2019 року провадження у справі було відкрито, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу було надано п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву (з одночасним надісланням його копії позивачу), який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення відповідача. Станом на 23.09.2020 року відповідачем не було подано до суду ні заяви із запереченнями про розгляд справи за правилами спрощеного провадження, ні відзиву на позовну заяву. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив позов задовольнити, а також не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлений про час та місце його проведення, про причини неявки суд не увідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, суд ухвалює по справі заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 12.05.2018 року в місті Кривий Ріг по проспекту Миру відбулась дорожньо-траспортна пригода за участю транспортного засобу Chery А15 Amulet, реєстраційний номер " [NUMBER] ", під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Skoda Octavia Tour» реєстраційний номер " [NUMBER] " під керуванням відповідача (а.с.10-12). Для визначення розміру матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові застрахованого автомобіля [PERSON] , було складено акт огляду транспортного засобу від 21.05.2018 року та звіт №21/05-ТЗ від 31.05.2018 (а.с. 24-35), відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «Chery А15 Amulet», державний номерний знак « [NUMBER] » становить 112765 грн. 76 коп. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Skoda Octavia Tour» реєстраційний номер " [NUMBER] " була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів номер "АК6643412" (а.с.23). Відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13.06.2018 року по справі № 212/3815/18, [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення (а.с. 21). З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулась потерпіла сторона та надала всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою особою документів було складено страховий акт UA2018051400011/L01/03 від 11.10.2018 року(а.с. 51-52). На підставі вище зазначеного страхового акту ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 50 595 (пятдесят тисяч пятсот девяносто пять) гривень 05 копійок. Відповідно до п. в ст. 38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Отже, на підставі вищезазначеного, до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків на суму 50 595 (п`ятдесят тисяч п`ятсот дев`яносто п`ять) гривень 05 копійок.. Згідно вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України вбачається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання чи утримування якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу), до винної особи у розмірі визначеного відшкодування. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно з вимогами ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. З статті 5 зазначеного Закону вбачається, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача з письмовою претензією про сплату страхового відшкодування в сумі 50 595,05 грн. в добровільному порядку, однак, спір в досудовому порядку врегульовано не було (а.с.53-54). Пунктом 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування. Із правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення з особи, винної у настанні страхового випадку, сум виплаченого страховою компанією страхового відшкодування, викладеного в постанові від 25 грудня 2013 року у справі № 6-112цс13 вбачається, що при розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив наступний правовий висновок: у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). При цьому, перебіг позовної давності не змінюється і він обчислюється від дня настання страхового випадку (ч. 1 ст. 261, ст. 262 ЦК України). Страхувальник, який отримав майнову шкоду, набув право вимоги відшкодування до заподіювача, але у зв`язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача. На підставі викладеного, суд вважає за можливе позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна"" задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь позивача в порядку регресу матеріальну шкоду в сумі 50 595 грн. 05 коп.. На підставі ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн.. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved