Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої адміністративним правопорушенням. Позов обґрунтовано тим, що відповідач [PERSON] 17.02.2016 року, близько 15 год. 30 хв. в м. Ковель по вул. Володимирській, керуючи автомобілем марки «Мегсеdes-Веnz Е 220», реєстраційний номерний знак LC 62512, без посвідчення водія на право керування транспортним засобом, наближаючись до регульованого перехрестя вказаної вулиці з вулицею 40 років Пере\-моги та вул. Княгині Ольги грубо порушив правила дорожнього руху, які виразились у переїзді вказаного перехрестя на заборонений сиг\-нал світлофора, з виїздом на зустрічну смугу руху через суцільну лі\-нію, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, а саме: п.8.7.3 е ПДР України, згідно якого водієві заборонено рух на червоний сигнал світлофора, п.14.6 а ПДР України, згідно якого за\-боронено обгін на перехресті, при цьому не вибрав безпечної швидкості руху, перевищивши її понад встановлену норму 60 км/год., чим грубо порушив п.12.1 ПДР, який зобовязує водія вибирати у встановлених межах безпечну швидкість руху, п.12.4 ПДР, який зобовязує водія у населених пунктах рух зі швидкістю не більше 60 км/год., в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем мар\-ки «Fіаt Dоblo», реєстраційний номерний знак [NUMBER], під керуванням позивача, спричинив\-ши останньому тілесні ушкодження у вигляді забою лівого плечового суглобу, забійної рани ІV пальця лівої кисті, травматичного кератиту лівого ока, наслідків контузії лівого ока, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Постановою Апеляційного суду Волинської області від 13.02.2017 року [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито на підставі ч. 7 ст. 247 КУпАП у звязку із закінченнями строку накладення адміністративного стягнення. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль, яким керував позивач отримав механічні пошкодження, та, згідно висновку експертного дослідження №592 від 25.04.2016 року, матеріальна шкода, завдана пошкодженням автомобіля «Fіаt Dоblo», реєстраційний номерний знак [NUMBER], становить 169789.00 грн. Крім цього, позивач вказує, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень йому довелось проходити лікування та понесені витрати на медичне обстеження і лікування становлять 3148,55 грн. Позивач також вказує, що автомобіль марки «Fіаt Dоblo», реєстраційний номерний знак [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], був застрахований у ПАТ «Європейський страховий союз», та вказаною страховою компанією виплачено 49000,00 грн., страхового відшкодування. Внаслідок скоєної автопригоди позивачу завдано збитків на суму 123937,55 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Крім цього, позивач, посилаючись на перенесені емоційні страждання, просить стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 70000,00 грн., а також стягнути з відповідача витрати за проведення експертного дослідження та за видачу довідки в сумі 1893,00 грн. В судове засідання позивач не з'явився, однак подав до суду заяви про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON]В в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в силу вимог ст. 74 ЦПК України. Суд про причини неявки не повідомив. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Суд про причини неявки не повідомила. Зважаючи на дані обставини, суд, за згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Вина відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої позивачу заподіяні збитки, встановлена постановою Апеляційного суду Волинської області від 13.02.2017 року, винесеною у справі про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. Розмір збитків, завданих пошкодженням автомобіля марки «Fіаt Dоblo», реєстраційний номерний знак [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], підтверджений калькуляцією № 592 від 20.04.2017 року, проведеної експертом [PERSON] та становить 169789,00 грн. Разом з тим, згідно листа ПАТ «Європейський страховий союз» № 14/94 від 10.07.2017 року встановлено, що власнику автомобіля марки «Fіаt Dоblo», реєстраційний номерний знак [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], страховою компанією виплачено 49000,00 грн. страхового відшкодування. Відповідно до статей 386, 395, 396\~ЦК України, положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених\~пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України\~(посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). При розгляді таких спорів суд має вирішити питання про залучення до участі у справі власника майна як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача у порядку, передбаченому статтями 35, 36\~ЦПК, оскільки рішення у справі може вплинути на його права та обов'язки щодо однієї зі сторін (п. 13 постанови № 4 від 01.03.2013 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки"). Таким чином, позивач, керуючи на момент ДТП вказаним вище автомобілем на законних підставах, має право на звернення до суду з даним позовом та на відшкодування майнової шкоди, завданої ДТП. Крім цього, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, позивачу довелось проходити медичний курс лікування, внаслідок чого ним було понесено витрати в сумі 3148,55 грн., що підтверджується відповідними касовими чеками та квитанціями, а тому ця сума підлягає стяганню з відповідача. В той же час, сума матеріальних збитків, які позивач просить стягнути з відповідача у звязку з витратами за проведення експертного дослідження та за видачу довідки в сумі 1893,00 грн., не може покладатись на відповідача, оскільки, як встановлено з квитанції № 82585815 від 08.06.2017 року та виписки з архіву про проведення операції (номер документу 1), платником даних платіжних документів значиться [PERSON], а не позивач. Таким чином вказану майнову шкоду позивач особисто не поніс, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Суд вважає переконливими твердження позивача про те, що внаслідок протиправних дій відповідача позивачу завдана моральна шкода. Моральна шкода, яка заподіяна позивачу, полягає у фізичному болю та в душевних стражданнях, які він був змушений терпіти через нанесення травм, зміну усталеного ритму свого життя, через страх за своє здоров'я та перебування в постійному нервовому напруженні через дії відповідача, тощо. Суд вважає ці страждання відносно інтенсивними та такими, що не можуть бути компенсовані, а тому вони вимагають належного відшкодування. Протиправні дії відповідача безумовно і беззаперечно прямо зумовили для позивача вказану моральну шкоду, що не може бути спростовано. Враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди для позивача у 15000 грн., тобто в меншій сумі, ніж просив позивач. Таким чином суд повно, всесторонньо та об'єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача завдану майнову шкоду в сумі 123937,55 грн. та моральну шкоду в сумі 15000,00 грн. Крім цього, суд, в силу вимог ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 1879,38 грн.

Outcome: partial