Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду 25 жовтня 2013 року з позовними вимогами до КПТМ «Криворіжтепломережа», вказавши, що вони є власниками квартири [ADDRESS]. Про відсутність намірів користуватися послугами теплопостачання у майбутньому свідчить той факт, що 16.04.2007 року був отриманий витяг з протоколу засідання комісії з розгляду питань про відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. Комісія вирішила надати погодження на влаштування індивідуального опалення вказаної квартири. 27.04.2007 р. були отримані Технічні умови для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води приміщення, що розташоване в житловому будинку. 24.04.2007 р. у КП «Кривбасводоканал» було отримано погодження на встановлення автономної системи опалення. 20.10.2011 р. був складений Акт приймання в експлуатацію газифікованого об'єкту в квартирі. Відповідно до Акту виконані роботи і технічна документація відповідають Технічним умовам та проекту. 01.04.2012 року був складений Акт про демонтаж системи опалення та гарячого водопостачання і зняття теплової загрузки 0,0054 Гкал/час. В 2012 р. оплата за послуги централізованого опалення і гарячого водопостачання не нараховувались, однак в 2013 році нарахування плати за вказані послуги відновились. На звернення позивачів КПТМ «Криворіжтепломережа» листом від 11.01.2013р. повідомило, що зняття теплового навантаження та закриття особового рахунку є неможливим та порадило звернутися до суду. Однак згідно Акту про демонтаж системи опалення та гарячого водопостачання і зняття теплової загрузки з 01.04.2012 р. в квартиру [ADDRESS] припинено постачання зазначених послуг, тому позивачі просять зобов'язати КПТМ «Криворіжтепломережа» припинити нарахування послуг централізованого опалення і гарячого водопостачання та зобов'язати відповідача зробити перерахунок послуг централізованого опалення і гарячого водопостачання з 01.04.2012 р. В ході розгляду справи позивачі свої вимоги доповнили, вказавши відповідачем також державне підприємство «Криворізьку теплоцентраль», оскільки 30.09.2013 року відповідно до Рішення Криворізької міськради № 343 від 12.10.2011 року «Про надання згоди на передачу окремих об'єктів теплопостачання від комунальних підприємств теплових мереж «Криворіжтепломережа» будинок [ADDRESS] передано на баланс державного підприємства «Криворізька теплоцентраль». З урахуванням цього позивачі просять суд зобов'язати відповідачів припинити нарахування послуг централізованого опалення і гарячого водопостачання та зробити перерахунок послуг централізованого опалення і гарячого водопостачання. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] вимоги підтримав з підстав, викладених в уточненій позовній заяві, наполягав на їх задоволенні в повному обсязі. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, до суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, наполягають на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача КПТМ «Криворіжтепломережа» Лотанюк С.В. в судове засідання не з'явилася. Представник ДП «Криворізька теплоцентраль» Бібленко І.В. проти задоволення вимог заперечувала, суду пояснила, що відповідно до п. 24 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Однак згідно п. 25 Правил, відключення споживачів здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, який затверджено наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 4 від 22.11.2005 р. В порушення вказаного порядку позивачами не надано суду докази відключення квартири від мереж централізованого опалення - акт встановленої форми. Крім того, згідно п. 5 технічних умов № 1365, після завершення робіт позивачу необхідно звернутися до ДП «Криворізька теплоцентраль» для складання акту про відключення, а також складанням акту надати проектне рішення про відключення від мереж ЦО, затверджених в лабораторії наладки ДП «Криворізька теплоцентраль», а також довідку про відсутність заборгованості, акт про відключення надати в УЖКГ. Однак позивачами не надано суду підтвердження виконання цих умов. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] (а.с.6 - копія свідоцтва про право власності на житло, а.с.7 - копія витягу). Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії з розгляду питань про відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання від 16.04.2007 року, комісією вирішено надати погодження [PERSON] на влаштування індивідуального опалення вказаної квартири (а.с.8 - копія витягу). 27.04.2007 р. позивачем [PERSON] були отримані Технічні умови № 1365 для розроблення проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води приміщення, що розташоване в житловому будинку, об'єктом якого є квартира [ADDRESS] (а.с.9 - копія умов). 24.04.2007 р. позивачами у КП «Кривбасводоканал» було отримано погодження на встановлення автономної системи опалення (а.с.11 - копія погодження). 20.10.2011 р. був складений Акт приймання в експлуатацію газифікованого об'єкту в квартирі [ADDRESS], відповідно до положень якого виконані роботи і технічна документація відповідають Технічним умовам та проекту (а.с.18 - копія акту). 01.04.2012 року представником КПТМ «Криворіжтепломережа» було складено Акт про демонтаж системи опалення та гарячого водопостачання і зняття теплової загрузки 0,0054 Гкал/час (а.с.25 - копія акту). Відповідно до положень ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 № 1023-XII (далі Закон № 1023-XII), споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Статтею 6 Закону № 1023-XII передбачено, що продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Згідно п.2 ст. 17 Закону № 1023-XII споживач має право на вільний вибір товарів і послуг у зручний для нього час та на вільне використання електронних платіжних засобів з урахуванням режиму роботи та обов'язкових для продавця (виконавця) форм (видів) розрахунків, установлених законодавством України. Продавець (виконавець) зобов'язаний всіляко сприяти споживачеві у вільному виборі продукції та форм її оплати. Забороняється примушувати споживача придбавати продукцію неналежної якості або непотрібного йому асортименту, у будь-який спосіб обмежувати використання ним електронних платіжних засобів, якщо відповідно до законодавства продавець (виконавець) зобов'язаний приймати їх до сплати. Пунктом 16 ч.3 ст. 18 Закону № 1023-XII несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення обов'язку споживача виконати всі зобов'язання, навіть якщо продавець (виконавець, виробник) не виконає своїх. Крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; ціну продукції визначено неналежним чином (ст. 21 Закону). Частиною 3 ст. 23 Закону № 1023-XII встановлено, що у разі невиконання в добровільному порядку суб'єктами господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, визначених у статті 26 цього Закону рішень (постанов) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, та його посадових осіб про накладення стягнення примусове виконання таких рішень (постанов) здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), в порядку, встановленому ЗУ «Про виконавче провадження». Відповідно до ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р. № 1875-IV, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Виконавець/виробник зобов'язаний проводити перерахунок розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі перерви в їх наданні, ненаданні або наданні не в повному обсязі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Місцеві органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, мають право тимчасово визначати інші норми споживання, якості та режими надання житлово-комунальних послуг з урахуванням технічних можливостей підприємств, кліматичних та інших місцевих умов. Відповідно до положень ст. 20 Закону № 1875-IV споживач має право: одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством; на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Споживач має право на укладення договору з виконавцем відповідних послуг на профілактику, повірку, а також заміну або ремонт санітарно-технічних приладів, пристроїв, обладнання та засобів обліку, що вийшли з ладу. "Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630; (далі - Правила) регулюються відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавцем), і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (споживачем). Відповідно до п. п. 24, 25 Правил, споживач може відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживача від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється в порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мережі забороняється. Пунктами 25, 26 цих Правил передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води регламентується Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, і здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки, державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Порядком установлено, що для вирішення питання відключення споживача від мережі центрального опалення він повинен звернутися до міжвідомчої комісії (далі - Комісія) для розгляду питань щодо відключення споживачів від мережі з відповідною письмовою заявою. Комісія після вивчення наданих власником документів приймає відповідне рішення, яке оформляється протоколом. Відключення приміщень від внутрішньо будинкової мережі виконується монтажною організацією, яка реалізує проект. По закінченню робіт складається акт про відключення від мережі централізованого опалення і подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого опалення. Відповідачем була переобладнана система опалення з правом відключення від системи центрального опалення, документи, які підтверджують правомірність такого відключення в квартирі, суду надані. З урахуванням зазначеного, оскільки позивачі не отримували та фактично не користувалися послугами з централізованого опалення та гарячого водопостачання, суд вважає, що вимоги позивачів щодо припинення нарахування за вказані послуги з моменту демонтації опалювальних приладів - 01.04.2012 року, підлягають задоволенню. Щодо вимоги про проведення перерахунку, то суд вважає необов'язковим зобов'язувати відповідачів його провести, так як проведення перерахунку однозначно витікає з першої вимоги про припинення нарахуванні за послуги з певної дати.

Outcome: partial