Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

Франківський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів грошової допомоги. Позовні вимоги мотивує тим, що на підставі заяви [PERSON] від 21.10.2015 року Франківським відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (надалі Франківський відділ соціального захисту) йому було призначено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (надалі - грошова допомога) на період з 03.12.2015 року до 02.06.2016 року. В результаті проведеної Державною фінансовою інспекцією у Львівській області ним не повідомлено Франківський відділ соціального захисту про те, що [PERSON] перебував на непідконтрольній окупованій території України понад 60 календарних днів в період з 20.02.2016 року до 31.05.2016 року , день закінчення ревізії (122 дні). А саме: 20.02.2016 року відповідач здійснив виїзд на непідконтрольну територію України через КПП «рух. компл №200401 Чангар», а повернувся на територію України лише 21.06.2016 року через КПП «рух. компл №200401 Чаргар». Відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» у разі добровільного повернення до покинутого постійного місця проживання внутрішньо переміщена особа зобовязана повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем отримання довідки не пізніш як за три дні до дня відїзду. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 12 ЗаконуУкраїни «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»однією з підстав для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є повернення до покинутого місця постійного проживання. У разі неповідомлення внутрішньо переміщеною особою про її повернення до покинутого місця постійного проживання згідно абзацом другим пункту 3 частини другої статті 9 цього Закону рішення про скасування дії довідки відповідно до пункту 3 частини першої статті 9 цього Закону рішення про скасування дії довідки відповідно до пункту 3 частини першої статті приймається на підставі інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) особи за місцем проживання, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання. За вимогами п. 11 Порядку № 505 кошти допомоги, що виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. За наведеного, просить позов задоволити та стягнути з [PERSON] надміру виплачені за призначеною державною допомогою кошти в сумі 1646,80 грн. справи у його відсутності, позов підтримує повністю, у разі ухвалення заочного рішення, проти такого не заперечую, просить такий позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи, на підставі ст.ст.169,224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів(постановляє заочне рішення), проти чого не заперечила представник позивача у клопотанні. Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права. За вимогами ст. ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 21.10.2015 року [PERSON] звернувся до Франківського відділу соціального захисту із заявою про призначення йому щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на період з 03.12.2015 року до 02.06.2016 року у розмірі 1074 грн. щомісячно. На підставі заяви відповідача, враховуючи вимоги Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, відповідача було взято на облік, що підтверджується довідкою від 17.04.2015 року № [NUMBER] та розпочато виплату допомоги, згідно рішення від 29.10.2015 року. Відповідно до абз. 1 п. 2 Порядку №505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Відповідно до п.10 Порядку №505 уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. В результаті ревізії проведеної, Державною фінансовою інспекцією у Львівській області 17.08.2016 року встановлено, що відповідачем не повідомлено про те, що він перебував на непідконтрольній окупованій території України понад 60 календарних днів в період з 20.02.2016 року до 31.05.2016 року, день закінчення ревізії (122 дні). А саме: 20.02.2016 року відповідач здійснив виїзд на непідконтрольну територію України через КПП «рух. компл №200401 Чангар», а повернувся на територію України лише 21.06.2016 року через КПП «рух. компл №200401 Чаргар». Відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» у разі добровільного повернення до покинутого постійного місця проживання внутрішньо переміщена особа зобовязана повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем отримання довідки не пізніш як за три дні до дня відїзду. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 12 вищезазначеного Закону однією з підстав для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є повернення до покинутого місця постійного проживання. У разі неповідомлення внутрішньо переміщеною особою про її повернення до покинутого місця постійного проживання згідно абзацом другим пункту 3 частини другої статті 9 цього Закону рішення про скасування дії довідки відповідно до пункту 3 частини першої статті 9 цього Закону рішення про скасування дії довідки відповідно до пункту 3 частини першої статті приймається на підставі інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) особи за місцем проживання, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання. Відповідно до п.11 Порядку №505 уповноважений представник сімї, якому призначено грошову допомогу, зобовязаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сімї на вимогу уповноваженого органу. Як вбачається з довідки від 21.03.2017 року, виданої Франківським відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, у зв'язку з неповідомленням [PERSON] про повернення до постійного місця проживання було спричинено надміру виплачену суму допомоги за період з 20.02.2016 року по 16.04.2016 року в розмірі 1646,80 грн. та така підлягає поверненню. З метою досудового вирішення даного спору Франківський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради поштовим відправленням надіслав відповідачу [PERSON] повідомлення від 01.09.2016 року та від 04.10.2016 року та запропонував повернути борг добровільно, однак на даний час жодні кошти відповідачем не були повернуті. Відповідно до\~ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з положеннями ч.ч.1, 2\~ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Частиною 1\~ст.1213 ЦК України\~визначено, що особа, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Відповідно до\~ст.1215 ЦК України\~слідує, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата, стипендії, пенсії, допомоги, інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, зазначений законами України. Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно роз'яснень, що містяться в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009р. №14 «Про судове рішення у цивільній справі» резолютивна частина рішення суду повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215-217 ЦПК України. За таких обставин, виходячи із встановлених судом обставин та відповідних їм правовідносин, суд знаходить, що позовні вимоги являються обґрунтованими, доказаними і такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню надміру виплачені кошти за призначеною державною допомогою у сумі 1646,80 грн. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позову, то відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~всі судові витрати: судовий збір в розмірі 640грн. - підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved