Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Вироком Київського районного суду м. Полтави від 12 квітня 2011 , зміненого ухвалою Вищого спеціалізованого суду Укрїни з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.02.2012 року, відповідач [PERSON] був засуджений за ч.2 ст. 368, 69 КК України до трьох років позбавлення волі з конфіскацією в доход держави 1/2 частини майна, яке є його власністю, виконавчий лист щодо виконання якої був надісланий ВДВС Диканського РУЮ для виконання, де і знаходиться у теперішній час на виконанні. Позивач посилається на те, що на виконання вироку суду в частині конфіскації майна 20 листопада 2012 року державним виконавцем ВДВС Диканського РУЮ на підставі виконавчого листа про конфіскацію майна, виданого 03.08.2011 року по вказаній вище кримінальній справі, був складений акт опису й арешту майна за місцем проживання позивача по справі та відповідача [PERSON], у який було включено житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Південна , 1 в с. Водяна Балка Диканського району Полтавської області, земельні ділянки розміром 4,57 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , земельні ділянки розміром 0,18 га та 0,25 га для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування житлового будинку, колісний трактор Т-25А, реєстраційний номер НО 21428, колісний трактор саморобний ЮМЗ , ДНЗ 08175 НО, шуруповерт "GRAFT" модель ТЕС РХ СР 21Г, диван-піаніно, електролобзик"GRAFT" модель JSY-800SL/ , а також телевізор LG, серійний номер 212 UT00079 , 2 крісла червоного кольору, диван з м"якою оббивкою червоного кольору , програвач DYD "LG" , серійний номер DКЕ 576 Х ,дві шафи для одягу та автомобіль СНЕRY A 15 AMULET, чорного кольору, реєстраційний номер ВІ 8482 АР. Позивачка вказує, що згідно додатку до Кримінального кодексу України конфіскації не підлягають житловий будинок з господарськими будівлями, якщо засуджений та його сім"я постійно в ньому проживають у сільській місцевості , земельні ділянки, на яких розташований не підлягаючий конфіскації будинок з господарськими будівлями, а також земельна ділянка, необхідна для ведення сільськогосподарського виробництва та особистого господарства, сільськогосподарський інвентар, в тому числі сільськогосподарська техніка для обслуговування сільського господарства, предмети домашньої обстановки, а саме меблі, необхідні для членів сім"ї засудженого . З огляду на викладене вище позивачка звернулася з позовом до суду і просить виключити із акту опису від 20.11. 2012 року майно, яке не підлягає опису - згідно додатку до КК України, а саме вказані вище житловий будинок з господарськими будівлями, всі земельні ділянки, колісний трактор Т-25А, реєстраційний номер НО 21428, колісний трактор саморобний ЮМЗ , ДНЗ 08175 НО, шуруповерт "GRAFT" модель ТЕС РХ СР 21Г та електролобзик"GRAFT" модель JSY-800SL/ як сільгоспінвентар та техніка для обробітку землі . Також, зазначаючи, що вона як дружина відповідача [PERSON] згідно ст. 70 Сімейного кодексу України має право на 1/2 частину іншого спірного майна, за виключенням зазначеного нею вище, що не підлягає опису та арешту, яке також включене у акт опису і є їх спільним майном подружжя з відповідачем , оскільки було нажите під час зареєстрованого шлюбу , загальна вартість якого становить 42 290 грн. 00 коп., має право на майно загальною вартістю 21 145 грн. 00 коп., що становить 1/2 частину від вартості цього майна , а тому просить зняти арешт , визнати за нею право власності та виділити у її особисту власність наступне майно, а саме: - телевізор LG, серійний номер 212 UT00079 вартістю 600 грн.; - 2 крісла червоного кольору вартістю 520 грн.; - диван з м"якою оббивкою червоного кольору вартістю 370 грн.; - DYD "LG" , серійний номер DКЕ 576 Х вартістю 100 грн.; - дві шафи для одягу по 640 грн. кожна, всього 1 280 грн.. Також позивачка просить визнати за нею як за дружиною відповідача [PERSON] право власності на 1/2 частину автомобіля СНЕRY A 15 AMULET, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER]. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та у поданій суду письмовій заяві позовні вимоги уточнили, зазначивши у ній, що шуроповерт та електролобзик дійсно не є сільськогогосподарським інвентарем, на яке не може накладатися арешт, а є спільно нажитим нею з відповідачем майном подружжя, а тому ці предмети слід включити у загальну масу її з відповідачем [PERSON] спільного майна і з урахуванням його визначити її частку у такому майні як дружини. Виходячи з уточнених позовних вимог позивачка та її представник просили виключити з акту опису та зняти арешт як із майна, яке згідно Переліку майна, не підлягає конфіскації за судовим вироком, а саме житловий будинок з господарськими будівлями, який є у сільській місцевості і у якому проживає постійно її сім"я, земельні ділянки площею 4, 57 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та дві земельні ділянки загальною площею 0,43 га для для ведення особистого присадибного господарства та обслуговування житлового будинку, а тому через це згідно закону не можуть бути конфісковані, які згідно державних актів на право власності зареєстровані на відповідача [PERSON] Також вважали, що колісний трактор Т-25, реєстраційний № НО 21428 та колісний саморобний трактор ЮМЗ, реєстраційний № [NUMBER], підлягають виключенню з акта опису зі зняттям з них арешту, бо вони є сільгоспінвентарем і сільськогогосподарською технікою, яка застосовується її сім"єю для обробітку земельних паїв членів її сім"ї та присадибної ділянки, а тому згідно закону не підлягають опису та арешту, що незаконно зробили державні виконавці. Вказали, що з урахуванням включення електролобзика та шуроповерта до спільного майна подружжя позивачки з відповідачем [PERSON], яке внесенно в акт опису та накладено на нього арешт, загальна вартість цього майна за їх підрахунками становить 42 830 грн., 1/2 частина якого є власністю позивачки як дружини і становить у ньому її вартість 21 415 грн., а вартість всього таким чином особистого майна відповідача [PERSON] складає також 21 415 грн., 1/2 частину якого за вироком суду у розмірі 10 725 грн. підлягає конфіскації в доход держави за вироком суду, бо з його особистої власності підлягає конфіскації лише 1/2 частина майна. Виходячи з того, майно цього відповідача, що підлягає конфіскації на суму 10 725 грн., є необхідним для користування її сім"єю, то вона просить стягти з неї за це підлягаюче конфіскації майно відповідача [PERSON] в доход держави грошову компенсацію у розмірі 10 725 грн. з визнанням за неї таким чином права власності і на цю 1/4 частку майна відповідача [PERSON], що вцілому після цього її частка у спільному майні подружжя на ці речі буде складати 3/4 частини, а відповідача [PERSON] лише 1/4 частину його. Позивачка та її представник повідомили, що позивачкою для цього була внесена на депозитний рахунок Диканського районного суду через ТУ ДСА України в Полтавській області грошова сума в розмірі 11 000 грн. для виплати грошової компенсації за частку в майні відповідача [PERSON], яка, на їх думку, підлягає конфіскації у доход держави, надавши про це відповідну квитанцію суду. При цьому позивачка та її представник у судовому засіданні усно ще раз уточнили вже уточнені позовні вимоги, надали відповідні пояснення та просили не визнавати за позивачкою права власності на всю неподільну річ у вигляді автомобіля [PERSON], держзнак ВІ 84 82 АР, зі стягненням з позивачки грошової компнсації в сумі 37 000 грн. за 1/4 частину його вартості відповідача [PERSON], що підлягає конфіскації, як це зазначенно в уточненій позовній заяві, а визнати за позивачкою з урахуванням вказаних вище обставин право власності на цей автомобіль у розмірі 3/4 частин його, залишивши у власності цього відповідача право власності на 1/4 частину цього автомобіля після стягнення з позивачки грошової компенсації за 1/4 частину його, яка підлягає конфіскації в доход держави як майно відповідача [PERSON] Відповідач [PERSON] позовні та уточнені позовні вимоги визнав повністю та просив їх задоволити, виходячи з пояснень, наданих ним у судовому засіданні.\~ \~ Представник ВДВС Диканського РУЮ та представник Полтавської об"єднаної державної подакової інспеції в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнали частково. При цьому пояснили, що вони не заперечують проти виключення житлового будинку з акта опису та арешту, бо встановлено, що він знаходиться у сільській місцевості і в ньому постійно проживає сім"я позивачки. Також не заперечували, що позивачка як дружина має право на 1/2 частину всього нажитого з відповідачем майна, яке просили суд виділити їй згідно закону. Представники цих відповідачів у суді заперечували проти виключення з акту опису і арешту всіх спірних земельних ділянок, а також тракторів, бо вони не є сільськогосподарським інвентарем у розумінні діючого законодавства. При цьому предствник Полтавської ОДПІ вказав, що згідно чинного податкового законодавства вартість арештованого майна для його реалізації при конфіскації підлягає визначенню з урахуванням ПДВ, що було правильно визначено оцінювачем арештованого майна. \~ \~ \~ \~ Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення всіх сторін, дослідивши надані сторонами та зібрані по справі докази у їх сукупності та системному зв"язку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом 20 листопада 2012 державним виконавцем ВДВС Диканського РУЮ [PERSON] був складений акт опису й арешту майна по примусовому виконанню виконавчого листа № 1-28/2011 , виданого 03.08.2011 року Київським районним судом м. Полтави, про конфіскацію в доход держави 1/2 частини належного відповідачу [PERSON] майна. За вказаним актом опису було описане майно як власність відповідача [PERSON] за його місцем реєстрації та проживання , а саме житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Південна , 1 в с. Водяна Балка Диканського району Полтавської області, земельні ділянки розміром 4,57 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , земельні ділянки розміром 0,18 га та 0,25 га для ведення особистого сільськогосподарського господарства та обслуговування житлового будинку, колісний трактор Т-25А, реєстраційний номер НО 21428, колісний трактор саморобний ЮМЗ , ДНЗ 08175 НО, шуруповерт "GRAFT" модель ТЕС РХ СР 21Г, диван-піаніно, електролобзик"GRAFT" модель JSY-800SL/ , а також телевізор LG, серійний номер 212 UT00079 , 2 крісла червоного кольору, диван з м"якою оббивкою червоного кольору , DYD "LG" , серійний номер DКЕ 576 Х ,дві шафи для одягу та автомобіль СНЕRY A 15 AMULET, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з під арешту. Відповідно ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. На підставі ст.368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно Переліку майна, яке не підлягає конфіскації за судовим вироком, конфіскації не підлягають певні види майна та предмети, що належать засудженому на праві особистої власності, необхідні для засудженого та осіб, які перебувають на його утриманні. Як встановлено в судовому засіданні, належний відповідачу [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Південна,1 в с. Водяна Балка Диканського району Полтавської області, був побудований в період зареєстрованого шлюбу з позивачкою, яка зареєстрована у ньому та тут проживає з відповідачем [PERSON] Також судом встановлено, що іншого житла у позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] немає , у зв"язку з чим вони постійно зареєстровані та проживають у спірному будинковолодінні. Дійсно, судом встановлено поясненнями позивачки і відповідача [PERSON] , що як майно у вигляді житлового будинку, тракторів, автомобіля, так і інше майно, вказане у акті опису, придбано позивачкою і цим відповідачем за спільні кошти в період їх проживання у зареєстрованому шлюбі, на яке кожен із них згідно положень ст. 70 СК України має право у рівних частинах, яке відповідно до ч. 1 ст 71 СК України може ділитися між ними в натурі. Цих обставин в суді не заперечували відповідач [PERSON], представники відділу державної виконавчої служби Диканського РУЮ і Полтавської об"єднаної державної податкової інспекції. Виходячи з того, що земельна ділянка площею 4,57 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва отримана відповідачем [PERSON] саме з підстав його членства у колишньому колективному сільгосппідприємстві, а не за спільно нажиті з позивачкою кошти під час шлюбу, то ця земельна ділянка є особистою власністю відповідача [PERSON], що підтвердила в суді сама позивачка, а тому ця земельна ділянка не підлягає включенню до спільного майна позивачки та відповідача як подружжя і її розділу між ними. Як встановлено судом при розгляді справи, житловий будинок з господарськими будівлями та земельна ділянка площею 0,43 га з цільовим призначенням її згідно державного акту на право власності на неї для обслуговування будинку та ведення особистого присадибного господарства на ім"я відповідача [PERSON], знаходяться у сільській місцевостці, а саме по вул. Південна,1 в с. Водяна Балка Диканького району Полтавської області, у якому постійно проживає сім"я позивачки та на цій земельній ділянці проводиться обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що підтверджується як відповідною довідкою сільської ради, так і поясненнями самих сторін по справі. Як встановлено судом, іншого житла позивачка та відповідач [PERSON] не мають. Тому відповідно до Переліку майна, що не підлягає конфіскації за судовим вироком, який є додатком до Кримінального кодексу України і діє в теперішній час у цій редакції, цей житловий будинок з госпбудівлями та вказана вище земельна ділянка біля нього, на якій розташований цей будинок і без якої він не може функціонувати, то і цей будинок з господарськими будівлями, і земельна ділянка площею 0,43 га для його обслуговування, підлягають виключенню з акту опису й арешту майна зі зняттям арешту з цих зазначених вище видів нерухомого майна, бо згідно ст. 377 ЦК України до особи, яка володіє житловим будинком переходить право власності на земельну ділянку, на якій він розташований, без зміни цільового її призначення. Суд приходить до висновку на підставі аналізу пояснень сторін, дослідження доказів по справі, положень ст.59 КК України, аналізу діючого станом на день розгляду справи судом Переліку майна, що не підлягає конфіскації за судовим вироком, є безпідставними вимоги позивачки про виключення з акту опису та звільнення з-під арешту земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,57 га, а також двох колісних тракторів, зареєстрованих на ім"я відповідачка [PERSON], з наступних підстав. У Переліку майна, що не підлягає конфіскації за судовим вироком, відсутня вказівка про те , що не підлягає конфіскації земельна ділянка /пай/ для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З урахуванням того, що земельна ділянка площею 4,57 га для ведення товарного сільськогосподарськогог виробництва є особистою власністю відповідача [PERSON] згідно державного акту на право власності його на цю землю, бо вона у власність ним отримана як колишнім членом КСП, а не за спільні кошти подружжя, то 1/2 частина її як особисте майно цього відповідача підлягає конфіскації в доход держави за вироком суду, а інша 1/2 частина її підлягає залишенню у власності цього відповідача зі зняттям саме з цієї її частини арешту. У вказаному вище Переліку майна, що не підлягає конфіскації, зазначено, що не може конфісковуватися лише сільськогосподарський інвентар, яким є лопата, сапа, граблі, вила тощо, що підтвердив в суді і сам відповідач [PERSON], визнавши, що трактори не є сільськогосподарським інвентарем. Аналізуючи ці обставини, суд вважає, що до сільськогосподарського інвентаря не можуть згідно діючого законодавства бути віднесені трактори, які є як сільгосптехнікою, так і транспортними засобами, призначення яких обробляти великі земельні масиви і перевозити вантажі. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що два колісні трактори, зареєстровані на ім"я відповідача [PERSON], не підлягають виключенню з акта опису і арешту майна та вважає, що ці трактори є спільною сумісною власністю позивачки і відповідача [PERSON] як подружжя, які були придбані ними під час проживання у зареєстрованому шлюбі за спільні кошти, а тому позивачка по справі як дружина має право власності на 1/2 частини кожного з них. Посилання позивачки, її представника адвоката [PERSON], відповідача [PERSON] на обгрунтовання необхідності виключення зазначених вище видів майна з посиланням на наданий представником позивачки суду Перелік майна , що не підлягає конфіскації з текстом російською мовою, у якому відсутні якісь навіть посилання на джерела його затвердження чи прийняття, як і неможливість такі джерела надати, є безпідставними, бо судом було з"ясовано , що наданий цей текст такого Переліку представником позивачки не є офіційним документом, а є лише проектом певного законодавчого акта на сайті Верховної Ради України, який декілька років так і не був розглянутий та не був прийнятий як Закон, а тому не підлягає застосуванню. З урахуванням як майна, яке не підлягає конфіскації, так і того майна, що підлягає конфіскації, яке є спільним майном подружжя позивачки і відповідача [PERSON], з виключенням із цього майна земельної ділянки площею 4,57 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка є особистою власністю відповідача [PERSON], суд і визначає загальний об"єм спільно нажитого майна позивачки і відповідача [PERSON] , право по 1/2 частині якого має позивачка як дружина, а також відповідач [PERSON], як один з подружжя. Виходячи з того, що згідно діючого закону при виключенні майна з акту опису і виділення із спільно нажитого майна подружжя часток з нього кожному із них підлягає виділенню у власність як майно, яке не підлягає конфіскації, так і майно, що підлягає конфіскації, то у власність позивачки слід при реальному розділі було б виділити наступне майно на належну їй 1/2 його частину, яке і підлягає, і не підлягає конфіскації, а саме: - 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями вартістю 59 760 грн.; - 1/2 частину земельної ділянки загальна площа якої 0,43 га для обслуговування житлового будинку, ведення особистого присадибного господарства біля нього вартістю 40 500 грн.; - 1/2 частини трактора ЮМЗ-6 на суму 11 958 грн.; - 1/2 частини автомобіля СНЕRY A 15 AMULET на суму 22 272 грн.; - 1/2 частини трактора Т-25-А на суму 20 658 грн.; - телевізор "LG" на суму 720 грн.; - два крісла на суму 624 грн. ; - дві шафи для одягу на суму 1 536 грн.; - диван з м"якою оббивкою на суму 444 грн.; - DVD-програвач на суму 120 грн. Всього майна позивачці на загальну суму 158 529 грн. У власність відповідача [PERSON] як одного з подружжя при реальному його розділі слід було б виділити на 1/2 частину майна, що як підлягає конфіскації, так і не підлягає, а саме: - 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями вартістю 59760 грн.; - 1/2 частину земельної ділянки загальна площа якої 0,43 га для обслуговування житлового будинку, ведення особистого присадибного господарства біля нього вартістю 40 500 грн.; - 1/2 частини трактора ЮМЗ-6 на суму 11 958 грн.; - 1/2 частини автомобіля СНЕRY A 15 AMULET на суму 22 272 грн.; - 1/2 частини трактора Т-25-А на суму 20 658 грн.; - музичний центр "Самсунг" на суму 2 208 грн.; - диван-піаніно на суму 696 грн.; - електролобзик на суму 288 грн.; - шуруповерт на суму 252 грн., а всього таким чином майна на загальну суму 158 592 грн. Виходячи з того, що при такому виділенню спільного майна у право власності відповідачу [PERSON], підлягає виключенню з акта опису і арешту належні йому на праві власності 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями вартістю 59 769 грн., а також 1/2 частина земельної ділянки біля цього будинку вартістю 40 500 грн., що згідно закону не підлгають конфіскації, загальна вартість яких становить 100 260 грн., то з іншого належного цьому відповідачу майна, яке не підлягає виключенню з акта опису та підлягає виділенню йому як одному з подружжя, загальна вартість якого становить 58 332 грн., то з нього 1/2 частина його підлягає канфіскації в доход держави за вироком суду, що становить вартість такого майна у розмірі 29 166 грн. Враховуючи, що у цьому майні є неподільні згідно закону речі у вигляді трактора Т-25-А, трактора ЮМЗ-6, автомобіля СНЕRY A 15 AMULET, а також інше рухоме майно, із яких лише 1/2 частина його підлягає конфіскації, бо так визначено за вироком суду, а позивачка згодна за ці частини цього підлягаючого конфіскації майна виплатити в доход держави грошову компенсацію як за неподільні речі, що не заперечує відповідач [PERSON], і частково суму якої позивачка з цією метою внесла на депозитний рахунок суду в розмірі 11 000 грн., то суд вважає можливим при таких обставинах стягти з позивачки в доход держави за належну при виділенні у власність відповідачу [PERSON] 1/2 частину кожної із зазначених вище неподільних речей, що у цій частині підлягає конфіскації як майно цього відповідача в доход держави, загальна сума якого становить 29 166 грн., з визнанням за позивачкою на ці частини підлягаючого виділенню відповідачу [PERSON] майна , права власності на них за позивачкою [PERSON] Таким чином у позивачки [PERSON] після цього буде перебувати у власності 3/4 частини, а у відповідача [PERSON] у власності 1/4 частини кожної з наступних речей, а саме: дивана-піаніно, шуруповерта, електролобзика, музичного центра "Самсунг" серійний номер ТFW 900076 Р, трактора ХТЗ-25-А, держзнак НО 21428, трактора ЮМЗ-6, держзнак 08175 НО, автомобіля СНЕRY A 15 AMULET, держзнак ВІ 8482 АР. Виходячи з того, що земельна ділянка площею 4,57 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка є особистою власністю відповідача [PERSON], на яку не має права позивачка з урахуванням викладених вище підстав і обставин, а згідно вироку суду підлягає конфіскації лише 1/2 частина майна цього відповідача, то іншу 1/2 частину цієї земельної ділянки , на яку не розповсюджується конфіскація та яка є особистою власністю вказаного вище відповідача, слід виключити з акту опису і арешту та зняти з цієї 1/2 частини частини її арешт, а 1/2 частину цієї земельної ділянки вартістю 128 880 грн. залишити у акті опису й арешту майна для виконання конфіскації її ВДВС Диканського РУЮ відповідно до положень ЗУ "Про виконавче провадження". При цьому суд приходить до висновку, що на конфіскацію зазначеної частини земельної ділянки не розповсюджується дія мораторію щодо заборони укладення цивільно-правових угод з приводу відчуження земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, бо у цьому разі йдеться не про укладення таких угод, а про примусове виконання вироку суду щодо конфіскації цього майна стосовно відповідача [PERSON], який є засудженим у кримінальному порядку. Безпідставними вважає суд і твердження позивачки, її представника та відповідача [PERSON], що вартість оціненого майна, яке як не підлягає конфіскації, так і підлягає її, повинна визначатися без урахування ПДВ у її вартості, бо врахування ПДВ у вартості цього майна передбачено діючим податковим законодавством, ст.ст. 61, 64 ЗУ "Про виконавче провадження", що і було визначено при його оцінці та правильність цієї оцінки із застосуванням ПДВ підтвердили в суді представник Полтавської ОДПІ і представник ВДВС Диканського РУЮ. Виходячи з викладених вище обставин у їх сукупності, суд і приходить до висновку про необхідність задоволення обгрунтованих та законних вимог позивачки та відмови у задоволення решти частини позовних вимог через їх безпідставність. Ураховуючи , що позивачка заявила як немайнову вимогу у вигляді виключення майна з акта опису і арешту, яка підлягає оплаті згідно діючого законодавства у розмірі 243 грн. 60 коп., а також майнові вимоги про визнання за нею права власності на частину у спільному майні подружжя і виділення їй його як власності в натурі, якого виділено їй на загальну суму 185 300 грн., а цю майнову вимогу вона оплатила судовим збором лише у розмірі 702 грн. 20 коп., не доплативши судовий збір по своїх майнових вимогах у розмірі 1 416 грн. 98 коп., то ця сума недоплаченого судового збору сума в розмірі 1 416 грн. 98 коп. згідно ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню, виходячи із задоволення цих її майнових вимог, з відповідача [PERSON] в доход держави зі стягненням також з цього відповідача на користь позивачки у рахунок відшкодування понесених нею судових витрат по сплаті суми судового збору в розмірі 702 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed