Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

28 липня 2015 року до суду звернулась [PERSON] з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь на утримання дітей - сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], аліментів у розмірі ? частини усіх його доходів щомісячно. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 16 серпня 2003 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей. Вона самостійно власними силами намагається матеріально забезпечити дітей, однак єдиним джерелом доходу є її заробітна плата, яка є мінімальною. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, хоча працює та має таку можливість, у зв'язку з цим змушена звернутися до суду з позовом про стягнення з нього аліментів. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, надала суду письмову заяву, в якій вказала, що у прохальній частині позову допустила описку у прізвищі відповідача та просила суд вважати вірною прізвище «[PERSON]», замість помилково зазначеного «[PERSON]». Крім того пояснила, що діти проживають разом з нею за адресою: [ADDRESS] з травня 2015 року. Вона працює тиждень через тиждень у м. Київ. Разом з ними проживають її батьки, які доглядають дітей, коли вона перебуває на роботі. [PERSON] має проблеми зі здоров'ям та перебуває на «Д» обліку з весни 2015 року. Відповідач [PERSON] позов не визнав, вказав, що мати з дітьми не проживає, не надає належного догляду та виховання. Син [PERSON] проживав разом з ним по 2013 рік, а донька [PERSON] по лютий 2015 року. На даний час мати забрала дітей, і вони проживають у с.Гнідинці Варвинського району. Наголошував, що вихованням та утриманням дітей займаються батьки позивачки. Вказав, що він є інвалідом дитинства, влаштовувався на роботу як інвалід, втім, після того, як йому запропонували кращу посаду, він не проходив перекомісію у СМЕ, щоб мати змогу працювати та отримувати більше коштів. Зазначає, що матеріальну допомогу дітям надавав періодично. Інших дітей не має. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вона проживає в с.Гнідинці, поблизу будинку позивачки. Позивачка проживає за адресою [ADDRESS]. Там проживають і її діти та батьки. Зазначила, що позивач працює у м.Київ. Позивачку вона бачить приблизно раз у неділю, іноді з дітьми. Діти постійно почали проживати за вказаною адресою у 2015 році. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON], відповідача [PERSON], свідка [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 16 серпня 2003 року (а.с. 7), який в подальшому розірвали. Від цього шлюбу позивачка та відповідач мають двох спільних неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 8, 9). Згідно до довідки з місця проживання (а.с.11) [PERSON] та її діти - [PERSON] та [PERSON] проживають на час видачі довідки в [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] працює, та отримує заробітну плату, яка з 01 січня 2015 року по 30 червня 2015 року становила 6799 грн. 38 коп. (а.с.12). Відповідач [PERSON] працює на Гнідинцівському ГПЗ на посаді машиніста технологічних насосів та за період з 01.02.2015 року по 31.07.2015 року його доходи за винятком утримань становили 26147 грн. 11 коп. Суд приймає до уваги стан здоров'я відповідача, який підтверджується виробничою характеристикою (а.с.33), довідкою (а.с.37), копіями медичних документів (а.с.39-45), втім, враховує той факт, що на даний час у встановленому законом порядку відповідач належної довідки СМЕ не має, оскільки не проходив відповідну перекомісію. Одночасно суд критично ставиться до інформації щодо стану утримання та виховання (а.с.34), довідок (а.с.35, 36, 38), акту соціального інспектування (а.с.46), зважаючи на те, що вони підтверджують факти, які відбувались до моменту початку проживання дітей разом із позивачкою та перебування на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Зважаючи на наведене, беручи до уваги стан здоров'я, матеріальне становище дітей і платника аліментів; відсутність в останнього інших неповнолітніх дітей, та інші обставини, що мають істотне значення, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, який відповідно до Закону України "Пpo Державний бюджет на 2015 рік" на даний час складає 1286 гpивeнь, та з 1 грудня 2015 року має становити 1455 гpивeнь, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, та вважає за необхідне визначити аліменти, що будуть стягуватись з відповідача в розмірі 35 відсотків від його заробітку (доходу). Крім того, оскільки позивачі за подання позову про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial