Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому вказала, що 29.05.2013 року [PERSON] в с. Скалонівка Зачепилівського району Харківської області перебуваючи на сінокосі на окраїні села під час сварки, що виникла на грунті неприязних стосунків щодо використання сінокосу, вчинив насильницькі дії відносно неї, в результаті чого вона отримала тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на правій руці, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 284-КР-13 від 05.06.2013 року за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вироком Зачепилівського районного суду Харківської області від 22.10.2013 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в сумі 850 грн. В судовому засіданні [PERSON] визнав себе винним у пред'явленому йому обвинуваченні, як воно викладено в обвинувальному акті та підтвердив факт заподіяння [PERSON] тілесних ушкоджень. Позивач зазначає, що внаслідок вищевказаного злочину через отриману травму вона вимушена була лікуватися, проходити медичні обстеження та відновлювальні процедури, відсторонитися від ряду робіт по домашньому господарству, чим були порушені її життєві зв'язки. [PERSON] стверджує, що перебуваючи на лікуванні вона не могла вести повноцінний спосіб життя, відчувала фізичний біль та зазнала моральних страждань, що виразилося в психологічному дискомфорті, порушенні душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, страху та поганому сні на фоні больових відчуттів. Моральну шкоду позивач оцінює в 5000 грн., яку просить стягнути з [PERSON] Крім того [PERSON] просить стягнути з останнього майнову шкоду за скошене сіно в сумі 3000 грн. та витрати на придбання ліків в сумі 201 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, пояснила, що попередній діагноз, який був визначений лікарями в Зачепилівській ЦРЛ був розрив ключично-акроміального сухожилля, однак при проходженні судово-медичної експертизи її було направлено на рентгенограму. Чому судово-медичний експерт змінив діагноз їй невідомо. Відповідач позовні вимоги визнав частково, пояснив, що сіно скосив на належній йому земельній ділянці, тому в цій частині просить відмовити в повному обсязі, в частині стягнення витрат на лікування позов визнав частково, пояснивши, що згоден відшкодувати суму, сплачену за ліки, які [PERSON] придбала 30.05.2013 р. за призначенням лікаря, щодо відшкодування за чеком від 27.11.2013 р. заперечив, так як вважає, що звернення до лікаря в листопаді не пов'язано з ушкодженнями отриманими в травні 2013 р. Крім того [PERSON] визнав, що своїми діями завдав [PERSON] моральної шкоди, однак вказав, що вважає суму 5000 грн. не співмірною зі спричиненими стражданнями, просить суд зменшити його розмір. Свідок [PERSON] пояснив, що він працює лікарем-травматологом Зачепилівської ЦРЛ. 29 травня 2013 року до нього звернулась [PERSON], яка вказала, що отримала травму правої руки на яку впала від поштовху [PERSON] У зв'язку з тим, що у нього була підозра про травму плечового суглоба, він направив її на проходження ергограмми, після проходження якої був поставлений діагноз «разрыв ключично-акромиального сочленения справа». У зв'язку з даним діагнозом [PERSON] було призначено лікування. Крім того свідок вказав, що [PERSON] до нього зверталась ще у кінці листопада 2013 р. зі скаргою на болі в правому плечі, після обстеження був поставлений діагноз артрозо-артрит та призначено лікування. Свідок пояснив, що є дуже багато причин виникнення даного захворювання, їм хворіють дуже багато літніх людей. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] вказав, що мешкає по сусідству з [PERSON] і тому часто її бачить. Він пояснив, що йому відомо про ушкодження правої руки, яке отримала в кінці травня 2013 р. [PERSON], однак, як пояснив свідок, вона вже на початку червня виконувала роботи по домогосподарству та на городі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що в період 01 по 07 червня 2013 року допомагав [PERSON] робити ремонт в кухні його домоволодіння в с. Скалонівка та неодноразово бачив [PERSON], яка працювала по домогосподарству та на городі. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] є його дружиною, після отримання травми руки вона тривалий час нічого не могла робити правою рукою і тому йому доводилося всі роботи по господарству робити самому. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що бачила синці на правій руці [PERSON], тому, як їй відомо, остання була не в змозі виконувати роботи по господарству. Свідок [PERSON] в судовому засіданні також пояснив, що [PERSON] після отримання травми майже не допомагала по господарству чоловіку, тому що у неї боліла рука. Суд, вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали кримінальної справи по обвинуваченню [PERSON] за ч.1 ст.126 КК України, матеріали цивільної справи: - копію паспорту позивача, - копію вироку Зачепилівського районного суду Харківської області від 22.10.2013 р., - копію медичної книжки [PERSON], - висновок судово-медичної експертизи № 284-КР/13 від 05.06.2013 р., - копії Державних актів ЯМ № 198350, ЯМ № 198351 на земельні ділянки, які належать [PERSON], - чеки від 30.05.2013 р. та 27.11.2013 р. на придбання ліків, - копію направлення в рентгенкабінет від 03.06.2013 р. приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. В силу ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тобто винність [PERSON] очевидна та є доказаною. Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Вирішуючи питання про розмір відшкодування завданої [PERSON] матеріальної шкоди суд частково задовольняє дану вимогу у зв"язку з тим, що відповідно до пояснень лікаря-травматолога Зачепилівської ЦРЛ ліки, які він призначив в кінці травня 2013 р. та в подальшому були придбані [PERSON] були необхідні для зняття болю від травми, отриманої в результаті падіння від поштовху [PERSON], а ліки, які він призначав в листопаді, були необхідні для зняття болі та лікування артрозо-артриту. В частині стягнення збитків за скошене сіно слід відмовити в повному обсязі у зв'язку із тим, що згідно копій Державних актів [PERSON] є власником сінокосів з 21.09.2012 р., про що, як вказує [PERSON] і не заперечує [PERSON], ним було повідомлено позивачу. Ст.. 23 ч.2 ЦК України дає чіткі визначення в чому полягає моральна шкода, а ч.3 даної статті визначає її відшкодування залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування. В даному випадку винною особою, згідно вироку Зачепилівського районного суду від 22.10.2013 року є саме [PERSON], [PERSON] є потерпілою особою. Тому на думку суду [PERSON] було завдано моральної шкоди [PERSON] Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди завданої [PERSON] суд враховує рекомендації Пленуму Верховного Суду України, викладені в постанові від 31.03.1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року N 5, де зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Тому суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку, що позов в частині відшкодування моральних збитків [PERSON] слід задовольнити частково в сумі 1000 грн., так як даний розмір на думку суду є достатнім для відшкодування моральної шкоди яку було спричинено останній в результаті дій [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: partial