Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

16 червня 2016 року публічне акціонерне товариство АКЦЕНТ-БАНК (далі АКЦЕНТ-БАНК) звернулося до суду з вказаним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 23 грудня 2013 року між ним та відповідачкою було укладено кредитний договір, відповідно до якого ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» надало відповідачці кредит у розмірі 2000 грн. 00 коп. із відсотковою ставкою 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, а остання була зобов'язана щомісячно сплачувати платіж в рахунок погашення кредиту та відсотків за його користування. [PERSON] не виконувала своїх зобовязань зі сплати обовязкового щомісячного платежу в рахунок повернення кредиту та сплати відсотків. У звязку з невиконанням зобовязань за зазначеним кредитним договором, станом на 17 травня 2017 року відповідачка має заборгованість по кредиту у розмірі 12672 грн. 21 коп. Посилаючись на викладені обставини, просив про задоволення позову. Представник позивача - ПАТ «АКЦЕНТ- БАНК» в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідачки в судовому засіданні позов визнав частково в частині заборгованості за кредитом у розмірі 1434 грн. 57 коп. та процентів за користування кредитом за ставкою 30% річних. Зазначив, що [PERSON] не була повідомлена банком про збільшення процентної ставки, а тому нарахування процентів за підвищеною ставкою вважає безпідставним. Також вважає безпідставними вимоги про стягнення штрафів. Заслухавши пояснення представника відповідачки, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. 23 грудня 2013 року між ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір, який складається із анкети-заяви разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами. Датою укладення договору є дата підписання позичальником заяви. Належним чином заповнена заява підписана відповідачкою, і таким чином, вона висловила свою згоду, що заява разом з Памяткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг та Тарифами складає укладений договір про надання банківських послуг. Відповідно до п.9.12 Умов, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на той же строк. На виконання умов договору, позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, в обмін на її зобовязання по поверненню кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць (30,00% на рік) на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно з розрахунком, станом на 17 травня 2017 року заборгованість за даним кредитним договором складає 12672 грн. 21 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом - 1434 грн. 57 коп., заборгованість за процентами - 10158 грн. 01 коп., штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 579 грн. 63 коп. (процентна складова). У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитор зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. За змістом ст.ст. 526, 527, 530, 612 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений сторонами строк, відповідно до вказівок договору та вимог Цивільного кодексу, одностороння відмова від виконання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав у строк, встановлений договором або законом. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що [PERSON] порушила умови кредитного договору, а тому вимоги про стягнення з неї заборгованості по кредиту у розмірі 1434 грн. 57 коп., є обґрунтованими. Заперечення представника відповідачки в частині стягнення штрафів суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до п. 8.6 Умов, при порушенні строків будь-яких платежів, передбачених договором, позичальник зобовязаний сплатити банку штрафи у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Разом з тим, з розрахунку позивача вбачається, що розмір ставки для нарахування процентів збільшено з жовтня 2014 року до 38,40% річних, з квітня 2015 року до 46,80% річних. Суд вважає, що ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» збільшив розмір процентів в односторонньому порядку з порушенням умов договору та вимог чинного законодавства, та при цьому виходить з наступного. Положення\~ст. 1056-1 ЦК України\~передбачають, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно\~до роз'яснень, що містяться у п. 28 постанови\~Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог\~статей 641 - 642 ЦК\~або в порядку, визначеному частиною шостою\~статті 1056-1 ЦК. Наприклад, не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить\~статті 1056-1 ЦК\~зміна розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику (неукладення договору страхування, припинення договору застави/іпотеки тощо), якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір. Між тим, відповідно до заяви, що є невідємною частиною договору про надання банківських послуг, процентна ставка по кредитному ліміту узгоджена сторонами у розмірі 2,5% на місяць з рахунку 360 днів у році, тобто 30% на рік. Відповідно до п. 5.3 Умов банк має право проводить зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунку. При цьому банк, зобовязаний не менше як за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку відповідно до п. 4.9 цього договору.\~Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови. За змістом п. 4.9\~вказаних Умов банк зобовязаний не менше одного разу на місяць способом, зазначеним в заяві, надавати держателю виписку про стан картрахунку та про проведені за минулий місяць операції по картрахунку. Заява не містить умов про спосіб надання виписки про стан картрахунку. Однак, позивач за правилами ст.ст.\~58,59 ЦПК України не надав доказів дотримання ним процедури, визначеної п. 5.3 Умов щодо своєчасного сповіщення відповідачки у спосіб, передбачений договором, про зміну розміру фіксованої процентної ставки та її нарахування у підвищеному розмірі, тобто відсутні докази того, що [PERSON] достовірно знала про збільшення процентної ставки, розмір цієї ставки, з якого періоду встановлюється ставка та що вона погодилася з таким підвищенням, а тому підстав для застосування підвищеної процентної ставки немає. З врахуванням викладеного суд, вважає, що з [PERSON] підлягають стягненню проценти , виходячи із розміру процентної ставки 30 % річних на суму заборгованості за кредитом 1456 грн. 25 коп. з 01 жовтня 2014 року по 28 жовтня 2014 року, тобто за 28 днів, що складає 33 грн. 60 коп. (1456 грн. 25 коп. х 30,00% : 360 х 28), та на суму заборгованості за кредитом 1434 грн. 57 коп. з 29 жовтня 2014 року по 17 травня 2017 року, тобто за 932 дні, що складає 1118 грн. 40 коп. (1434 грн. 57 коп. х 30,00% : 360 х 932). Крім того, підлягають стягненню проценти, нараховані до 01 жовтня 2014 року згідно наданого позивачем розрахунку у розмірі 129 грн. 63 коп., а всього 1281 грн. 63 коп. (33 грн. 60 коп. + 1118 грн. 40 коп. + 129 грн. 63 коп.) Відповідно штраф (процентна складова) підлягає стягненню у розмірі 5% від суми заборгованості за кредитом та заборгованості за відсотками (1434 грн. 57 коп. + 1281 грн. 63 коп.), що становить 135 грн. 81 коп. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 3352 грн. 01 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 1434 грн. 57 коп., заборгованість за відсотками 1281 грн. 63 коп.), штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 135 грн. 81 коп. (процентна складова). Позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 1600 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до суми задоволених позовних вимог, а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 423 грн. 23 коп.

Outcome: partial