Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

30.11.2016 року [PERSON] звернулася з позовом до суду та просить стягнути з відповідача на її користь недосплачену грошову допомогу на оздоровлення в сумі 2512 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку 16074,88 грн. з утриманням з вказаної суми, передбачених законом податків та обов'язкових платежів при виплаті вказаної суми. Свої вимоги мотивує тим, що вона працювала у відповідача і 31.08.2016 року при звільненні їй не виплатилася матеріальна допомога на оздоровлення. На її звернення про виплату вказаної допомоги відповідач відмовив, так як не вистачає коштів на виплату заробітної плати. Однак інші працівники відділу освіти отримали матеріальну допомогу. Тому вона має право і на стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, а представник відповідача заперечував проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 09.03.1990 року працювала у відповідача на посаді методиста по дошкільному вихованню районного методичного кабінету відділу освіти, а 31.08.2016 року була звільнена у зв'язку з ліквідацією районного методичного кабінету відділу освіти на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, про що свідчить копія трудової книжки. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Лист відділу освіти Овруцької районної державної адміністрації № Л/146 від 24.11.2016 року свідчить, що позивачеві було відмовлено у виплаті спірної допомоги по причині не планування її виплати методистам, так як не вистачає коштів на виплату заробітної плати, що є захищеною статтею видатків бюджету. В ст. 57 Закону України «Про освіту» серед інших гарантій держави педагогічним, науково-педагогічним працівникам та іншим категоріям працівників навчальних закладів законодавець закріпив і виплату педагогічним і науково-педагогічним працівникам допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу (ставки заробітної плати) при наданні щорічної відпустки. Згідно п. 11 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет на 2016 рік» установлено, що норми і положення частини другої статті 35, частини п'ятої статті 41, статті 57, частини другої статті 61 Закону України "Про освіту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та бюджету Фонду соціального страхування України. Кабінетом Міністрів України не приймалися будь-які постанови в 2016 році, які б визначали порядок виплати та розміри вказаної допомоги на оздоровлення. Частиною 1 постанови Кабінету Міністрів України №78 від 31.01.2001 «Про реалізацію окремих положень частини першої статті 57 закону України «Про освіту», частини першої статті 25 закону України «Про загальну середню освіту», частини другої статті 18 і частини першої статті 22 закону України «Про позашкільну освіту»» визначено запровадити, починаючи з 01.01.2001 передбачену абзацами восьмим і десятим частини першої статті 57 закону України «Про освіту» виплату педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти надбавок за вислугу років і допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки. Відповідно до п.п.4,5 постанови Кабінету Міністрів України №1298 від 30.08.2002 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» із змінами, внесеними згідно з Постановами Кабінету Міністрів України № 1970 від 25.12.2002, № 566 від 05.08.2015, надано право керівникам місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, при яких створені централізовані бухгалтерії, керівникам бюджетних установ, закладів та організацій в межах фонду заробітної плати, затвердженого в кошторисах доходів і видатків, серед інших: б) надавати працівникам матеріальну допомогу, в тому числі на оздоровлення, в сумі не більше ніж один посадовий оклад на рік, крім матеріальної допомоги на поховання. Преміювання керівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, встановлення їм надбавок та доплат до посадових окладів, надання матеріальної допомоги здійснюється за рішенням органу вищого рівня у межах наявних коштів на оплату праці. Умови оплати праці, посадові оклади (ставки заробітної плати) та ставки погодинної оплати праці, визначені цією постановою, поширюються на відповідні категорії працівників (невійськовослужбовців і тих, що не мають звань рядового і начальницького складу) всіх бюджетних установ, закладів та організацій незалежно від відомчого підпорядкування. Аналогічне право керівникам навчальних закладів, установ освіти та наукових установ: в межах фонду заробітної плати, затвердженого в кошторисах доходів і видатків, надавати працівникам матеріальну допомогу, у тому числі на оздоровлення, у сумі не більше ніж один посадовий оклад на рік, крім матеріальної допомоги на поховання; затверджувати порядок і розміри преміювання працівників відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи в межах коштів на оплату праці, надано наказом Міністерства освіти та науки України №557 від 26.09.2005 «Про впорядкування умов оплати праці та затвердження схем тарифних розрядів працівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ». Визначено також, що преміювання керівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ, установлення їм надбавок і доплат до посадових окладів, надання матеріальної допомоги здійснюються за рішенням органу вищого рівня у межах наявних коштів на оплату праці. Постановою Кабінету Міністрів України №710 від 11.10.2016 «Про ефективне використання державних коштів» затверджено заходи щодо ефективного та раціонального використання державних коштів, передбачених для утримання органів державної влади та інших державних органів, утворених органами державної влади підприємств, установ та організацій, які використовують кошти державного бюджету, згідно з додатком, в тому числі і установлення та здійснення нарахування підвищень до посадових окладів (ставок), надбавок, доплат, допомог, винагород, премій, інших заохочувальних виплат працівникам виключно в межах фонду оплати праці, затвердженого в загальному та спеціальному фондах бюджету, або власних доходів, отриманих від провадження господарської діяльності. Тобто, виходячи з вказаних норм права, слід зауважити, що відповідачеві надано право надавати працівникам матеріальну допомогу, в тому числі на оздоровлення, в сумі не більше ніж один посадовий оклад на рік, крім матеріальної допомоги на поховання. Відповідні роз'яснення надані і в листі Міністерства соціальної політики України №351/13/84-16 від 31.03.2016 «Щодо виплати допомоги на оздоровлення педагогічним працівникам». Причому, в абзацах 4 та 8 якого зазначено, що ця матеріальна допомога є обов'язковою, і кошти на її виплату мають бути затверджені кошторисом. Право на виплату матеріальної допомоги, передбаченої наказом №557, мають усі працівники навчального закладу, установи освіти. Пунктом 10 Положення про преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам рай- методкабінету відділу освіти, педагогічним та іншим працівникам (технічному та обслуговуючому персоналу), а також щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам і методистам рай- методкабінету відділу освіти, затвердженого наказом по відділу освіти Овруцької районної державної адміністрації №407 від 11.09.2006, передбачено, що виплата працівникам допомоги на оздоровлення в розмірі до одного місячного посадового окладу (ставки заробітної плати) здійснюється при наданні щорічної основної відпустки за наказом начальника відділу освіти, для технічного і обслуговуючого персоналу - за наказом керівника навчального закладу і за погодженням начальника відділу освіти - в межах коштів на оплату праці. Забезпечення в повному обсязі виплати педагогічним працівникам допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу відповідно до ст. 57 Закону України «Про освіту» закріплено і в колективному договорі, який затверджено загальними зборами трудового колективу відділу освіти Овруцької райдержадміністрації. Виплата матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі місячного посадового окладу працівникам іншого структурного підрозділу відділу освіти підтверджується копіями наказів по відділу освіти (а.с.23-27) Представником відповідача не доведено, що позивачеві не виплачено належну від установи суму не з їх вини. Не виплачуючи заборговану позивачеві суму, відповідач порушив її право на своєчасне одержання винагороди за працю, гарантоване Конституцією України. Відповідно до ст. 117 КЗпП України підлягає стягненню на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а саме: ( з 01.09.2016 по 30.11.2016). Відповідно до ч.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про застосування судами законодавства про оплату праці» розмір середньої заробітної плати визначається згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 (з наступними змінами та доповненнями.) Так, відповідно до п. 3 ч.2 вказаного Порядку збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Оскільки, відповідачем надано довідку №9 від 05.01.2017, в якій визначено розмір заробітної плати позивача за травень, червень 2016 року, то суд при розрахунку виходить з вказаних сум. Розрахунок компенсації за несвоєчасний розрахунок в розмірі середнього заробітку за весь час затримки слід проводити з 01.09.2016 року по 30.11.2016 року, яка складає: (3592,16 грн. +3592,16 грн.)- зарплата травень та червень 2016 року, тобто за два робочі місяці, що передували звільненню (з 11.07.2016 року по 21.08.2016 року перебувала у відпустці) : 41 робочий день за два місяці = 175 грн. 22 коп. середньоденний заробіток х 64 робочі дні (з 01.09.2016 по 30.11.2016 - період затримки) = 11241,08 (середній заробіток за весь час затримки), а не 16074,88 грн. як зазначає позивач. Тому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, який підлягає стягненню складає 11241,08 грн.. Сума невиплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення становить один посадовий оклад, який згідно довідки відповідача №800 від 25.11.2016 року становить 2512 грн.. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. в дохід держави. Тому, з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути судовий збір на її користь в розмірі 407 грн. (пропорційно розміру задоволених вимог).

Outcome: partial