Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

30.01.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго" про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за затримку розрахунку. Із позову вбачається, що на підставі наказу № 179-к від 01.12.2008 року, позивача було прийнято на роботу слюсаря Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго. 08.10.2014 року, позивача було звільнено на підставі ст. 36КзпПна підставі наказу №154-к від 08.10.2014 року. До травня 2014 року позивачка без затримок отримував заробітну плату, але з травня 2014 року відповідач перестав сплачувати заробітну плату, та по жовтень 20014 року заборгованість склала у розмірі 13437 грн. В добровільному порядку відповідач заборгованість не погашає, що змусило позивача звернутися з позовом до суду. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача - Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго", на його користь заборгованість із заробітної плати за період з травня 2014 року по жовтень 2014 року в сумі 13437 грн, а також грошову суму за час затримки виплати заробітної плати у розмірі 12020,28 грн., а також судові втрати просить стягнути з відповідача. Позивач у судове засідання не з'явився, але надав заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у його відсутність. У судове засідання представник відповідача не з'явився надав суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності. Також представник відповідача надав суду заперечення проти позову в яких просив в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем, що підтверджується трудовою книжкою (а.с.7-8). Відповідно до довідки, відповідачем не було проведено з позивачем розрахунок по заробітній платі при звільненні , а саме: заборгованість по заробітній платі склала: за період з травня 2014 року по жовтень 2014 року у розмірі 13447,92 грн. (а.с. 9). Правовідносини по даному позову регулюються Кодексом законів про працю. Згідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівниками регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум провадиться в день звільнення, але не пізніше наступного дня вимоги про розрахунок. Суд вважає, що відповідач порушив законні права позивача на оплату його праці. Згідно з ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Згідно Постанови КМУ від 08 лютого 1995 року №100 «Порядок обчислення середньої заробітної плати» збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Так у серпні 2014 року позивач відпрацював 20 робочих днів, у вересні 2014 року-22 робочих дні, заробітна плата за серпень та вересень склала 6117,75 грн : на 42 відпрацьованих дні = 145,65 грн складає один відпрацьований день. Так позивач звільнений 08 жовтня 2014 року, тобто час затримки склав на день винесення рішення 107 днів. 107 ?145,65 грн =15584,55 грн, однак з урахування принципів розумності та справедливість суд приходить до висновку про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку у розмірі 6000 грн. Таким чином, суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість по заробітній платі в сумі 13437,92 грн., середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 09.10.2014 р. по 11.03.2015 року у розмірі 6000 грн., а всього 19437 ( дев'ятнадцять тисяч чотириста тридцять сім) грн. 92 коп. Розглядаючи питання про розподіл судових витрат, згідно зі ст. 88 ЦПК України, суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 243,60 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial