Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

20. 10. 2014 ПАТ «Банк «Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Форум» Соловйової Н.А. звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 12280, 23 дол. США, що еквівалентно станом на 04. 07. 2014 145411, 54 грн. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовував тим, що відповідачі порушують умови кредитного договору від 24. 09. 2008 № 08/08/02/16-ENfvW, укладеного між АКБ «Форум» (правонаступником якого є ПАТ «Банк «Форум») та [PERSON], та не виконують свої зобов'язання щодо своєчасного та повного погашення кредитної заборгованості, в добровільному порядку боржник [PERSON] та його поручитель [PERSON] суму заборгованості не сплачують, що і стало підставою для звернення позивача до суду. До судового засідання представник позивача не з'явився, в раніше наданих суду поясненнях позовні вимоги підтримав, обставини, викладені в позові підтвердив, просив суд позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися вчасно, причин неявки суду не повідомили, відповідно до ст. 224 ЦПК України справа розглядалась за їхньої відсутності, суд зі згоди представника позивача ухвалює заочне рішення у справі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24. 09. 2008 між АКБ «Форум» (правонаступником якого є ПАТ «Банк «Форум») та [PERSON] було укладено кредитний договір від 24. 09. 2008 № 08/08/02/16-ENfvW, відповідно до якого останньому було надано грошовий кредит у розмірі 34400, 00 дол. США з кінцевим терміном повернення 23. 09. 2016, із зобов'язанням своєчасно повертати кредит відповідно до графіку погашення зі сплатою 10, 00 % відсотків річних за користування коштами. Цільове призначення кредиту - придбання однокімнатної квартири. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Позивачем зазначене зобов'язання виконано в повному обсязі, однак відповідач [PERSON] кредитне зобов'язання не виконав. Відповідно до п. 1. ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, в результаті настають правові наслідки, передбачені ст. 611 ЦК України. Згідно з п. 2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення частини кредиту за графіком кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася поверненню по графіку та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК до повного погашення кредиту, оскільки він наданий на умовах платності за його користування. Відповідач не виконує своє кредитне зобов'язання. Відповідно до п. 1 ст. 625 боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до розділу 2 кредитного договору позичальник зобов'язується погашати кредит, сплачувати проценти, пеню. Зазначені вимоги відповідно до договору щодо повернення суми заборгованості та сплати процентів відповідачем [PERSON] належним чином не виконуються. Станом на 04. 07. 2014 заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 24. 09. 2008 № 08/08/02/16-ENfvW становила 12172, 92 дол. США, що складається з: суми простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів у розмірі 2134, 97 дол. США, суми поточної заборгованості по поверненню кредитних коштів - 9629, 00 дол. США, суми простроченої заборгованості по нарахованим процентам - 301, 12 дол. США, суми поточної заборгованості по процентам - 107, 83 дол. США. В якості забезпечення виконання кредитного договору від 24. 09. 2008 № 08/08/02/16-ENfvW між АКБ «Форум» та [PERSON] було укладено договір поруки від 24. 09. 2008 № 6-/08/02/16-ENfvW. Відповідно до п. 1. 1. вказаного договору поручитель поручається перед кредитором за виконання [PERSON] в повному обсязі усіх обов'язків, що виникли з кредитного договору від 24. 09. 2008 № 08/08/02/16-ENfvW. Відповідно до п. 3.1. вказаного договору поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником як солідарний боржник. Відповідно до ч. 1. ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, в результаті настають правові наслідки, передбачені ст. 611 ЦК України. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення частини кредиту за графіком кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася поверненню по графіку та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК до повного погашення кредиту, оскільки він наданий на умовах платності за його користування. Відповідач не виконує своє кредитне зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Крім того, статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. В абз. 3 п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», роз'яснено, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя статті 533 ЦК; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю"). В абз. 2 п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» Згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. У зв'язку з наведеним вище слід дійти висновку, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором чи договором банківського вкладу в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Виходячи з того, що виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, то наряду зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором чи проценти на банківський вклад (статті 1054, 1061 ЦК України) в іноземній валюті, оскільки такий процент не є фінансовою санкцією, а є платою за користування грошима. Проте при застосуванні ч. 2 ст. 625 ЦК України, згідно з якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, слід виходити з такого. Аналіз вказаної норми права вказує на те, що індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом позики, індексації не підлягає. Така правова позиція неодноразово підтверджена рішеннями Верховного Суду України, в яких зазначено, що індекс інфляції - це показник, який характеризує динаміку загального рівня цін на товари і послуги, які купує населення для невиробничих цілей. Ціни в Україні встановлюються у національній валюті, тому вказана норма ЦК України може бути застосована лише у випадку прострочення грошового зобов'язання у гривні (зокрема, ухвала № 6-5426 св 08 від 27 травня 2009 року). За такого, у суду є підстави для стягнення заборгованості в доларах США із зазначення її еквіваленту у гривнях за курсом НБУ на день ухвалення рішення. На день ухвалення рішення у справі станом на 15. 01. 2015 курс НБУ становив 15, 7761 грн. за 1 дол. США. Також, враховуючи, що прострочення відповідачами грошового зобов'язання було в іноземній валюті, застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України до правовідносин, що виникли між сторонами, є безпідставним, а тому є безпідставними вимоги позивача про стягнення пені у розмірі 107, 31 дол. США. Таким чином, на теперішній час кредитна заборгованість не ліквідована, невиконання відповідачами зобов'язань за кредитним договором по своєчасній і належній сплаті заборгованості по кредитам, процентів за користування кредитами є порушенням умов договору та норм ЦК України. За такого, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідачів підлягає стягненню у солідарному порядку на користь позивача сума заборгованості за кредитним договором у розмірі 12172, 92 дол. США, що є еквівалентним на день ухвалення рішення у справі станом на 15. 01. 2015 за курсом НБУ 15, 7761 грн. за 1 дол. США у розмірі 192041,20 грн. На підставі ст. ст. 86 - 88 ЦПК України, п. 22 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» з відповідачів також підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1920, 41 грн. (по 960, 20 грн. з кожного).

Outcome: partial