Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Фізична особа-підприємець [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Позов мотивує тим, що 01 квітня 2016 року відповідач, перебуваючи з позивачем у трудових відносинах, підписав цивільний договір № 01/04/2016 року від 01.04.2016 року про оформлення права перебування на території Шенгенської зони (Візи). Згідно п. 2.1 вищезазначеного Договору Позивач зобовязується зібрати та оформити всі необхідні для отримання Візи документи та гарантійні листи, оформити страховий поліс, а також вчинити всі інші дії, відповідно до вимог Консульських установ та чинного законодавства. Позивач виконав свої зобовязання згідно договору у повному обсязі. Відповідач, згідно підпункту 5 пункту 2.1 Договору зобовязується, у випадку розірвання ним трудових відносин з Роботодавцем до закінчення строку дії Візи, з власної ініціативи або з ініціативи власника (за п. 2, 3, 4, 7, 8 ст. 40 та п. 1, 2 ст.41 КЗпПУ), Відповідач зобов'язується надати Роботодавцю паспорт громадянина України для виїзду за кордон для анулювання Візи, у встановленому порядку, або відшкодувати Роботодавцю частину коштів як компенсацію, пропорційно до кількості невикористаних місяців строку дії Візи (з розрахунку 100 (сто) євро по курсу НБУ на день розрахунку, за кожен невикористаний місяць строку дії Візи). Після відкриття Консульською установою [PERSON] в Луцьку за клопотанням ФОП [PERSON] візи відповідач на роботі не зявляється, на телефонні дзвінки не відповідає. Наказом № 48-к від 12 травня 2016 року відповідач був звільнений з роботи згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин з 12 квітня 2016 року. Листом від 25.04.2016 року за вих. № 117 [PERSON] був повідомлений про надання пояснень з приводу допущення ним порушення трудової дисципліни та з приводу відсутності на роботі, а також було повідомлено відповідача провести анулювання візи в консульській установі та надати докази анулювання або відшкодувати частину коштів як компенсацію, згідно умов договору. Даний лист відповідач отримав 30 квітня 2016 року. Листом від 12.05.2016 року за вих. № 127 відповідач був повідомлений про звільнення за прогул без поважних причин з 12 квітня 2016 року, та даним листом було повідомлено про те, що грошова компенсація за оформлення візи, згідно договору від 01.04.2016 року № 01/04/2016 про оформлення права перебування на території Шенгенської зони (Візи), буде стягуватись в судовому порядку. Даний лист відповідач отримав 23 травня 2016 року. Просить суд, стягнути з відповідача в його користь кошти в розмірі 34\~367 грн. 38 коп. та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, а подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, а тому згідно вимог ст. 224 ЦПК України судом ухвалено заочне рішення. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 01 квітня 2016 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір № 01/04/2016 про оформлення права перебування на території Шенгенської зони (Візи). Згідно п. 2.1 цього договору ФОП [PERSON] зобовязувався зібрати та оформити всі необхідні документи та гарантійні листи, оформити страховий поліс, а також вчинити всі інші дії відповідно до вимог Консульських установ та чинного законодавства для отримання [PERSON] візи. Судом встановлено, що 11.03.2016 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено трудовий договір на виконання обовязків водія автотранспортних засобів. Для здійснення перевезень на території Шенгенської зони [PERSON] отримав візу № 007738155 строком дії з 01.04.2016 року до 05.04.2017 року. Відповідач, згідно підпункту 5 пункту 2.1 Договору зобовязується, у випадку розірвання ним трудових відносин з Роботодавцем до закінчення строку дії Візи, з власної ініціативи або з ініціативи власника (за п. 2, 3, 4, 7, 8 ст. 40 та п. 1, 2 ст.41 КЗпПУ), зобов'язується надати роботодавцю паспорт громадянина України для виїзду за кордон для анулювання Візи, у встановленому порядку, або відшкодувати Роботодавцю частину коштів як компенсацію, пропорційно до кількості невикористаних місяців строку дії Візи (з розрахунку 100 (сто) євро по курсу НБУ на день розрахунку, за кожен невикористаний місяць строку дії Візи). Наказом № 48-к від 12 травня 2016 року відповідач був звільнений з роботи згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин з 12 квітня 2016 року. З дати звільнення у [PERSON] виник обовязок по підпункту 5 пункту 2.1 договору від 01 квітня 2016 року № 01/04/2016 року, а саме: сплата грошових коштів у розмірі 34\~367,38 грн. (тридцять чотири тисячі триста шістдесят сім) грн. 38 коп. (12.04.2016 року день розрахунку відповідача по 05.04.2017 року закінчення терміну дії візи відповідача (1180,00 Євро х 29.1249 грн. (курс НБУ станом на 12.04.2016 року)), або добровільне анулювання візи. Ні один з альтернативних обовязків на вибір відповідача не виконано. Доказів виконання відповідачем умов договору у судовому засіданні не встановлено. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), згідно ст. 610 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Вимога ФОП [PERSON] ґрунтується на договорі, який підписано відповідачем [PERSON] 01.04.2016 року, а тому підлягає до задоволення.

Outcome: approved