Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

що позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 28.01.2009. В шлюбі [INFO] народився син [PERSON]. [PERSON] зазначила, що подружнє життя не склалося, їм не вдалося створити міцної сім`ї. У них з чоловіком різні погляди на сімейне життя та обов`язки, між ними відсутнє порозуміння, що призвело до фактичного розладу в сім`ї. Позивач вважає, що шлюб носить формальний характер, примирення між ними неможливе, а збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому просить суд шлюб розірвати, неповнолітнього сина залишити проживати з нею, а також залишити їй прізвище « [PERSON] ».. Ухвалою суду від 14.08.2020 провадження у справі відкрито за правилами глави 10 ЦПК України, тобто у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а також встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8ст.178 ЦПК України). Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило. За клопотанням відповідача сторонам ухвалою суду від 07.09.2020 було надано строк для примирення 1 місяць. 07.10.2020 позивач подала заяву про розгляд справи у її відчутності, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав частково. Вказав, що заперечує проти проживання сина разом із матір`ю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28.01.2009 у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Калушу Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 31, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). В шлюбі [INFO] народився син [PERSON] (а.с. 5). Причиною розлучення є те, що спільне життя у подружжя не склалося, вони перестали розуміти один одного, що призвело до фактичного розладу в сім`ї, подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує тільки формально, наданий сторонам строк на примирення збереженню шлюбу не посприяв. У відповідності до вимог ст.ст. 110, 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що збереження шлюбу та спільне життя суперечить інтересам сторін, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Ч. 3 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Частиною першою ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В матеріалах справи не наведено жодних мотивів для визначення місця проживання дитини з матір`ю та не долучено доказів про спроби вирішити дане питання в позасудовому порядку. Враховуючи наведене вище суд відмовляє в задоволенні позовної вимоги про визначення місця проживання дитини. Статтею 113 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи думку позивача, суд залишає їй прізвище, яке вона змінила у зв`язку з реєстрацією шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed