Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Костянтинівський міський центр зайнятості робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття у поданій ним до суду до Публічного акціонерного товариства «Костянтинівське автотранспортне товариство 11409» позовній заяві просить стягнути з відповідача на його користь 12213,04 грн в якості відшкодування безпідставно отриманої [PERSON] допомоги по безробіттю, пославшись на таке: У ході перевірки дотримання вимог законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття встановлений факт порушення вимог законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, а саме: 17.12.2013 до Костянтинівського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні звернулася [PERSON] , яка працювала в ПАТ «Костянтинівське автотранспортне підприємство 11409» та була звільнена наказом № 100к від 09.12.2013 за п.1 ст.40 КЗпП України (у зв`язку із скороченням чисельності). 17.12.2013 [PERSON] було надано статус безробітної відповідно до ст.43 Закону України «Про зайнятість населення» та з 24.12.2013 призначено допомогу по безробіттю згідно з ч.ч.1,3,4 ст. 22, ч.1 ст.23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Згідно зі ст.7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» видами забезпечення та соціальними послугами є: допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності; професійна підготовка або перепідготовка, підвищення кваліфікації у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, у тому числі в навчальних закладах державної служби зайнятості, на підприємствах, в установах, організаціях. У разі необхідності для проходження професійної підготовки або перепідготовки, підвищення кваліфікації особі забезпечується компенсація витрат на проїзд до місця проходження навчання та у зворотному напрямку. Відповідно до чинного законодавства, [PERSON] отримала допомогу по безробіттю у розмірі 1274,26 грн з 10.01.2014 по 12.02.2014 та 10368,40 грн одноразової виплати допомоги для організації підприємницької діяльності. Також [PERSON] проходила навчання в ПВНЗ «Краматорський економіко-гуманітарний інститут» за напрямом «Фахівець з ефективності підприємництва» з 20.12.2013 по 08.01.2014. Вартість витрат на навчання [PERSON] становить 333,11 грн за весь курс. Крім того, центром зайнятості було компенсовано [PERSON] витрати на відрядження на навчання у розмірі 237,27 грн. Таким чином, [PERSON] отримала від Костянтинівського міського центру зайнятості 12213,04 грн 04 коп. 13.02.2014 Костянтинівським міським центром зайнятості було прийнято рішення про припинення реєстрації безробітної у зв`язку з отриманням одноразової виплати допомоги по безробіттю. Відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 № 60/62 та постановою правління Пенсійного фонду України від 13.02.2009 № 7-1 (далі Порядок 60/62) службою зайнятості проводяться розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення. Розслідування згідно з Порядком 60/62 здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної. Для проведення перевірки центри зайнятості взаємодіють з Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України шляхом обміну інформацією про отримані особами, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості як безробітні, доходи від провадження підприємницької діяльності, і виконання робіт за трудовим договором, у тому числі за сумісництвом, під час роботи за кордоном, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами. 19.11.2018 до центру зайнятості надійшла інформація від Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, що [PERSON] була поновлена на ПАТ «Костянтинівське автотранспортне підприємство 11409» з 10.12.2013. На підставі даної інформації Костянтинівським міським центром зайнятості було проведено розслідування та складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення згідно з положеннями Закону України «Про зайнятість населення» № 7 від 04.02.2019, відповідно до якого стало відомо, що згідно з наказом від 12.03.2014 № 22-к [PERSON] була поновлена на роботі з 10.12.2013 на підставі рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10.02.2014. Таким чином з 10.12.2013 [PERSON] відносилась до зайнятого населення, а тому відповідно до ч.4 ст.35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартість наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду. Отже саме ПАТ «Костянтинівське автотранспортне підприємство 11409», а не [PERSON] має відшкодувати Костянтинівському міському центру зайнятості заборгованість у загальному розмірі 12213,04 грн. Костянтинівським міським центром зайнятості 04.03.2019 за вихідним № 07/631 була направлена претензія ПАТ «Костянтинівське автотранспортне підприємство 11409» для добровільної сплати отриманих коштів по безробіттю. 01.04.2019 дана претензія була направлена повторно, однак станом на сьогоднішній день жодної відповіді не надійшло і, відповідно, заборгованість не сплачена. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17.09.2019 відкрите провадження в цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.34). Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25.09.2019 заяву позивача про розгляд цивільної\~справи з повідомленням\~(викликом)\~сторін залишено\~без задоволення. (а.с.39). Ухвалою судді Донецького апеляційного суду від 08.10.2019 відкрите апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою відповідача на судову ухвалу від 17.09.2019 про відкриття провадження у справі, мотивоване тим, що спір підлягає розгляду у порядку господарського судочинства (а.с.56). Ухвалою Донецького апеляційного суду від 22.10.2019 справу за апеляційною скаргою відповідача на судову ухвалу від 17.09.2019 про відкриття провадження у справі призначено до розгляду (а.с.61). Ухвалою Донецького апеляційного суду від 29.10.2019 апеляційне провадження у справі закрите (а.с.82,83-86). Ухвалою від 07.11.2019 відповідачу продовжено процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву (а.с.92). Судовою ухвалою від 09.12.2019 у задоволенні клопотання відповідача у цивільній справі №233/6042/19 про витребуванні доказів відмовлено (а.с.107). Відповідач на позовну заяву надав відзив (а.с.100-102), в якому категорично заперечив проти позовних вимог у повному обсязі, пославшись на таке: Правове підґрунтя спірних правовідносин ґрунтується на положеннях Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (далі-Закон), яким визначаються правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття. Саме положеннями даного Закону визначені права та обов`язки як роботодавця (ст.35 Закону), так і застрахованих осіб (ст.36 Закону) у правовідносинах з Позивачем. Так, зі змісту позовних вимог вочевидь вбачається що підставами для подання розглядуваної позовної заяви стало нібито порушення ПАТ «Костянтинівське АТП 11409» приписів ч.4 ст.35 Закону, яка передбачає утримання з роботодавця сум виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду. Обставини справи, а саме той факт, що [PERSON] було поновлено на посаді диспетчера-касира ПАТ «Костянтинівське АТП 11409», як такої, що було незаконно звільнено, так само як і те, що [PERSON] перебувала у період її звільнення на обліку у Позивача під сумнів не ставиться та не заперечується, але Відповідач бажає звернути увагу суду на таке. Як вбачається з позовної заяви та підтверджується матеріалами справи Позивачем, з урахуванням положень ст.7 Закону, було надано [PERSON] забезпечення у вигляді: 1. \~ \~ \~ \~Допомоги по безробіттю - 1274,26 грн за період з 10.01.2014 по 12.02.2014; 2. \~ \~ \~ \~Одноразової виплати допомоги по безробіттю для організації безробітним підприємницької діяльності - 10368,40 грн; 3. \~ \~ \~ \~Навчання та компенсація проїзду - 333,11 грн та 237,27 грн. відповідно. Наказом від 19.02.2014 №НТ140219 реєстрацію [PERSON] ., як безробітної було припинено у зв`язку з наданням одноразової допомоги по безробіттю для організації безробітним підприємницької діяльності. Отже, з наведеного вище вочевидь вбачається, що [PERSON] з 10.01.2014 по 19.02.2014, як застрахована особа отримувала від Позивача відповідне забезпечення, а отже повинна була дотримуватися вимог ст.36 Закону, якою визначаються обов`язки застрахованої особи. Відповідно до ч.2 ст.36 Закону, на застраховану особу покладається, зокрема, обов`язок своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг (ч.3 ст.36 Закону). Не заперечується Позивачем та підтверджується матеріалами справи, що Рішенням суду від 10.02.2014 у Справі №233/8978/13-ц [PERSON] було поновлено на посаді диспетчера-касира. У свою чергу, відповідно до п.4 ч.1 ст.367 ЦПК України у редакції, що діяла у спірний період, рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню. До речі, як вбачається зі змісту судового рішення, [PERSON] була присутня у судовому засіданні під час розгляду справи, а отже, була обізнана з фактом задоволення її позовних вимог. Отже, станом на 19.02.2014, коли Позивачем було прийнято рішення про виплату одноразової допомоги по безробіттю для організації безробітним підприємницької діяльності та перераховано кошти [PERSON] , остання вже була обізнана з рішенням суду та фактом її фактичного поновлення на роботі, що унеможливлювало отримання відповідного забезпечення за відсутності законодавчо визначених підстав для цього. Разом з цим, з огляду на вимоги ч.3 ст.36 Закону, [PERSON] повинна була повідомити Позивача про факт її поновлення на посаді, як на обставину, що позбавляє права на отримання відповідного забезпечення. Таким чином, з наведеного вище вбачається, що позовні вимоги щодо повернення ПАТ «Костянтинівське АТП 11409» виплаченої [PERSON] допомоги по безробіттю у сумі 12213,04 грн є безпідставними та необґрунтованими. Та більше, їх зміст спростовується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, які переконливо свідчать про відсутність підстав у застосуванні до Відповідача положень ч.4 ст.35 Закону, бо на момент отримання спірної суми, про що свідчить власноручний підпис [PERSON] , зроблений 19.02.2014 у Додатку №2 до персональної картки № [NUMBER] , їй було відомо про поновлення її на раніше займаній посаді, що свідчить про очевидний намір останньої протиправного заволодіння грошовими коштами та порушення приписів ч.3 ст.36 Закону. ПАТ «Костянтинівське АТП 11409» своєчасно надсилало на адресу Позивача та адреси ПФУ, ДФС всі необхідні звіти, жодні претензії з цього приводу у контролюючих органів відсутні, а отже, Відповідач не повинен нести відповідальність за службову недбалість працівників центру зайнятості, яка проявилася у несвоєчасному встановленні факту незаконності у здійсненні виплат особі, позбавленій такого права відповідно до законодавства. Поряд з цим, зауважив на тому факті, що відповідна справа, з огляду на процесуальний склад учасників та позовні вимоги не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. Просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. З`ясувавши усі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків: Судом встановлено: [PERSON] в період часу з 1 квітня 1987 року по 18 лютого 2011 року, з 4 червня 2011 року по 9 грудня 2013 року перебувала у трудових відносинах із Публічним акціонерним товариством "Костянтинівське АТП 11409", зокрема, з 7 грудня 2004 року працювала на посаді диспетчера-касира. Наказом Публічного акціонерного товариства "Костянтинівське АТП 11409" №100-к [PERSON] звільнено 9 грудня 2013 року з посади диспетчера-касира на підставі п.1 ст.40 КЗпП України за скороченням штату у зв`язку зі змінами в організації виробництва відповідно до наказу №35 від 7 жовтня 2013 року. Зазначені обставини встановлені рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10.02.2014, яким наказ генерального директора ПАТ "Костянтинівське автотранспортне підприємство 11409" № 100-к від 9 грудня 2013 року\~про припинення трудового договору (контракту) про звільнення [PERSON] за п.1 ст.40 КЗпП України визнаний незаконним, [PERSON] поновлено на посаді диспетчера-касира ПАТ "Костянтинівське автотранспортне підприємство 11409" (а.с.24-26, 120-124). Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 11.03.2014 рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10 лютого 2014 року залишено без змін (а.с.125-126). Після звільнення [PERSON] 17.12.2013 звернулася до Костянтинівського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні із заявою про надання їй статусу безробітної (а.с.4). 17.12.2013 [PERSON] було надано статус безробітної відповідно до ст.43 Закону України «Про зайнятість населення» та з 24.12.2013 призначено допомогу по безробіттю згідно з ч.ч.1,3,4 ст. 22, ч.1 ст.23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». 19.02.2014 Костянтинівським міським центром зайнятості було прийнято рішення про припинення реєстрації [PERSON] як безробітної у зв`язку з отриманням одноразової виплати допомоги по безробіттю з 13.02.2014. За час перебування [PERSON] на обліку у Костянтинівському міському центру зайнятості вона отримала допомогу по безробіттю у розмірі 1274,26 грн з 10.01.2014 по 12.02.2014 та 10368,40 грн одноразової виплати допомоги для організації підприємницької діяльності. У цей період [PERSON] проходила навчання у ПВНЗ «Краматорський економіко-гуманітарний інститут» за напрямом «Фахівець з ефективності підприємництва» з 20.12.2013 по 08.01.2014 вартістю навчання 333,11 грн за весь курс з компенсацією витрат на відрядження на навчання у розмірі 237,27 грн. Загалом [PERSON] отримала від Костянтинівського міського центру зайнятості 12213,04 грн 04 коп. Зазначені обставини підтверджені відповідними доказами персональною карткою № [NUMBER] (а.с.6-8), додатком 2 до ПК № 052313121700021 (а.с.9-10), додатком до ПК № 052313121700021 про прийняті рішення щодо нарахувань та платежів (а.с.11-12), витягом із наказів про прийняті рішення по [PERSON] ПК № 052313121700021 (а.с.13-14). Частиною 4 статті 35\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне соціальне\~страхування на\~випадок безробіття»,\~якою врегульовані права, обов`язки та відповідальність роботодавця, передбачено, що із роботодавця утримуються, зокрема сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду. За наведених обставин і відповідних ним підстав, суд вважає позов обґрунтованим. При цьому суд не зважає на доводи відповідача про необхідність застосування до спірних правовідносин ч.2\~ст.36\~Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з покладенням обов`язку по\~поверненню витрачених\~на неї\~позивачем грошових\~коштів на [PERSON] , оскільки саме вона своєчасно не повідомила Костянтинівський міський центр зайнятості про поновлення її на роботі, виходячи з такого: Дійсно, вище згадуваним судовим рішенням від 10.02.2014, яким [PERSON] поновлено на роботі, було ухвалено про негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі. Проте, поновлено на роботі [PERSON] було наказом відповідача №22-к, який хоча і має позначку про поновлення на роботі з 10 грудня 2013 року, проте винесений фактично 12 березня 2014 року «згідно з ухвалою Апеляційного суду від 11.03.2014» (копія наказу на а.с.118). Наказ має відмітку про те, що [PERSON] з цим наказом було ознайомлено лише 17.03.2014, тоді як рішення про припинення реєстрації безробітної Костянтинівським міським центром зайнятості було прийнято 13.02.2014. Тож, саме внаслідок невиконання відповідачем рішення суду щодо негайного його виконання в частині поновлення на роботі [PERSON] , а не внаслідок недобросовісного виконання останньою як застрахованою особою покладеного частиною 2\~статті 36\~Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» обов`язку своєчасного подавання відомостей про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг, виникла заявлена позивачем до стягнення заборгованість. За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved