Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

05 липня 2018 року позивач, [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що 08 грудня 2015 року близько 10 години 40 хвилин, на вулиці Кобеляцькій в с. Кунівка Кобеляцького району Полтавської області, [PERSON], керуючи автомобілем марки ВАЗ 210700-20 ЗНГ, державний номерний знак [NUMBER], не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху та безпечної дистанції руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 2111, державний номерний знак [NUMBER], власником якого є [PERSON] та яким керував [PERSON]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди обидва транспортні засоби отримали пошкодження. Вартість матеріального збитку становить 67358,33 гривні, з яких 22092,08 гривень відшкодовано шляхом страхової виплати, а не відшкодовану частину збитку в сумі 45266,25 гривень позивач прохає суд стягнути з відповідача. Крім цього, [PERSON] зазначила, що в зв'язку з пошкодженням автомобіля вона зазнала і моральної шкоди, оскільки тривалий час не могла користуватися транспортним засобом. Моральну шкоду позивач оцінює в 25000 гривень та прохає суд стягнути дані кошти з відповідача. Позивач, [PERSON] та її представник, адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримали позов та прохали його задовольнити. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що дійсно він визнаний винуватим у вчиненні дородньо-транспортної пригоди, однак відшкодовувати завдані збитки має страхова компанія, а не він. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що [PERSON] визнаний судом винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме за те, що він 08.12.2015 року близько 10 год. 40 хв., керуючи автомобілем марки ВАЗ 210700-20 ЗНГ, державний номерний знак [NUMBER], не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 2111, державний номерний знак [NUMBER], належним [PERSON], та яким керував [PERSON], що рухався попереду (а.с.10-13). В результаті дорожньо-транспортної пригоди обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Автомобіль ВАЗ 21112, номерний знак [NUMBER] отримав такі механічні пошкодження: розбито лівий та правий задні фон арі, покажчик поворотів, деформовано задню кришку багажника, задній бампер, заднє праве та ліве крило, дах автомобіля, порушено геометрію кузова автомобіля (а.с.9). Вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 21112 реєстраційний номер [NUMBER], пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 08.12.2016 року, станом на час проведення експертизи (03.05.2018 р.), з технічної точки зору складає 67 358,33 грн (а.с.14-31). Згідно страхового акту № ОЦВ-15-8907/1 ПАТ НАСК «ОРАНТА» та відповідно до поданої заяви про страхове відшкодування, страховиком 13.02.2018 року здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 22 092,08 гривень. Отримувач [PERSON] (а.с.32). Відповідно до пунктів 8 та 9 ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України " Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 року №6, судам роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до норм ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, яким є діяльність, пов'язана з використанням транспортного засобу, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, що [PERSON] визнаний судом винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, а завдані позивачу матеріальні збитки є наслідком даної пригоди. Враховуючи, що позивач, [PERSON] отримала від страхової компанії кошти за завдані збитки, однак дана виплата не становить суму збитків, то із відповідача слід стягнути різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою ( 67358,33-22092,08), що становить 45266,25 гривень. Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 25000 грн., суд приходить до наступного. За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Судом встановлено, що позивач зазнала душевних страждань та інших негативних явищ, оскільки тривалий час не могла користуватись належним їй автомобілем. Верховний суд України в п. 9 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4(з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер вчиненого [PERSON] правопорушення, глибину душевних страждань позивача та беручи до уваги, що немає і не може бути точних критеріїв майнового виразу фізичного болю, страждань, а будь-яка компенсація моральної шкоди не може відповідати дійсним стражданням позивача і може мати тільки умовний вираз та виходячи з міркувань розумності та справедливості, вважає за необхідне визначити розмір відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 5 000 грн. Крім цього, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Із матеріалів справи вбачається, що позивач при подачі позову до суду сплатила 1409,60 гривень ( по 704,80 грн. за вимогу майнового та не майнового характеру). Враховуючи, що судом прийнято рішення про стягнення задваних матеріальних збитків у повному розмірі, то із відповідача, на користь позивача слід стягнути 704,80 грн. сплаченого за дану вимогу судового збору. Враховуючи, що позов в частині стягнення моральної шкоди задоволено частково, то із відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно до задоволених вимог, що становить 140,96 грн.

Outcome: partial