Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

14.02.2018 року позивач звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина, який обґрунтувала тим, що 14 лютого 2016 року сторони зареєстрували шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Стадницької сільської ради Вінницького району Вінницької області. [INFO] у них народився син [PERSON]. Зазначає, що син проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Вказує, що відповідач з липня 2017 року з сім'єю не проживає, матеріальну допомогу на утримання сина не надає, в зв'язку з чим вона та дитина знаходяться в скрутному матеріальному становищі. Відповідач фізично здоровий, зобов'язаний та може надавати їй допомогу на утримання сина і відповідно до стану здоров'я і матеріального становища в змозі сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1\\3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв'язку з чим позивач вимушена звернутися до суду та просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. В підготовче засідання позивач [PERSON] не з'явилась, попередньо подала через канцелярію суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання також не з*явився , подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності; надав суду відзив на позовну заяву з якого вбачається, що він позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Вивчивши позов , дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява частково обґрунтована та така, що підлягає частковому задоволенню виходячи з такого. Судом встановлено, що сторони по справі 14.02.2016 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Стадницької сільської ради Вінницького району Вінницької області , про шо свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с.6). В період шлюбу в сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.7), де батьком зазначений [PERSON] Дитина проживає разом із позивачем, що підтверджується, довідкою, виданою виконавчим комітетом Стадницької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 12.02.2018 року за №122 (а.с.8). Застосовуючи норми матеріального і процесуального права суд виходить з наступного. Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання малолітньої дитини. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язків утримувати дитину, судом не встановлено. Відповідно до частини 1 ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до положень ст.180 Сімейного Кодексу України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України, зі змінами від 17.05.2017 року, які набули чинності 08.07.2017 року, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України, зі змінами від 17.05.2017 року, які набули чинності 08.07.2017 року при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище дитини, яка проживає із позивачем та перебуває на її утриманні, позивача, яка є особою працездатного віку, також суд враховує матеріальне становище відповідача, зокрема те, що він є фізично здоровою людиною, працездатного віку, ні є особою, що має інвалідність, інших осіб на утриманні не має, а тому суд вважає , що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В решті позовних вимог позивача слід відмовити за необґрунтованістю, оскільки позивач не довела перед судом належними та допустимими доказами заявлений у позові бажаний розмір аліментів . Крім того, суд звертає увагу сторін у справі, що відповідно до положень ч.1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому, аліменти на дитину необхідно стягувати починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 14.02.2018 року і до досягнення дитиною повноліття або до зміни матеріального чи сімейного стану сторін. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial