Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

У грудні 2017 року позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просили визнати за ними по 1/2 частки на кожну, право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 59,3 кв.м. та жилою площею 40,8 кв.м., у порядку спадкування після смерті їх бабусі [PERSON], яка померла 08 листопада 2014 року. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 08 листопада 2014 року померла їхня бабуся [PERSON] по лінії їхньої мами, яка померла 03 вересня 2005 року. [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована в [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина на вказану квартиру, яка розташована у житловому будинку Житлово-будівельного кооперативу «Металург». [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями, оскільки їхня бабуся у зареєстрованому шлюбі не перебувала, та інших дітей, крім їхньої мами в неї не було. Бабуся [PERSON] була членом ЖБК «Металург». На підставі ордеру № 427 від 29.01.1979 року, виданого виконкомом Жданівської міської ради депутатів трудящих, бабуся оселилась мамою позивачів до квартири №37, розташованої по вул.Гонди, буд. 38 в м. Маріуполі Донецької області. Через рік на підставі ордеру № 1215 від 29.09.1980 року [PERSON] було додатково виділено додатково ще кімнату у тому ж будинку. Вартість кватири на момент вселення складала 4429 рублів. Заборгованості за позикою немає, що підтверджується довідкою ЖБК «Металург». 31 березня 1995 року КП «Маріупольським БТІ» було видано реєстраційне посвідчення про державну реєстрацію права особистої власності [PERSON] на кооперативну квартиру [ADDRESS]. Заповіту після своєї смерті вона не залишила. 23 листопада 2016 року до Третьої державної нотаріальної контори позивачі звернулись із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї бабусі. Однак нотаріус відмовила їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно у звязку з тим, що ними не надано правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Наведені обставини є перешкодою для здійснення ними права на оформлення спадщини за законом після смерті бабусі та набуття права власності на нерухоме майно. Позивачі у судове засідання не зявились, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій зазначили, що підтримують позовні вимоги та просять їх задовольнити. Представник відповідача голова ЖБК «Металург», у судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що визнає позовні вимоги та не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла 08 листопада 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО №809363, виданим 11 листопада 2014 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. Згідно з копією витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 18 березня 2015 року виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], та після укладання шлюбу присвоєно прізвище «Полежаєва», актовий запис № 117 від 09 січня 1980 року. Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 03 лютого 2015 року наданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], та після укладання шлюбу присвоєно прізвище «Гаргала», актовий запис № 2952 від 26 серпня 1983 року. 04 вересня 195 року народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] Іванінвна, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії VI-HO № 347154, виданого Відділом РАГС Іллічівського району м.Жданів, актовий запис № 1315. 17 березня 1995 року народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-НО № 198363, виданого Іллічівським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Маріуполя Донецької області, актовий запис № 12. 03 вересня 2005 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1159. Заповіту після своєї смерті [PERSON] не залишила. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є її онуки - позивачі у справі. Статтями 1222, 1223 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини та право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно із ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Як вбачається зі спадкової справи № 205/2015 до майна померлої 08 листопада 2014 року [PERSON], позивачі у встановлений законом строк 16 квітня 2015 року звернулись ся із заявою про прийняття спадщини за законом. Інших спадкоємців не виявлено. При цьому згідно постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 23 листопада 2016 року за №2657/02-31 державний нотаріус Третьої маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлої 08 листопада 2014 року [PERSON] на квартиру №37, розташовану по вул. Гонди, буд.38 в м. Маріуполі Донецької області, у звязку з тим, що ними не надано правовстановлюючих документів на відповідне нерухоме майно. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Частиною 3 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року, визначено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Спадкодавець [PERSON] була членом ЖБК «Металург». На підставі ордеру № 427 від 29 січня 1979 року, виданого виконкомом Жданівської міської ради депутатів трудящих, [PERSON] оселилась з родиною у складі дочки [PERSON] у квартиру №37, розташовану по вул.Гонди, буд. 38 в м. Маріуполі Донецької області. (а.с. 16). Відповідно до ордеру № 1215 від 29 вересня 1980 року, виданого виконкомом Жданівської міської ради депутатів трудящих [PERSON] оселилась з родиною у складі дочки [PERSON] у квартиру №37, розташовану по вул.Гонди, буд. 38 в м. Маріуполі Донецької області. 19 жовтня 2016 року КП Маріупольським БТІ було виготовлено технічний паспорт на квартиру №37, розташовану по вул.Гонди, буд. 38 в м. Маріуполі Донецької області на імя [PERSON]. Загальна площа трикімнатної квартири складає 59,3 кв.м., жила площа 40,8 кв.м. Відповідно до ст. 141 ЖК України особі, прийнятій до членів житлово-будівельного кооперативу, за рішенням загальних зборів членів кооперативу, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, надається окрема квартира, що складається з однієї чи кількох кімнат, відповідно до кількості членів сімї, сумі її пайового внеску і граничного розміру жилої площу, передбачуваного Примірним статутом житлово-будівельного кооперативу. Відповідно до вимог ст. 384 ЦК України, при викупі квартири член житлово - будівельного кооперативу є її власником. Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України «Про власність», член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Згідно роз'яснень п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду СРСР №9 від 18.09.1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи», член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, придбає право власності на квартиру і вправі розпоряджатися нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, і вчиняти відносно неї інші угоди, не заборонені законом. Вартість кватири на момент вселення складала 4429 рублів. Заборгованості за позикою немає, що підтверджується довідкою ЖБК «Металург». Таким чином, суд приходить до висновку, що спадкодавцем [PERSON] за життя на законних підставах було набуто право власності на квартиру №37, розташовану по вул.Гонди, буд. 38 в м. Маріуполі Донецької області, а тому спадкоємець також набуває право власності на це майно в порядку спадкування за законом. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України ""Про судову практику у справах про спадкування"" № 7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За наведених обставин, у інший спосіб, окрім як за рішенням суду, позивачі, які є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON], не можуть реалізувати своє право на прийняття спадщини та оформлення спадкових прав, тому суд приходить до висновку про захист прав позивачів та визнання за ними права власності на квартиру №37, розташовану по вул.Гонди, буд. 38 в м. Маріуполі Донецької області, що не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved