Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

03.06.2015 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості по аліментам і пені за прострочення зі сплати аліментів. Мотивуючи його тим, що згідно виконавчого листа №2-3624 від 19.06.2010 року, виданого Добропільським міськрайонним судом Донецької області з відповідача на його користь були стягнуті аліменти на утримання, у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно починаючи з 07.05.2010 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Відповідач рішення суду не виконував, внаслідок чого станом на 01.07.2012 року за ним утворилася заборгованість зі сплати аліментів на його утримання у розмірі 6223,92 грн. Посилаючись на норми\~ст. 196 Сімейного кодексу України, позивач просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів на його утримання за період з 01.09.2011 по 19.05.2015 р. та судові витрати. У судове засідання позивач не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій просив зменшити розмір заборгованості по аліментам, а також при винесені рішення врахувати те, що він вже тривалий час ніде не працює та сам знаходиться на утриманні своєї співмешканки. Перевіривши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходить з наступного. Постановою Добропільського міськрайонного суду від 10.06.2010 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 всіх видів доходу щомісячно, починаючи з 07.05.2010 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. За вказаним рішенням суду видано виконавчий лист №2-3624. Внаслідок нерегулярної та неповної сплати аліментів станом на 01.07.2012 року виникла заборгованість у розмірі 6223,92 грн., яка підтверджена розрахунком заборгованості по аліментам від 02.07.2012 року затвердженим начальником відділу ДВС Ширяївського РУЮ. Зазначений розрахунок сторонами не оскаржувався. Враховуючи положення ч. 4\~ст. 194 СК України, заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу, до досягнення нею двадцяти трьох років таким чином суд вважає, що в даному випадку відсутні правові підстави для подвійного стягнення заборгованості по аліментам за рішенням суду, оскільки наявність у державного виконавця на виконанні виконавчого листа про стягнення аліментів та проведення ним розрахунку заборгованості є підставою для примусового стягнення наявної заборгованості у відповідності до вимог Закону. На підставі\~ст.74 Закону України "Про виконавче провадження"\~заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Крім того згідно Інструкції з організації примусового виконання рішень, а саме п.п.7.21, 7.22 «Державний виконавець закінчує виконавче провадження про стягнення аліментів після закінчення передбаченого законом строку їх стягнення за умови, що сума аліментів стягнена в повному обсязі. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. У разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів, її стягнення проводиться у загальному порядку, визначеному Законом. Таким чином, в задоволенні позовних вимог в цій частині (про стягнення з заборгованості по аліментам) суд вважає слід відмовити. Відповідно до\~ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення. Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1\~ст. 196 СК України\~пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Ця правова позиція відображена у постанові Верховного суду України №6-149цс14 від 01.10.2014 р. В зв'язку з тим, що позивач просив здійснити стягнення саме за період з 01.09.2011 року по 19.05.2015 року суд згідно вимог ч. 1 ст. 11 розглядає справу в межах заявлених вимог. Заборгованість за аліментами станом на 01.07.2015 року складає 6223,92 грн. Кількість днів прострочення з 01.09.2011 по 19.05.2015 р. складає 1356 днів. Розмір пені за період з 01.09.2011 по 19.05.2015 р.\~складає 76757,71 грн. Згідно ч.2\~ст.196 СК України\~розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги розмір заборгованості відповідача по аліментам на утримання позивача та розмір нарахованої пені, зважаючи на матеріальний стан відповідача, ґрунтуючись на встановлених ч.9\~ст.7 СК України\~загальних засадах справедливості, добросовісності та розумності, та приймаючи до уваги період, протягом якого позивач не зверталася до суду за захистом порушених прав, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені до 40000 гривень.

Outcome: partial