Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

Позивач, уточнюючи вимоги, просить суд стягнути з відповідача 44000 грн. середній заробіток за час затримки розрахунку з 01.02.2013 року по 01.12.2014 року, 7810 грн. 22 коп. компенсації з врахуванням індексу інфляції з лютого 2013 року по жовтень 2014 року та 5000 грн. за завдану моральну шкоду мотивуючи тим, що за рішенням Шосткинського міськрайсуду Сумської області від 06.02.2014 року по справі №589/1280/13 провадження 2/589/4/14 за його позовом до ТОВ "Елга" про скасування наказів та стягнення заборгованості з виплат за трудовим договором та моральної шкоди, визнано : неправомірним та скасовано наказ директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Елга" №6 від 21.01.2013 року в частині усунення [PERSON] від виконання посадових обов'язків та призначення відносно нього службової перевірки; неправомірним та скасовано наказ директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Елга" №17а від 31.01.2013 року про звільнення [PERSON] за прогули без поважних причин, стягнуто : з Товариства з обмеженою відповідальністю "Елга" на користь [PERSON] компенсацію за невикористані щорічні відпустки, а саме, за 20 днів у 2008 році, 30 днів у 2009 році, 30 днів у 2010 році, 30 днів у 2011 році та 6 днів у 2012 році - у розмірі 12255 (дванадцять тисяч двісті п'ятдесят п'ять) гривень 52 копійки; середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 01 лютого 2013 року по 05 лютого 2014 року в розмірі 24238 (двадцять чотири тисячі двісті тридцять вісім) гривень 08 копійок; моральну шкоду в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок. В іншій частині позовних вимог відмовлено. В наступному, рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області від 01.04.2014 року, рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06 лютого 2014 року змінено в частині вирішення позовних вимог щодо зміни формулювання причин звільнення [PERSON], визначення розміру компенсації за невикористані відпустки, заборгованості по заробітній платі за січень 2013 року, розміру моральної шкоди та постановлено в цій частині нове рішення, яким : змінено формулювання причин звільнення [PERSON] з посади юрисконсульта Товариства з обмеженою відповідальністю "Елга" та вважати його звільненим за ст. 38 ч.1 КЗпП України з 31.01.2013 року; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Елга" на користь [PERSON] компенсацію за невикористану відпустку за період 2008-2012 роки в загальній сумі 13677 грн. 27 коп., заборгованість по заробітній платі за січень 2013 року в сумі 2000 грн. 00 коп. з подальшим утриманням усіх необхідних платежів та зборів та моральну шкоду в сумі 500 грн.00 коп.. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Зазначені рішення перебувають на виконанні в державній виконавчій службі, але вони не виконані. В зв'язку з цим, просить позов задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Шосткинського міськрайсуду Сумської області від 06.02.2014 року по справі №589/1280/13 провадження 2/589/4/14 за його позовом до ТОВ "Елга" про скасування наказів та стягнення заборгованості з виплат за трудовим договором та моральної шкоди, визнано : неправомірним та скасовано наказ директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Елга" №6 від 21.01.2013 року в частині усунення [PERSON] від виконання посадових обов'язків та призначення відносно нього службової перевірки; неправомірним та скасовано наказ директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Елга" №17а від 31.01.2013 року про звільнення [PERSON] за прогули без поважних причин, стягнуто : з Товариства з обмеженою відповідальністю "Елга" на користь [PERSON] компенсацію за невикористані щорічні відпустки, а саме, за 20 днів у 2008 році, 30 днів у 2009 році, 30 днів у 2010 році, 30 днів у 2011 році та 6 днів у 2012 році - у розмірі 12255 (дванадцять тисяч двісті п'ятдесят п'ять) гривень 52 копійки; середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 01 лютого 2013 року по 05 лютого 2014 року в розмірі 24238 (двадцять чотири тисячі двісті тридцять вісім) гривень 08 копійок; моральну шкоду в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок. В іншій частині позовних вимог відмовлено (справа №589/1280/13 провадження 2/589/4/14,а.с.224-232). Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області від 01.04.2014 року, рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06 лютого 2014 року змінено в частині вирішення позовних вимог щодо зміни формулювання причин звільнення [PERSON], визначення розміру компенсації за невикористані відпустки, заборгованості по заробітній платі за січень 2013 року, розміру моральної шкоди та постановлено в цій частині нове рішення, яким : змінено формулювання причин звільнення [PERSON] з посади юрисконсульта Товариства з обмеженою відповідальністю "Елга" та вважати його звільненим за ст. 38 ч.1 КЗпП України з 31.01.2013 року; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Елга" на користь [PERSON] компенсацію за невикористану відпустку за період 2008-2012 роки в загальній сумі 13677 грн. 27 коп., заборгованість по заробітній платі за січень 2013 року в сумі 2000 грн. 00 коп. з подальшим утриманням усіх необхідних платежів та зборів та моральну шкоду в сумі 500 грн.00 коп.. В іншій частині рішення суду залишено без змін (справа №589/1280/13 провадження 2/589/4/14,а.с.281-284). Рішення Шосткинського міськрайсуду Сумської області від 06.02.2014 року та колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області від 01.04.2014 року перебувають на виконанні у ВДВС Шосткинського МРУЮ, але вони не виконані (справа №589/1280/13 провадження 2/589/4/14,а.с.289-294,300,302,325). Згідно ст. 117 КЗпПУ, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Таким чином, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, передбачені статтею 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 44000 грн. середній заробіток за час затримки розрахунку з 01.02.2013 року по 01.12.2014 року, 7810 грн. 22 коп. компенсації з врахуванням індексу інфляції з лютого 2013 року по жовтень 2014 року та 5000 грн. за завдану моральну шкоду відповідно до вимог ст. 237-1 цього-ж Кодексу, оскільки рішення судів досить тривалий час не виконуються, в трудовій книжці позивача не проведені відповідні записи, що в свою чергу є перешкодою для оформлення пенсії позивачу зважаючи на його 60-ти річний вік і призвело позивача до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком сум підлягаючих стягненню. Пленум Верховного Суду України в постанові № 13 "Про практику застосування законодавства про оплату праці", вказав на те, що ці суми підлягають стягненню у випадку наявності вини підприємства та якщо роботодавець не доведе відсутність своєї вини у несвоєчасній виплаті. Відповідачем в порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не надано суду, за правилами встановленими ст. 131 ЦПК України, жодних доказів щодо спростування обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Outcome: approved