Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

28.09.2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, який у ході судового розгляду уточнила та просила суд: визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] разом із позивачем та стягнути з відповідача на свою користь аліменти у твердій грошовій сумі по 2500 грн. на кожну дитину з урахуванням індексації щомісячно на утримання кожної дитини з моменту звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на ті підстави, що шлюб між сторонами розірвано, позивач ухиляється від покладеного на нього обов'язку стосовно утримання та виховання своїх дітей та у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову частково стосовно сплати аліментів, зазначивши, що приватна фірма "Гомеопат", власником якої він є, зараз знаходиться у скрутному матеріальному становищі та майже не приносить прибутку, а тому на даний момент він може сплачувати аліменти у розмірі по 1000 грн. на кожну дитину. Крім того, відповідач посилався на поганий стан здоров'я. Стосовно задоволення вимог в частині визначення місця проживання дітей з позивачем [PERSON] не заперечував. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Шевченківського району управління по справам дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, натомість направив до суду заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності третьої особи. Крім того, надав суду висновок щодо визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] разом із матір'ю. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідношення. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно статті 48 Конституції України, кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї що включає достатнє харчування, одяг, житло. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.10.2016 року було розірвано. Від даного шлюбу у сторін народилися діти, неповнолітній син [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. /а.с. 12,13/ Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне положення дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей, інші обставини, що мають істотне значення для справи. Згідно ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи обов'язок обох батьків утримувати дитину, а також надані відповідачем суду документи стосовно своїх доходів, з яких вбачається, що середній місячний заробіток відповідача складає 2200 грн., суд вважає необхідним призначити аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. на кожну дитину, проти чого відповідач не заперечував. Крім того, відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. За висновком Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради вирішено визначити доцільним проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] разом із матір'ю. Суд враховує ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, а тому визначає місце проживання дітей з позивачем, проти чого відповідач не заперечував. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави та позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial