Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу між сторонами, стягнення із відповідача аліментів на утримання найменшої четвертої дитини у твердій грошовій сумі, а також збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання трьох старших дітей. Позов мотивувала тим, що сторони у шлюбі народили четверо дітей. Шлюб виявився невдалим та у сімейному житті стався розлад. У зв`язку із припиненням фактичних шлюбних відносин позивачка вирішила розірвати зареєстрований шлюб у судовому порядку. У 2014 році за Рішенням Виноградівського районного суду із відповідача на користь позивачки належить стягувати аліменти на утримання трьох старших дітей у розмірі по 400 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи із 17.04.2014 року. У зв`язку із здорожчанням прожиткового мінімуму позивачка просить збільшити розмір стягуваних аліментів. Крім того, просить суд постановити рішення про стягнення аліментів на четверту спільну дитину у твердій грошовій сумі. Вимогу про стягнення аліментів та збільшення розміру аліментів обґрунтовує тим, що всі четверо дітей проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, працює за кордоном, не має нікого на утриманні. Позивач подала до суду письмову заяву, у якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує та просить задовольнити. Заявила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач не з`явився на судовий розгляд справи. Відповідач є таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце підготовчого провадження та судового розгляду справи за місцем реєстрації, в тому числі шляхом поміщення Оголошення про виклик в судове засідання на розгляд справи по суті на офіційний веб-сайт судової влади України. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду справи не надходило. Відзиву на позов відповідач не подавав. У зв`язку з цим, суд, згідно вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Позивач заперечень проти розгляду справи на підставі наявних у справі доказів не заперечив. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши подані на їх підтвердження докази, суд приходить до таких висновків. В судовому засіданні встановлено, що 30 квітня 2009 року [PERSON] зареєструвала шлюб із відповідачем [PERSON] . Шлюб зареєстровано у виконавчому комітеті Лозянської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області (актовий запис № 05). В шлюбі подружжя народили четверо дітей: донька [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 26 травня 2014 року по справі № 299/1291/14-ц вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання трьох дітей в розмірі по 400 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 17 квітня 2014 року, а також на утримання самої дружини в розмірі по 400 гривень щомісячно, починаючи з 17 квітня 2014 року до 06 січня 2017 року. Фактичні шлюбні відносини між сторонами спору вже тривалий час як припинилися. Причиною розладу шлюбних відносин стали розбіжності у поглядах на сімейне життя, в зв`язку з чим останнім часом виникали різні конфліктні ситуації. Позивач вважає, що подальше спільне життя в якості подружжя неможливе, адже вони вже давно перестали розуміти один одного, втратили почуття любові один до одного. На розірванні шлюбу позивачка наполягає. Стаття 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відтак, шлюб, який існує формально вже тривалий час, слід розірвати. Встановлено, що всі четверо дітей проживають з матір`ю, що підтверджується довідкою Пушкінської сільської ради № 61 від 17 лютого 2020 року, спір щодо визначення їх місця проживання відсутній. Аліменти у визначеному за рішенням суду розмірі (по 400 грн на кожну дитину) - є недостатніми для утримання дітей. За повідомленими позивачкою обставинами, на даний час відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, працює за кордоном, оскільки має дозвіл на працю в Чеській республіці, має достатній дохід для надання матеріальної допомоги на утримання дітей; на утриманні нікого не має. В свою чергу, позивачка працює помічником вихователя Перехрестівської загальноосвітньої спеціальної школи-інтернат І-ІІ ступенів, що підтверджується довідкою про доходи № 29 від 17 лютого 2020 року. Заробітна плата позивачки становить близько шести тисяч гривень на місяць, що є явно недостатнім для утримання себе та чотирьох дітей. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 ч.1 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3--1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3--2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч.2 ст. 182 СК України). Згідно Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік, прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дитини віком дo 6 років з 01 січня 2020 року пo 30 червня - 1779 грн., з 01 липня пo 30 листопада 1859 грн., з 01 грудня - 1921 грн. Для дітей вікoм вiд 6 дo 18 рокiв з 01 січня 2020 пo 30 червня - 2218 грн., с 01 липня пo 30 листопада 2318 грн., з 01 грудня - 2395 грн. При визначенні розміру аліментів на утримання дітей суд взяв до уваги ту обставину, що четверо дітей проживають разом із матір`ю - позивачкою, вона забезпечує організацію їх життя, виховання, веде догляд за дітьми та веде домашнє господарство. Запитуваний позивачкою розмір аліментів перевищує розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Тому, оцінивши подані позивачкою докази, суд констатує, що залишилася непідтвердженою обставина, що має юридичне значення для визначення розміру аліментів у сумі, який просить позивачка, а саме достатність заробітку (доходу) платника аліментів (ч.2 ст.182 СК України). Відтак, з`ясувавши обставини, що мають юридичне значення, суд вирішив, що позов в частині запитуваного позивачкою розміру аліментів на дітей з урахуванням визначених ч.2 ст.182 СК України умов, слід задовольнити частково - в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину щомісячно. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в межах суми платежу за один місяць. Стягнення аліментів у збільшеному розмірі на трьох старших дітей слід здійснювати з дня набрання рішенням суду законної сили. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При поданні позовної заяви позивачка сплатила судовий збір за звернення до суду із вимогою про розірвання шлюбу у відповідному розмірі. Позивачку звільнено від сплати судового збору за звернення до суду із вимогами про стягнення аліментів та про збільшення розміру аліментів (п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір»). Відтак, у зв`язку із задоволенням вимог позову про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та збільшення розміру аліментів, стягуваних на утримання дітей, з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1681,60 грн за звернення до суду із майновим позовом за кожною із позовних вимог - про стягнення аліментів та про збільшення розміру аліментів; а також стягнути 840,60 грн на користь позивачки у рахунок відшкодування судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial