Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт спільного проживання однією сім'єю [PERSON] та його батька [PERSON], який помер [INFO] року, з 2000 року по [INFO] року, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті його батька відкрилась спадщина, на яку він є спадкоємцем, проте яку оформити не має можливості, оскільки він проживав з батьком без реєстрації. Нотаріус відмовляє йому у прийняття заяви про прийняття спадщини. У судове засідання заявник та його представник не з'явилися. Представник заявника надала суду заяву з проханням справу розглянути без її участі, вимоги заяви підтримує повністю. Заінтересована особа - Михайло-Коцюбинська селищна рада Чернігівського району, Чернігівської області в судове засідання явку свого представника не забезпечила, надавши заяву про розгляд справи без представника сільради, зазначивши, що позовні вимоги визнають та не заперечують проти задоволення заяви. Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом з'ясовано усі обставини на які посилається заявник та досліджено докази, якими він їх обґрунтовує. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] помер [INFO] року про, що в Книзі реєстрації смертей [INFO] року зроблено відповідний актовий запис за № 31.(а.с.8) Після його смерті відкрилась спадщина. Як вбачається з матеріалів справи, до спадкового майна належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСГП «Червона Зірка», розміром 3,38 га, в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. (а.с.7) Відповідно до довідки Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району та області № 633 від 20.11.2018 року, [PERSON], який помер [INFO] року, на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] Разом з ним на день смерті без реєстрації проживав його син [PERSON]. (а.с.10) Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] народився [INFO] року, а його батьком зазначено - [PERSON]. (а.с.9) Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру № 54446022 від 11.12.2018 року спадкова справа після померлого [INFO] року [PERSON] не відкривалась.(а.с.20) Відповідно достатті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною першою третьою та п'ятою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Провівши аналіз вищевказаних документів у їх сукупності, зіставивши їх дані між собою, суд дійшов однозначного висновку, що заявник [PERSON] проживав зі своїм батьком [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] року за адресою: [ADDRESS] Таким чином доведення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини є підтвердженням факту прийняття ним спадщини. Разом з тим, заявник просить встановити факт проживання з батьком з 2000 року, але згідно ст.1268 ЦК України для фактичного прийняття спадщини достатньо встановлення проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Тому заява підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial