Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому зазначали, що на праві спільної часткової власності на підставі договору дарування від 30.04.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Ніколаєнко Тамарою Іванівною позивачам належить 19/10 частин (кожному в рівних частках) домоволодіння з належними до нього побудовами подвір,я за адресою: [ADDRESS] . Власником іншої 1/20 частини домоволодіння з належними до нього побудовами подвір, є відповідач на підставі рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 08.01.1997 року, справа № 2-244. Після набуття права власності на частину домоволодіння ми оселились в будинок, зареєструвались та фактично мешкали в будинку (літ. М-2), якій складає 19/20 частин домоволодіння з належними до нього побудовами подвір,я за адресою: [ADDRESS] . Іншою часткою домоволодіння з 1998 року ніхто не користувався та не проживав, в будинку відсутні інші зареєстровані особи. В 1999 році будинок (літ-А-1) сарай (літ.Б, літ.Г, літ. Е), уборна (літ.Д-1) які складають 1/20 частку домоволодіння за адресою: [ADDRESS] внаслідок природного руйнування остаточно знищилися. Просили суд задовольнити позов в повному обсязі. Представник позивачів Каменюк Л.М. в судове засідання не з,явилась, надавши письмову заяву про розгляд справи за її участю та задоволення позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, будучи повідомлена про дату та час судового розгляду справи, із будь-якими заявами на адресу суду не зверталася, тому суд, за згодою позивача, ухвалив заочне рішення на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи: Маріупольська міська рада Карацюба В.Л. у судове засідання не з`явився, будучи повідомлений про дату та час судового розгляду справи, із будь-якими заявами на адресу суду не звертався. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до технічного висновку Комунального підприємства Маріупольського бюро технічної інвентаризації жилий будинок (літ.А-1) та інші господарські споруди, які належали відповідачу знищені. Пропонувалося направити документи до Приморської рай адміністрації для винесення рішення про видачу свідоцтва на право власності на домоволодіння у цілому. Проте по незалежним від нас причинам документи не були направлені до Приморської райадміністрації і відповідне рішення було не винесене. Факт відсутності житлового будинку літ. "А-1" за адресою: [ADDRESS] підтверджується листом Комунального підприємства "Маріупольського бюро технічної інвентаризації" № 1-11-1312-2 від 21.02.2005 року. Наявність вищевказаних обставин перешкоджають позивачам вільно користуватися та розпоряджатись своїм майном. Згідно зі ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Відповідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов,язаннями, пов,язаними із спільним майном. Відповідно зі ст. 349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. Частина 2 ст. 349 ЦК України передбачає, що у разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. На підставі ст. 365 ч. 1 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо спільне володіння та користування майном є неможливим. Відповідно до п. 2 ст. 8 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" № 1952-IV від 01.07.2004 р. передбачається право державного реєстратора скасовувати у встановленому законом порядку державну реєстрацію прав та кадастровий номер у разі: поділу, об,єднання чи знищення об`єкта нерухомого майна. Таким чином у суду немає підстав вражати, що припинення права власності на знищений об`єкт порушує права ті інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved