Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

17.07.2019 року позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання та зміну способу стягнення відповідно законодавству, уточнивши свої вимоги 24.07.2019 року остаточно просить суд: стягнути з [PERSON] на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до закінчення навчання, а саме до 31.03.2022 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано 21.06.2015 року. Вказує, що 22.03.2013 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було винесено рішення про стягнення аліментів з відповідача на її користь у розмірі 500 грн на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] до досягнення її повноліття. Позивач зазначає, що наразі їх спільна з відповідачем донька, досягнувши повноліття з 01.10.2018 року навчається на денному відділенні вищого навчального закладу в м. Кракові республіка Польща на платній основі. Строк закінчення навчання - 31.03.2022 року. Оскільки донька навчається на стаціонарній формі навчання у навчальному закладі, не має ніякого джерела доходів, знаходиться на повному утримані матері, та потребує матеріальної допомоги, то батько, який не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, зобов`язаний та має можливість утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. На підставі вищевикладеного, вона і звернулась до суду з даним позовом. 16.12.2019 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було ухвалено рішення, яким позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання та зміну способу стягнення відповідно законодавству - задоволені. Стягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку /доходу/ щомісячно, починаючи з дня подання заяви, а саме з 17.07.2019 року та до закінчення навчання,а саме до 31.03.2022 року, але не більше ніж до досягнення [PERSON] 23-річного віку. Стягнуто з [PERSON] , судовий збір у розмірі 768,40 грн на користь держави. /л.с. 48-51/. Не погодивши з вищенаведеним рішенням суду, відповідач надав до суду заяву про перегляд заочного рішення від 15.01.2020 року. /л.с.53-54/. 27 січня 2020 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області , заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання та зміну способу стягнення відповідно законодавству - задоволено. Заочне рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 грудня 2019 року по цивільній справі №495/6359/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання та зміну способу стягнення відповідно законодавству - скасовано і призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження. /л.с.70-71/ Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявний його письмовий відзив від 16.09.2020 року, згідно якого просить врахувати, що Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області була розглянута цивільна справа № 2-4698/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Таким чином , [PERSON] є платником аліментів не тільки на доньку [PERSON] , а й на сина [PERSON] . Крім того, звертав увагу суду, що згідно довідки за формою ОК-7 про відсутність індивідуальних відомостей про особу від 09.01.2020 року [PERSON] , в реєстрі застрахованих осіб не перебуває, а отже не працює, постійного доходу не має. До того ж, мати відповідача страждає на захворювання серцево-судинної системи, потребує постійного лікування. Вона є особою пенсійного віку та отримує пенсію за віком. У зв`язку із хворобою матері необхідна регулярна допомога на купівлю ліків та постійні обстеження. З урахуванням вищевикладених обставин, просив в задоволенні позовних вимог відмовити. Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно наданої заяви, відзиву, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно сторони перебували у зареєстрованому шлюбу, який було розірвано на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.06.2005 року. /л.с.9/. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . /л.с.11/. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.03.2013 року, стягнуто з [PERSON] , і/н [NUMBER] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 500 грн щомісяця, починаючи з 26.12.2012 року та до досягнення дитиною повноліття. /л.с. 6/. У відповідності до довідки № 612, виданої виконавчим комітетом Шабівської сільської ради, [PERSON] є мешканкою [ADDRESS] . Донька - [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. /л.с.10/. Згідно довідки Краківського ВУЗу № 439/2018 /без перекладу/, [PERSON] , [INFO] дійсно зарахована з 01.10.2018 року на спеціальність «Інформатика та економіка». Термін навчання до 31.03.2022 року включно. У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання виникає за умови продовження навчання. Закон не передбачає жодних особливостей залежно від форми навчання (денна, вечірня, заочна тощо). Тому можна зробити висновок, що право на утримання виникає за умови продовження навчання у будь-якій формі. Однак відповідно до коментованої статті і вказаного роз`яснення Пленуму Верховного Суду України обов`язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням. Про наявність потреби в матеріальній допомозі можуть свідчити навчання на платній основі, необхідність забезпечення житлом за місцем навчання тощо. Докази на підтвердження зазначеної обставини надаються суду заінтересованою стороною. Обов`язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, припиняється, якщо відпадає хоча б одна з умов, сукупність яких є необхідною для його виникнення. Таким чином, цей обов`язок припиняється у разі: а) досягнення дочкою, сином двадцяти трьох років; б) припинення дочкою, сином навчання; в) припинення потреби дочки, сина в матеріальній допомозі; г) припинення можливості батьків надавати матеріальну допомогу; д) смерті (оголошення померлою) однієї із сторін зобов`язання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. 2. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В ч. 1 коментованої статті міститься відсильна норма, згідно з якою суд визначає розмір аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. В ч. 2 коментованої статті вказано, що суд також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина суд враховує такі обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати : стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Між тим, в ході розгляду справи стало відомо, що на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.11.2011 року у справі № 2-4698/11 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 03.10.2011 року до 16.02.2025 року. /л.с.58/. У підтвердження дійсного виконання вимог рішення суду, відповідачем приєднано копію Виписки по його рахунку з ПАТ КБ «ПриватБанк» від 09.01.2020 року, за період з 01.01.2017-01.01.2020 року про перерахування на рахунок [PERSON] певних сум. /л.с.61-62/. Отже, судом враховується наявність на утриманні відповідача ще однієї дитини. У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.. Частиною 5 ст.183 СК України, визначений розмір аліментів із розрахунку: на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Між тим, стосовно підтвердження відповідними медичними довідками та Випискою № 2721 із медичної картки стаціонарного хворого хвороби матері відповідача, то дані докази не вказують на дійсному перебуванні на утриманні [PERSON] його матері, яка є непрацездатною. Стосовно ствердження відповідача про те, що він не працює, не отримує доходи, з посиланням на довідку з ПФУ з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про відсутність індивідуальних відомостей по особу [PERSON] , то суд зауважує, що відсутність офіційних даних про працевлаштування жодним чином не вказує про відсутність доходу особи - відповідача, який має працездатний вік та не позбавлений можливості працювати та одержувати винагороду за роботу. У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати касаційного цивільного суду від 15.05.2018 року по справі № 234/6207/17, провадження № 61-7802св18 зроблено наступний висновок: «Відповідач [PERSON] не надав суду достатніх доказів важкого матеріального становища. Той факт, що він не працює та на його утриманні перебуває непрацездатна матір не є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів, а також не звільняє його від обов`язку утримувати до досягнення повноліття дитину, батьком якої він є. Тому доводи касаційної скарги в частині визначення розміру аліментів не заслуговують на увагу». Враховуючи все вищевикладене, а саме те, що донька позивача та відповідача [PERSON] , [INFO] , досягнувши повноліття, дійсно навчається в Краківському вузі за спеціальністю «Інформатика та економіка»/, що не заперечується жодною із сторін/, потребує матеріальної допомоги, з огляду на співвідношення обов`язку платника аліментів з можливістю надання ним матеріальної допомоги на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, проте прийнявши до уваги наявність на його утриманні дитини від іншого шлюбу, на яку стягуються аліменти за рішенням суду, суд вважає доцільним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання аліменти у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку /доходу/ щомісячно, починаючи з 07.09.2019 року / з огляду на той факт, що до повноліття аліменти стягувались з відповідача за рішенням суду у розмірі 500 грн. на користь [PERSON] на утримання [PERSON] / та до закінчення нею навчання, а саме до 31.03.2022 року, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-річного віку а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору за подачу до суду позовної заяви про стягнення аліментів, то його стягнення підлягає з відповідача.

Outcome: partial