Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

ФОП [PERSON] та ТОВ «Дефо-Харків» звернулись до суду з позовами, в яких просять стягнути з [PERSON] на їх користь матеріальну шкоду, спричинену внаслідок залиття, в розмірі 46906,10 грн. та 153313,61 грн. відповідно, відшкодувати судові витрати. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказують, що 07.10.2017 в будинку [ADDRESS] сталось залиття приміщень першого поверху з квартири [ADDRESS] , що розташована на другому поверсі цього будинку. Станом на 13.10.2017 вартість матеріального збитку, завданого власнику майна ФОП [PERSON] , складає 46906,10 грн., а власнику майна ТОВ «Дефо-Харків» - 153313,61 грн., що підтверджується звітами фахівця оцінювача. Згідно акту про залиття від 09.10.2017 аварія трапилась на системі холодного водопостачання квартири [ADDRESS] , мешканцями квартири самостійно проводились ремонтні роботи на внутрішньо квартирній розв`язці подачі холодної води на пральну машину, залиття сталось з квартири [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , а тому відповідно до ст. 1166 ЦК України власник має відшкодувати шкоду, спричинену внаслідок залиття. Представником відповідача [PERSON] [PERSON] подано відзив, в якому вказується, що [PERSON] дійсно є власником квартири [ADDRESS] , є громадянином України, однак в серпні 2017 року виїхав за межі України, з того часу квартира закрита, в ній ніхто не мешкає, ремонтні роботи, які в ній проводились, не закінчені, а період з 26.08.2017 по 31.01.2018 в цій квартирі було використано лише 2 кВт електроенергії. Перед своїм від`їздом [PERSON] перекрив крани водопостачання, електропостачання до квартири, однак ключі від квартири залишив своїй знайомій [PERSON] , оскільки не встиг підключити батареї опалення, а попереду був опалювальний сезон. 07.10.2017 [PERSON] зателефонувала [PERSON] та повідомила про залиття приміщень першого поверху, де розташовані магазини, та про те, що відключили воду, однак в квартирі [ADDRESS] в кранах є вода, на підлозі було багато води. 08.10.2017 при обстеженні приміщення квартири були присутні представника КП «Харківводоканал», які в подальшому підключили воду до будинку. Представник відповідача вказує, що факт залиття ним не оспорюється, однак викликають сумніви висновки, викладені в акті обстеження, складеному представниками КП «Жилкомсервіс», оскільки в квартирі [ADDRESS] жодні особи не мешкають, ремонтні роботи не проводяться. Також викликаю сумніви надані суду звіти про вартість пошкодженого майна, оскільки у цих звітах фігурують однакові найменування офісних меблів. За таких обставин, представник відповідача вважає позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Представником третьої особи КП «Жилкомсервіс» подані пояснення, в яких вказується, що виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в частині технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання та водовідведення згідно договору № 16/2 від 01.02.2008 є КП «Харківводоканал», заявки на усунення аварійних ситуацій фіксуються виконавцем у відповідному журналі. У судовому засіданні представник позивачів ФОП [PERSON] та ТОВ «Дефо-Харків» - адвокат Кислий А.М. підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог, вважав, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження, що залиття сталось саме з вини [PERSON] , просив відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи КП «Жилкомсервіс» у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Нежитлові приміщення цокольного та першого поверху загальною площею 1010,9 м2 в будинку [ADDRESS] зареєстровані на праві власності за ТОВ «Металіст-Ветеран». Згідно договору оренди нежилого приміщення № 19 від 01.02.2007 ТОВ «Металіст-Ветеран» передав ТОВ «Дефо-Харків» в оренду нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 700 м2, для розміщення в ньому офісу та магазину з продажу меблів. Згідно договору оренди нежитлових приміщень від 01.01.2009 ТОВ «Дефо-Харків» передав ФОП [PERSON] в оренду (строкове платне користування) частину нежитлових приміщень по [ADDRESS] площею 15 м2 для використання у підприємницькій діяльності. 07 жовтня 2017 року сталось залиття нежитлових приміщень першого поверху в будинку [ADDRESS] . Згідно Акту про залиття, складеного 09.10.2017 представниками КП «Жилкомсервіс» та КП «Харківводоканал», 07.10.2017 в будинку [ADDRESS] сталось залиття приміщень першого поверху площею 108 м2, що складається з двох кімнат. В цьому приміщенні розміщено три організації ТОВ «Дефо-Харків», ТОВ «Металіст-Ветеран» та ФОП [PERSON] . В результаті залиття наявні руйнування та видимі пошкодження у вигляді жовтих плям на стелі 80 % від загальної площі. Пошкоджено майно ТОВ «Дефо-Харків»: меблі 9 столів, 17 тумб, 16 шаф, 72 шт. секцій, 25 офісних крісел, оргтехніка, 4 системних блока, 2 монітора, клавіатури, 3 сканери, принтер, роутер, телефон-факс; майно ФОП [PERSON] - 45 офісних крісел. Причиною залиття, як зазначено в Акті про залиття від 09.10.2017, є побутове залиття з квартири [ADDRESS] . При обстеженні квартири [ADDRESS] було встановлено, що мешканцями самостійно проводились ремонтні роботи на внутрішньо квартирній розв`язці подачі холодної води на пральну машину. Додатково зазначено, що ремонтні роботи на стояці холодної води не проводились (наряд № 35943 від 07.10.2017). Висновками комісії встановлено, що залиття сталось з квартири [ADDRESS] . Власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] , відповідач у справі, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, та не оспорюється сторонами у справі. На замовлення ФОП [PERSON] та ТОВ «Дефо-Харків» було проведено обстеження та визначено вартість збитку від наслідків залиття нежитлових приміщень та іншого майна за адресою: [ADDRESS] Відповідно до звіту фахівця-оцінювача ФОП [PERSON] з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику майна ТОВ «Дефо-Харків», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Молочна,11, корпус 8, складеного 13.10.2017, матеріальний (майновий) збиток пошкодженого в результаті залиття майна ТОВ «Дефо-Харків» становить з урахуванням ПДВ 153313,61 грн. Відповідно до звіту фахівця-оцінювача ФОП [PERSON] з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику майна ФОП [PERSON] , розташованого за адресою: [ADDRESS] , складеного 13.10.2017, матеріальний (майновий) збиток пошкодженого в результаті залиття майна ФОП [PERSON] становить з урахуванням ПДВ 46906,10 грн. Суд критично сприймає заперечення представника відповідача про те, що у наданих звітах наявний однаковий перелік майна, оскільки приміщення ФОП [PERSON] використовувалися для здійснення підприємницької діяльності, а ТОВ «Дефо-Харків» використовувало приміщення під офіс та магазин з продажу меблів, а тому в приміщенні могли знаходитися меблі, однакові за найменуванням та призначенням. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Згідно з ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.\~\~Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. . Власність зобов`язує.\~\~Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до ч. 1\~ст. 10 ЖК\~України громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Статтею 151 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), зобов`язані забезпечити його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому\~\~будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені цивільним законодавством. Відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ від 24 січня 2006 року №45, власники квартир зобов`язані використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян. Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі. У ч.2 цієї статті зазначається, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Так, відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. У зазначеній нормі права, яка встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках деліктних (позадоговірних) зобов`язань, під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається в зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Шкода це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки завдана шкода (реальна шкода та упущена вигода) відшкодовується в повному обсязі. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.\~\~ З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідачів покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Статтею 1192 ЦК України визначені способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого. З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Факт залиття нежитлових приміщень, орендованих ТОВ «Дефо-Харків та ФОП [PERSON] , з вини відповідача [PERSON] та розмір завданої шкоди підтверджується письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи. Відповідачем [PERSON] не спростовано презумпцію його вини у заподіянні шкоди майну позивачів та не надано безспірних доказів того, що шкода була спричинена саме не з його вини. Допитані у судовому засіданні за клопотанням представника відповідача свідки [PERSON] , а також [PERSON] та [PERSON] , які були у складі комісії, яка склала Акт про залиття від 09.10.2017, жодним чином не спростовують факт залиття приміщень першого поверху будинку [ADDRESS] саме з вини мешканців квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] . Згідно зі\~ст. 12 ЦПК України\~та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1\~статті 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ознаками судових доказів є їх достовірність і достатність. Достовірність доказів - це їх якість, точність і правильність відображення обставин, що входять в предмет доказування. А достатність це сукупність доказів, яка дозволяє вирішити справу. Відповідно до\~статті 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України\~передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Статтею 82 ЦПК України\~передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч.1 зазначеної статті визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Як вбачається з положень ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Європейський суд\~з прав\~людини вказав,\~що пункт\~1\~статті 6\~Конвенції зобов`язує\~суди давати\~обґрунтування своїх\~рішень,\~але це\~не може\~сприйматись як\~вимога надавати\~детальну відповідь\~на кожен\~аргумент.\~Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах\~учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006р.). Враховуючи, що позивачами доведено завдану шкоду, протиправність дій відповідача [PERSON] , причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття нежитлових приміщень, завдані збитки підлягають відшкодуванню [PERSON] . За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Дефо-Харків» та ФОП [PERSON] заявлені обґрунтовано та підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved