Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

[PERSON] (далі «Позивач») звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «Інтер-ГТВ» (далі «Відповідач») про стягнення заробітної плати, невиплаченої при звільненні,\~ інших компенсаційних виплат та моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач зазначив наступне. З 26.02.2014 року по 20.07.2018 рік перебував у трудових відносинах з Відповідачем, де працював слюсарем-ремонтником.\~ 20.07.2018 року Позивач був звільнений з роботи відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України, у зв`язку з скороченням. Відповідно до довідки від 17.01.2019 року №24/2076, виданою ТОВ «Інтер-ГТВ» Позивачу, станом на 02.01.2019 року заборгованість з виплати заробітної плати становить\~ в розмірі 28 717,31 грн. За таких обставин, Позивач просив стягнути з Відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі - 28 717,31 грн., компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати в сумі 317,59 грн., середній заробіток за період затримки розрахунку з 20.07.2018 року по 31.07.2019 рік в сумі 27 296,38 грн., моральну шкоду в сумі 15 000 грн., а всього 71 331,28 грн. 09.01.2020 року у судове засідання ані Позивач ані представник Позивача не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, Позивач надав суду заяву про уточнення позовних вимог в частині розрахунку середнього заробітку за час затримки його виплати за серпень, вересень, жовтень 2019 року в сумі 5 138,75 грн., а всього 32 435,13 грн. Представник Позивача Обуховський В.А., надав заяву про розгляд справи без участі Позивача та представника Позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують (а.с.36-37, 44). 09.01.2020 року у судове засідання представник Відповідача -\~ ТОВ «Інтер-ГТВ» у\~ судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило (а.с.34, 43). Відповідно до ст.ст.280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.\~\~\~ В зв`язку з тим, що сторони не\~ з`явилися в судове засідання, згідно із ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до запису у трудовій книжки,\~ 24.02.2014 року Наказом №23-к Позивача було прийнято на роботу на посаду слюсаря-ремонтника (по ремонту оснащення) в ТОВ «Інтер-ГТВ» (а.с.12-13). 20.07.2018 року Позивач був звільнений з роботи згідно з Наказом №223к відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України, у зв`язку з скороченням штату (а.с.13). Відповідно до довідки від 17.01.2019 року №24/2076, виданою ТОВ «Інтер-ГТВ» Позивачу, станом на 02.01.2019 року заборгованість з виплати заробітної плати становить в розмірі 28 717,31 грн., в тому числі: заробітна плата за лютий 2018 рік 5 856,60 грн.; заробітна плата за березень 2018 рік 5 276,74 грн.; заробітна плата за квітень 2018 рік 3 518,72 грн.; заробітна плата за травень 2018 рік 3 867,32 грн., заробітна плата за червень 2018 рік 2 436,29 грн., заробітна плата за липень 7 761,64 грн. (а.с.15). Як вбачається з довідки від 27.08.2019 року №ТЦ00-000068 яка видана ТОВ «ТПК-Центр» Позивачу, останній працює з 03.09.2018 року в ТОВ «ТПК-Центр» та займає посаду вантажник. Дохід за період з 03.09.2018 року по 01.07.2019 рік склав 44 213,00 грн. (а.с.16). Відповідно до довідки від 06.11.2019 року №ТЦ00-000096 яка видана ТОВ «ТПК-Центр» Позивачу, останній працює з 03.09.2018 року в ТОВ «ТПК-Центр» та займає посаду вантажник. Дохід за період з 01.08.2019 року по 31.10.2019 рік склав 12 619,00 грн. (а.с.38). Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Відповідно до ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Згідно з приписами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Згідно з практикою Суду до такого майна відносяться й грошові кошти, відносно яких є достатньо конкретне і передбачуване відповідно до національного закону легітимне очікування (законне сподівання) (п. 31-46 рішення у справі "Будченко проти України"). У той же час, у пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду. Крім того, національне законодавство України встановлює наступне. Відповідно до ст.43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно з ст.47\~ КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Судом встановлено, що після звільнення з роботи повний розрахунок з позивачем не було проведено та ТОВ «Інтер-ГТВ» надало письмове підтвердження про нараховані суми, належні працівникові при звільненні. Відповідно до п.32 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менше двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 ( зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.1995 року №348). Відповідно до ст.27 Закону України «Про оплату праці» та п.2, п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачений чинним законодавством календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Відповідно до порядку, затвердженого постановою КМУ №159 від 21.02.01 року зі змінами внесеними постановами №958 від 09.08.2001 року та №430 від 31.03.2003 року «Про порядок компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням терміну їхньої виплати» Відповідач повинен компенсувати мені втрату частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати. Компенсацію обчислюють як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) належних працівникові на руки і приросту індексу споживчих цін у відсотках для визначення компенсації. Таким чином компенсація втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів її виплати за лютий, березень, квітень, травень, червень, липень 2018 року у зв`язку з індексом інфляції, станом на 31.07.2019 року склала - 317,59 грн. Згідно з ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу, належних звільненому працівникові сум у строки, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити своєму працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст.27 Закону України «Про оплату праці» за правилами передбаченими порядку обчислення середньої заробітної плати. Відповідно до абз.3 п.2 Порядку в інших випадках збереження середньої зарплати, (середньомісячна) заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата, тобто передують дню звільнення працівника з роботи. Згідно з п.5 розділу IV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за весь час затримки виплати зарплати по день фактичного розрахунку - є середньоденна (середньогодинна) зарплата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням зарплати за фактично відпрацьовані протягом 2 місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної зарплати, як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за весь час затримки виплати зарплати, яка обчислюється шляхом множення середньоденної зарплати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарних місяці, згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації встановлених за дотриманням вимог законодавства. Середньоденна зарплата склала - 242,81 гри. Середньомісячне число робочих днів - 21 робочий день. У зв`язку з тим, що Відповідач не провів повний розрахунок при звільненні Позивача з 20.07.2018 року, станом на 31.07.2019 року стягненню підлягає середній заробіток 62 887,79 грн. Згідно з ч.3 ст.117 КЗпП України, в разі, якщо звільнений працівник до одержання остаточного розрахунку стане на іншу роботу, розмір зазначеної компенсації зменшується на суму заробітної плати, одержаної за новим місцем роботи. Позивач став до роботи в ТОВ «ТПК-Центр» з 03.09.2018 року після звільнення 28.07.2018 року з ТОВ «Інтер-ГТВ», через 1 місяць 13 днів. Тому за липень - серпень 2018 року йому виплачується повна компенсація середнього заробітку за час затримки його виплати в сумі - 6 798,68 грн., а з вересня 2018року по липень 2019 року зменшена сума середнього заробітку з урахуванням отриманої зарплати за новим місцем роботи - 35 591,41грн. Стягненню підлягає середня зарплата за липень-серпень 2018 року - 6 798,68 грн. Зменшена зарплата за вересень 2018 року - липень 2019 року. Повна середня заробітна плата 56 089,11 грн. сума отриманої заробітної плати за новим місцем роботи 35 591,41 грн. = 20 497,70 грн., а всього: 6 798,68 грн.+20 497,70 грн. = 27 296,38 грн. Оскільки, Позивач надав суду заяву про уточнення позовних вимог в частині розрахунку середнього заробітку за час затримки його виплати за серпень, вересень, жовтень 2019 року в сумі 5 138,75 грн., компенсація середнього заробітку за час затримки виплати підлягає до стягнення: 27 296,38 грн.+ 5 138,75 грн.\~ = 32 435,13 грн. (а.с.36-37). Крім того, Позивач просить відшкодувати моральну шкоду, завдану Відповідачем внаслідок порушення трудових прав Позивача, мотивуючи тим, що втратив душевний спокій, багато часу і нервів витратив на звернення до Відповідача по питанню видачі заробітної плати.\~ Дружина Відповідача пенсіонер, він єдиний забезпечує сім`ю. На цій підставі в сім`ї виникають сварки, Позивач почуває себе дискомфортно, переживає, став грубим, дратівливим. З сім`єю втратив нормальні життєві зв`язки. Після звільнення не міг знайти роботу. Вісім місяців не міг платити за комунальні послуги, повноцінно харчуватися, забезпечувати сім`ю продуктами харчування, одягом та медикаментами. Завдану моральну шкоду Позивач оцінює в 15 000 грн. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи характерні тривалість моральних страждань Позивача, істотність вимушених змін у його житті, обставини у справі, а також з урахуванням принципу розумності та справедливості, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди необхідно задовольнити частково та стягнути з Відповідача на користь Позивача 3 000,00 грн. Таким чином, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, про те, що позов підлягає задоволенню частково. З Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню: заборгованість по заробітній платі в сумі - 28 717,31 грн., компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати в сумі 317,59 грн., середній заробіток за період затримки розрахунку з 20.07.2018 року по жовтень 2019 рік в сумі 32 435,13 грн., моральну шкоду в сумі 3 000 грн., а всього 64 470,03 грн. Відповідно до п.2 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», враховуючи, що Позивач звільнений від сплати судового збору, суд стягує з Відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial