Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

27.01.2015 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про виселення з житлового будинку (приміщення) та зняття з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що 14 жовтня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Саксаганське відділення № [NUMBER] «Державний ощадний банк України» (надалі - Банк) та [PERSON] було укладено договір відновлювальної кредитної лінії №ВКЛФ126/08 (надалі - Кредитний договір) про надання грошових коштів в сумі 120 000 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 21% річних, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 12.04.2018 року. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 14 жовтня 2008 року між Банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], який зареєстрований в реєстрі за № 5382. Згідно з умовами цього іпотечного договору предметом іпотеки є 3-кімнатна квартира №108 в буд. 38 на м-ні Гірницький у м. Кривому Розі. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 лютого 2011 року по цивільній справі № 2-368/11в рахунок погашення боргу по кредиту [PERSON] звернено стягнення на предмет іпотеки 3- кімнатну квартиру № 108 загальною площею 65, 3 кв. м. , що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, м-н Гірницький, буд. 38. Банком було направлено відповідачам письмову вимогу від 05 травня 2014 року № 1037 про звільнення з житлової квартири протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Вимога отримана, про свідчить підпис на повідомленні про вручення поштового відправлення. В зазначений у вимозі строк відповідачі не звільнили передану в іпотеку банку житлову квартиру і не знялися з реєстрації. Згідно довідки з місця проживання, виданої ЖБК «Рассвет-40» та копії паспортів відповідачів вони зареєстровані та проживають в спірній квартирі. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на ст. 40 Закону України "Про іпотеку", ч. 3 ст. 109 Житлового кодексу України, ст. 3, ч. 1 ст. 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», п. 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» та просить суд виселити відповідачів за адресою предмету іпотеки та зняти їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою, стягнувши на користь позивача сплачений ним судовий збір і розмірі 243 гривні 60 копійок.\~\~ У судове засідання представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності від 16 червня 2014 року (а. с. 49), не з'явилася, 20.07. 2015 року до суду надано заяву, згідно якої просить справу розглянути без технічної фіксації та участі сторін, позовні вимоги підтримує та не заперечує щодо винесення заочного рішення. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, до суду надано лист (а. с. 50), згідно якого просить справу розглянути в його відсутність, проти позовних вимог не заперечує.\~ Відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, що підтверджується судовими повістками, конвертами та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, в судові засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає\~\~положенням ст. 224 ЦПК України, а також відповідно до ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи та надані позивачем докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. 14 жовтня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Саксаганське відділення № [NUMBER] «Державний ощадний банк України»та [PERSON] було укладено договір відновлювальної кредитної лінії №ВКЛФ126/08про надання грошових коштів в сумі 120 000 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 21% річних, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 12.04.2018 року (а. с. 6 - 8). В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 14 жовтня 2008 року між Банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], який зареєстрований в реєстрі за № 5382. Згідно з умовами цього іпотечного договору предметом іпотеки є 3-кімнатна квартира №108 в буд. 38 на м-ні Гірницький у м. Кривому Розі та у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язання Позичальником, іпотекодержатель (банк) має право звернути стягнення на предмет іпотеки (а. с. 9 -11). Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У зв'язку з порушенням Позичальником умов Кредитного договору, Банк був вимушений звернутися до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 лютого 2011 року по цивільній справі № 2-368/11в рахунок погашення боргу по кредиту [PERSON] звернено стягнення на предмет іпотеки 3- кімнатну квартиру № 108 загальною площею 65, 3 кв. м. , що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, м-н Гірницький, буд. 38. Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» звернення стягнення на передане в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Банком було направлено відповідачам письмові вимогу та повідомлення (у порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку) від 05 травня 2014 року № 1037, 1041 про звільнення з житлової квартири протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги та намір реалізувати предмет іпотеки (а. с. 13, 14). Вимога отримана, про свідчить підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а. с. 15). Зазначені вимоги позивача залишилася без задоволення, тобто протягом одного місяця від дня отримання вимог про добровільне виселення та зняття з реєстраційного обліку мешканці добровільно не звільнили житлове приміщення. Відповідно до ч. 3 ст. 109 Житлового кодексу України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому. Всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання вимоги про добровільне звільнення житлового приміщення. П. 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» розяснено, що примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Згідно довідки з місяця проживання, виданої головою ЖБК «Рассвет-40» від 26 вересня 2008 року вих. № 127 (а. с. 16), яка була надана відповідачем [PERSON] перед отриманням кредиту та передання майна в іпотеку банку, за адресою: [ADDRESS] мешкає [PERSON] з чоловіком [PERSON] Згідно даних копій паспортів відповідачів та за відомостями адресно-довідникового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області [PERSON], 26.05.53 р. н. та [PERSON], 07.09.59 р. н. зареєстровані за адресою [INFO] (а.с. 19-20, 21-22, 47, 48). Крім того, судом також враховуються положення законодавства, на які посилається позивач. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. Ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, на вказану адресу надсилається поштова кореспонденція, відповідно до даних про реєстрацію нараховуються усі комунальні послуги тощо. Наявність зареєстрованих осіб у будинку, на який звернено стягнення за судовим рішенням, негативно відображається на ціні продажу житлового приміщення, а також буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки. Отже, з підстав вищевикладеного, відповідачі підлягають виселенню із житлового будинку, який є предметом іпотеки. Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Отже підставою зняття з реєстрації місця проживанняє, зокрема, рішення суду про виселення, яке набрало законної сили, тому суд приходить до висновку про безпідставність вимоги позивача. Таким чином, оцінюючи всі докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають частковому задоволенню. У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 88 ЦПК України із відповідачів ріними частками підлягають стягненню на користь позивача сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок. На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial