Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

09 червня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із позовом в якому просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 8250,00 грн. щомісячно починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути аліменти на її утримання в розмірі 4500,00 грн. щомісячно починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Обгрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що з 08 липня 2016 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Сторони мають спільного малолітнього сина: [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю в орендованій квартирі. Спільне життя із відповідачем не склалося. Ведення між ними спільного господарства припинено. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини, однак її не достатньо для повноцінного розвитку дитини та забезпечення її необхідними умовами для життя. Позивач вказує, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною, самостійного доходу не має, а тому потребує фінансової допомоги відповідача на її утримання. Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач просить про задоволення позову. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Додатково [PERSON] пояснила, що шлюб з відповідачем було розірвано 14 липня 2017 року. Після того, як сину виповнився один рік, відповідач припинив здійснювати оплату оренди житла у якому проживає вона із сином, а тому матеріальної допомоги, яку надає відповідач на утримання сина не вистачає на забезпечення нормального розвитку дитини: харчування, засоби гігієни, медичні послуги, оплату житла. Оскільки син дуже маленький позивач не має можливості влаштуватись на роботу для належного забезпечення життєвих потреб, а відповідач працевлаштований, займається виготовленням ювелірних виробів та має постійне джерело доходу, за своїм станом здоров»я та матеріальним становищем може надавати матеріальну допомогу на її утримання та утримання малолітнього сина у вказаному нею розмірі. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та не заперечував щодо стягнення аліментів на користь позивача на утримання дитини у розмірі 1/4 частини доходу щомісяця до виповнення дитиною повноліття та на утримання позивача [PERSON] у розмірі 1/6 частини від доходу відповідача до виповнення дитиною трьох років. Представник відповідача пояснив, що [PERSON] працює в ТОВ "Аграмант" та отримує заробітну плату у розмірі 3200,00 грн., а тому не має можливості сплачувати аліменти у розмірі про який просить позивач. В той же час позивачем не надано доказів на підтвердження необхідності стягнення заявленої нею суми аліментів. Також, представник відповідача просив суд врахувати мінімальний розмір заробітної плати відповідача, відсутність належного йому нерухомого та рухомого майна, а також факт його проживання у квартирі знайомих за мінімальну платню. З огляду на означене, просив суд про часткове задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач і відповідач 08 липня 2016 року уклали шлюб, зареєстрований Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві (а.с. 10). 16 червня 2016 року у сторін народився син: [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві (а.с. 7-8). Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 14 липня 2017 року розірвано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 08 липня 2016 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Спільна дитина сторін проживає разом із матір'ю - позивачем [PERSON], що визнається сторонами та не потребує доказування відповідно до ст. 82 ЦПК України. Судом встановлено, що добровільної угоди щодо утримання сина та дружини між позивачем і відповідачем не досягнуто. [PERSON] було перераховано на рахунок позивача в липні, серпні та жовтні 2017 року грошові кошти на утримання дитини у розмірі 1520,00 грн. щомісячно, що підтверджується відповідними квитанціями та не заперечується позивачем. (а.с. 44, 46, 47). Разом з тим, вказаних грошових коштів не достатньо для забезпечення належних умов проживання, харчування, медичного догляду, тощо. Згідно із ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. За положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частинами 1, 5 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, як вбачається з ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи, що позивач просить суд про стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За положеннями ч. 2,4, 6, ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Як убачається із довідки ТОВ «Аграмант» №б/н від 15.08.2017 року відповідач офіційно працює на посаді ювеліра-монтувальника вказаного товариства з 15.08.2017 року з посадовим окладом у розмірі 3200,00 грн, сума до виплати з урахуванням податків складає 2576,00 грн. (а.с. 50). У судовому засіданні позивач пояснила, що відповідач отримує стабільний регулярний дохід, який значно перевищує розмір встановленої у довідці заробітної плати. Посилання представника відповідача, що дохід [PERSON] на місяць становить 2576,00 грн. суд оцінює критично у сукупності із дослідженими доказами, зокрема з урахуванням рахунків на переказ позивачу грошових коштів на оплату аліментів, оплати вартості орендованого житла, понесених витрат на правничу допомогу. А тому, суд приходить до висновку, що відповідач за своїм станом здоров»я, матеріальним становищем спроможний здійснювати сплату аліментів на утримання дитини та дружини. Суд також враховує, що інших дітей, крім спільного із позивачем сина, [PERSON] не має, осіб, які перебували б на його утриманні судом також не встановлено. Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», розмір прожиткового мінімуму на дитину до 6 років становить 1492 грн., розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1762,00 грн. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За положенням ч. 8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись із максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Як зазначено у п.п. 16 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року за №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного подружжя, дітей, батьків, інших осіб», утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за сумісництвом, в тому числі з доходів від підприємницької діяльності. Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Таким чином, враховуючи викладене вище, а також те, що діти у зазначеному віці потребують значних витрат на утримання, зокрема, харчування, одяг, інші речі щоденного вжитку, суд,

Outcome: partial