Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

05.10.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, який згодом уточнила, до [PERSON] , просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення аліментів від дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дочки [PERSON] , тобто до [INFO] . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з відповідачем вони перебували у фактичних шлюбних відносинах і проживали однією сім`єю. У них [INFO] народилася дочка [PERSON] , [INFO] , батьківство відповідачем визнане. Дитина перебуває на її повному утриманні. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дочки відмовляється, тому вона змушена звертатися до суду за захистом сімейних прав дитини. Сторони про день, час і місце розгляду повідомлені належним чином. Від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про часткове визнання позову, а саме він просить визначити аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи, але без їх виклику, за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечень проти розгляду справи в порядку спрощено позовного провадження від учасників справи не надходили. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу до суду не надходило. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що у свідоцтві про народження неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , батьком вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не заперечував своє батьківство (а.с. 5) Відповідач [PERSON] працездатний, працює, отримує регулярний дохід, дана обставина визнана сторонами, відповідачем не спростована, інші докази про матеріальний стан відповідача в справі відсутні. Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Неповнолітня [PERSON] , [INFO] , фактично на даний час перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не виконує обов`язків по утриманню своєї неповнолітньої дитини, які встановлені ст. 180 СК України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, має можливість працювати та отримувати відповідну заробітну плату. За приписами ст. 182 СК України (зі змінами, які діють на день розгляду справи) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2020 рік" № 294-IX від 14.11.2019 року прожитковий мінімум на день ухвалення рішення становить: для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. З урахуванням матеріального становища платника аліментів, матеріального становища дитини, її віку, стану здоров`я, суд вважає що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення аліментів від дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини. В задоволені решти позовних вимог слід відмовити. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для часткового задоволення позовних вимог. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 840,80 грн. за пред`явлення вимоги про стягнення аліментів.

Outcome: partial