Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

02.03.2018 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , (РНОК [NUMBER] ), який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS], на її користь аліменти на утримання дітей- [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 21.09.2007 року, вона уклала шлюб з відповідачем по справі , який зареєстровано в Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області , про що зроблений актовий запис № 2206. 12.07.2018 року рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова шлюб розірвано. Під час перебування у шлюбі у них народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. З травня 2017 року вона з дітьми мешкають окремо від батька дітей, весь час відповідач допомагав матеріально. На дійсний час заявив, що надалі добровільно не бажає надавати матеріальну допомогу в фінансовому утриманні їх спільних неповнолітніх дітей. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, наведених в обґрунтування позову. Відповідач в судове засідання з`явився, позовні вимоги визнав частково та не заперечував сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі спочатку 2500 грн щомісячно, потім- в розмірі 2 000 грн. В своїх запереченнях вказав, що вимоги суттєво завищено та не підлягають задоволенню у заявленому розмірі з тих підстав, що він ніколи не відмовлявся та не відмовляється утримувати своїх дітей, яких дуже любить. Він оплачує майже всі заняття дітей, перераховуючи грошові кошти на картковий рахунок позивача у банку. З тих грошей, які він надає постійно дітям, позивач придбає речі для себе, тобто грошові кошти зазвичай витрачаються не за призначенням. Також просив прийняти до уваги той факт, що він готовий у разі наявного більшого доходу надавати грошові кошти на утримання двох дітей в розмірі, більшому , ніж буде визначено рішенням суду. Весь час, коли він мешкає окремо від дітей, він постійно надає матеріальну допомогу, що не було спростовано позивачем. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи та докази, надані сторонами в обгрунтування позовних вимог та заперечень на позовні вимоги , дійшов наступного. Судовим розглядом справи встановлено, що сторони по справі з 21.09.2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі , який розірвано на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.07.2018 року, яке набрало законної сили. Від вказаного шлюбу сторони мають спільних дітей : [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] , що підтверджено даними свідоцтв про народження дітей, копії яких долучено до матеріалів справи, які проживають разом з позивачем. Зі змісту позову вбачається, що позивач працевлаштована неофіційно та отримує дохід щомісячно 4 000 грн . Відповідачем надано довідку про його дохід, який він отримує працюючи у ФОП [PERSON] продавцем непродовольчих товарів з 02.08.2018 року, отримуючи заробітну плату в розмірі 3 723 грн. Згідно зі ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181та ст.183 СК України, за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, розмір яких визначається судом. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від15.05.2006року №3«Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України , мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону , що передбачено статтею 184 СК України. Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до від 6 років до 18 років з 1 січня 2018 року складає 1 860 гривень , з 1 липня 2018 року- 1 944 гривні. Оскільки прожитковим мінімум на дитину від 6 до 18 років складає на час ухвалення судового рішення суму 1 944 ,00 грн., батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд вважає справедливою суму аліментів, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 1 000 грн на одну дитину, що буде достатнім для забезпечення матеріальних потреб дитини. При винесенні рішення суд враховує наступні обставини: Діти проживають з матір'ю та знаходяться на її утриманні, відповідач не є пенсіонером чи інвалідом, працевлаштований, отримує офіційний дохід, інших утриманців не має, визнав позовні вимоги в розмірі по 1 000,00 гривень на утримання кожної дитини. Враховуючи рівний обов'язок батьків щодо утримання дитини, а також виходячи з положень ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, яка визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох дітей в розмірі 2 000 грн. щомісячно, від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. 1ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно з п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Суд роз"яснює сторонам, що відповідно до ст. 80 та ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору, тому в порядку ст.141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача в дохід держави в розмірі 704,80 гривень. На підставі викладеного ,

Outcome: partial