Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

ФОП [PERSON] (далі «Позивач») звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі «Відповідач») про стягнення заборгованості по сплаті орендних платежів та пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання. В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач посилається на наступні обставини. 26.04.2019 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір оренди приміщення №3, та підписано акт приймання-передачі орендованого приміщення. Згідно вказаного договору та акту приймання-передачі, Відповідачу передано в тимчасове платне користування приміщення площею 150 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на третьому поверсі та сходову клітку загальною площею 35 кв.м. Вказаним приміщенням він користується по дату звернення Позивача до суду. Пунктом 4.2 Договору передбачено обов`язок Орендаря своєчасно та у повному обсязі сплачувати оренду плату. Згідно з п.3.1.2 Договору, орендар зобов`язується належним чином виконувати всі умови даного договору. Пунктом 3.1.10 договору передбачено, що орендар повинен вносити на рахунок орендодавця орендну плату та інші необхідні платежі у порядку, строки та розмірах, що обумовлені в п.4 і 5 договору. Відповідно до пункту 4.1 Договору, розмір щомісячної орендної плати за користування об`єктом оренди становить 23 500,00 грн. без ПДВ. Як вбачається з п.5.2 договору, орендар перераховує щомісячно з 24-го по 27-е число календарного місяця орендну плату за поточний місяць авансовим платежем на банківський рахунок орендодавця або сплачує готівкою в касу орендодавця. Відповідач не виконав свої зобов`язання щодо оплати за користування орендованим майном своєчасно та в повному обсязі, внаслідок чого утворився борг з орендної плати. До теперішнього часу Відповідачем борг не погашено, тому Позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом. Посилаючись на ст. ст.526, 610-612, 625 ЦК України, просив стягнути з Відповідача заборгованість з орендної плати в розмірі 70 500,00 грн., пеню в розмірі 3 013,60 грн. та судовий збір в розмірі 840,80 грн. 15.10.2020 року заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області позовні вимоги ФОП [PERSON] було задоволено повністю та стягнуто з [PERSON] на його користь заборгованість за користування об`єктом оренди в сумі 70500,00 грн., пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання в сумі 3013,60 грн., судовий збір в сумі 840,80 грн., а всього 74354,40 грн. (а.с.48-51). 26.01.2021 року Відповідач [PERSON] не погоджуючись з заочним рішенням суду, подала заяву про його перегляд та скасування. 26.02.2021 року ухвалою суду заяву задоволено, заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.10.2020 року скасовано, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.74-75). 14.04.2021 року у судове засідання з`явився представник Позивача. Проте, ані Відповідач, ані її представник у судове засідання не з`явилися - про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Через канцелярію суду Відповідач подала заяву про відкладення судового засідання у зв`язку зі станом здоров`я. Втім, будь-яких доказів незадовільного стану здоров`я до заяви приєднано не було (а.с. 85). 03.06.2021 року у судове засідання з`явився представник Позивача. Проте, ані Відповідач, ані її представник у судове засідання не з`явилися знов - про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Через канцелярію суду Відповідач подала аналогічну заяву про відкладення судового засідання у зв`язку зі станом здоров`я. Втім, будь-яких доказів незадовільного стану здоров`я до заяви приєднано не було (а.с. 92). 03.06.2021 року ухвалою суду визнано явку Позивача [PERSON] та Відповідача [PERSON] у всі наступні судові засідання у даній справі обов`язковою (а.с.94-95). Також суд зобов`язав Відповідача та її представника надати докази поважності їхньої неявки у судові засідання 14.04.2021 року та 03.06.2021 року, а у випадку заявлення клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи запропоновано надати суду вільні зразки почерку. 13.07.2021 року Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися втретє поспіль. Про визнання явки обов`язковою, а також про дату, час та місце розгляду справи Відповідач була повідомлена, з матеріалами справи ознайомлена, що підтверджується її заявою та розпискою (а.с. 102). Відзиву на позовну заяву за весь час перебування справи у провадженні суду Відповідач не надала. 13.07.2021 року в судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просила позов задовольнити. Проти ухвалення повторного заочного рішення не заперечувала. В судовому засіданні допитаний за клопотанням представника Позивача у якості свідка за його згодою Позивач [PERSON] пояснив суду наступне. З 21.07.2014 року він є власником приміщення за адресою: [ADDRESS] , а саме частини житлового будинку, до якого входять і частина нежитлових приміщень. Також пояснив, що у якості ФОП він був зареєстрований у 2002 році. На той час він здавав в оренду 1-й та 2-й поверхи будівлі. У квітні 2019 року Відповідач звернулася до нього з приводу оренди приміщення для організації колективних та індівідуальних занять фітнесом, стрейчінгом, пілатесом, пілоном (для чого нею було встановлено спеціальні труби). Вони провели переговори щодо вартості оренди, розташування та обладнання зони для стрейчінга (для чого вона пізніше поклала ламінат та встановила дзеркала). 26.04.2019 року між ними було підписано договір оренди приміщення. Договір підписано в орендованому приміщенні особисто сторонами. Вона особисто поставила свій підпис на договорі та взяла свій примірник з собою. До підписання договору він направляв їй його проект на вайбер. Вона висловлювала свої побажання, зауваження, відповідала на запитання. Він вносив зміни до проекту договору. Відповідач зробила передплату, облаштувала приміщення та 25.05.2019 року почала там працювати. Останній платіж вона внесла із запізненням, а саме 26.11.2019 року. Вона заплатила за період з 25.10.2019 року по 24.11.2019 рік. Про заборгованість він надіслав їй претензію, втім, отримавши вимогу особисто, вона борг не погашала. Приблизно 25-26 грудня 2019 року він потрапив у приміщення та побачив, що всі труби, дзеркала, ламінат вивезено, там залишився лише холодильник. Приміщення було у жахливому стані, було залишено сміття, пошкоджено покриття стін, підлогова плитка, підвісна стеля. Після цього він намагався з Відповідачем поспілкуватися, але вона ухилялася від розмов. Тому він звернувся до суду. Як Позивач [PERSON] позов підтримав, просив задовольнити. Щодо періоду стягнення заборгованості пояснив, що дія договору закінчилася 25.05.2020 року, але оскільки позов подавався наприкінці лютого 2020 року, то вимоги були заявлені станом на 24.02.2020 року. \~\~ Суд, вислухавши пояснення Позивача, представника Позивача та Позивача\~ як свідка, дослідивши доказі у справі в їх сукупності, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини та зміст спірних правовідносин. 26.04.2019 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір оренди №3 нежитлового приміщення та акт приймання-передачі орендованого приміщення (а.с.68-71). Відповідно до п.1.1 вказаного договору Орендодавець передає в оренду, а Орендар приймає в тимчасове платне користування приміщення площею 150 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на третьому поверсі та сходову клітку загальною площею 35 кв.м. Як убачається з п. 4.1 Договору, розмір щомісячної орендної плати за користування об`єктом оренди становить 23 500,00 грн. без ПДВ. Згідно з п.5.2 договору, орендар перераховує щомісячно з 24-го по 27-е число календарного місяця орендну плату за поточний місяць авансовим платежем на банківський рахунок орендодавця або сплачує готівкою в касу орендодавця. Згідно з п.5.6 вказаного договору орендна плата нараховується, починаючи з 24 травня 2019 року і нараховується по дату фактичного повернення об`єкту оренди від орендаря орендодавцю.\~ Крім того, на адресу Відповідача Позивачем направлено претензію від 09.01.2020 року, з вимогою про погашення заборгованості зі спати орендної плати за період листопад-грудень 2019 року в сумі 47 000,00 грн. в строк до 20.01.2020 рік (а.с. 11-12). Відповідно до даних, розміщених на сайті «Укрпошта», 14.01.2020 року претензія отримано особисто Відповідачем (а.с. 14). Пунктом 10.2 договору передбачено, що у разі прострочення внесення платежів (орендної плати Комунальних платежів) за цим договором, орендар сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочених платежів за кожен день прострочення. Також суд погоджується з наданим Позивачем розрахунком, згідно з яким заборгованість з орендної плати складає 73 513,60 грн.,\~ з яких сума основного боргу становить 70 500,00 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання 3 013,60 грн. (а.с.5). Розглядаючи дану цивільну справу суд також керується наступними нормами права. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається з ч.1, 5 ст.762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Крім того, на підставі приписів ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Згідно з практикою ЄСПЛ до такого майна відноситься й нерухоме майно і грошові кошти. Таким чином, позовні вимоги Фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті орендних платежів та пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання підлягають задоволенню. Вони ґрунтуються на законі та підтверджені належними та допустимими доказами. Відповідно до приписів ч.3 ст.288 ЦПК України повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати які поніс Позивач при зверненні до суду в розмірі 840,80 грн., підлягають стягненню з Відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved