Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

22 січня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, та просила ухвалити рішення, яким встановити факт народження її донькою [PERSON] , [INFO] , уродженкою м. Єнакієве Донецької області, дитини жіночої статі [INFO] в місті Донецьк. В обґрунтування заяви [PERSON] вказала, що її донька [PERSON] , перебуваючи на тимчасово окупованій території Донецької області в м. Донецьк, [INFO] народила дитину жіночої статі [PERSON] , про що їй було видано медичне свідоцтво про народження дитини, але яке є недійсним і не несе правових наслідків. Зазначає, що з метою реєстрації факту народження онуки заявник звернулася до Костянтинівського РВ ДРАЦС для отримання свідоцтва про народження дитини. Однак, їй було відмовлено, оскільки було подано документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення даного факту необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження, яке у свою чергу є підставою для виникнення певних цивільних прав і обов`язків. За цих обставин заявник змушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту народження. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22.01.2020 по справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 30 січня 2020 року. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вказала, що на вимогах заяви наполягає та просить їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник заінтересованої особи Костянтинівського РВ ДРАЦС Східного МУ МЮ (м. Харків) у судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, від начальника відділу надійшло клопотання, в якому вона просить розглянути справу без участі представника та вказала, що проти задоволення заяви не заперечує. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дістається висновку, що заява про встановлення факту народження підлягає задоволенню частково за наступними підставами. Так, у ході судового розгляду встановлено, що встановлення факту, якого вимагає заявник, породжує правові наслідки. Встановити такий факт іншим шляхом неможливо. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Серед таких юридичних фактів у ст. 315 ч. 1 п. 7 ЦПК України визначений факт народження особи в певний час в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Як зазначено в ст. 317 ч. 1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до ч. 3 ст. 317 ЦПК України, у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. З паспорту серія [NUMBER] (арк.с.4-5) вбачається, що заявник [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Заявник [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] (арк.с.9), та є належним заявником по справі. Згідно паспорта серія [NUMBER] (арк.с.6-7), донька заявника [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України, уродженкою м. Єнакієве Донецької області, яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Також з паспорту вбачається, що вона не перебуває у зареєстрованому шлюбі. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , перебуваючи на тимчасово окупованій території в Донецькому республіканському центрі охорони материнства та дитинства в м. Донецьк, [INFO] о 01 год. 05 хв. на 40 тижні вагітності народила дівчинку вагою 3050,0 г, про що їй було видане медичне свідоцтво про народження № 6 від 03.01.2020 (форми № 103/у) (арк.с.10). Також даний факт підтверджується копією обмінної карти пологового будинку, де є вся інформація про перебігання вагітності та родовий процес та фотокарткою [PERSON] з новонародженою дитиною (арк.с.12-17, 18). Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України" особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ст. 125 Сімейного Кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Згідно ст.135 Сімейного Кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Територія, на якій народилася дитина, а саме м. Донецьк «є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України» («стаття 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). З метою реєстрації факту народження дитини, отримання свідоцтва про народження дитини, заявник звернулася до Костянтинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Однак у реєстрації та отриманні свідоцтва про народження дитини їй було відмовлено на підставі того, що нею було подано документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 № 1150/13024, та виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, що підтверджується відмовою у проведенні державної реєстрації народження № 16.19-36-45 від 21.01.2020 (арк.с.11). Зазначений недолік не дає матері дитини у повній мірі розпоряджатися своїми правами щодо реєстрації народження дитини, та порушує її інтереси, що в решті решт змусило заявника звернутися з відповідною заявою до суду з метою встановлення даного факту. Відповідно до ст.\~13\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є медичне свідоцтво про народження, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України, що видається закладами охорони здоровя незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. За відсутності документа закладу охорони здоровя, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Місто Донецьк визнано тимчасово окупованою територією відповідно до п. 1\~Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 р. № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту народження дитини підлягає задоволенню, оскільки досліджені судом документи узгоджуються з обставинами, викладеними у заяві [PERSON] , і підстав до відмови у задоволенні вимог щодо встановлення факту народження не встановлено. Між тим, суд вважає, що вимоги заявника про зазначення в рішенні суду ім`я дитини задоволенню не підлягають. Зазначення у судовому рішенні прізвища, імені та по батькові дитини не є обов`язковим, оскільки вони можуть бути зазначені батьками безпосередньо під час державної реєстрації народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки згідно з частиною другою статті 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. \~\~ \~ \~ \~ \~На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial