Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO] та стягнути аліменти з [PERSON] та [PERSON] по 500 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що відповідачі є батьками [PERSON]. 04.06.2004 року шлюб між батьками розірвано, дитину залишено на подальше виховання матері. Протягом року відповідачі, проживаючи окремо від доньки, участі у вихованні доньки не беруть, фізичним розвитком, здоров'ям дитини не цікавляться, за місцем проживання не відвідують, матеріально дочку не забезпечують, фактично самоусунулися від виконання своїх батьківських обов'язків. Малолітня [PERSON] є її онукою та проживає разом з нею. Вона опікується нею, займається вихованням, духовним та фізичним розвитком. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги з підстав, наведених у позові та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав (а.с.29,60). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, належним чином повідомлялась про час і місце розгляду справи, що підтверджується поштовими рекомендованими повідомленнями та повідомленням через засоби масової інформації (а.с.61,65). Представники третьої особи - органу опіки і піклування при виконкомі Житомирської міської ради Кравець А.Й. та прокурор Рудченко М.М. позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що відповідачі не цікавиться вихованням та станом здоров'я дочки та не надають допомогу на її утримання. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, свідків, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 20.10.2000 року серія [NUMBER] (а.с.23). Згідно рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 04.06.2004 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.26,27). Згідно характеристики учениці 8-В класу спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 12 з поглибленим вивченням іноземних мов імені С. Ковальчука м. Житомира на даний момент [PERSON] знаходиться під наглядом дідуся та бабусі, які цікавляться навчанням та вихованням [PERSON], створили належні умови для нормального проживання, успішного навчання та усестороннього розвитку дитини. Батьки [PERSON] вихованням дитини не займаються, навчанням та успіхами не цікавляться, батьківські збори не відвідують (а.с.31). Як вбачається з довідки КП "ВЖРЕП №1" Житомирської міської ради №1014 від 24.09.2013 року [PERSON] проживає разом з онукою [PERSON], 2000 року народження та з чоловіком [PERSON], 1953 року народження за адресою: [ADDRESS] (а.с.30). Актом обстеження умов проживання дитини в квартирі [ADDRESS], встановлено, що дитина забезпечена місцем для сну та приготування уроків (а.с.33). Відповідно до висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради від 05.02.2014 року № 29 вирішено за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [PERSON] відносно їх малолітньої дочки [PERSON], [INFO] (а.с.54). Згідно ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, є хронічними алкоголіками або наркоманами, зловживають своїми батьківськими правами, примушують їх до жебракування і бродяжництва, роблять шкідливий вплив на своїх дітей своєю аморальною антигромадською поведінкою. Пунктом 16 Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Із наведених позивачем доказів вбачається, що відповідачі не приймають участі в вихованні малолітньої дочки [PERSON], не піклуються про неї, не забезпечують її матеріальні потреби, не виявляють ніякого інтересу до дочки, не зустрічаються та не спілкуються з нею. Таким чином, судом встановлений факт ухилення від виконання відповідачами батьківських обов'язків по вихованню дитини, що є підставою для позбавлення батьківських прав. Позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов'язку по утриманню дітей, а тому суд стягує з відповідачів аліменти на утримання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Частиною 2 статті 182 Сімейного Кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно статті 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що позивач в судовому засіданні шляхом допустимих та належних доказів не довела розмір доходу відповідачів, можливості надавати відповідачами матеріальну допомогу на утримання дитини у визначених позивачем розмірах, не обґрунтувала розмір аліментів, які просить стягнути з відповідачів, що відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України є її обов'язком, суд задовольняє позов частково та стягує з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі по 363 грн. з кожного з 06.11.2013 року, щомісячно, а з 01.01.2014 року по 385 грн. з кожного, щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону і до досягнення дитиною повноліття, що відповідає положенням ч.2 ст.182 СК України. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів судовий збір на користь держави по 121, 80 грн. з кожного.

Outcome: partial