Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

У червні 2020 року заявниця [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності померлому [INFO] [PERSON] правовстановлюючого документа, яким є державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 номер 825070, виданий 10 жовтня 2001 року на підставі рішення Вовковинецької селищної Ради народних депутатів №6 від 15 березня 2001 року. В обґрунтування своїх вимог заявниця вказала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,17 га, розташовану на території Вовковинецької селищної ради Деражнянського району Хмельницької області, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З метою оформлення своїх спадкових прав заявниця звернулася до нотаріальної контори, однак нотаріусом їй було відмовлено в оформленні спадщини у зв`язку з тим, що у вказаному державному акті на землю вчинено виправлення прізвища власника земельної ділянки з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Позасудовим шляхом встановити факт належності [PERSON] вказаного правовстановлюючого документа неможливо, а тому заявниця просила встановити такий юридичний факт у судовому порядку, вказуючи на те, що метою його встановлення є реалізація її права на спадкування. Згідно з ухвалою судді від 01 липня 2020 року вказану заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. В судове засідання заявниця та її представник не з`явилися. Разом із цим, будучи присутніми у судовому засіданні 31 серпня 2020 року, вони підтримали заявлені вимоги із наведених у заяві підстав, просили завершувати розгляд справи за їх відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293, п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом об`єктивно встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Вовковинецькою селищною радою Деражнянського району Хмельницької області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,17 га, розташовану на території Вовковинецької селищної ради Деражнянського району Хмельницької області, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власником якої він був на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 номер 825070, виданого 10 жовтня 2001 року на підставі рішення Вовковинецької селищної Ради народних депутатів №6 від 15 березня 2001 року. Разом із цим, як вбачається із вказаного державного акта, в графі «прізвище, ім`я, по батькові» щодо власника земельної ділянки було допущено помилку, а саме, вказано прізвище « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] », а згодом таке прізвище було виправлене на « [PERSON] ». Заявниця є спадкоємцем до майна померлого [PERSON] за законом та у встановленому законом порядку прийняла спадщину, що підтверджується письмовим повідомленням державного нотаріуса Першої Хмельницької державної нотаріальної контори №24/02-14 від 10 березня 2020 року, із якого також вбачається, що через наведену вище розбіжність написання прізвища померлого [PERSON] у державному акті на землю заявниця позбавлена можливості у позасудовому порядку оформити свої спадкові права на вказане спадкове майно. Як встановлено судом, заявниця є дружиною померлого [PERSON] . Так, факт реєстрації їхнього шлюбу підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим Вовковинецькою селищною радою Деражнянського району Хмельницької області, згідно з яким [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18 листопада 1971 року, про що було складено актовий запис №39. Свідоцтвом про народження, виданим 07 травня 1949 року, підтверджується те, що чоловік заявниці [PERSON] народився [INFO] . Довідкою виконкому Вовковинецької селищної ради Деражнянського району Хмельницької області №1971 від 28 жовтня 2019 року підтверджується, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] є однією і тією ж особою. Крім цього, той факт, що померлий [PERSON] був чоловіком заявниці, підтвердила свідок [PERSON] у судовому засіданні 31 серпня 2020 року. Таким чином, встановлені вище обставини вказують на те, що дійсним прізвищем чоловіка заявниці було прізвище « [PERSON] », а при видачі на його ім`я вищевказаного державного акта на землю було допущено помилку у зазначенні власника земельної ділянки. Згідно з роз`ясненнями, наданими Верховним Судом України в пункті 12 Постанови Пленуму №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного вищевказаного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги, що метою встановлення даного юридичного факту є отримання можливості реалізувати заявницею своє право на спадкування, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту належності [PERSON] , який помер [INFO] , правовстановлюючого документа, яким є державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 номер 825070, виданий 10 жовтня 2001 року на підставі рішення Вовковинецької селищної Ради народних депутатів №6 від 15 березня 2001 року на ім`я [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved