Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

ФОП [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення коштів, зазначивши, що 10.11.2014 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено Договір № б/н про надання інформаційно-довідкових та посередницьких послуг, визначивши розмір винагороди за послуги, що будуть надані даним договором, в розмірі 67500 грн. 00 коп. У звязку із виконанням позивачем усіх взятих на себе зобовязань по договору, 19.11.2014 року сторони підписали акт виконаних робіт, який є підставою для отримання відповідної винагороди. Однак, станом на час розгляду справи судом, відповідач виконав свої зобовязання по даному договору частково, сплативши в рахунок винагороди лише 25 000 грн., в силу чого позивач звернувся до суду та, з врахуванням зміни предмету позову, просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість в сумі 43500,00 грн., в тому числі сума основного боргу за договором в розмірі 42500 грн. 00 коп., а також штраф в розмірі 1000 грн. 00 коп. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Додатково зазначив, що між позивачем та [PERSON] існували правовідносини, що виникли раніше з приводу придбання земельної ділянки. Був укладений попередній договір про продаж майна [PERSON] Після вдалого продажу її майна співпраця продовжилась в частині придбання земельної ділянки. Зазначив, що окрім відповідного договору № б/н про надання інформаційно-довідкових та посередницьких послуг від 10.11.2014 року, між позивачем та [PERSON] також був укладений 09.11.2014 року договір № 402 про надання інформаційно-довідкових та посередницьких послуг, але такий договір та акт виконаних робіт від 19.11.2014 року до такого договору - був підписаний [PERSON], оскільки [PERSON], що є донькою [PERSON], в той час була на навчанні. На уточнюючі питання суду пояснив, що нотаріально посвідченого доручення на вчинення таких дій в [PERSON] не було. Просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, пояснивши, що договір № б/н про надання інформаційно-довідкових та посередницьких послуг від 10.11.2014 року не був підписаний [PERSON], а тому жодного договору між [PERSON] та ФОП [PERSON] не вчинялося. Не може стверджувати, що на акті виконаних робіт від 19.11.2014 року, який відноситься до відповідного договору № б/н від 10.11.2014 року, проставлений особистий підпис [PERSON] Зазначив, що укладений попередній договір та всі інші надані стороною позивача договора не стосується суті спору. Просив в позові відмовити повністю. Враховуючи, що представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні поставив під сумнів підписання особисто [PERSON] акта виконаних робіт від 19.11.2014 року, який відноситься до відповідного договору № б/н від 10.11.2014 року, яким позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд, в порядку ч. 4 ст. 10 ЦПК України, розяснив сторонам право звернення до суду із клопотанням про призначення по справі в цій частині судової почеркознавчої експертизи, а також розяснив наслідки не звернення до суду із таким клопотанням, проте, сторони не реалізували відповідних процесуальних прав, в силу чого суд, при прийнятті рішення, керується тими доказами, які були надані суду. Суд, врахувавши позицію сторін, вивчивши матеріали справи, визначив, встановив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до договору № б/н про надання інформаційно-довідкових та посередницьких послуг від 10.11.2014 року, укладеного між [PERSON], як замовником, та Агенством нерухомості «[PERSON] і Ко» в особі Субєкта підприємницької діяльності фізичної особи [PERSON], як виконавцем, виконавець взяв на себе зобов'язання надати послуги замовнику відповідно до його умов і вчинити одну з перелічених дій: продати чи купити нерухомість; обміняти нерухомість; подарувати нерухомість; надати право участі в дольовому будівництві нерухомості; надати інформацію щодо проведення аукціонів купівлі-продажу земельних ділянок; оренди, а також повинен надати допомогу замовнику в підготовці документів та укладенні відповідного договору між ним та майбутнім контрагентом, узгодивши умови порядку надання послуг, зокрема щодо складання акта виконаних робіт, після підписання якого замовник зобовязується сплатити виконавцю в день укладання відповідного правовстановлюючого правочину між замовником та контрагентом винагороду в розмірі 67500 грн. 00 коп., при цьому, замовник повинен виконати умови такого договору також і в разі укладення відповідного правовстановлюючого правочину між родичами замовника та контрагентом, передбачивши у формі даного договору наявність в його тексті Акту виконаних робіт від 19.11.2014 року, в якому міститься особистий підпис від імені замовника, зокрема, щодо надання виконавцем послуги замовнику відносно нерухомого майна, що розташоване за адресою: м. Вінниця Старе Місто І.Федорова (а.с. 62). Суд звертає увагу на те, що зазначений вище договір не підписаний замовником, тобто [PERSON], при цьому представник позивача не зміг пояснити суду чому і з яких підстав такий договір не був підписаний замовником [PERSON] Крім цього, суд звертає увагу на те, що стилістика написання зазначеного вище договору та застосована юридично-лінгвістична конструкція зазначення сторін по договору дає підстави вважати, що стороною по договору з боку виконавця є Агенство нерухомості «[PERSON] і Ко», яке діє в особі субєкта підприємницької діяльності фізичної особи [PERSON] При цьому, застосоване словосполучення «в особі» - вказує на ознаку наявності в такому договорі інституту представництва. Проте, суду не було надано жодного документа в підтвердження повноважень в субєкта підприємницької діяльності фізичної особи [PERSON] на вчинення відповідного правочину від імені Агенства нерухомості «[PERSON] і Ко», зокрема довіреності. Крім цього, суд, в порядку ч. 4 ст. 10 ЦПК України, розяснив представнику позивача необхідність надання суду доказів щодо створення та державної реєстрації такої організації, як Агенство нерухомості «[PERSON] і Ко», яке в даному випадку, укладаючи відповідний договір, виступило окремою стороною у відповідних цивільних правовідносинах, проте представником позивача так і не було надано доказів державної реєстрації такої юридичної особи як Агенство нерухомості «[PERSON] і Ко», натомість суду було надано Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо [PERSON] як фізичної особи-підприємця, з зазначенням коду та виду економічної діяльності 68.31 Агенства нерухомості (а.с. 31, 32). Суд звертає увагу на те, що визначений при державній реєстрації [PERSON] як фізичної особи-підприємця такий вид економічної діяльності, як «Агенства нерухомості» - вказує лише на можливість займатись відповідним видом економічної діяльності, який згідно Класифікації видів економічної діяльності ДК 009:2010 дозволяє здійснювати наступну діяльність, а саме: посередницькі послуги з купівлі, продажу або надання в оренду нерухомого майна на підставі фіксованих виплат або на контрактній основі; надання за винагороду або на основі контракту консультаційних послуг і послуг з оцінювання нерухомого майна, які пов'язані з його купівлею, продажем або наданням в оренду; послуги агентів умовного депонування. Правове визначення та правовий зміст поняття «вид економічної діяльності» дає підстави вважати, що вид економічної діяльності - не може бути учасником цивільних відносин та стороною по договору. Зміст норми ч. 1 ст. 2 ЦК України вказує, що учасниками цивільних відносин є фізичні та юридичні особи. Умови договору, в яких визначаються та чітко прописуються імя або найменування сторін по договору є істотними, визначальними та такими, що безпосередньо породжують виникнення відповідних прав та обовязків у таких сторін, в силу чого нечітке зазначення сторін по договору, різного роду маніпулювання із зазначенням імя або найменування сторін по договору безпосередньо впливають на юридичний зміст такого документа, спричиняючи відповідні правові наслідки для осіб, які зазначені сторонами в договорі. Аналіз норми ч. 1 ст. 2 ЦК України та аналіз змісту тексту відповідного договору № б/н про надання інформаційно-довідкових та посередницьких послуг від 10.11.2014 року, стороною по якому є Агенство нерухомості «[PERSON] і Ко», враховуючи відсутність в суда доказів державної реєстрації Агенства нерухомості «[PERSON] і Ко» - дає підстави вважати, що такий договір зі сторони виконавця укладався та погоджувався субєктом підприємницької діяльності фізичною особою [PERSON] від імені неіснуючої юридичної особи, що обєктивно вказує на нікчемність умов такого договору в частині визначення сторони по договору - виконавця. Суд не бере до уваги та відхиляє як неналежні та недопустимі докази щодо існування самостійного учасника цивільних відносин Агенство нерухомості «[PERSON] і Ко» надані суду копії свідоцтв Асоціації фахівців з нерухомості (ріелторів) України (а.с. 12, 44, 45), зміст яких містить посилання на назву: АН ДоміКо, Агенство нерухомості «ДоміКо», оскільки співзвучність, подібність та однакова назва виду економічної діяльності із можливим найменуванням відповідної юридичної особи, зареєстрованої у визначеному законодавством порядку не може бути підставою для взаємозаміни таких понять, в силу чого існування відповідної юридичної особи із чітким її найменуванням повинно підтверджуватись відомостями із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Крім цього, суд не бере до уваги та відхиляє як докази договір № 402 про надання інформаційно-довідкових та посередницьких послуг від 09.11.2014 року (а.с. 6), претензію про повернення заборгованості (а.с. 7), оскільки, виходячи із заявлених в позові підстав та предмету позову, дані докази не охоплюються предметом доказування по даній справі. Щодо наданих суду доказів, а саме: ексклюзивний договір № б/н від 10.11.2014 року (а.с. 49), довіреність (а.с. 13) та нотаріально завірена копія договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.03.2015 року, що підтверджують наявність правовідносин щодо придбання відповідної земельної ділянки, що розташована по вул. Федорова Івана, б/н, м. Вінниця, то, враховуючи зазначені вище та встановлені судом обставини, суд не вбачає достатніх правових підстав вважати, що дані докази підтверджують правовідносини, які грунтуються та виникли на підставі договору № б/н про надання інформаційно-довідкових та посередницьких послуг від 10.11.2014 року, яким позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Крім цього, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що, виходячи із наданих суду доказів та враховуючи заперечення представника відповідачів щодо проставлення особистого підпису [PERSON] в Акті виконаних робіт від 19.11.2014 року, з огляду на те, що сторони не звернулись до суду із клопотанням про призначення судової почеркознавчої експертизи, про що їм було розяснено судом, суд не вбачає достатніх правових підстав вважати, що на даному Акті виконаних робіт від 19.11.2014 року наявний особистий підпис саме відповідача по справі [PERSON]. Відповідно до вимог ч. 1, ч. 4 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Норма ч. 2 ст. 207 ЦК України визначає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Зміст ч. 1 ст. 60 ЦПК України прописує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За зазначених вище обставин, враховуючи, що договір № б/н про надання інформаційно-довідкових та посередницьких послуг від 10.11.2014 року, яким позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, не підписаний [PERSON] як стороною замовника по такому договору, тобто такий договір нею не погоджувався, а відтак не вчинявся, з огляду на те, що іншою стороною по договору в якості виконавця зазначено не існуючу юридичну особу від імені та в інтересах якої діяв позивач по справі, в силу чого суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають, в наслідок чого в задоволенні позову слід відмовити повністю. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed