Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] В обгрунтування позовних вимог позивач вказала, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 12.08.2005 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. У зв'язку з тим, що відповідач протягом трьох з половиною років не проживає з нею та сином, матеріально не допомагає, коштів на утримання дитини не надає, хоча працездатний, займається будівельними та ремонтними роботами. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі 1 000 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] позов визнав частково. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 450 гривень щомісячно, мотивуючи це тим, що ніде не працює, має тимчасові та непостійні заробітки. Крім того, вказав, що купує іграшки, засоби гігієни дитині та перераховує кошти на харчування в дитячому садочку, а отже приймає участь в утриманні сина. Просить взяти до уваги, що проживає з батьком пенсіонером, який перебуває на його утриманні. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають до задоволення частково. Судом встановлено, що сторони з 12 серпня 2005 року перебувають у зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. 12 листопада 2014 року рішенням Рівненського міського суду шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обов'язків по відношенню до дитини. Положення статті 184 кодексу, передбачає можливість визначення судом розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а не у частці від заробітку платника аліментів. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу. Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи, а саме, з того, що відповідач є працездатним, але не має постійного місця роботи та має нерегулярний дохід, участь відповідача в утриманні дитини шляхом періодичного надання матеріальної допомоги синові. Суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача, визначивши їх сплату у твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів суд вважає достатнім та реально можливим для сплати відповідачем.

Outcome: partial