Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

що позивачка звернулася до суду з вищенаведеним позовом мотивуючи його тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 04.10.2013, в якому народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірваний рішенням калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21.04.2017 по справі 345/939/17. Даним рішенням дочку залишено проживати з позивачем. Після розірвання шлюбу, відповідач надавав кошти на утримання дочки, але на даний час достатніх коштів на утримання дитини не надає, а витрати на утримання дитини постійно зростають. Угоди про добровільну сплату відповідачем аліментів на утримання дитини на даний час, між сторонами не досягнуто. У позивача склалося скрутне матеріальне становище, так як вона отримує мінімальний розмір заробітної плати, а тому їхня дитина потребує матеріальної допомоги. Відповідач є фізично здоровою особою, інших утриманців та непрацездатних осіб на своєму утриманні не має, працює на посаді водія-далекобійника в Республіці Польща, де має високий та постійний заробіток (дохід). Оскільки, відповідач має значний дохід, а тому позивач вважає, що він має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі по 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, які позивачка просить стягнути з відповідача та вирішити питання про судові витрати. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України,мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.08.2021 р. було відкрито спрощене позовне провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Від позивачки [PERSON] подана заява про підтримання позовних вимог у повному обсязі, а справу просить розглядати без її участі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 26). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним шляхом надіслання судової повістки та розміщення оголошення на сайті «Судова влада» (а.с.28,29). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає умовам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав: Встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі з 04.10.2013 по 21.04.2017р., (а.с. 7,8) і вони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10). Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 181 ч. 3 СК України,за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку із 1 січня 2021 року - 2395 грн; із 1 липня 2021 року - 2510 грн; із 1 грудня 2021 року - 2481 грн. З інформації, наданої Державною прикордонною службою України, яка надійшла до суду 04.10.2021 р. слідує, що відповідач [PERSON] із 30.10.2018 р. по 10.08.2021 р. по кілька разів на рік здійснював виїзд за межі України, що свідчить про його матеріальну спроможність сплачувати аліменти (а.с. 32). З огляду на наведене, виходячи з оцінки наявних, відомих доказів у справі, суд враховує, що відповідач інших утриманців немає, регулярно та систематично здійснює поїздки закордон, а також матеріальне становище сторін та обставини визначені в ст. 182 СК України та приходить до висновку, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів в розмірі по 1/4 частині усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача. Згідно квитанції від 02.08.2021р. судові витрати по справі становлять 1200,00 грн. на оплату правничої допомоги (а.с. 15), а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь позивачки слід стягнути судові витрати в сумі 1200,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved