Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.02.2007 року їй належить на праві приватної власності житловий будинок №87 по вул. Центральній в с.Рожеве Старосамбірського району Львівської області. У будинку також зареєстрований відповідач [PERSON], [INFO], який є її рідним братом. Він зареєстрований у вказаному будинку з 20.05.2014 року, але не проживає у будинку з 28.03.2016 року. Факт наявності реєстрації місця проживання відповідача в її будинку створює їй перешкоди у здійсненні права власності, зокрема у володінні, розпорядженні та користуванні її майном. На її адресу надходять листи про наявність заборгованості відповідача за кредитними договорами, які містять погрози, що у випадку не повернення боргів буде арештовано її будинок та здійснено його примусовий продаж. Вказані обставини змушують її звернутися до суду. Пред»явлення позову про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є належним способом захисту цивільних прав, що в подальшому є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідними уповноваженими органами. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим будинком №87, який знаходиться по вул. Центральній в с. Рожеве Старосамбірського району Львівської області, та стягнути зі нього в її користь судовий збір та витрати на правову допомогу. Ухвалою судді від 08.02.2018 року дану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовче провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 11 годину 00 хвилин 14.05.2018 року. Також даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Ухвалою суду від 22.06.2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено судове засідання на 29.10.2018 року. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, а також додатково пояснив, що відповідач розлучився з дружиною, тому його позивач приписала до свого будинку, але він у кінці березня 2016 року зібрав свої речі і покинув будинок позивачки, живе у Львові, а де, то їй не відомо. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, в тому числі неодноразово через оголошення на сайті Старосамбірського районного суду Львівської області, причин неявки суду не повідомив. Ухвалу про відкриття провадження у справі відповідачу надіслано 12.02.2018 року. В матеріалах справи знаходяться\~\~докази того, що відповідачу неодноразово надсилалася дана ухвала, що підтверджують довідки Укрпошти, форма 20, вказана причина повернення судових повісток - «за зазначеною адресою не проживає» (а.с.49-51, 63-64, 81-82). Однак, за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області (а.с.21) вбачається, що [PERSON] зареєстрований в [INFO], іншої адреси місця проживання відповідач суду не повідомив. Згідно п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну\~заяву не надав. А тому,\~при таких\~обставинах,\~ суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає \~задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. За змістом ст. 156 ЖК України члени сім"ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім"ї власника будинку належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 ЖК України - дружина наймача, їх діти і батьки, може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Згідно з ч.1 ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою статті 71 ЖК України. Відповідно до ч.1 ст. 71 Житлового кодексу України вбачається, що член сім'ї втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад шість місяців. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно [PERSON] є власником будинку №87 по вул. Центральній в с.Рожеве Старосамбірського району Львівської області. (а.с.9). З довідки адресно-довідкого підрозділу ГУДМС УДМС України у Львівській області (а.с.21) та з копії будинкової книги (а.с.10-13), вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрований в [INFO]. З акту від 18.12.2017 року, складеного по факту проживання [PERSON], [INFO], за місцем реєстрації у с. Рожеве Старосамбірського району Львівської області по вул. Центральній, будинок №87, вбачається, що відповідач не проживає за вищевказаною адресою з 28.03.2016 року по даний час, а постійно проживає у м. Львові ( а.с. 40). Із пояснень свідків, кожного зокрема, - [PERSON], сусіда позивачки, та [PERSON], матері позивачки, відомо, що відповідач [PERSON] з березня 2016 року , тобто більше шести місяців, не проживає в будинку позивача. Також свідок [PERSON] ствердила, що будь-яких речей відповідача в будинку немає, з березня 2016 року спільне господарство разом з позивачкою не ведуть, з нею не спілкується, жодних платежів по обслуговуванню будинку не сплачує, ніяких перешкод у користуванні будинком йому ніхто не створював. У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим доказам. Наведені докази\~достовірно підтверджують\~відсутність відповідача\~без поважних\~причин понад\~шість місяців\~ за\~місцем реєстрації,\~тобто в\~с.Рожеве\~Старосамбірського району\~Львівської області,\~вул..\~Центральна,\~будинок №87,\~відповідач не веде спільного господарства з позивачкою, будь-яку угоду з позивачем про порядок користування житловим приміщенням не укладав, будь-яких доказів про те, що позивачкою йому створювались перешкоди на проживання у даному будинку, відповідач суду не представив, отже, у відповідності зі ст.71 ЖК України відповідач втратив право на користування жилим приміщенням у будинку позивача. Останні неявки відповідача у судове засідання суд розцінює як його байдуже ставлення до вирішення питання щодо користування спірним житловим приміщенням. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ст. 133 ЦПК України). Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 гривень 00 копійок (а.с.1). Відповідно до\~ст. 15 ЦПК України\~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Статтею 137 ЦПК України\~визначено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому, за умовами ч.4\~ст.137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з матеріалів цивільної справи позивачем та його представником не долучено до матеріалів справи жодних документів, які б підтверджували факт надання такої правової допомоги, розрахунок витрат на залучення адвоката, не долучено договору про надання юридичних послуг, а також квитанції про оплату таких послуг. За таких обставин суд приходить до переконання, що у цій частині позов задоволенню не підлягає.

Outcome: partial