Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

08 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки. В обґрунтування позову [PERSON] посилалася на те, що вона є донькою відповідача [PERSON] . На її утримання до досягнення нею повноліття з відповідача на користь її матері [PERSON] на підставі судового наказу Новомосковського міськрайонного суду дніпропетровської області № 183/3314/18 від 20 липня 2018 року стягувались аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 червня 2018 року. Станом на 01 січня 2018 року у відповідача [PERSON] існує заборгованість по аліментам в розмірі 16 249,94 грн., які стягуються з останнього на підставі судового наказу № 183/3314/18. Позивач [PERSON] зазначила, що вона досягла повнолітнього віку, навчається на денній формі за спеціальністю «Фізична терапія, ерготерапія» у Навчально-науковому інституті післядипломної освіти Харківського національного медичного університету, IV рівня акредитації на контрактній основі. Термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року. Відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, незважаючи на те, що є працездатним, має можливість надавати їй матеріальну допомогу. У зв`язку з наведеним, у позовній заяві [PERSON] просила суд стягнути на її користь з відповідача [PERSON] аліменти на її утримання на час навчання, в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення нею навчання, тобто до 30 червня 2022 року. Ухвалою суду від 08 листопада 2019 року справу було передано за підсудністю до Дзержинського районного суду м. Харкова. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 грудня 20198 року справу було передано за підсудністю до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, яка отримана судом 03 березня 2020 року. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2020 року відкрите провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У відзиві на позовну заяву представник відповідача посилався на те, що відповідач [PERSON] проходить військову службу за контрактом у військовій частині [NUMBER] , є учасником бойових дій та отримує дохід у вигляді грошового забезпечення військовослужбовця. Крім того, 12 листопада 2019 року відповідач [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] (наразі [PERSON] ). На теперішній час на його утриманні перебуває дружина [PERSON] разом із неповнолітньою дитиною від попереднього шлюбу [PERSON] , [INFO] та його батько [PERSON] , який є інвалідом, проживає окремо та отримує пенсію, але її розміру не достатньо для нормального проживання при теперішньому зростанні цін на продукти харчування та плату за комунальні послуги. Його дружина [PERSON] наразі не може працювати, оскільки має проблеми зі здоров`ям (гостре порушення мозкового кровообігу), у зв`язку з чим проходить обстеження у лікарні, що потребує додаткових витрат. В свою чергу, із заробітної плати відповідача [PERSON] на користь колишньої дружини [PERSON] утримуються аліменти на дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісяця, починаючи з 07 червня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Представник відповідача просив звернути увагу на те, що доводи позивача [PERSON] щодо наявності у відповідача [PERSON] заборгованості по аліментам на дітей, які стягуються з нього на підставі судового наказу № 183/3314/18 у твердій грошовій сумі, спростовується довідкою державного виконавця від 28.12.2020 року, згідно якої заборгованість по аліментам у відповідача [PERSON] станом на 31 грудня 2020 року відсутня. Крім того, у відповідача наявні сумніви щодо денного навчання його доньки [PERSON] , оскільки йому відомо, що остання працює в медичному центрі «Евіва», місцезнаходження якого за адресою: [ADDRESS] , а тому [PERSON] не є непрацездатною та не потребує матеріальної допомоги на навчання, а матеріальний стан відповідача [PERSON] не дозволяє сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . За наведених обставин, представник відповідача просив відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, звернулася до суду з заявою, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явилися, про місце, дату і час розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотання про розгляд справи у їх відсутність, зокрема клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавали. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у\~разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи те,\~що відповідач\~та його\~представникбули належним чином повідомлені про місце, дату і час розгляду справи, повторно не з`явилися в судове засідання, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Згідно із статтею 15 ЦК України,\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно із статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи\~доказів). Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] є донькою відповідача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08 травня 2001 року. Встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] досягла повнолітнього віку. На підставі ст. 198 СК України, 1. Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 199 СК України\~визначено,що: 1. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. 2. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. 3. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснено у п.20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. На підставі ст. 200 СК України,1. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. 2. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 201\~СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. На підставі ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] навчається на денній формі за спеціальністю «Фізична терапія, ерготерапія» у Навчально-науковому інституті післядипломної освіти Харківського національного медичного університету, IV рівня акредитації на контрактній основі. Термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року, що підтверджується довідками навчального закладу №140/18-19-фте від 02 липня 2019 року та № 16 від 21 січня 2021 року. Оскільки позивач [PERSON] навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, суд приходить до переконання, що вона потребує матеріальної допомоги. Доводи представника відповідача про те, що позивач працює в медичному центрі «Евіва», місцезнаходження якого за адресою: [ADDRESS] не знайшли свого підтвердження та спростовуються відомостями з трудової книжки [PERSON] від 01 червня 2020 року серія [NUMBER] , з якої вбачається, що остання не перебуває у трудових відносинах з будь-яким підприємством, установою та організацією. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] проходить військову службу за контрактом у військовій частині [NUMBER] , є учасником бойових дій (витяг з наказу № 123 від 25 травня 2020 року, довідка в/ч [NUMBER] від 04 лютого 2020 року №т 204), отримує дохід у вигляді грошового забезпечення військовослужбовця на місяць в середньому 13 900,00 грн. (що підтверджується довідкою про доходи, виданої командиром в/ч [NUMBER] від 27 жовтня 2020 року № 2825). Встановлено, що 12 листопада 2019 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Більмацькому та Розівському районах Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області зареєстрований шлюб між відповідачем [PERSON] і [PERSON] , актовий запис № 82. Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєне прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12 листопада 2019 року. Від даного шлюбу відповідач [PERSON] і [PERSON] спільних дітей не мають. Встановлено, що на підставі судового наказу № 183/3314/18, виданого 26 липня 2018 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісяця, починаючи з 07 червня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Зазначений судовий наказ перебуває на виконанні у Бальмацькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, що підтверджується розрахунком заборгованості державного виконавця Гладнєва Г.А. від 28 грудня 2020 року. З розрахунку вбачається, що станом на 31 грудня 2020 року заборгованість по аліментам у відповідача [PERSON] відсутня. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує те, що відповідач [PERSON] є працездатним, офіційно працевлаштованим, на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей від попереднього шлюбу, інших доходів окрім грошового забезпечення військовослужбовця [PERSON] не має, в той же час суд вважає справедливим та достатнім визначити розмір аліментів, що підлягає стягненню з останнього на утримання доньки, яка навчається в розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 08 листопада 2019 року і до досягнення [PERSON] , [INFO] - двадцяти трьох років, за умови її навчання. Інші доводи відповідача [PERSON] та його представника суд до уваги не приймає, оскільки вони не підтверджуються належними та допустимиМИ доказами по справі, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України,\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ В той же час, за вимогами ч.6\~ст. 141 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, то вони компенсуються за рахунок держави. При зверненні до суду з відповідною позовною заявою позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». Відповідач [PERSON] є військовослужбовцем та учасником бойових дій, в свою чергу звільнений від сплати судового збору на підставі п. п. 12, 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», у зв`язку з чим, судові витрати компенсуються за рахунок держави. На підставі викладено та

Outcome: partial