overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

06 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, вказуючи на те, що її батьки, [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Вона народилася під час перебування в шлюбі, [INFO], після його розірвання та по теперішній час мешкає разом з матір'ю та перебуває на повному її утриманні. Позивач навчається в Тернопільському вищому професійному училищі сфери послуг та туризму, є студенткою третього курсу. Позовна вимога обґрунтована тим, що відповідач добровільно допомоги на навчання дитини не надає, позивач знаходиться в скрутному матеріальному становищі та потребує матеріальної допомоги для забезпечення навчання. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання в сумі 1000 грн. щомісячно з дня звернення до суду та до закінчення навчання чи досягнення нею двадцяти трьохрічного віку, у відповідності до того, яка з цих обставин настане раніше. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що навчається на денній формі навчання в Тернопільському вищому професійному училищі сфери послуг та туризму та немає змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, а навчальний процес вимагає значних коштів. Третя особа [PERSON], мама позивачки, позовні вимоги також підтримала. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково та пояснив, що дійсно є приватним підприємцем, однак через отриману травму довго знаходився на лікуванні і доходів не отримував, зазначив, що є інвалідом III групи. Надав суду копію пенсійного посвідчення №2474818474 від 22.09.2015 року, копію свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця та довідку Теофіпольського відділення Красилівської ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області № 2495/7/22-17-17-01 від 14.12.2016 року про те, що сума його доходу за звітний (податковий) період з 01.01.2016 року по 30.09.2016 року становить 0,00 грн. Просив стягувати з нього аліменти в сумі 500 грн. щомісячно. Частиною 1 ст. 199 ОС України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку або сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу. [PERSON] навчається в Тернопільському вищому професійному училищі сфери послуг та туризму на III курсі безплатної форми навчання, а також отримує стипендію, що підтверджується довідками №295 від 01 вересня 2016 року, №436 від 02 вересня 2016 року, виданими Тернопільським професійним училищем сфери послуг та туризму. Відповідач є інвалідом III групи, що підтверджується довідкою МСЕК серії АВ №0567428. Таким чином, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов переконання про наявність підстав для часткового задоволення позову. Крім цього, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору в порядку ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 275,60 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

06 квітня 2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем мають доньку [PERSON] [INFO], яка на даний час проживає з нею, та знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, і просила суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, посилаючись на те, що він не має постійного місця роботи та доходу, а тому спроможний сплачувати аліменти лише в мінімальному розмірі передбаченному законом. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані докази по справі, суд вважає позов підставним, та підлягаючим частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO], батьком якої згідно свідоцтва про народження, є відповідач по справі. Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини що свідчить про те, що відповідач як батько ухиляється від виконання обов"язку утримувати неповнолітню дитину, добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, про спосіб надання такої допопоги сторони домовитися між собою не можуть, а тому аліменти слід стягувати в судовому порядку. Згідно положень ст.180, 181 Сімейного Кодексу України, відповідач, як батько дитини зобов"язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання та розвиток до досягнення повноліття. Відповідно до ст. 10 ч. 3, та ст. 60 ч. 1 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього ж Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, позивачкою не надано доказів на обгрунтування того, що відповідач отримує дохід в розмірі 5000 - 7000 грн в місяць, а тому спроможний платити аліменти у розмірі 2500 грн щомісячно, і таких доказів не добуто судом в судовому засіданні. Таким чином, вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів на дитину, суд, враховує положення ст.182, 184 Сімейного Кодексу України, інтереси дитини, можливість відповідача як батька надавати матеріальну допомогу своїй дитині, та з врахуванням того, що відповідач не має постійного місця роботи та доходу, однак при цьому є працездатним і спроможним надавати таку допомогу, інших осіб, що перебувають на його утриманні не має, мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути менший ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку вважає, що аліменти слід стягувати у твердій грошовій сумі, але у меншому розмірі ніж просить позивачка, а саме по 700 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Вказаний розмір аліментів не буде суперечити вимогам закону. Судові витрати згідно ст.79, 81, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

07.02.2014 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 2002 р. Від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні, оскільки відповідач матеріальну допомогу систематично та в достатньому розмірі не надає. Посилаючись на вищевикладене позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі по 700 грн. щомісячно на утримання кожного з дітей, до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, просив стягнути аліменти у частках від заробітку та врахувати те, що він сплачує аліменти у розмірі 1/5 частини заробітку на утримання іншої дитини. Вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], а також [PERSON], [INFO] Згідно Довідки ЖКП ММР "Південь" від 06.02.2014 р. за вих. № 675, неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір'ю [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] працює, в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дітей систематично та в достатньому розмірі не надає. Згідно рішення Жовтневого райсуду м. Миколаєва від 12.12.2013 року сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 15 частини заробітку. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оцінюючи надані докази та враховуючи, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, однак підлягають частковому задоволенню, а саме необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі 16 частини заробітку щомісячно, на кожного із дітей, починаючи з 07.02.2014 р. до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 21, 24, 110, 111, 112, 180, 182, 183 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

07.05.2021 року до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області звернувся позивач ТОВ "Шепард Поділля" із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. У позові посилається на те, що постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 31.03.2021 року № 285/1095/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за фактом ДТП, яка мала місце 19.02.2021 року за участю [PERSON] . У результаті ДТП було пошкоджено автомобіль позивача Renault Logan д.н.з. [NUMBER] . Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку КТЗ №80/02-21 від 24.02.2021 року відновлювальний ремонт автомобіля складає 24220,33 грн. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача витрати за складання звіту у розмірі 3922,56 грн та судовий збір. Позивач та його представник у судовому засіданні не з`явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їхню відсутність, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився. Повідомлявся про час та місце розгляду справи. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи суду не надав. Суд ухвалив проводити судовий розгляд без участі відповідача з винесенням заочного рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, дійшов наступного висновку. Встановлено, що 19.02.2021 року, о 21 год. 00 хв. [PERSON] на а/д Р-49 153 км + 250 м, керуючи автомобілем Мерседес д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечного інтервалу та здійснив зіткнення із автомобілем Renault Logan д.н.з. [NUMBER] , який рухався на зустріч. В результаті ДТП ТЗ отримали механічні пошкодження. Відповідно до висновку щодо вартості матеріального збитку № 80/02-21 вартість відновлювального ремонту становить 24220,33 грн. (а.с. 19-29). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, позивачем доведено завдані йому матеріальні збитки на суму 56443,00 грн. Крім цього, позивачем було понесено витрати за складання звіту оцінки вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу у розмірі 2000 грн. (а.с. 18). Однак, позивач у позовній заяві просить стягнути із відповідача суму за складання звіту щодо оцінку вартості матеріального збитку у розмірі 3922,56 грн. Вказана вимога підлягає частковому задоволенню у розмірі 2000 грн, оскільки матеріали справи містять лише квитанцію на суму 2000 грн за сплату оцінки вартості матеріального збитку (а.с. 18). Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати у розмірі 2270,00 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

07.12.2015 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання за ними права власності на ? частину квартири [ADDRESS] (за кожним), в порядку спадкування майна батька, який помер в квітні 2015 року. В обґрунтування позову зазначили, що за життя батько не отримав правовстановлюючий документ на належну йому на праві власності кооперативну квартиру, що позбавляє їх можливості отримати свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі після смерті батька та змушує захищати порушене право в судовому порядку. У судовому засіданні позивачі заявлені вимоги підтримали і наполягали на їх задоволенні. Представник відповідача визнав позов частково. Представник третьої особи не зявився, при цьому надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою також повідомив про визнання позову. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивачі є синами [PERSON], який помер 20.04.2015 року. Будучи членом житлово-будівельного кооперативу № 45 міста Чернігова, в 1972 році [PERSON] отримав в користування квартиру [ADDRESS] (далі квартира). У 1986 році [PERSON] повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, проте правовстановлюючий документ на квартиру не отримував. Відповідно до статті 15 Закону України "Про власність" член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, набуває на неї право власності. Таким чином, не зважаючи на відсутність правовстановлюючого документа вважається, що в 1992 році [PERSON] автоматично набув право власності на квартиру за законом, у звязку з повним внесенням пайового внеску. На момент виникнення права власності на квартиру [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON], яка є матірю позивачів. Шлюб батьків позивачів було розірвано в січні 1995 року. Відповідно до статей 22, 28 Кодексу про шлюб та сімю Української РСР, який діяв на час виникнення права особистої приватної власності на квартиру, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною власністю. В разі поділу майна, яке спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Отже, в силу положень Кодексу про шлюб та сімю Української РСР, право власності на квартиру виникло в 1992 році не лише в [PERSON] але й в його дружини [PERSON], при цьому їхні частки в справі спільної сумісної власності на квартиру є рівними. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на його майно, в тому числі й на ? частину квартиру. Згідно статей 1261, 1262 Цивільного кодексу України позивачі як сини спадкодавця належать до першої черги спадкоємців його майна за законом. У встановлений статтею 1270 цього Кодексу шестимісячний строк позивачі подали до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини батька. Проте, через не отримання спадкодавцем правовстановлюючого документу на квартиру позивачі позбавлені можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтва про право власності на ? її частину, що є підставою для захисту їхніх прав у судовому порядку. За таких обставин, за позивачами слід визнати право власності на ? частину квартири (за кожним), а тому заявлений позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

07 вересня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська із позовом до [PERSON], треті особи реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, в якому просить звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення відповідача на їх користь . 29 червня 2005р. між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», реорганізованого у Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі по тексту - «Банк») та [PERSON] (далі - «Відповідач») укладено кредитний договір № 018/05-ФЛ/02, згідно якого Банк надає Позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, терміновості, платності Кредитні ресурси в сумі 65 650,00гривень з оплатою процентів по ставці 18% річних. 29.06.2005р. Банк на рахунок Відповідача перерахував останньому кредитні ресурси у сумі, передбаченій Кредитним договором, що підтверджується заявою на видачу готівки. За умовами п. 3.2 кредитного договору Відповідач зобовязався повернути кредитні ресурси в строк до 29.06.2020 р. Відповідач також зобов'язався щомісяця в строк до 10 числа кожного місяця здійснювати погашення заборгованості по кредитним ресурсам в розмірі 1057,24 грн. За прострочку повернення кредитних коштів та/або сплати процентів, комісійної винагороди Відповідачі виплачує Банку пеню із розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення (п. 6.1. кредитного договору). В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між Банком та [PERSON] укладено іпотечний договір б/н від 29.06.2005 року, посвідчений того ж дня нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 2661 (надалі - Іпотечний договір). Відповідно до п. 1 Іпотечного договору, предметом іпотеки за вищевказаним договором є нерухоме майно, а саме: квартира під номером 37 в будинку під номером 23, розташованому по вул.. Бурхана у місті Дніпродзержинську, Дніпропетровської області. Зазначена квартира (далі по тексту - "Предмет іпотеки") має загальну площу 55,0 кв.м., житлову площу 38,3 кв.м. Згідно п. 2 Іпотечного договору, Предмет іпотеки передається в іпотеку, як забезпечення повернення кредитних ресурсів, виданих за Кредитним договором № 018/05-ФЛ/02 від 29.06.2005, а також процентів за користування Кредитними ресурсами, а також неустойки за цим Договором або за Кредитним договором, враховуючи відшкодування збитків, завданих простроченням платежів за Кредитним договором, відшкодування витрат по зверненню стягнення на Предмет іпотеки в повному обсязі, визначеному на момент фактичного задоволення вимог. Враховуючи наявні порушення договірних зобов'язань,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

08.07.2014 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що вона та відповідач проживають однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 2006 року. Від спільного проживання мають неповнолітніх дітей - доньку Крістіну, [INFO], сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач в добровільному порядку не надає. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі по 800 грн. щомісячно на утримання кожного з дітей до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Відповідно до Довідки Виконавчого комітету Василівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області за вих. № 2009 від 04.07.2014 р., [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], разом із неповнолітнім сином [PERSON]. Згідно Довідки ЖКП ММР "Південь" від 21.11.2013 р. за вих. № 6927, неповнолітні [PERSON] та [PERSON] зареєстровані разом з батьком - [PERSON], за адресою: [ADDRESS] Проте як вбачається з пояснень позивачки, фактично вона разом із дітьми проживає за адресою: [ADDRESS], вони знаходяться на повному її утриманні, оскільки відповідач не працює та допомогу на утримання дітей в добровільному порядку не надає. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, суд може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач має нерегулярний дохід, батьки мають рівні обов'язки по утриманню дітей, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, однак підлягають частковому задоволенню. А саме з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення кожним з них повноліття. Розмір аліментів визначений судом з урахуванням матеріального становища сторін і не суперечить інтересам дітей. З відповідача, згідно ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 180, 182-184 Сімейний Кодекс України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

08.08.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, зазначивши, що у них з відповідачем є спільний син [PERSON], [INFO]. В даний час відповідач проживає окремо. Син знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає допомоги на її утримання. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь щомісячно аліменти на її утримання до досягнення дитиною 3-х річного віку у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В свідоцтві про народження дитини Андрія зазначено, що він народився 23.02.2017 року і його батьком є відповідач по справі [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно відмовляється надавати її допомогу щодо утримання дитини. Відповідно до статті 182 СК України суд при визначені розміру аліментів враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно судового наказу Балтського районного суду Одеської області від 19.08.2017 року стягнуто з [PERSON] щомісячно аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], доньки Марії, [INFO], сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частки з усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 08.08.2017 року до досягнення повноліття сином [PERSON], тобто до 15.06.2029 року. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Враховуючи, що відповідач сплачує аліменти у розмірі 1/2 частини з усіх видів його доходів, а максимальний розмір аліментів, які з нього можуть стягуватися, не повинен перевищувати 70 відсотків його доходу, суд визначає розмір аліментів на утримання дружини у розмірі 1/5 частки від заробітку (доходу) відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial