Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

[PERSON], яка діє як представник за угодою в інтересах [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, яку мотивує тим, що 10 серпня 1991 року померла тітка заявника, [PERSON], що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть. Після її смерті залишилося спадкове майно, у вигляді житлового будинку №114 (317,88) розташованого по вул. І.Франка (Квасний) в с. Богдан Рахівського району Закарпатської області, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житловий будинок від 14 січня 1974 року за №2. У серпні 2015 року заявник звернувся до Рахівської ДНК для подання заяви про прийняття спадщини, але у прийнятті даної заяви йому було відмовлено на тій підставі, що він не являється спадкоємцем за законом, заповіту спадкодавець не складав, факт проживання зі спадкодавцем однією сім"єю повинно бути встановлено за рішенням суду. Сімейні стосунки між заявником та спадкодавцем виникли приблизно з 1990 року, саме тоді, коли заявник фактично прийшов проживати у сім"ю тітки. На день смерті вона була самотньою, за якою заявник здійснював догляд за спадкодавцем, допомагав йому у побуті, купував ліки, після смерті здійснив поховання. На підставі неведеного просила встановити факт спільного проживання однією сім"єю [PERSON] з 1990 року на день смерті [PERSON], яка померла 10 серпня 1991 року. В судове засіданні заявник [PERSON] не з"явився, однак його представник, [PERSON] подала клопотання, в якому просила розглянути справу без її участі. Просить заяву про встановлення юридичного факту задовольнити. Представник заінтересованої особи - Рахівської державної нотаріальної контори Закарпатської області в судове засідання не з"явилася, однак завідуюча Рахівської ДНК - [PERSON] надіслала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Заявлені вимоги підтримує. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Громадянка, [PERSON], померла 10 серпня 1991 року, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00013639808 від 21.03.2014 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. З довідки № 4515 виданої 29.09.2015 року виконкомом Богданської сільської ради слідує, що [PERSON] проживав та вів одне спільне господарство з [PERSON] в с. Богдан по вул. І.Франка, №114 до дня її смерті, яка померла 10.08.1991 року. Звернення заявника до суду із заявою про встановлення юридичного факту, зумовлено тим, що мають місце певні правові обставини, які підлягають доказуванню в судовому порядку шляхом прийняття відповідного судового рішення, та докази на які, не приймаються нотаріальною конторою. За ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, в встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Згідно із частиною другою статті 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлено, що заявник не має іншої можливості документально підтвердити факт постійного проживання з спадкодавцем, але його встановлення породжує певні юридичні наслідки, оскільки з визначенням його місця проживання зі спадкодавцем законодавство пов'язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. Надані заявником докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують факт спільного проживання заявника із спадкодавцем [PERSON]. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved