Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - Позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - Відповідач) про стягнення аліментів. Позовні вимоги, з урахуванням уточненої позовної заяви, мотивовані тим, що від зареєстрованого шлюбу у сторін народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з Позивачем. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06.12.2016 шлюб між сторонами розірвано. Оскільки, відповідач, маючи достатній дохід, добровільно, на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, позивачка змушена була звернутись до суду із позовом про стягнення з останнього на утримання сина аліменти, в твердій грошовій сумі, у розмірі 15 000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини. Ухвалою від 16.04.2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті в судове засідання. Відповідач надав до суду пояснення до позовної заяви, в якій частково визнає позов, посилаючись на відсутність вмотивованого обґрунтування позивачем заявленого розміру аліментів та просить суд позовні вимоги задовольнити частково та стягнути аліменти в розмірі 2 000 грн. щомісячно. При цьому, відповідач зазначає, що минулого року отримав громадянство України, наразі не працевлаштований та проживає за рахунок заощаджень, що лишилися після продажу майна в Державі Ізраїль, переїзду до України та придбання майна, а тому зазначене не може свідчити про стабільний матеріальний стан останнього. Відповідач також зазначив, що має на утриманні матір - особу похилого віку [PERSON] , [INFO] , та має ще трьох дітей в Ізраїлі, яких також утримує. Позивач подала до суду відповідь на пояснення відповідача до позовної заяви, в якій зазначила, що Відповідачем не надано належних доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті у необхідному та достатньому для забезпечення гармонійного розвитку дитини розміру аліментів. У відбувшихся судових засіданнях сторони та їх представники виклали підстави позовних вимог та заперечення на них. В судове засідання, яке відбулось 17 лютого 2021 року, позивач не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про місце, дату та час проведення судового засідання повідомлялася належним чином. Відповідач також в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про місце та час проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 274 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 28 лютого 2015 року, який був зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, про що зроблений актовий запис № 307 (а. с. 9). В шлюбі народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Посольством України в Державі Ізраїль від 30.11.2015 (а. с.11). 06 грудня 2016 року рішенням Дарницького районного суду міста Києва по справі №753/17135/16-ц вказаний шлюб було розірвано (а. с. 15). Дитина проживає разом з матір`ю, що не заперечується відповідачем. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (надалі по тексту - СК України) батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Стаття 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 184 СК України визначає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що встановлено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 17). На виконання ухвали суду від 02 липня 2020, АТКБ «Приватбанк» було надано до суду виписки по банківських рахунках, які відкриті на ім`я [PERSON] , з 01.01.2017 по 01.04.2020, відповідно до яких вбачається як фінансові витрати, так і надходження коштів на рахунок відповідача, здебільшого шляхом «поповнення готівкою в терміналі самообслуговування» (а. с. 67-223, т. 1) Відповідачем зазначено, що має на утриманні трьох дітей, які проживають в Державі Ізраїль: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у відповідності до копії вкладишу до посвідчення особи (а. с. 5-7 т. 2) та матір - особу похилого віку [PERSON] , [INFO] , проте на підтвердження даного жодного доказу не надано. Разом з цим, Відповідач зазначає, що останній кожного місяця перераховував позивачу суму коштів у розмірі від 2 000 грн до 5 000 грн., в залежності від матеріального стану, що підтверджується копіями довідок від АТКБ «Приватбанк» (а. с. 13-14). На підтвердження матеріального забезпечення відповідача, позивач надає копію договору оренди житла від 19.04.2019 року, стороною якого є відповідач, де зазначено, що розмір орендної плати щоквартально становить 2 500 доларів США, про що не заперечує відповідач. Також позивач зазначає, що відповідач володіє нерухомим майном, а саме автомобілем Audi Q7, 2012 року випуску, який був зареєстрований за відповідачем 07.02.2020 р, двокімнатною квартирою [ADDRESS] , яка була придбана відповідачем відповідно до Договору купівлі-продажу від 09.12.2016 року, про що свідчить інформаційна довідка № 203708000 від 11.03.2020 року та однокімнатною квартирою [ADDRESS] , яка була придбана відповідачем відповідно до Договору купівлі-продажу від 10.02.2017 р. за 962 500,00 грн. (а. с. 27, 30, 32-33 т.1). Однак, посилання позивача на твердження, що відповідач 02.03.2020 року уклав Договір купівлі-продажу №1272 та продав двокімнатну квартиру [ADDRESS] , власником якої зазначено [PERSON] , відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухомого майно за інформаційною довідкою №203709865 від 11.03.2020 року (а. с. 28-29,т. 1), суд не бере до уваги, оскільки доказів того, що до 02.03.2020 року власником даного нерухомого майна був відповідач матеріали справи не містять. Одночасно позивач надає до суду відповідні копії чеків, квитанцій та накладних на придбання одягу, взуття, продуктів харчування, медикаментів тощо на підтвердження факту витрат на дитину (а.с. 225 - 228 т. 1, 234-245 т. 1, 22-27 т.2, 45-59 т. 2). Законодавцем положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог чч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, про це відповідно також просить позивач у своїй позовній заяві. Зважаючи на те, що відповідач за віком є працездатним, відомостей про наявність на утриманні інших дітей чи непрацездатних дружини, батьків до суду не надійшло, враховуючи обставини, передбачені ст. 182 СК України, суд вважає можливим стягувати з відповідача на користь позивача на утримання сина аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 7 000 грн. щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial