Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

18.09.2019 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на його користь, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , на час його навчання, у розмірі ј частини усіх видів його заробітку починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до закінчення навчання - 30.06.2023, посилаючись на ст.ст. 199-200 СК України. Крім того просить допустити негайне виконання судового рішення. Позов обґрунтовує наступним. З відповідачкою по справі він перебував у зареєстрованому шлюбі який розірвано 01.07.2015. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із ним та повністю перебуває на його утриманні. З 01.09.2019 син навчається на 1 курсі Національного Фармацевтичного університету. У зв`язку із навчанням він несе додаткові витрати на проїзд, харчування, купівлю одягу, придбання методичних посібників, роздрукування матеріалу, придбання канцелярських товарів, оплату навчання та квартири. Оскільки син інвалід з дитинства, є потреба у додаткових витратах на лікування. Позивач проходить військову службу за контрактом, отримує грошове забезпечення якого не вистачає для задоволення необхідних потреб сина, а тому і потребує допомоги зі сторони матері. [PERSON] працює, має стабільний дохід і може надавати таку допомогу. Посилаючись на наведене і просить позов задовольнити. Учасники справи про дату, час та місце судового засідання повідомлялися своєчасно судовими повістками про виклик, але в судове засідання не з`явилися. Позивач та відповідач надали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, при цьому позивач на задоволенні позову наполягає, а відповідачка позов визнала повністю. Третя особа про причини неявки до суду не повідомив, клопотань не заявив. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За таких обставин суд розглядає справу за відсутності учасників справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони є громадянами України про що свідчать фотокопії їх паспортів. [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] про що свідчить фотокопія свідоцтва про народження. На час розгляду справи прізвище відповідачки - « [PERSON] ». Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 01.07. 2015. Копія рішення долучена до справи. Відповідно до довідки №23 від 30.08.2019 Національного фармацевтичного університету та Договору про підготовку фахівця, [PERSON] 30.08. 2019 вступив до цього університету де має навчатися до 30.06. 2019. [PERSON] є інвалідом з дитинства, що підтверджено довідкою медико-соціальної експертної комісії №979529. Інвалідність встановлена до 01.04. 2020. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язанні утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно довідки від 17.09.2019 Близнюківського комунального підприємства «Комунальник», [PERSON] проживає разом із батьком. Квитанцією банку від 20.08.2019 посвідчено, що за навчання в університеті [PERSON] внесено 27100 грн. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач потребує матеріальної допомоги, а відповідачка може її надавати оскільки визнала позов. При визначені розміру аліментів суд враховує обставини зазначені в ст.182 Сімейного кодексу України. У відповідності до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а оскільки позов було пред`явлено 18.09.2019, то вони і мають бути присудженими з цього дня. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Така письмова заява відповідачкою про визнання позову подана. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з підстав передбачених ст.206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Наведене і дає можливість суду дійти висновку про необхідність задоволення позову про стягнення аліментів. Відповідно до ч.2 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів. Разом і з тим у задоволенні цієї вимоги позивачу слід відмовити оскільки вона жодним чином не мотивована та не недоведена згідно вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору. На підставі ст.141 ЦПК України судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп. стягується із відповідача на користь держави.

Outcome: partial