Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до Сереховичівської сільської ради Старовижівського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] помер її брат [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , та на право на земельні частки (пай) в КСП «Нове життя» Старовижівського району Волинської області, розміром 2,79 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цих часток в натурі на місцевості, яку [PERSON] прийняв після смерті своїх батьків [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] , однак не оформив свої спадкові права. За життя [PERSON] заповіту на вказане майно не складав, спадкоємців першої черги за законом після смерті останнього немає. Вказуючи, що вона є єдиним спадкоємцем за законом другої черги, яка звернулася у визначений законом строк із заявою про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] , але нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не подано сертифікатів про право на земельну частку (пай), в зв`язку з їх втратою, та з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, просить визнати за нею право власності на вищевказані земельні частки (пай) та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повному обсязі. Представник відповідача Сереховичівської сільської ради у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій вказує, що сільська рада позовні вимоги визнає повністю та просить справу розглядати за його відсутності. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, спадкової справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] (а.с. 9-10, 22) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, входить право на земельну частку (пай) в КСП «Нове життя» Старовижівського району Волинської області, розміром 2,79 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що інформація про наявність спадкової справи щодо [PERSON] ,\~чи про\~видачу свідоцтва про право на спадщину відсутня (а.с. 44). Відповідно до вимог ст.ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР спадщину після смерті [PERSON] шляхом вступу в управління належним останній спадковим майном прийняли [PERSON] , як син померлої (а.с. 16), та [PERSON] , як чоловік померлої (а.с. 17), у рівних частках, що підтверджується довідкою Сереховичівської сільської ради № 233 від 25.03.2019 р. (а.с. 25). Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Ч.3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 24) і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшло право на земельну частку (пай) в КСП «Нове життя» Старовижівського району Волинської області, розміром 2,79 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), житловий будинок, збудований у 1953 р., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , у якому він постійно проживав. Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю (а.с. 25, 27). Рішенням Сереховичівської сільської ради Старовижівського району Волинської області від 17.01.1997 р. №6/2 була безоплатно передана в приватну власність земельна ділянка [PERSON] для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування будинку і господарських будівель (а.с. 26). Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Сереховичівської сільської ради Старовижівського району Волинської області не посвідчувався (а.с. 25), спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а.с. 45). [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем (а.с. 25), про відмову від спадщини не заявляв, а тому в контексті ч.3 ст.1268\~ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину за законом після смерті батька [PERSON] . Ч.1 ст.1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до положень ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. [PERSON] помер [INFO] (а.с. 23). Спадкоємці першої черги за законом після смерті [PERSON] відсутні. 23.03.2019 р. позивач подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] (а.с. 51 на звороті). Заповіту за життя [PERSON] не складав, свідоцтво про право на спадщину після його смерті не видавалося, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (а.с. 68-69). З огляду на вказане, позивач [PERSON] , як рідна сестра спадкодавця, є єдиною спадкоємницею другої черги за законом, яка в контексті положень ст.ст. 1269, 1270 ЦК України у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті брата [PERSON] . Постановами нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом з наступних підстав: спадкоємцем не подано сертифікати про право на земельну частку (пай), в зв`язку з їх втратою; згідно довідки, виданої відділом у Старовижівському районі Міжрайонного управління у Ратнівському та Старовижівському районах Головного управління Держгеокадастру у Волинській області 19.04.2019 р. за №31-3-0.242-226/169-19, право на земельну частку пай належало [PERSON] ; право власності на житловий будинок житловий будинок [ADDRESS] , за спадкодавцем не зареєстроване, відсутній правовстановлюючий документ на зазначене нерухоме майно (а.с. 28, 47). Наведені обставини справи підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 36-2019 до майна померлого [PERSON] (а.с. 51-67), з яких також видно, що інших спадкоємців, які б звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] немає. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ст.2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 р. N899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). На даний час оригінали сертифікатів на право на земельну частку (пай) втрачено, про що у Старовижівській районній газеті «Сільські новини» за № 1 від 10.01.2019 р. опубліковано відповідні оголошення, а саме: «втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0206806, виданий члену КСП «Нове життя» [PERSON] , зареєстрований за № 8 від 24.03.1997 р., вважати недійсним»; «втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0001197, виданий члену КСП «Нове життя» [PERSON] , зареєстрований за № 194 від 24.03.1997 р., вважати недійсним» (а.с. 19). Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05.03.2020 р. встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, що: сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0206806, виданий члену КСП «Нове життя» [PERSON] , зареєстрований за № 8 від 24.03.1997 р., належить [PERSON] ; сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0001197, виданий члену КСП «Нове життя» [PERSON] , зареєстрований за № 194 від 24.03.1997 р, належить [PERSON] (а.с. 13-15). На даний час сертифікати вже не можуть бути виданими (а.с. 20). Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що сертифікати втрачені, а спадкодавець правовстановлюючі документи на житловий будинок не мав, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, то суд прийшов до висновку про наявність у позивача права на спадкування за законом після смерті брата [PERSON] та правових підстав для визнання за нею права власності на вказане спадкове майно, яке він отримав у спадщину після смерті батьків [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] , однак не оформив правовстановлюючі документи на нього. Разом з тим враховуючи, що спадкодавцем втрачено оригінали правовстановлюючих документів - сертифікатів на право на земельну частку (пай), та беручи до уваги положення ч.2 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», відповідно до яких рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню частково. Отже за позивачем слід визнати в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) в КСП «Нове життя» Старовижівського району Волинської області, розміром 2,79 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), право на яку належало [PERSON] , відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0206806, виданого Старовижівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження голови Старовижівської районної державної адміністрації від 21.01.1997 р. № 14, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 8 від 24.03.1997 р., на земельну частку (пай) в КСП «Нове життя» Старовижівського району Волинської області, розміром 2,79 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), право на яку належало [PERSON] , відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0001197, виданого Старовижівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження голови Старовижівської районної державної адміністрації від 21.01.1997 р. № 14, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за 194 від 24.03.1997 р. та право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] .

Outcome: partial