Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

15.06.2016 року [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 04.10.2014 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області, про що було зроблено актовий запис за № 117. У період шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає біля позивачки та знаходиться на її утриманні. Тривалий час відповідач проживає окремо від сімї у другому населеному пункті, матеріальної допомоги взагалі не надає. Позивачці важко самостійно забезпечувати матеріально дитину, а відповідач, як батько, не виконує свого обовязку по утриманню сина, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно. Позивачка та її представник в судове засідання не зявилися, але надали заяву з проханням справу розглянути у їх відсутність, позовні вимоги підтрималиу повному обсязі (а.с.14,24). Відповідач та його представник в судове засідання не з'явилися, але надали до суду заяву з проханням заслухати справу у їх відсутність та надали заперечення проти позову, в якому позовні вимоги визнали частково, згодні на стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 400 грн. щомісячно, надавши відповідні документи, підтверджуючі неспроможність сплати ним аліментів в розмірі позовних вимог(а.с.15-23). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва по шлюб серії І-ЖД № 214790 (а.с.7) 04.10.2014 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] /Філіповою/ [PERSON], який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області, про що було зроблено актовий запис № 117. Копією свідоцтва про народження серії І-ЖД № 421669 від 30.01.2015 року (а.с.8) підтверджується, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO]. Довідкою, виданою виконкомом Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області №783 від 13.06.2016 року (а.с.9) підтверджується, що на утриманні [PERSON] знаходиться син [PERSON], [INFO]. Із доданої відповідачем копії трудової книжки АФ № 896511 від 23.07.2009 року (а.с.22) та довідки, виданої Маразліївською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області № 616 від 01.07.2016 року (а.с.23) вбачається, що останній не працює. Відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. \~\~ Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. \~\~ Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~\~\~\~ Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються в частці від доходу їх матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно із ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Так, з матеріалів справи вбачається, що у відповідача не існує будь-яких інших зобовязань з утримання, докази відсутності постійного місця роботи відповідача не можуть бути прийняті до уваги, оскільки він є працездатною особою і не існує будь-яких перепон для можливості його працевлаштування, а тому не існує також перешкод для виконання ним обовязку по утриманню власної дитини у повному обсязі і сплати аліментів в розмірі достатньому для забезпечення дитині можливості нормального розвитку. Статтею 1 Закону України "Про прожитковий мінімум" визначено, що прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до положень Закону України Про Державний бюджет України на 2016 рік, прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року 1 167 гривень, з 1 травня 1 228 гривень, з 1 грудня 1 313 грн.; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року 1 455 гривень, з 1 травня - 1 455 гривень, з 1 грудня 1 637 грн., При цьому розмір прожиткового мінімуму хоча і може бути врахований під час зясування розміру витрат на дитину за відсутності документального підтвердження, проте законом не передбачений як обовязкова межа для вставлення їх розміру. А тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина підлягають частковому задоволенню у розмірі 450 грн. щомісячно. Позов до суду пред'явлений 15 червня 2016 року, а тому відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину повинні стягуватися з указаної дати. При цьому, слід зазначити, що ст.192 СК України закріплено, право платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоровя, тощо звернення до суду з позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до п. 1.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Враховуючи, що позивачка при подачі даного позову була звільнена від сплати судового збору, то відповідно до вимог зазначеного Закону п.3 ч.1 ст.80, ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 551 грн. 20 коп. судового збору. Згідно з п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу.

Outcome: partial