Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

16 квітня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» (далі - Відповідач) про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, пов'язаного з виконанням трудових обов'язків в розмірі 20000 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що працював в шкідливих умовах на підприємстві відповідача, внаслідок чого захворів на професійні захворювання. Висновком МСЕК від 25.01.2012 року йому первинно встановлено 25 % втрати професійної працездатності за професійними захворюваннями: радикулопатія, нейродистрофія у вигляді двостороннього плечолопаткового періартрозу та ліктьового періартрозів, остеоартроз колінних суглобів, безстроково. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, втратив своє здоров`я, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що протягом тривалого часу страждає від стійких болів в кистях та ліктьових суглобах, обмежений в русі, не може виконувати звичайну роботу, пов'язану з нахилами тулуба, змушений звертатися до сторонньої допомоги, що його досить сильно морально пригнічує та змушує постійно лікуватися, але хронічний характер захворювання не дає надії на видужання у майбутньому. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позові, наполягав на задоволенні позовних вимог у заявленому розмірі. Представник відповідача проти позову заперечувала у повному обсязі, просила у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, позивач [PERSON] працював у підземних умовах праці в якості підземного прохідника на різних підприємствах 20 років 7 місяців, з яких у період з 26.02.1991р. по11.10.1994р., з 04.10.2000р. по 06.04.2012р. перебував у трудових правовідносинах з Відповідачем, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.5-6). 04 листопада 2011 року на підприємстві ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» було проведено розслідування хронічного професійного захворювання [PERSON]: радикулопатія, нейродистрофія у вигляді двостороннього плечолопаткового періартрозу та ліктьового періартрозів, остеоартроз колінних суглобів, установленого Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини, про що складено Акт №27 розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4, затвердженого В.о головного державного санітарного лікаря Жовтневого району м. Кривого Рогу 07 листопада 2011 року (а.с.9-11). Згідно копії Довідки огляду МСЕК Серія 10ААА №072507 від 25.01.2012 року, [PERSON] встановлено 25% стійкої втрати професійної працездатності з 23 січня 2012 року безстроково (а.с.12). Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 4 Закону України "Про охорону праці" державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз'яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). У відповідності зі ст.ст.23,1167 ЦК України моральних шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв'язку з ушкодженням здоров'я. Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоров'я, заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обов'язків, заподіює йому моральні й фізичні страждання, які обмежують його можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров'я, відчуття болю. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Зазначені обставини наступили у [PERSON] у зв'язку із професійними захворюваннями, що призвели до встановлення 25% втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та моральних страждань позивача, ступінь втрати ним професійної працездатності, потребу в проходженні курсів лікування у медичних закладах, та, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 13000,00 грн. Крім того, посилання відповідача на пропуск позивачем тримісячного строку звернення до суду встановленого ст. 233 КЗпП України є безпідставними, оскільки, відповідно до пункту 3 частини першої статті 268 ЦК України на вимогу про відшкодування шкоди, заданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю (тобто і на вимогу про відшкодування моральної шкоди) позовна давність не поширюється. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн. На підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial