Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів та внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини, які стягуються за рішенням Світловодського міськрайонного суду від 23 грудня 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від всіх видів щомісячного заробітку чи доходу відповідача, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.12.2014 року і до повноліття дитини, тобто до [INFO]. Позивач з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить зменшити розмір аліментів та стягувати з нього на користь відповідачки аліменти у розмірі 1/7 частини від всіх видів щомісячного заробітку чи доходу відповідача, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім цього просить аліменти, які стягуються у розмірі 1/2 частини нарахованої суми перераховувати на картку особистий рахунок ПАТ КБ "Приватбанк" для накопичення коштів до досягнення дитиною повноліття. Свою вимогу обґрунтовує тим, що у його матеріальному та сімейному стані відбулися зміни, а саме, він має на утриманні ще одну малолітню дитину та дружину, яка перебуває у декретній відпустці. Вважає, що відповідачка використовує аліменти не за цільовим призначенням, а на задоволення власних потреб. Представник позивача та позивач в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач та представник відповідача в судому засіданні позов не визнали. У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що [PERSON] перебуває на утриманні матері. Вказав, що позивач не надав інформації, про те, яку заробітну плату він отримував до цього часу, тому не має можливості порівняти, як змінився його матеріальний стан. Стосовно перерахування частини коштів на депозитний рахунок, вважає заявлену вимогу безпідставною, оскільки орган опіки та піклування проводив перевірку з цього приводу та не знайшов підстав для визнання нецільового використання коштів. Представник третьої особи в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог. Заслухавши доводи сторін, з'ясувавши обставини справи, перевіривши докази, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що відповідно до рішення Світловодського міськрайонного суду від 23 грудня 2014 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 04.12.2014 року і до повноліття доньки, тобто до [INFO] включно. ( а.с. 7). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, 07.07.2017 року позивач вдруге уклав шлюб ( а.с. 11) З копій свідоцтва про народження вбачається, що у позивача у другому шлюбі народився син [PERSON], [INFO] ( а.с. 12). Відповідно до довідки позивач працює на посаді старшого пожежного-рятувальника та має постійний заробіток ( а.с. 13). Із довідки вбачається, що дружина позивача [PERSON] в період з 27.12.2017 року по 23.06.2018 року була зареєстрована, як безробітна у Світловодському МРЦЗ ( а.с. 14). Отримає допомогу при народженні дитини та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. ( а.с. 29, 37). Відповідно до довідки про склад сім'ї, донька сторін по справі [PERSON], проживає разом з матір'ю. ( а.с. 82). Відповідно до листа служби у справах дітей виконавчого комітету Світловодської міської ради дитина забезпечена одягом, взуттям, повноцінним харчуванням, шкільним приладдям, мати піклується про дитину. (а.с.80-81). З довідки про доходи вбачається, що відповідач працює на посаді продавця непродовольчих товарів та має постійний заробіток ( а.с. 83). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка є матір'ю позивача вказала, що онука відвідує їх за бажанням. Позивач сплачує аліменти та приймає участь у житті дитини. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка є дружиною позивача, зазначила, що у них з позивачем у 2018 році народилась дитина, вона отримає допомогу на дитину. Після відрахування аліментів заробітна плата чоловіка залишається в розмірі 6800 грн., що на її думку не достатньо для їхньої родини. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка є матір'ю відповідачки, зазначила, що проживає разом з донькою та онукою. Онука завжди доглянута, добре харчується, ходить до ЦДТ. Грошей, які сплачує відповідач не вистачає, тому вони відмовились від репетитора англійської мови. Речі дитині інколи купують батьки позивача, сам позивач не приймає участі у вихованні дитини. Судом досліджені квитанції про витрати позивача та виписка по рахунку відповідачки. ( а.с. 108-110, 112-115) Статтею 180 Сімейного кодексу України, передбачений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів передбачені у статті 182 СК України. Відповідно до вказаної норми при визначенні розміру аліментів судвраховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатнихчоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пленум Верховного Суду України у п.п 3,17 Постанови №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Позивач просить зменшити розмір аліментів, що стягуються та у подальшому стягувати аліменти на одну дитину у розмірі 1/7 частини від всіх видів щомісячного заробітку чи доходу відповідача, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789Х11 від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визначає право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей фінансових можливостей умов життя необхідних для розвитку дитини. Статтею 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей 25.01.1996 року, ратифікованої Законом № 69-Y від 03.08.2006 року передбачено, що під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган визначає, чи має він достатньо інформації для прийняття рішення в найвищих інтересах дитини. Таким чином, суд вбачає зміну матеріального стану у позивача, що відповідно до положень ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Враховуючи викладене і те, що представлені позивачем докази на підтвердження факту погіршення його матеріального становища, що, відповідно, є підставою для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів, в контексті положень ст.ст.76-80 ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, суд вважає за доцільне визначити аліменти у розмірі 1/6 частки від його доходу, з урахуванням інтересів усіх його неповнолітніх дітей. Посилання позивача на те, що відповідач не використала за цільовим призначенням кошти, які були сплачені ним, як аліменти не підтвердились в судовому засіданні. Згідно ч. 1,2 ст. 186 СК України, контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника позивача органом опіки та піклування здійснено інспекційне відвідування одержувача аліментів. Як вбачається з листа органу опіки та піклування та встановлено в судовому засіданні, факти не цільового використання аліментів не підтвердилися. Отже, зазначені обставини є безспірною підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Отже, новий розмір аліментів необхідно застосовувати з дня набрання даним рішенням законної сили. Питання розподілу судових витрат, суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та ст. 180, 183, 184, 186, 192 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року,

Outcome: partial