Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

4.01.2021 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються згідно рішення суду та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дочки. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 29.05.2012 року стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн. щомісячно, до повноліття дочки. На даний час сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини. Відповідач має змогу сплачувати аліменти в більшому розмірі, оскільки має неофіційні джерела доходу. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та згоден сплачувати аліменти в розмірі 50 % прожиткового мінімум для відповідного віку дитини. Зазначив, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 16.07.2013 року, після реєстрації якого він змінив прізвище на " [PERSON] ". Має на утриманні трьох неповнолітніх дітей від іншого шлюбу. З 2020 року зареєстрований як фізична особа-підприємець. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] сторони у справі - є батьками неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 10.05.2012 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с.11) Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 29.05.2012 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн., щомісячно починаючи з дня подачі заяви та до повноліття дочки (а.с.12-13). Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач є здоровою та працездатною особою молодого віку, зареєстрований як фізична особа -підприємець. Відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 16.07.2013 року. Під спільного проживання у них народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець з 3.11.2020 року. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. А згідно ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. За змістом статей 12,13, 83 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомомго майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню і визначає аліменти в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше, ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде відповідати як інтересам дитини, зокрема, для задоволення її мінімальних життєвих потреб, так і можливостям платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial