Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

17.02.2020 року позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області із позовною заявою до [PERSON] про зміну способу стягнення та розміру аліментів. В якій просить змінити спосіб стягнення та розмір аліментів, який було встановлено судовим наказом Хотинського районного суду Чернівецької області № 724/1533/19 від 01.09.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 27 серпня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття на стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття з 27 серпня 2019 року. В обґрунтування позовної заяви, посилається на те, що 10 вересня 2019 року Хотинським районним судом Чернівецької області було видано судовий наказ по цивільній справі № 724/1533/19 від 01.09.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 27 серпня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що він в період з середини липня 2019 року по [INFO] перебував на заробітках в Хмельницькій області і за цей період часу по місцю реєстрації за адресою: [ADDRESS] не проживав, та відповідно про те, що [PERSON] звернулася до суду з метою отримання судового наказу про стягнення аліментів на їхню доньку він не знав, та судового наказу не отримував, змісту його не бачив. Також, в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між ним [PERSON] та [PERSON] , [INFO] року було укладено шлюб. [INFO] у них народилася донька - [PERSON] . Згідно рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 13.08.2018 року даний шлюб між ним та [PERSON] розірвано, після розірвання шлюбу вони прийшли згоди, що їхня спільна донька буде проживати разом із [PERSON] . Зазначає, що в період з серпня 2018 року [PERSON] не надавала йому можливості спілкуватися із донькою ні самостійно, ні в своїй присутності чи присутності інших людей, про потреби їхньої доньки він не знав, а тому відповідно ніяких розмов у них про це не було. Вказує, що він проживає за місцем прописки разом із бабусею [PERSON] , [INFO] , яка є пенсіонеркою, яка перебуває на його утриманні та здійснює за нею догляд, іншої сім`ї у нього немає, офіційно він не працевлаштований, час від часу знаходить тимчасову роботу, але постійного і стабільного заробітку немає, не є приватним підприємцем. А тому, у зв`язку із вищевказаним, він не може забезпечити належним чином систематичну сплату аліментів. Також вказує, що він не заперечує щодо встановлення обов`язкової фіксованої суми аліментів в розмірі не меншому 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яка в період з серпня 2019 року по листопад 2019 року становить по 849,50 гривень на місяць, а всього 3398,00 гривень, а в період з грудня 2019 року по лютий 2020 року становить по 889,50 гривень на місяць, всього 2668,50 гривень. Тому, підтримуючи вищевикладене, просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі. 10.04.2020 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на викладене у відзиві. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача та просив їх задовольнити в повному обсязі. Суду пояснив, що [PERSON] проживає разом із бабусею, яка є 1942 року народження та потребує уваги і постійного догляду, часто хворіє. Також пояснив, що позивач [PERSON] хотів зустрітися з донькою, але йому не надавали змоги це зробити, для вирішення даного питання у відповідні органи не звертався. Також вказав, що постійної роботи позивач немає, однак не заперечує виплатити заборгованість по аліментам, але в тому розмірі, який вказано в судовому наказі, проте не більше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Суду пояснив, що позивач [PERSON] з моменту винесення судового наказу жодного разу не сплачував аліменти. Також вказав, що [PERSON] перебував в області і раніше до 05 лютого 2020 року, а не тоді як зазначає в позовній заяві, підтвердженням чого є фото з соціальних мереж. Доказів про те, що [PERSON] утримує бабусю, та доказів, що позивач не може працювати також у нього немає. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно рішення Хотинського районного суду Чернівецької області в справі № 724/876/18 шлюб між сторонами 13 серпня 2018 року розірвано. Рішення суду набрало законної сили. Відповідно до судового наказу з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , паспорт серія [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 (однієї чверті) всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 27 серпня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки № 214 від 06.02.2020 року виданої виконкомом Перебиковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області в тому, що дійсно зі слів сусідів [PERSON] , 1984 року народження та [PERSON] , 1974 року народження, гр. [PERSON] в період з середини липня 2019 року по [INFO] перебував на заробітках в Хмельницькій області і за цей період часу по місцю реєстрації: [ADDRESS] не проживав. Згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів від 10.02.2020 року № 618 [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] за період з 01.01.2019 року по 30.09.2019 року інформації про доходи немає ф/о в ЦБД немає. При цьому, судом встановлено, що відповідно до довідки Дошкільного навчального закладу № 8 від 07.04.2020 року, за вих. № 80, яка видана [PERSON] , в тому що її донька [PERSON] відвідує молодшу Б групу дошкільного навчального закладу № 8 м. Чернівці. Згідно Витягу з медичної карти стаціонарного хворого № [NUMBER] дитина [PERSON] , [INFO] , що мешкає в [ADDRESS] знаходилась на стаціонарному лікуванні у відділенні неврології для дітей молодшого віку (педіатричні ліжка) Чернівецької МДКЛ з 29.11.2019 року по 05.12.2019 року (діагноз: Позалікарняна лівобічна сегментарна (S I) верхньодолева пневмонія, ДН - І неускладнена ІІІ ст. важкості, гострий перебіг. Було проведено лікування, дитина в задовільному стані виписалась додому. Доказів про наявність хронічних захворювань дитини суду не надано. Статтями 141, 180 СК України, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" зазначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою, що кожен із батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Абзацами 3, 4, 5 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Відповідно до ч. 1 ст. 12 , ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, як встановлено в судовому засіданні, позивач проживає за місцем прописки разом зі своєю бабусею [PERSON] , [INFO] , яка є пенсіонеркою, остання перебуває на його утриманні та він здійснює за нею догляд, офіційно позивач не працевлаштований, постійного та стабільного заробітку немає, не є приватним підприємцем. Жодних достовірних доказів та доводів, які б спростували викладене, відповідачем суду не надано. У підготовчому судовому засіданні відповідач [PERSON] зазначила, що вона офіційно ніде не працює, проживає в м. Чернівці, тільки періодично допомагає обробляти сільхозпродукцію в с. Перебиківці у своїх батьків. При цьому, суд враховує, що згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, а саме зменшенню розміру аліментів з однієї чверті заробітку (доходу), але не менше п`ятдесяти відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на місяць на кожну дитину на тверду грошову суму в розмірі 1500 гривень щомісячно на дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення повноліття дитини. В решті частини позову відмовити. На підставі викладеного, та

Outcome: partial