Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

03 січня 2020 року, позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором\~про надання\~банківських послуг\~у розмірі\~78646,67\~гривень і судові витрати, посилаючись на те, що в жовтні 2017 року банк запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яким є платіжні картки monobank. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. 25.10.2017 року [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 25.10.2017 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач не виконує в обумовлені строки зобов`язання щодо сплати кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 22.11.2019 року становить 78646,67 гривень та складається з: 43160,23 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 35486,44 гривень - заборгованість за пенею та комісією, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 22.01.2020 року відкрито провадження по даній цивільній справі, постановлено розглянути її за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст.178 ЦПК України, всіх письмових та електронних доказів, а також встановлено строки для подання позивачем відповіді на відзив, а відповідачем заперечень. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою надав клопотання, в якому просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. 20.03.2020 року на адресу суду від позивача надійшли письмові пояснення на пояснення представника відповідача, в якому зазначено, що вимоги про стягнення з [PERSON] повної суми заборгованості є обґрунтованими, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, представник відповідача надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності. Крім того представник відповідача надав пояснення по справі та додаткові пояснення, в яких зазначив, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, оскільки в матеріалах справи відсутні докази отримання [PERSON] кредиту. Наданий позивачем Витяг з Умов та Тарифи за карткою monobank не можуть розцінюватися як частина договору оскільки вони не містять підпису відповідача, тому достовірно не підтверджують вказаних обставин. У підписаній анкеті-заяві відсутня домовленість сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та комісії за несвоєчасне погашення кредиту. Роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може самостійно вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Стосовно наданих пояснень позивача, зазначив, що вони складені особою, яку не можливо ідентифікувати та перевірити її повноваження, тому даний документ не містить доказової інформативної. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 25.10.2017 року [PERSON] звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 25.10.2017 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 15000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом, яким є платіжна картка. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом на заяві (а.с. 7). До вказаної анкети-заяви позивач додав Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» ресурс: https://www.monobank.ua/terms. Статтею 11 ч. 2 ЦК України\~передбачено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобов`язання сторін. Відповідно до положень\~ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч 1\~ст. 638 ЦК України\~ істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~ст.\~634\~ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~ст. 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2\~ст. 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно ч. 1\~ст. 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 25 жовтня 2017 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути також пеню і комісію за несвоєчасну сплату кредиту. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 25.10.2017 року, посилався на Витяг з Умов і правил обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» ресурс: https://www.monobank.ua/terms як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, надані позивачем документи не містять підтверджень того, що саме з цим Витягом з Умов обслуговування рахунків фізичних осіб був ознайомлений і погодився відповідач, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Також в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови і правила обслуговування фізичних осіб, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://www.monobank.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ «Універсал Банк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин і до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем Правила обслуговування фізичних осіб [PERSON] , з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді пені та комісії за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Крім того, безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 25.10.2017 року у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги ч. 2\~ст. 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд вважає обґрунтованими вимоги про стягнення з боржника суми непогашеного тіла кредиту згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості станом 22.11.2019 року в розмірі 42010,23 гривень. На підтвердження наявності у відповідача суми заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 43160,23 гривень позивачем жодних доказів суду не надано. Аналогічну позицію в частині письмової форми договору та підстав врахування додаткових умов, не підписаних боржником, неодноразово висловлено Верховним Судом, зокрема при розгляді справи № 342/180/17-ц (Провадження № 14-131цс19) від 03.07.2019 року. Щодо заперечень представника відповідача з приводу відсутності в матеріалах справи доказів отримання [PERSON] кредиту та обґрунтування неналежності доказу -розрахунку заборгованості, який міститься в матеріалів справи, то вони не знайшли свого підтвердження. Факт виникнення цивільно-правових відносин між позивачем та відповідачем підтверджується підписаною з обох сторін анкетою-заявою про відкриття поточного гривневого рахунку. Даний факт ні позивачем, ні відповідачем не спростовується. На підтвердження наявної заборгованості позивачем надано розрахунок, який суд, вважає належним доказом так як він засвідчений підписом представника позивача та скріплений печаткою Банку. В даному розрахунку відображено поточну заборгованості за наданим кредитором та суми погашення із зазначенням дати операцій за рахунками обліку заборгованості. Даний розрахунок відображає рух коштів по поточному рахунку та підтверджує наявність існуючих правовідносин сторін щодо надання та отримання коштів. Крім того, сам факт існування заборгованості відповідачем не спростовується, заперечується лише факт наявності та допустимості наданих позивачем доказів. За таких обставин, суд дійшов висновку, що сума заборгованості [PERSON] по виконанню кредитного договору станом на 22 листопада 2019 року становить 42010,23 гривень - залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), які підлягають стягненню з відповідача на користь АТ "Універсал Банк". Оскільки, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, то у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1026,13 гривень в рахунок відшкодування сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial