Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом та просив суд звернути стягнення на предмет застави: чотирьохкімнатну квартира №110, житловою площею 52,2 кв.м., загальною площею 82,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Ужвій Наталії, 96, яка-належить на праві власності [PERSON] шляхом визнання права власності за [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за договором позики від 22.02.2011р. зі змінами від 29.11.2011р. в сумі 1210368,89 грн., що за офіційним курсом НБУ 20,81 за 1 долар США становить 58162,85 долара США з яких: сума позики 842805,00 грн., що є еквівалентом 40500,00 доларів США, інфляційне збільшення суми боргу -230205,66 грн., 3% річних від простроченої суми - 29133,37 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 108224,86 грн.; виселити без надання іншого житлового приміщення всіх фізичних та юридичних осіб, що зареєстровані та /або проживають у чотирьохкімнатній квартирі №110, житловою площею 52,2 кв.м., загальною площею 82,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Ужвій Наталії, будинок №96; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в сумі 3654,00грн. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 22.02.2011р. між ним та відповідачем було укладено договір позики, згідно до якого він передав відповідачу грошові кошти у розмірі 324000,00грн., що є еквівалентом 40500,0 доларів США, а відповідач зобов'язується повернути ці кошти до 22.12.2011р. В подальшому, 29.11.2011р. з відповідачем було укладено Договір про внесення змін №1 до договору позики, за яким позичальник (відповідач) зобов'язався повернути позикодавцю (позивачу) грошові кошти у строк до 22.05.2012р..На його неодноразові вимоги виконати зобов'язання за договором позики та повернути суму позики, відповідач обіцяв повернути кошти, однак по теперішній час зобов'язання не виконано. У відповідача станом на 21.05.2015р. виникла заборгованість за договором позики від 22.02.2011р. зі змінами у розмірі 1210368,89 грн., що за офіційним курсом НБУ-20,81 за 1 долар США становить 58162,85 долара США, з яких: сума позики 842805,00 грн., що є еквівалентом 40500,00 доларів США, інфляційне збільшення суми боргу - 230205,66 грн., 3% річних від простроченої суми -29133,37грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором -108224,86 грн. З метою забезпечення зобов'язання, що виникло у відповідача за договором позики, Позивач та відповідач 22.02.2011р. уклали іпотечний договір, згідно до якого, з метою забезпечення виконання Відповідачем зобов'язань за договором позики, було передано Позивачу в іпотеку належне йому майно, а саме чотирьохкімнатну квартира №110, житловою площею 52,2 кв.м., загальною площею 82,5 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Харків, вул [PERSON], 96, яка належить відповідачу. Пунктом 5 іпотечного договору встановлено, що зобов'язання, яке забезпечене предметом іпотеки, вважається виконаним у повному обсязі, якщо Іпотекодавцем фактично повернута сума у розмірі 324000,0грн., що є еквівалентом 40500,0доларів США, та виконані інші зобов'язання, що випливають з договору позики. Відповідно до п.п 3.1.4 п.З іпотечного договору та ст. 7 ЗУ «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до п. 5 іпотечного договору в разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем свого зобов'язання сторони домовились про те, що звернення стягнення на передане в іпотеку майно може бути здійснене шляхом, передбаченим Законом України «Про іпотеку». 22.07.2014р. позивач звернувся до приватного нотаріуса ХМНО [PERSON] із заявою про направлення [PERSON] письмової вимоги про усунення порушення, в якій зазначено зміст порушених зобов'язань відповідача. Однак, станом на дату подання позову, ця вимога залишається невиконаною. Відповідно до ст.ст.39-40 Закону України «Про іпотеку» позивач вимагає висилити всіх фізичних та юридичних осіб, що зареєстровані та проживають в спірній квартирі. У судовому засіданні представник позивача свої позивні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився був повідомлений належним чином про час та дату слухання справи. Враховуючи згоду позивача на розгляд справи в порядку заочного розгляду, суд вирішує справу у відповідності до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, вчинивши дослідження матеріалів справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 22.02.2011р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти у розмірі 324000,00грн., що складали на той час в еквіваленті 40500,0 доларів США . Повернення позики [PERSON] мало відбутися до 22.12.2011р. у розмірі 324000,00грн. (а.с.10). 29.11.2011р. [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір про внесення змін №1 до договору позики, за яким строки повернення позики були подовжені до 22.05.2012р. Відповідно до п.1,2 сума позики має бути повернута у визначений термін в порядку та на умовах , передбачених цим договором . В усьому іншому сторони керуються раніше узгодженими умовами Договору позики. (а.с.11). 22.02.2011р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено іпотечний договір, за умовами якого, з метою забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за договором позики, позичальник передав [PERSON]І в іпотеку належне йому майно, а саме: чотирьохкімнатну квартиру №110, житловою площею 52,2 кв.м., загальною площею 82,5 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Харків, вул [PERSON], 96. Пунктом 5 іпотечного договору встановлено, що зобов'язання, яке забезпечене предметом іпотеки, вважається виконаним у повному обсязі, якщо Іпотекодавцем фактично повернута сума у розмірі 324000,0грн., що є еквівалентом 40500,0доларів США, та виконані інші зобов'язання, що випливають з договору позики. Відповідно до п.2.1.4 Договору позики іпотекодавець гарантує можливість звернення стягнення на предмет іпотеки на підставах передбачених законодавством України. За п.п 3.1.4 іпотечного договору, за рахунок предмета іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі включаючи суму збитків. Відповідно до п. 5.8 Договору передбачено, в разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем свого зобов'язання, задоволення вимог іпотекодержателя шляхом переходу права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя. (а.с.12-,14). Відповідно до п.5.3 іпотечного договору визначений порядок , відповідно до якого, у разі порушення основного забовязання , іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення та попередження не менш ніж у 30 денний строк до звернення стягнення на предмет іпотеки. 22.07.2014р. [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса ХМНО [PERSON] із заявою про направлення [PERSON] письмової вимоги про усунення порушення, в якій зазначено зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги (а.с.16). Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України забовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до 1049 ЦК України встановлено обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.І ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.33 ЗУ «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до положень ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» та іпотечного договору Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. В розрахунок заборгованості за договором позики позивач включив суму позики в еквіваленті до долару США за курсом 20,81 в розмірі 842805 грн., інфляційне збільшення суми боргу 2130205 грн. , 3% річних від простроченої суми 29133,37 грн. та пеню за несвоєчасне виконання забовязання. Відповідно до п.п.1,4 Договору позики виконання забовязання має відбутися шляхом повернення тих самих грошових коштів без нарахування процентів і порядку та на умовах визначених цим договором . За договором має бути повернута сума 324000 грн. готівкою. Умовами договору позики та договору про внесення змін№1 до договору позики не визначено забовязань позичальника щодо повернення суми позики в еквіваленті до долару США. За таких обставин суд вважає, що сума позики , яка має бути повернута позикодавцем складає 324000 грн. Суд також вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо нарахування 3% річних на суму позики у розмірі - 29133,37 грн. у відповідності до ст.625 ЦК України. Обрахування суми заборгованості відповідача з урахуванням інфляційного збільшення суми боргу в розмірі 230205,66 грн. та пені в розмірі 108224,86 грн. суд вважає недоведеним. Позов не містить належного розрахунку інфляційного збільшення суми боргу. Представник позивача в судовому засіданні не зміг надати пояснення щодо підсумкового розміру інфляційного збільшення суми боргу. Суд також вважає безпідставним нарахування пені за порушення грошового забовязання , з підстав того, що відповідні наслідки не передбачені умовами договору позики. Тому суд не враховує відповідні суми при визначені загальної суми заборгованості відповідача за договором позики. Загальна сума заборгованості за договором позики складає: 324000 грн.+ 29133,37 грн= 353133 грн. Суд задовольняє вимоги позивача щодо звернення стягнення на предмет застави: чотирьохкімнатну квартиру №110, житловою площею 52,2 кв.м., загальною площею 82,5 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Харків, вул.Ужвій Наталії, 96 в рахунок погашення заборгованості [PERSON] , шляхом визнання права власності на квартиру за [PERSON] Щодо вимог позивача про виселення без надання іншого житлового приміщення всіх фізичних та юридичних осіб, що зареєстровані та /або проживають у чотирьохкімнатній квартирі [ADDRESS], то суд доходить висновку про те, що відповідні вимоги задоволенню не підлягають з наступних обставин. Згідно з ч.4 ст. 9, ст. 109 ЖК України, ст.ст. 39 - 40 ЗУ "Про іпотеку", виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. Суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців нього житлового будинку чи житлового приміщення. В позові позивача не зазначені особи які зареєстровані та проживають на спірній житловій площі та їх правовий статус / власник або наймачи/ в якості відповідачів по справі їх не залучено. Відповідно до ст.40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Відповідно до ст..60 ЦПК України кожна сторона забовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Доказуванню підлягають ті обставини , які мають значення для ухвалення рішення. Позивачем не наведено в позові фізичних та юридичних осіб стосовно яких висунуто вимоги про виселення. Вирішення позовних вимог, що стосуються прав та інтересів осіб , які не залучено до участі в справі є порушенням загальних засад цивільного законодавства. За таких обставин суд в задоволенні вимог щодо виселення осіб з спірної житлової площі відмовляє. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 3654,0 грн..

Outcome: partial