Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

05 грудня 2016 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом, який обґрунтував тим, що за рішенням Любомльського районного суду від 06.09.2012 року з нього стягуються аліменти в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], в розмірі 300 грн. Однак, з часу ухвалення зазначеного судового рішення, його матеріальне становище значно погіршилось, у зв'язку із чим станом на 01.11.2016 року у нього утворилась заборгованість по сплаті аліментів в сумі 15164 грн. Як на обставини погіршення свого матеріального становища вказав, що на даний час він ніде не працює, в центрі зайнятості на обліку не перебуває, підприємцем не зареєстрований, ні постійних, ні тимчасових заробітків не має. Оскільки утримувати дитину ніякої можливості не має, просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього за рішенням суду до 100 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач подав в канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутності, одночасно зазначивши, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та сплачений судовий збір залишити за ним. Відповідач в канцелярію суду також подала заяву, у якій вказала, що заявлені [PERSON] позовні вимоги визнає, не заперечує проти стягнення з останнього аліментів на утримання доньки - [PERSON] в розмірі 100 грн. та просила справу розглядати без її участі. За таких обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. За змістом ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181, ст.ст.183, 184 СК України). Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З копії рішення Любомльського районного суду Волинської області від 06.09.2012 року встановлено, що судом вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 15 серпня 2012 року і до її повноліття (а.с.3). Зі змісту зазначеного судового рішення вбачається, що [PERSON] просила суд стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки в сумі 300 грн. та такий розмір останнім був визнаний, що слугувало підставою для задоволення позову в повному обсязі. За вказаним судовим рішенням 21.09.2012 року Любомльським районним судом видано виконавчий лист за номером справи 0310/2562/2012 (а.с.4). У справі також встановлено, що 31.01.2014 року стягувач аліментів - [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» та прізвище неповнолітньої доньки сторін - [PERSON], [INFO], також змінено на «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER], копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданими відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любомльського районного управління юстиції Волинської області 31.01.2014 року та 28.08.2014 року, відповідно, та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень від 02.12.2016 року за №00017395250 (а.с.9-11). Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, тому значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. З довідки Любомльської міської ради Волинської області від 16.11.2016 року за вих.№3799, встановлено, що [PERSON] ніде не працює та трудової книжки не має (а.с.7). Згідно довідки Любомльського районного центру зайнятості від 23.11.2016 року за вих.№2436, позивач [PERSON] на обліку, як зареєстрований безробітний, не перебуває (а.с.5). Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.11.2016 року за №22402994 стверджено, що [PERSON], як фізична особа-підприємець, не зареєстрований (а.с.6). Як вбачається з розрахунку суми заборгованості по сплаті аліментів [PERSON], [INFO], станом на 01.11.2016 року заборгованість останнього за виконавчим листом №0310/2562/2012, виданим Любомльським районним судом Волинської області 21.09.2012 року, становить 15164,52 грн. (а.с.8). Наведені факти, як докази погіршення матеріального становища платника аліментів, [PERSON], як стягувач аліментів та відповідач у даній справі, визнала та не заперечила проти зменшення розміру аліментів на дитину до 100 грн., а тому, враховуючи таку позицію останньої, в силу ст.ст.60, 61 ЦПК України, суд вважає обставину погіршення матеріального становища батька дитини доведеною та такою, що доказуванню не підлягає. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене вбачаються підстави для задоволення позову [PERSON] в частині зменшення розміру аліментів, що стягуються за рішенням суду від 06.09.2012 року, з 300 грн. на 100 грн. Разом з цим, щодо зменшення розміру аліментів від дня подання позову до суду, то така вимога позивача не ґрунтується на вимогах закону, оскільки, відповідно до ст.191 СК України, від дня пред'явлення позову присуджуються лише аліменти на дитину, а аліменти у зменшеному розмірі повинні стягуватися від дня набрання рішенням законної сили, про що також надано роз'яснення в абз.1, 4 п.23 постанови Пленум Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". Зазначене слугує підставою для задоволення позову частково. При вирішенні питання розподілу судових витрат, суд враховує подану позивачем заяву та витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн. залишає за останнім.

Outcome: partial