Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

28 березня 2018 року\~\~позивач [PERSON]\~\~звернувся\~\~до\~\~суду\~\~з позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі Відповідач) про стягнення моральної шкоди в звязку з ушкодженням здоровя при виконанні трудових обовязків в розмірі 120000 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що працював на підприємстві відповідача. Його трудовий стаж становить 32 роки 09 місяців. З 03.02.1998 по 10.07.2017 працював машиністом бурової установки ш. Гвардійська. 17.12.2005 на шахті Гвардійська стався нещасний випадок, про що був складений акт форми Н-1 та акт форми Н-5. З 01.02.2006 року висновком МСЕК встановлено 5% втрати працездатності до 01.02.2007. В подальшому МСЕК не проходив. 17 листопада 2010 року з ним стався нещасний випадок. 20.11.2010 був складений акт №8 форми Н1, Н5. Протоколом засідання комісії з охорони праці шахти Гвардійська від 21.07.2011 було визнано мою вину 10% та на 10% було зменшено одноразову допомогу. За висновком МСЕК від 20.07.2011 йому встановлено 20% втрати працездатності, який не змінювався. Після нещасного випадку він продовжував працювати на підприємстві відповідача та у 2015 році стан здоровя погіршився. Він вимушений був проходити тривалі курси лікування та висновком МСЕК від 16.01.2018 була встановлена 3 група інвалідності та втрата професійної працездатності 60% з яких: вперше 30% радикулопатія; вперше 10% - ХОЗЛ; повторно 20 % за трудовим каліцтвом 2010 року. Ступінь втрати професійної працездатності встановлена з 02.01.2018 по 01.02.2019. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, втратив своє здоров`я, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що він вимушений був змінити свій спосіб життя, вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, підтримки здоровя. Також він вимушений проходити стаціонарне та амбулаторне лікування, у звязку з чим у нього змінилися умови життя, що тягнуть за собою зниження життєвої активності, систематичне нездужання і послаблення організму. 02 квітня 2018 року ухвалою суду прийнято позову заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 19 квітня 2018 року відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому просив суд ухвалити рішення про відмову позивачу в задоволенні позову. В обґрунтування зазначив, що в настанні нещасного випадку , який стався з позивачем на підприємстві, згідно акту за результатами розслідування нещасного випадку, винен позивач. Крім того, позивачем не доведено факту саме завдання йому моральної шкоди та її розмір. Представник позивача [PERSON], в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав викладених в позові, наполягала на задоволенні позовних вимог у заявленому розмірі. Представник відповідача [PERSON], проти позову заперечувала у повному обсязі, просила у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву, який долучено до матеріалів справи. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] з 03.02.1998 по 10.07.2017 працював машиністом бурової установки ш. Гвардійська ПАТ «Кривбасзалізрудком», та перебував у трудових правовідносинах з Відповідачем, що підтверджується трудовою книжкою та не оспорюється сторонами (а.с.10-11). 20 листопада 2010 року на підприємстві ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» було складено Акт № 8 про нещасний випадок, повязаний з виробництвом форми Н-1, який стався з [PERSON] 17 листопада 2010 року о 19 годині 20 хвилин під час роботи на підприємстві відповідача. Пунктом 10 цього Акту визначено позивача особою, яка допустила порушення вимог законодавства про охорону праці, та гірничого майстра дільниці №24 [PERSON], що підтверджується копією акту (а.с.44-47). Того ж дня 20 листопада 2010 року на підприємстві ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» утвореною комісією було складено Акт про проведення розслідування нещасного випадку, що стався 17 листопада 2010 року о 19 годині 20 хвилин на підприємстві форми Н-5, згідно до встановлених причин нещасного випадку особами дії або бездіяльність яких призвела до нещасного випадку є: машиніст бурової установки дільниці №24 [PERSON], який під час буріння свердловин періодично не здійснював перевірку стану стінки виробки, що є порушенням п.2.5 «Інструкції з охорони праці №4 для машиніста бурових установок» та гірничий майстер дільниці №24 [PERSON], який не забезпечив безпечну організацію робіт в зміні, дотримання підлеглими правил і інструкцій з охорони праці, що є порушенням п.2.23 «Посадової інструкції майстра гірничої дільниці бурових робіт»(а.с.39-42). Згідно копії Довідки огляду МСЕК Серія 10ААА № 008154 від 20.07.2011 року, [PERSON] первинно з 18.07.2011 року по 01.08.2012, встановлено 20 % втрати професійної працездатності за актом №8 від 17.11.2010, інвалідність не встановлена. (а.с.50). В подальшому довідками МСЕК вказаний ступінь втрати професійної працездатності продовжувався, останні раз довідкою МСЕК Серії 12ААА №018908 від 05.07.2017 по 01.08.2018р. (а.с.51-54). 30 листопада 2017 року на ПАТ «Кривбасзалізрудком» проведено розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання [PERSON], про що складено Акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4, затвердженого начальником головного управління Держпраці у Дніпропетровській області [PERSON]. Професійне захворювання виникло за обставин праці на шахті Гвардійська на посаді машиніста бурової установки (а.с.12-16). Згідно\~статті 3 Конституції України\~людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до\~статті 4 Закону України "Про охорону праці"\~державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У відповідності зі\~ст. 237-1 КЗпП України\~відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз'яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). У відповідності зі ст.ст.23,1167 ЦК України\~\~моральних шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або\~\~внаслідок профзахворювання\~\~складається, зокрема, у фізичному болі, душевних\~\~стражданнях, які він поніс у зв'язку з\~\~ушкодженням здоров'я внаслідок нещасного випадку. Наведені вище докази свідчать про те, що\~\~ушкодження\~\~здоров'я, заподіяне позивачеві\~\~під час виконання ним\~\~трудових обов'язків, заподіює йому\~\~моральні\~\~й фізичні\~\~страждання, які обмежують його\~\~можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров'я, відчуття болю. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Зазначені обставини\~наступили\~у\~ [PERSON] у зв'язку із трудовим каліцтвом та отриманням професійного захворювання, що призвели до встановлення\~60% втрати професійної працездатності та третьої групи інвалідності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та моральних страждань позивача, ступінь втрати ним професійної працездатності, який встановлено лише до 01.02.2019, потребу в проходженні курсів лікування у медичних закладах, встановлення вини самого позивача у настанні нещасного випадку, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 45 000,00 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 704,80 гривень. На підставі ст. ст.\~23,\~1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial