Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

16 січня 2018 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що сторони від шлюбу мають двох синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу проживають з нею. Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 9 квітня 2013 року із відповідача було стягнуто аліменти на дітей в розмірі 1/3 частки його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Виконавчий лист був пред'явлений до стягнення та натепер втратив свою дію. [INFO] син [PERSON] досяг повноліття, є студентом 1 курсу денної форми, факультету комп'ютеризованих технологій машинобудування і дизайну Черкаського державного технологічного університету за рахунок держбюджету. Винаймає житло, потребує матеріальної допомоги. Крім того, на її утриманні та вихованні перебуває неповнолітній син [PERSON], сплата аліментів на якого припинилась, в зв'язку з досягненням найстаршою дитиною повноліття. Її щомісячний дохід становить 4772 грн, але цих коштів не достатньо для належного забезпечення синів, які потребують повноцінного харчування, сезонний одяг, шкільне приладдя. Крім того вона щомісячно сплачує комунальні послуги, телефонний зв'язок та Інтернет. Відповідач працює в Згурівському підрозділі ПАТ «Київобленерго», отримує заробітну плату. Інших стягнень не має. Має задовільний стан здоров'я та спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, однак не бажає цього робити. В досудовому порядку спір врегулювати не вдалося за можливе, тому просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на кожного сина у розмірі по ? частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягненням неповнолітньою дитиною повноліття, а повнолітнім сином до закінчення навчання, однак не пізніше досягнення ним 23 років. У відзиві на позов відповідач зазначає про невизнання ним позову та визнає ту обставину, що відповідно до рішення Згурівського районного суду Київської області від 09.04.2013 із нього стягнуто аліменти на користь позивача на двох дітей у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.03.2013 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі цього рішення був виданий виконавчий лист та пред'явлений позивачем до виконання по місцю його роботи у ПАТ «Київобленерго», де знаходиться по даний час та з нього продовжують стягувати аліменти на одну дитину, але уже в розмірі 1/6 частки від його доходу, що підтверджує довідкою про доходи. В копії виконавчого листа № 365/235/13-ц, наданої позивачем відсутня відмітка державного виконавця про виконання рішення. Відтак на момент звернення позивача до суду державний виконавець не виніс постанову про закінчення виконавчого провадження та виконавчий лист не повернутий до суду. Щодо стягнення аліментів на повнолітнього сина [PERSON] на період навчання, то позивач не надав належних та допустимих доказів, які б підтверджували обставини про те, що син наймає житло та які при цьому несе витрати. Син є студентом денної форми навчання за рахунок державного бюджету, а не за контрактом. Позивач не надала доказів отримання сином стипендії. Таким чином, позивач не надала доказів на підтвердження того, що син потребує матеріальної допомоги у зв'язку із навчанням. Крім того, він не може надавати матеріальну допомогу на повнолітнього сина у розумінні вимог ст. 199 СК України, оскільки він перебуває у зареєстрованому шлюбі, має малолітнього сина, який перебуває на його утриманні, є потерпілим від аварії на ЧАЕС, 2 категорії, має незадовільний стан здоров'я, інших доходів, крім заробітної плати, не має, що підтверджує належними доказами. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час і місце судового засідання був належним чином повідомлений, про причини неявки не повідомив, подав відзив, позов не визнає повністю. В судовому засіданні позивач надала пояснення, які повністю відтворюють зміст позовних вимог. Крім того, зазначила, що згідно з рішенням суду від 09.04.2013 вона отримала аліменти на двох дітей по 16.01.2018 включно. Після чого виконавче провадження було закінчене та виконавчий лист повернуто до суду. Витрати на утримання двох синів щомісячно складають понад 3000 грн на кожного, які включають витрати на продукти харчування, одяг, необхідні побутові речі, на проїзд до місця навчання старшого сина та оплату його проживання у найманій кімнаті гуртожитку, що підтверджує доказами. [PERSON] отримує щомісячно стипендію у розмірі 1660 грн, якої не вистачає на його утримання. Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з'ясованих обставин, об'єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано 21 грудня 2012 року, від якого мають двох синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які мають незадовільний стан здоров»я (а.с.4-5, 6-7, 9, 11, 21, 22, 71 - копії рішення суду, свідоцтв про народження та довідки). [PERSON] є дитиною, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (а.с.16 - копія посвідчення). [PERSON] є студентом 1 курсу денної форми факультету комп'ютеризованих технологій машинобудування і дизайну Черкаського державного технологічного університету за рахунок держбюджету (а.с.23 - довідка). Проживає на час навчання у [ADDRESS] та сплачує за цією адресою за надані комунальні послуги, вартість яких складає приблизно 1300 грн в місяць (а.с.75-84, 114 - копії квитанцій та довідки). Відповідач є особою працездатного віку, даних щодо стану свого здоров'я не надав, є громадянином, евакуйованим із зони відчуження, категорія 2, працює в ПрАТ «Київобленерго» на посаді машиніста автовишки, його середньомісячна зарплата складає 8697,47 грн (а.с.46, 47, 52 - довідки, копія посвідчення). Крім того отримує доплати на продукти харчування як особа, віднесена до 2 категорії, у розмірі 207,60 грн (а.с.96 - копія довідки). До досягнення повноліття найстаршою дитиною сплачував аліменти на двох дітей відповідно до рішення Згурівського районного суду Київської області від 9 квітня 2013 року у справі № 365/235/13-ц у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно (а.с.6-7, 8 - копія рішення суду, виконавчого листа), тобто по [INFO] включно. Після чого виконавче провадження із примусового виконання виконавчого листа № 365/235/13-ц від 22.04.2013 було закінчене та цей виконавчий лист повернуто до суду, що підтверджується оглянутими у судовому засіданні постановою про закінчення виконавчого провадження від 21.03.2018 (а.с.112-113 - копії виконавчих документів) та виконавчим листом. Відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі, має сина [PERSON] [INFO] (а.с.48, 49 - копії свідоцтв про шлюб та про народження). Проте не надав доказів щодо їхнього спільного проживання та перебування на його утриманні зазначеної дитини. Позивач також є особою працездатного віку, працює у Відділі освіти Згурівської РДА на посаді методиста, її середньомісячна заробітна плата складає 4771,83 грн, є громадянкою, евакуйованою із зони безумовного обов'язкового відселення, категорія 2, проживає з малолітнім сином та несе тягар утримання двох синів сторін та матеріально-побутове забезпечення своєї сім»ї (а.с.15, 17, 18, 22, 85-94, 105 - копія посвідчення, довідки). Повнолітній син [PERSON] [INFO] має щомісячний дохід у вигляді стипендії у розмірі 1660 грн (а.с.74 - копія довідки). Згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 3 ст. 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно з ч. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Заслухавши пояснення позивача, оглянувши матеріали виконавчого провадження у справі № 365/235/13-ц, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково, так як в судовому засіданні доведено, що повнолітній син сторін продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги та вбачається, що батько має можливість надавати таку допомогу. Також на підставі ч. 3 ст. 183 СК України підлягає до задоволення позов у частині стягнення аліментів із відповідача на малолітнього сина, оскільки батько зобов'язаний утримувати сина до досягнення ним повноліття, виконавче провадження із примусового виконання виконавчого листа № 365/235/13-ц від 22.04.2013 було закінчене та виконавчий лист повернуто до суду, у зв'язку з чим позивач звернулася до суду про визначення розміру аліментів на цю дитину. Із зазначених підстав виконавчий лист від 22 квітня 2013 року № 365/235/13-ц необхідно визнати таким, що не підлягає вподальшому до виконання. Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів синів сторін, зважаючи на матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, те, що закон не пов'язує виплату аліментів із отриманням стипендії, при визначенні розміру аліментів суд враховує усі вищезазначені істотні обставини справи, а також, що позивач як мати також зобов'язана та має можливість утримувати синів, тому вбачає за необхідне визначити аліменти на повнолітнього сина у розмірі 1/12 частки від заробітку (доходу) відповідача та на малолітнього сина - у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 (п'ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Стягнення аліментів проводити з 17 січня 2018 року, а не з дня пред'явлення позову, оскільки виплата аліментів на двох дітей по рішенню суду від 09.04.2013 проведена по [INFO] включно. Суд також враховує, що прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років років установлений ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» у 2018 році: з 1 січня - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. На підставі ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми стягнення аліментів за один місяць. У задоволенні інших позовних вимог необхідно відмовити, оскільки задоволення їх в повному обсязі може спричинити порушення прав відповідача в частині погіршення його матеріального становища та сума аліментів, яку просить стягувати позивач, вбачається завищеною. На підставі викладеного,

Outcome: partial