Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору з [PERSON] У позові зазначає, що 31.08.2012 р. між ними було укладено кредитний договір № 007-13955-310812 Згідно з п. 2.7 частини 2 вищевказаного договору, позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні . Згідно договору, протягом строку кредиту, за користування кредитними коштами відповідач сплачує Кредитору проценти, виходячи з розміру процентної ставки - 0,01 % в рік, процентна ставка може змінюватися. Згідно п. 2,5 частини 2 за обслуговування кредитної заборгованості встановлюється пільговий ліміт у 7 місяців, протягом якого розмір комісії складає 0,00 %. Після закінчення пільгового періоду, розмір комісії складає 1,45 % за місяць. Позивач (за Договором - Банк) виконав взяті на себе зобов"язання надавши Відповідачеві (за Договором Позичальникові) споживчий кредит у сумі 3402,00 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок вказаний Відповідачем у Договорі, про що свідчить мемоіальний ордер № 39293786 від 03.09.2012 року. Станом на 22.07.2014 р.,за Договром № 007-13955-310812 від 31.08.2012 року укладеному ПАТ "Дельта Банк" з Відповідачем, рахується заборгованість на загальнусуму 3693,04 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту 3640,14 грн. заборгованість за відсотками: 0,12 грн. заборгованість за комісіями: 52,78 грн. . Представник позивача в судове засідання не з"явився, але подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не прибула і заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 31.08.2012 р. між сторонами було укладено кредитний договір № 007-13955-310812, згідно якого, позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Сума кредиту становить 3402,00 грн. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, проте станом на 22.07.2014 року відповідачка свої зобов'язання належним чином не виконувала в результаті чого по укладеному договору з Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" № 007-13955-310812 від 31.08.2012 року рахується заборгованість на загальну суму 3402,00 грн., яка складається з: тзаборгованість по кредиту - 3640,14 грн; заборгованість за відсотками: 0,12 грн., заборгованість за комісіями: 52,78 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що вимоги позивача підставні та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по справі.

Outcome: approved