Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

У червні 2020 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] (далі по тексту - ОСББ «Каштан»; позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просило стягнути з останніх заборгованість з оплати внесків до резервного фонду у розмірі 33 066,30 грн., а також 39 236,07 грн. заборгованості з оплати послуг за утримання прибудинкової території. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі є власниками квартири [ADDRESS] із 13 липня 1994 року. Із 02.04.1998 року утворено та зареєстровано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] . Протоколом загальних зборів Позивача № 2/16 від 16 листопада 2016 року встановлено тариф на утримання прибудинкової території та тариф по сплаті до резервного фонду ОСББ відповідно тариф на утримання прибудинкової території в розмірі 19,59 грн та тариф по сплаті до резервного фонду в розмірі 50 грн. З моменту встановлення вище вказаних тарифів відповідачі свої зобов`язання по їх оплаті не виконують і в результаті чого за ними утворилася заборгованість з оплати внесків до резервного фонду у розмірі 33 066,30 грн., а також 39 236,07 грн. заборгованості з оплати послуг за утримання прибудинкової території. 02.10.2020 року Шевченківський районний суд м. Києва своєю ухвалою відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, встановив сторонам строки для надання заяв по суті справи. Сторони у судове засіданні не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, будинок [ADDRESS] знаходиться на балансі та обслуговуванні Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каштан». Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 13.07.1994 року квартира [NUMBER] (37/100 частин) загальною площею 57,0 кв.м. в будинку [ADDRESS] приватизована та належить [PERSON] та члену його сім`ї - [PERSON] на праві власності (а.с.9). Однак, згідно договору купівлі-продажу від 05.02.2020 року, в тому числі, відповідачі відчужили 37/100 частин вищевказаної квартири на користь [PERSON] . Окрім цього, як вбачається з матеріалів справи 30 вересня 2015 року рішенням загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каштан» прийнято рішення про затвердження розміру внесків до резервного фонду у розмірі 50 грн. за 1 кв.м. Позивач в позовній заяві зазначає, що за відповідачами із березня 2017 року по лютий 2020 року утворилась заборгованість з оплати внесків до резервного фонду у розмірі 33 066,30 грн, а також 39 236,07 грн заборгованості з оплати послуг за утримання прибудинкової території. Закон України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку. Згідно п. 1 Статуту ОСББ «Каштан», метою створення об`єднання є забезпечення ї захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Завданням та предметом діяльності об`єднання є забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном, забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами, забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання (п. 3 Статуту ОСББ «Каштан»). Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх членів об`єднання (ст.10 Закону). Право об`єднання встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, а також право контролювати своєчасність та повноту сплати таких внесків та платежів встановлено положеннями ч. 1 ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». В свою чергу, приписами ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема, вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів Також Об`єднання, відповідно до ст. 18 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та статуту, зобов`язане забезпечувати дотримання інтересів усіх співвласників при встановленні умов і порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю, розподілі між співвласниками витрат на експлуатацію та ремонт спільного майна. Згідно з ч. 3 ст. 11, ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, якими відповідно до ч. 2 ст. 4 ЦК України є, зокрема, закони України. За змістом статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься: питання про використання спільного майна; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зміст положення частини четвертої статті 319 ЦК України про те, що власність зобов`язує, яке має більш загальний характер, фактично розкривається через закріплений у наступній частині цієї статті принцип, що забороняє власникові використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, законодавством покладено обов`язок своєчасно вносити квартирну плату саме на власників. 05.02.2020 року відповідачі відчужили 37/100 частин квартири [ADDRESS] , в той час як позов було подано у червні 2020 року. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено висновок, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог. Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Таким чином, вбачається, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача. Аналогічна правова позиція викладена й в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, провадження № 14-61цс18. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, через їх пред`явлення до неналежного відповідача. Що стосується розподілу судових витрати, то при вирішенні цього питання суд керується нормами ст.ст.141-142 ЦПК України. Враховуючи, що позовні вимоги позивача залишені без задоволення, судові витрати позивача у вигляді судового збору залишаються за позивачем. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed