Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Згідно позовної заяви, позивач та відповідачка уклали шлюб 07.08.1999 року, який було розірвано 27.04.2010 року. На підставі ордера № 280 від 23.11.2001 року сторони вселилися в [ADDRESS]. В даній квартирі відповідачка та їх спільний син [PERSON], [INFO] не проживають з 2008 року, їх особисті речі там відсутні. Оплату за квартиру та комунальні послуги здійснюються позивачем, відповідачка участі в її утриманні не приймає, хоча розмір платежів залежить від кількості зареєстрованих осіб. Відповідачка проживає в сусідній квартирі [ADDRESS] Позивач також зазначив, що він створив іншу сім'ю, з 2010 року в [ADDRESS]. разом з ним проживає [PERSON] [INFO] року в них народися дочка [PERSON], а 24.09.2013 року вони зареєстрували шлюб. Оскільки відповідачка не проживає в квартирі більше шести місяців, посилаючись на ст.ст.71, 72 ЖК України, позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням - [ADDRESS]. Згідно позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON], остання в 2010 році вселилася в квартиру [ADDRESS] як член сім'ї, уклала шлюб з позивачем [PERSON] і в них народилася дитина, вони мають спільні права та обов'язки, пов'язані спільним побутом, оскільки ведуть спільне господарство. [PERSON] вважає, що [PERSON] не є членом сім'ї позивача, оскільки шлюб між ними розірвано, з 2008 року вона не проживає в квартирі, свої речі забрала та виселилася, тобто спільного побуту між ними не існує. Рішенням Нетішинського міського суду від 23.12.2010 року відповідачці відмовлено у вселенні в спірну квартиру. Крім того [PERSON] не має прав та обов'язків наймача, оскільки таким є позивач. [PERSON] вважає, що набула права члена сім'ї наймача, тобто права користування [ADDRESS], а відповідачка втратила статус члена сім'ї наймача та особи, яка має права і обов'язки члена сім'ї наймача, оскільки без поважних причин не проживає у вказаній квартирі з 2008 року, тобто більше 6 місяців. На підставі наведеного, третя особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням - [ADDRESS] та визнати за нею право користування даним жилим приміщенням. В судовому засіданні позивач, [PERSON] та їх представник підтримали вимоги позовних заяв, посилаючись на обставини викладені в них. Просили позови задоволити. Позивач та [PERSON] пояснили, що в 2010 році відповідачка намагалася вселитися в квартиру, внесла туди свої речі і при цьому зламала замок в дверях, тому вони змушені були його замінити. Внесені нею речі позивач виніс з кімнати. Після цього [PERSON] не зверталася до них з проханням надати їй ключ від кімнати, доступу до квартири вона немає. Позивач та третя особа також пояснили, що не зверталися до [PERSON] з проханням надати згоду на вселення та реєстрацію [PERSON] Відповідачка [PERSON] та її представник позови не визнали, просили відмовити в їх задоволенні. Відповідачка пояснила, що після розірвання шлюбу з позивачем змушена була виїхати з сином з квартири, оскільки він часто вживав алкогольні напої, влаштовував сварки та намагався покінчити життя самогубством і все це відбувалася при дитині. У 2010 році вона намагалася вселитися в квартиру, занесла туди свої речі, але позивач виніс їх в загальний коридор, ключі від спірного житла в неї відсутні. На даний час вона проживає в сусідній кімнаті [ADDRESS] в своїх знайомих, іншого житла крім спірної квартири немає. Позивач та третя особа не зверталися до неї з проханням надати згоду на вселення та реєстрацію [PERSON] в квартирі і такої згоди вона не давала. Представник відповідачки пояснив, що підстави для задоволення позовів відсутні, оскільки відповідачка з сином змушена була залишити спірну квартиру через непристойну та аморальну поведінку позивача, а не через втрату інтересу до даного житла. Неодноразово вчиняла марні спроби вселитися, але через відсутність ключів від житла не може це зробити. Вважає, що [PERSON] та [PERSON] не вправі ставити питання про втрату відповідачкою права користування спірною квартирою, оскільки це відноситься до прав власника житла або балансоутримувача. [PERSON] не набула права члена сім'ї наймача, оскільки мешканці гуртожитку не являються наймачами, з ними не укладається договір житлового найму. Крім того, вона вселилася в спірну квартиру в гуртожитку з порушенням встановленого чинним законодавством порядку вселення. Представник Нетішинської міської ради Хмельницької області в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] не зверталася до міської ради щодо вирішення питання вселення її в спірну квартиру. Пояснила, що заперечує проти задоволення позовних вимог про визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням через їх безпідставність. Щодо вирішення позовних вимог [PERSON] про визнання за нею права користування спірним житлом покладається на думку суду. Представник комунального підприємства Нетішинської міської ради "Житлово - комунальне об'єднання" пояснила, що [PERSON] не зверталася до них з приводу надання дозволу на проживання в спірній квартирі, самовільно вселилася в неї, тому на даний час відсутні будь-які підстави для її проживання в цій квартирі. Просила в задоволенні позовів відмовити. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог про визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Щодо вирішення позовних вимог [PERSON] про визнання за нею права користування спірним житлом покладається на думку суду. Суд, вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що в задоволенні позовів слід відмовити з наступних підстав. З ордера № 280 від 23 жовтня 2001 року вбачається, що [PERSON] та члену його сім'ї - дружині [PERSON] надано право зняття кімнати житловою площею 12 кв.м. в квартирі [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу та свідоцтва про шлюб, 27.04.2010 року розірвано шлюб між позивачем та відповідачкою, а 24.09.2013 року укладено шлюб між позивачем та третьою особою [PERSON] З свідоцтв про народження вбачається, що в позивача та відповідачки є син [PERSON], [INFO], а [INFO] року в позивача та третьої особи [PERSON] народилася дочка [PERSON] Згідно довідки комунального підприємства Нетішинської міської ради "Житлово - комунальне об'єднання" № 1037 від 09.04.2014 року, в [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Як вбачається з довідки комунального підприємства Нетішинської міської ради "Житлово - комунальне об'єднання" № 01-09/476 від 19.03.2014 року, гуртожиток [ADDRESS] є типовим малосімейним гуртожитком і знаходиться на балансі комунального підприємства Нетішинської міської ради "Житлово - комунальне об'єднання" з вересня 2001 року. Як вбачається з заяв [PERSON] від 10.10.2013 року, від 27.12.2013 року, відповідачка зверталася до комунального підприємства Нетішинської міської ради "Житлово - комунальне об'єднання" з проханням не виписувати її та сина з [ADDRESS], оскільки вона немає іншого житла, а проживати у вказаній квартирі їй перешкоджає колишній чоловік. Як вбачається з заяви [PERSON] від 04.10.2013 року та заяви [PERSON] від 25.09.2013 року та відповідей на них, останні зверталися до комунального підприємства Нетішинської міської ради "Житлово - комунальне об'єднання" з проханням зареєструвати [PERSON] в [ADDRESS], але їм було роз'яснено, що реєстрація здійснюється за згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, а саме: [PERSON] Порядок надання жилої площі в гуртожитках, користування нею, виселення із гуртожитків, їх утримання регулюються главою 4 розділу ІІІ Житлового кодексу України та Примірним положенням про гуртожитки, затвердженим постановою Ради Міністрів Української РСР від 03 червня 1986 року № 208. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що гуртожиток [ADDRESS] є типовим малосімейним гуртожитком, перебуває у комунальній власності територіальної громади м.Нетішина на балансі комунального підприємства Нетішинської міської ради "Житлово-комунальне об'єднання". Особи, які мешкають у ньому, зокрема позивач і відповідачка, що зареєстровані в кімнаті [NUMBER], мають право на зайняття кімнати і не наділені самостійним правом на звернення до суду з вимогами про втрату право користування житлом іншими особами. [PERSON], яка не зареєстрована в кімнаті [NUMBER], але проживає там також не наділена таким правом. Особа, яка наділена таким правом, до суду не зверталась. Оскільки до суду з позовними вимогами про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням у гуртожитку звернулися неналежні позивачі, тому в задоволенні таких позовних вимог мешканців гуртожитку [PERSON] та [PERSON] слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.127 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Згідно ст.129 ЖК України, на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Згідно п.17 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від 03 червня 1986 року № 208, громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вправі вселити в займані приміщення своїх неповнолітніх дітей. Вселення інших членів сім'ї в указані приміщення допускається лише з дозволу адміністрації, профспілкового комітету і комітету комсомолу підприємства, установи, організації та письмової згоди членів сім'ї громадянина, які проживають разом з ним. Як вбачається з роз'яснень, викладених в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] в 2010 році самовільно вселилася в [ADDRESS], без згоди на це балансоутримувача - комунального підприємства Нетішинської міської ради "Житлово-комунальне об'єднання" та всіх повнолітніх членів сім'ї [PERSON], які були зареєстровані в квартирі, а саме: - [PERSON] Суд вважає, що набуття [PERSON] прав члена сім'ї [PERSON] не є підставою для визнання за нею права користування [ADDRESS], оскільки нею був порушений порядок вселення у вказане житлове приміщення. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання за нею права користування [ADDRESS] слід відмовити.

Outcome: dismissed