overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

30.06.2015 р. [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що з 17.05.2012р. вона не перебуває в шлюбі з відповідачем. В шлюбі в них народився син [PERSON], 2007 р.н. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов»язку утримувати свою дитину, не цікавиться його розвитком. На даний час вона займається доглядом та вихованням дочки самостійно. Просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала, зіславшись на обставини викладені в заяві, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив що його місячний дохід становить лише 1200 гривень . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі докази, з"ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 10.07.2007 р. Запитівською селищною радою, в подружжя [PERSON]та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено судом відповідач ухиляється від виконання даного обов'язку, не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід ,частину доходу одержує в натурі,ва також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище дитини, матеріальне становище відповідача, відсутність у платника на утриманні інших дітей та непрацездатних осіб, інших обставин, що мають істотне значення та приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 450 (чотириста п"ятдесят) гривень, щомісячно, починаючи з 02 липня 2015 р., але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.. Відповідно до ст 88 ЦПК України до стягнення з відповідача в користь держави підлягає судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

30.09.2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщення. Позивач обґрунтував свої позовні вимоги тим, що відповідач не проживає в квартирі [ADDRESS] більше 16 років. У судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву та пояснила суду, що 01.08.1996 року відповідач залишив її сім»ю та не мешкає в квартирі [ADDRESS]. Відповідач в судове засідання не з»явився, до його початку надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків [PERSON], [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач є наймачем квартири в гуртожитку, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Разом з позивачем в квартирі зареєстровані [PERSON] - син позивача та [PERSON] - колишній чоловік позивача. Шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано 02.06.1997 року. З 21.03.2008 року [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб ( а.с. 5). Відповідач постійно проживає за адресою: [ADDRESS], що підтверджується поданою ним заяви до суду про визнання позову. Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності без поважних причин наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Свідок [PERSON] пояснила суду, що відповідач не проживає з 1996 року в спірній квартирі, його особистих речей в квартирі не має. Свідок [PERSON] дала свідчення суду, що з 1996 року відповідач виїхав з квартири, не проживає в ній, його особистих речей в квартирі не має. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням з підстав, передбачених ст.71 ЖК України підлягає задоволенню. Враховуючи вище викладене, позов підлягає задоволенню частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

30 січня 2018 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 19 720,65 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12 лютого 2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент його змінити (зменшити або збільшити). Підписання договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно п. 2.1.1.5.7 Умов та Правил власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Овердрафт - короткостроковий кредит, який надається Банком Клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку на його рахунку в розмірі ліміту кредитування (п. 1.1.1.63 Умов). Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті ПАТ КБ «ПриватБанк» (www.privatbank.ua), що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29 липня 2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05 жовтня 2011 року,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

30 червня 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що вони з відповідачем [PERSON], з 19 вересня 2012 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому у відділі РАЦС Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис - № 416, від спільного життя мають сина - [PERSON], [INFO]. На даний час дитина мешкає з позивачем. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач у добровільному порядку не надає. У зв'язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 50 відсотків від заробітку та іншого доходу, але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, від дня подання позовної заяви до повноліття дитини, тобто до [INFO]. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні надала пояснення та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] просив суд задовольнити позовні вимоги частково, надав пояснення, що відповідач згоден сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, позивачка та відповідач перебувають у шлюбі.(а.с. 2) Від шлюбу мають спільного сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3). На даний час дитина проживає з позивачем. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття передбачений ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України). Положеннями ч. 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Таким чином, враховуючи те, що законом встановлений обов'язок відповідача надавати дитині матеріальну допомогу, а у добровільному порядку він цього не робить, беручи до уваги, що сторони не дійшли згоди з питання розміру аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини у розмірі 1500 грн. щомісячно від дня подання позовної заяви до повноліття дитини. Правилами ч. 3 ст. 88 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За таких обставин, оскільки позивач в порядку п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України " Про судовий збір " від 08.07.2011 року № 3674-VІ, звільнена від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

31.03.2015 року до суду звернулося Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові позивач посилався на те, що відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору №б/н від 09.09.2013 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % на рік за користування кредитом на суму залишку заборгованості, однак порушив зобов`язання: кредит не повертає, заборгованість станом на 31.01.2015 року склала в сумі 17646,64 грн., з якої заборгованість по кредиту в сумі 7297 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 7583,13 грн., заборгованість по комісії та пені за користування кредитом в сумі 1450 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) в сумі 816,51 грн., прохає стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 17646,64 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн. 21.04.2015 року до суду звернувся представник позивача Гей О.Д. з заявою про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Позивач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність свого представника, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

31.10.2013 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідачів заборгованості за опалення та підігрів води, вказуючи, що відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS], користуються послугами та є абонентами КП «Харківські теплові мережі», однак не сплачують вартість цих послуг. За період з 01.11.2008 року по 31.10.2013 року сума заборгованості складає 7253 грн. 88 коп. Опалювальна площа квартири складає 44,4 кв.м., квартира приватизована. Просив стягнути з відповідачів вказану суму та судові витрати у справі. Представник позивача та відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, просили про розгляд справи у їх відсутиність. Крім того, відповідачі подали до суду заяву про застосування позовної давності при винесенні рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі є абонентами КП «Харківські теплові мережі», мешкають за адресою: [ADDRESS], та користуються послугами опалення та підігріву води, наданими позивачем. Згідно розрахунку позивача, за період з 01.11.2008 року по 31.10.2013 року заборгованість відповідачів по сплаті наданих послуг опалення та підігріву води становить 7253 грн. 88 коп. Згідно ч.2 ст.162 ЖК України, плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Згідно п. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 1875-ІV від 24.06.2004 року - користувач зобов'язаний своєчасно, у встановлений строк, сплачувати надані послуги. У випадку наявності засобів по квартирного обліку холодної та гарячої води та теплової енергії - щомісячно знімати показання та сплачувати вартість наданих послуг за цими показаннями та встановленими тарифами. Враховуючи, що право позивача на отримання плати за надані послуги було порушено, проте ним без поважних причин пропущена позовна давність, про застосування якої просять відповідачі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково, та стягує заборгованість в межах позовної давності, тобто за період з 01.11.2010 року по 31.10.2013 року у розмірі 4053,28 грн. Судові витрати у справі судом стягуються, виходячи з положень ст.88 ЦПК України, а саме з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп., у рівних частках з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

31 березня 2014 року до суду надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» про виправлення описки у виконавчому листі. В обґрунтування заявлених вимог у судовому засіданні представник заявника зазначив, що рішенням Червоногвардійського районного суду м. Макіївки Донецької області від 04 липня 2013 року позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до [PERSON] про стягнення залишку заборгованості за кредитним договором, були задоволені. 16 вересня 2013 року на підставі вищезазначеного рішення було видано виконавчий лист. Однак у виконавчому листі від 16 вересня 2013 року була допущена описка, а саме: в графі строк пред'явлення виконавчого листа до виконання до 16 липня 2013 року, замість 16 липня 2014 року. Разом з тим, 10 січня 2013 року Червоногвардійським районним судом м. Макіївки винесено ухвалу про заміну стягувача з ПАТ «ПУМБ» на стягувача ТОВ «АНСУ». У зв'язку з вищезазначеним, просить суд виправити описку у вищезазначеному виконавчому листі, а саме: в графі строк пред'явлення до виконання до замість 16 липня 2013 року - 16 липня 2014 року. До судового засідання заінтересовані особи не з'явилися, їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку, тому суд розглядає заяву у відсутності заінтересованих осіб. Відповідно до вимог ст. 369 ЦПК України, виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. Суд розглянувши заяву, вважає, що при виконанні рішення та видачі виконавчого листа не були виконанні вимоги ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: невірно зазначений строк пред'явлення виконавчого листа до виконання. Разом з тим, у відповідності до ч.4 ст.369 ЦПК України, суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, при чому видача нового виконавчого листа чинним законодавством не передбачена. Вивчивши матеріали даної справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

4 грудня 2015 року позивач звернулась з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що на даний час її дочка [PERSON] навчається в РКЕП коледжі, технологічний відділ, спеціальність "Кухар". [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO] року їх дочці випивнолись 18 років, а з 01.09.2015 року вона навчається в коледжі. Дочка потребує матеріальної допомоги, однак відповідач її не надає. Проте, він є працездатним і може працювати та надавати матеріальну допомогу. Просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. на період навчання дочки. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. на дитину на період її навчання. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково і пояснив, що він зараз знаходиться в іншому шлюбі і має на утриманні двох неповнолітніх дітей. В даний час ніде не працює, отримує незначну пенсію за вислугою років. Погоджується сплачувати 600 грн. на місяць. Судом встановлено, що відповідач є батьком дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 3). Дитина проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні, а також на її утриманні знаходиться ще одна дитина, що підтверджується довідкою Локачинської селищної ради (а.с. 5). На даний час її дочка [PERSON] навчається у Рівненському кооперативному економіко-правовому коледжі на денному відділенні, навчання платне, що підтверджується довідкою (а.с. 6). Доходи позивача не дозволяють їй у повному обсязі матеріально забезпечувати дитину. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи, що в позивача на утриманні є ще одна неповнолітня дитина, її доходи не дозволяють у повному обсязі забезпечити дочку матеріально, а відповідач отримує пенсію, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, тому суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з [PERSON] аліменти в розмірі 800 грн. Згідно зі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

[PERSON] 02.08.2019р. звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на доньку [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, мотивуючи тим, що з відповідачем спільно не проживають, дитина проживає при ній, відповідач доньку матеріально не забезпечує, а вона має на утриманні двоє дітей від попереднього шлюбу, їй одній матеріально важко утримувати доньку. В суді позивачка [PERSON] позов підтримала, пояснила, що відповідач утримання доньці не дає, вона працює продавцем у магазину "Продукти", отримує заробітну плату яка в середньому складає 5 000 грн., інших доходів не має, що зароблених коштів їй не вистачає, їй матеріально важко, вона має потребу у коштах відповідача на утримання доньки, дала інші пояснення, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, 11.10.2019р. подав заяву, у якій позов визнав частково, згідний надавати утримання доньці в розмірі 1/4 частини від заробітку. Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд приходить думки про задоволення позову. Із пояснень позивачки, із долучених до справи копій свідоцтва про народження і одруження, із довідки Городоцької міської ради Львівської обл. № 2672 від 02.08.2019р. (а.с.4, 5, 7) видно, що сторони в шлюбі з 18.07.2013р., мають доньку [PERSON] , [INFO] , дитина при позивачці і знаходиться на її утриманні, відповідач регулярного утримання доньці не дає. За положеннями ст.ст. 84, 180, 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із пояснень позивачки [PERSON] , а не вірити таким суд не має підстав, видно, що вона працює продавцем у магазині «Продукти», отримує заробітну плату, яка в середньому складає 5 000 грн., інших доходів не має. За наведеного, суд приходить переконання, що позивачці [PERSON] самій матеріально важко утримувати доньку, вона має потребу в коштах відповідача, а той згідний надавати таке в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 02.08.2019р. і до повноліття дитини. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на доньку, суд також ураховує вік дитини, положення ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік», що відповідач є здоровим, працездатним і в змозі надавати утримання доньці розмірі визначеному судом. Відповідно до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави 768 грн. 40 коп. судових витрат.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

[PERSON] 09.01.2014 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи, що сумісне подружнє життя з відповідачем не склалося з причини відсутності взаєморозуміння, у зв'язку з чим сторони з січня 2012 року фактично припинили сімейно-шлюбні відносини та спільне проживання. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Позивач надала суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання надав заяву, згідно якої позов визнав, просить справу розглянути у свою відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе постановити рішення у справі про часткове задоволення позову. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.10.1997 року, від шлюбу мають сина- [PERSON], [INFO]. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що примирення неможливе, оскільки сімейно-шлюбні відносини та спільне проживання фактично припинені, відновлювати їх вона не має наміру. Відповідач заперечень суду не надав. При таких обставинах суд вважає за необхідне шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Позов в частині залишення прізвища не підлягає задоволенню, оскільки право позивача щодо залишення шлюбного прізвища або відновлення свого дошлюбного прізвища після розірвання шлюбу повинно реалізовуватися через органи РАЦС. На підставі ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати (судовий збір) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial