Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. На теперішній час відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати дитину. У зв'язку з чим позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] щомісячно по ? частині із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.02.2015 року до повноліття дитини. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про час та місце була повідомлена своєчасно та належним чином, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце був повідомлений своєчасно та належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав в повному обсязі. Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Після фактичного припинення шлюбних стосунків відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати дитину. На підставі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 182 ч. 2 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.08.2000 року батьками [PERSON], [INFO] в свідоцтві зазначені сторони по справі. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК ( 2947-14 ). Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV ( 606-14 ) "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають повному задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть до суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Позивачем до суду не надано доказів того, що вона вживала заходів щодо отримання аліментів, тому суд вважає за доцільне стягувати аліменти на підставі ч. 1 ст. 191 СК України, в цій частині позовні вимоги залишити без задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: partial