Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

08.02.2016 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, у якому просила стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на її ж утримання у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з дати подання позову і до закінчення нею навчання, але не більше як до виповнення 23 річного віку. На обґрунтування позову повідомила, що є студенткою першого курсу Вінницького національного аграрного університету денної форми навчання, має незадовільний стан здоров'я, тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач ухиляється від її утримання, незважаючи не те, що вона продовжує навчання, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має таку можливість, оскільки офіційно працює та отримує заробітну плату. Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши заяву, у якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши заяву, у якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає частково, у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку. Просив при ухваленні рішення взяти до уваги його стан здоров'я. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, давши їм належну правову оцінку, суд вважає, що позов частково обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 199, 200, 201 СК України. Відповідно до ч.1, 2 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", Верховний Суд України висловив наступну правову позицію, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчатися після досягнення повноліття на першому курсі факультету менеджменту та права Вінницького національного аграрного університет. Відповідач ухиляється від утримання позивачки та добровільно не надає матеріальної допомоги на її утримання хоча має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/ 6 частини всіх видів заробітку. Ці факти підтверджуються сукупністю доказів. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.03.1998 року, що видане Ладижинським відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області видно, що [PERSON] є батьком повнолітньої позивачки. Із довідки Вінницького національного аграрного університету №282 від 09.11.2015року видно, що [PERSON] дійсно є студенткою денної контрактної форми навчання першого курсу факультету менеджменту та права Вінницького національного аграрного університету. Із угоди на проживання в гуртожитку від 25.08.2015 року свідчить про те, що [PERSON] є наймачем кімнати у гуртожитку. Із довідки Ладжинського міського територіального медичного об'єднання № 22 від 02.02.2016 року видно, що [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку у лікаря - офтальмолога. Із протоколу ехографічного дослідження приватної поліклініки «Медікол» видно, що [PERSON] хворіє. Ці докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням чинного законодавства, ніким не оскаржувались та не суперечать один одному. Враховуючи зазначені обставини, а також визнання відповідачем позову частково, суд приходить до висновку, що необхідно та можливо стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON], [INFO], яка навчається на 1 курсі факультету менеджменту та права Вінницького національного аграрного університету, на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 11.02.2016 року і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення [PERSON] 23 років, а у іншій частині стягнення аліментів необхідно відмовити. За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 551,20 грн. судового збору. На підставі ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 367 ЦПК України,

Outcome: partial