Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

[PERSON] [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою відповідно до якої просила суд винести рішення, яким стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, починаючи із дня предявлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. В подальшому [PERSON] [PERSON] уточнила позовні вимоги та остаточно просила суд винести рішення, яким стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] у сумі 2805,42 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що 03 серпня 2013 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Наразі вони перебувають у шлюбі, але вже близько місяця проживають окремо, спільного побуту не ведуть. Також нею одночасно із даним позовом, подано до суду позовну заяву про розірвання шлюбу з Відповідачем. Таким чином, підтримувати шлюбні та сімейні відносини із Відповідачем вона не має наміру. З даним позовом вона звернулася до суду з метою вирішити спір щодо утримання їх спільної дитини та стягнути з Відповідача аліменти. Так, із дня народження по даний час їх донька проживає разом з нею. Відповідач наразі проживає окремо. Після того, як між ними почалися конфлікти особистого характеру і вони фактично припинили сімейні стосунки, Відповідач відмовився брати участь у матеріальному утриманні дитини. Наразі вона працює на ПАТ «КСЗ» інженером з підготовки виробництва згідно строкового трудового договору, тобто у будь-який час її трудові відносини з підприємством можуть бути припинені. На даний час вона отримує заробітну плату близько 4000 грн. Проте цих грошових коштів не вистачає для повноцінного забезпечення їх з донькою. Вона сама вимушена оплачувати витрати за комунальні послуги, плата за які нараховується на їх квартиру, придбаває одяг та харчування для дитини. Їх донька відвідує ДНЗ №21 м. Кременчука. Наразі потребує додаткових витрат, пов'язаних із лор захворюванням. Відповідач до припинення їх стосунків працював по контракту слюсарем на польському підприємстві «KRISMAR Sp.z o.o. Sp.К», на яке влаштувався через представництво цієї компанії в Україні, яке має філіал у м. Кременчуці по вул.. Республіканській. З його слів їй відомо, що він отримував заробітну плату близько 600 дол. США. На скільки їй відомо, Відповідач і на даний час працює на вказаному підприємстві у м.Бидгощ. Враховуючи її нинішнє фінансове положення, вона вважає, що він має можливість, а тому і зобов'язаний брати участь в утриманні своєї дитини. Тобто, із відомої їй інформації, вона прийшла до висновку, що Відповідач має мінливий характер заробітку, тобто зарплату він отримує не кожного місяця. Тому вважає, що у даному випадку доцільно стягувати із Відповідача аліменти у твердій грошовій сумі. Адвокатом було оформлено адвокатський запит до Кременчуцького філіалу представництва компанії «KRISMAR Sp.z o.o. Sp.К» в Україні, щодо заробітної плати отриманої відповідачем. Наразі адвокатом [PERSON] отримано відповідь на вищевказаний запит, а також розрахунок середнього заробітку Відповідача. Як вбачається із відповіді на запит, Відповідач дійсно працював у компанії « KRISMAR Sp.z o.o. Sp.К» у період часу з 20.10.2016 року по 31.03.2017 року. Станом на 23.05.2017 року у трудових відносинах з компанією «KRISMAR Sp.z o.o. Sp.К» Відповідач не перебував. Згідно наявної у неї інформації, наразі Відповідач знову заключив строковий трудовий договір з цією компанією та працює у Польщі. Як видно з довідки, доданої до відповіді на запит адвоката, середній заробіток Відповідача склав 1621,63 в польських злотих, що на дату складання даної заяви складає 11 221,68 грн. (1621,63 злотих х 6,92 грн.=11 221,68 грн.). Тому вважає, що Відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання своєї доньки у розмірі 1/4 від зазначеної суми, а саме 2805,42 грн.. В судовому засіданні позивачка позов підтримала у повному обсязі з підстав, що зазначені в ньому суду пояснила, що з 16.04.2017 року вона з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть та їх дочка проживає із нею. Вона працює по строковому трудовому договору та отримує заробітну плату близько 4000 грн. на місяць. Інших дітей вона не має, стягнення за виконавчими документами із неї не проводяться. Відповідач працював у Польщі та коли був у період часу з 03.04.2017 року по 16.04.2017 року у м.Кременчук, то сплатив за дитячий садок, оплатив ліки для дитини та придбавав продукти харчування. Після 16.04.2017 року відповідач жодної допомоги не надає. Наскільки їй відомо, то відповідач знову поїхав на роботу у Польщу. Наполягає на стягненні аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча завчасно направив до суду заяву, відповідно до якої просив справу розглядати без його участі за участю його представника. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення аліментів у розмірі ? частини з усіх видів заробітку відповідача. Також пояснив, що відповідач на даний час не працює та перебуває за межами Полтавської області з приводу влаштування на роботу. Інших дітей відповідач не має. Вислухавши пояснення позивачки та представника відповідача, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне: Як достовірно встановлено в судовому засіданні та зокрема підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ №109239, яке видане Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області 03 серпня 2013 року, сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 серпня 2013 року. Від вказаного шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І КЕ №189837, яке видане 22 листопада 2013 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, де зазначено, що батьком [PERSON] є [PERSON], а матірю [PERSON]. Як вбачається з довідки про склад зареєстрованих осіб, виданої ТОВ «Місто для людей» 11.05.2017 року за вих..№502/34 та не заперечується сторонами по справі, малолітня дитина сторін проживає з матірю позивачкою по справі. Сторони спільно не проживають з 16.04.2017 року, з цього часу спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Частина 1 ст. 18 Конвенції про права дитини визначає принцип загальної та однакової відповідальності батьків за виховання і розвиток дитини та декларує, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст..ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як встановлено судом, відповідач в порядку ст..188 Сімейного Кодексу України від обов'язку утримувати дочку не звільнений, угоди про добровільну сплату аліментів, згідно ст.189 Сімейного кодексу України, між сторонами не укладено. Ненадання регулярної та належної матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини є порушенням обовязку батьків піклуватися про своїх дітей, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивачки щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO] є законними. Згідно ст..184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також на наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Як вбачається із відповіді на запит від 23.05.2017 року №01 13/80, що надана представництвом компанії «KRISMAR Sp.z o.o. Sp.К», [PERSON] був працевлаштований у компанії «KRISMAR Sp.z o.o. Sp.К» на підставі договору доручення, який було складено на термін з 20.10.2016 року по 31.03.2017 року і в даний момент останній не є робітником компанії «KRISMAR Sp.z o.o. Sp.К». Тобто відповідачем та його представником суду не надано жодного належного доказу того, що відповідач має регулярний та стабільних дохід, а також не надано доказів того, що існують обставини, які свідчать про наявність підстав для стягнення аліментів саме у частці від його доходів. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що наявні підстави для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з пояснень позивача [PERSON] [PERSON] та зокрема підтверджується довідкою, виданою ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» 15.05.2017 року за вих..№40-12/91, остання працює на ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» на посаді інженера з підготовки виробництва за строковим трудовим договором та отримує заробітну плату близько 4000 грн. на місяць.. Відповідно до довідки про доходи, виданої представництвом компанії KRISMAR Sp.z o.o. Sp.К» 22.05.2017 року, відповідач [PERSON] працював в компанії KRISMAR Sp.z o.o. Sp.К» з 20.10.2016 року до 31.03.2017 року та його середньомісячна заробітна плата у цей період складала 1621,63 польських злотих. Як достовірно встановлено в судовому засіданні та це не заперечується сторонами, відповідач [PERSON] на утриманні інших осіб не має. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік»\~встановлено у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні, віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем суду не надано належних доказів, тобто не доведено необхідність стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини саме у розмірі 2805,42 грн. щомісячно та не доведено наявність у відповідача можливості сплачувати аліменти у вказаному розмірі. Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, встановлений Законом прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, положення ст.ст.180, 181 СК України, відповідно до яких обов»язок утримувати дітей в рівній мірі покладено на обох із батьків, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1000 грн.. щомісячно. Сторонам роз»яснити, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: partial