Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

У червні 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, в обґрунтування якого зазначала, що після фактичного припинення шлюбних відносин на її утриманні перебуває їх спільна донька [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від обов`язку утримувати дитину, позивач просила стягнути з нього аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку, доходів, щомісячно. Ухвалою суду від 17.06.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін, якою роз`яснено відповідачу його права відповідно до ч.1, 2 ст.278 ЦПК України. Повідомлення про розгляд справи двічі направлялись за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача, проте станом на 29 липня 2020 відзиву на позов від відповідача [PERSON] до Новоград-Волинського міськрайонного суду не надходило. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощено позовного провадження від сторін у справі не надходили. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до наступного висновку. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, вони зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст. 141, 180 СК України). Способи виконання обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей визначені ст.181 СК України, за змістом якої, аліменти за рішенням суду присуджуються у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , домовленості про утримання якої вони не досягли. Держава Україна,\~проголошуючи такий\~принцип сімейного\~права,\~як державна\~охорона кожної\~дитини,\~реалізує його\~в одному\~із положень\~ст.182\~СК України,\~якавстановлює мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про державний бюджет України» встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від шести до вісімнадцяти років з 01.07.2020 2318 грн., з 01.12.2020 2395 грн. Жодних документів, які б підтверджували непрацездатність відповідача, або будь-яких доказів на спростування доводів позивачки в частині стягнення з нього аліментів саме у частці від заробітку, суду надано не було. Наявність будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання ним матеріальної допомоги своїй дитині, на момент розгляду справи не існує. Суд наголошує, що обов`язок по утриманню доньки, піклування про її фізичний і духовний розвиток, створення умов для отримання належної освіти, не може бути покладений виключно на одну матір. Виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів дитини та беручи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку; враховуючи потребу позивачки у фінансовій допомозі з боку відповідача, який є людиною працездатного віку; а також те, що він є\~молодою, здоровою\~особою 34\~років, інших дітей\~чи непрацездатних\~батьків на\~утриманні не\~має, будучи належним чином повідомленим про дату слухання справи в судове засідання не прибув та не надав жодних заперечень проти позову, що свідчить про погодження з вказаною в позовній заяві сумою аліментів; аналізуючи розмір середньої заробітної плати по Житомирський області (згідно з офіційними даними Мінфіну України та Державного комітету статистики у Житомирській області за червень 2020 року вона становила 8 835 грн.), суд приходить до переконання, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові, тобто ј частка від його щомісячного доходу. Це відповідатиме як інтересам неповнолітньої дівчинки, так і матеріальному становищу та стану здоров`я платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості. Закон рівною мірою покладає обов`язок щодо утримання неповнолітньої дитини на обох батьків, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне її утримання. Таким чином, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ст.191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 17 червня 2020 року. Рішення в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно до вимог ст.141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved