Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

01.02.2016 року [PERSON] (далі позивач), звернувся до суду з позовом до Катерино-Платонівської сільської ради Ширяївського району Одеської області, в якому просить суд: встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності правовстановлюючого документу, а саме, що Державний акт серії І-ОД № 011184 на право приватної власності на землю, площею 7,01 гектарів, розташовану на території Катерино-Платонівської сільської ради Ширяївського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого 21 липня 2000 року на підставі 19 сесії ХХІІІ скликання Катерино-Платонівської сільської ради Ширяївського району Одеської області від 14 квітня 2000 року № 29 [PERSON], фактично належить [PERSON], померлій 03 червня 2015 року, а також визначити йому, додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась 04.06.2015 року, після смерті його баби, [PERSON]. Мотивуючи його тим, 04.06.2015 року померла його баба, [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно. Нотаріус видати свідоцтво на спадщину за заповітом йому не може, у звязку із розбіжностями в документах, а також ним пропущений шестимісячний строк звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини з причини його юридичної некомпетентності та відсутності коштів, у звязку з чим він був змушений звернутися з даною заявою до суду. Ввважає, що причини пропуску строку звернення до нотаріальної контори є поважними та такими, що підлягають поновленню. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві та додав, що строк ним пропущено так як він думав, що за законом встановлений строк звернення не шість місяців, а один рік, тому і пропустив його. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутню, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши надані докази, щодо встановлення факту, що має юридичне значення судом встановлено наступне. Згідно п.6 ч.1\~ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, пунктом 12 роз'яснено можливість встановлення в судовому порядку належності правовстановлюючого документа особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті. Даний факт підтверджується копіями документів доданих до матеріалів справи а саме: копією паспорта [PERSON] (а.с.7), копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 8 , копією Державного акту на право приватної власності на землю (а.с. 9), копією заповіту (а.с. 10). При таких обставинах суд приходить до висновку, що враховуючи те, що\~\~\~\~ встановлення факту належності правовстановлюючого документу, має юридичне значення, оскільки необхідне для надання можливості позивачу вступити в права спадкування за заповітом та в подальшому розпоряджатися належним йому майном, вчиняти щодо нього будь-які дії, які не суперечать закону та неможливістю в іншому порядку встановити даний факт, вимоги [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, необхідно задовольнити. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши надані докази, щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини судом встановлено наступне. 03.06.2015 року померла [PERSON], який зі слів позивача є його бабою (свідоцтво про смерть а.с. 8), після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 7,01 га, що розташована на території Катерино-Платонівської сільської ради Ширяївського району Одеської області і посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку серія І-ОД № 011184 від 21.07.2000 року (а.с. 9). При житті [PERSON] на імя позивача склала заповіт, яким заповіла йому належну їй вищевказану земельну ділянку. Після її смерті відкрилася спадщина в вигляді земельної ділянки. Після смерті [PERSON]. позивач виявив бажання прийняти спадщину, однак у звязку з пропуском строку для звернення до нотаріальної контори був змушений звернутися з даним позовом до суду. До нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини він не звертався. Вважає, що встановлений законом строк прийняття спадщини пропущений ним з поважних причин, оскільки він юридично не грамотний та в нього були відсутні кошти. Ретельно дослідивши надані докази суд прийшов до висновку про таке. \~ Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. \~Згідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або оголошення її померлою. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до коментаря статті 1272 ЦК України не вважаються поважними наступні причини пропуску строку для прийняття спадщини: 1) юридична неграмотність та необізнаність спадкоємців про правила ст. ст. 1268 - 1269 ЦК; 2) подання заяви про прийняття спадщини за місцем проживання спадкоємця, а не за місцем її відкриття; 3) відсутність можливості вчасно звернутися до держнотконтори з причин великої черги до нотаріуса; 4) хвороба членів сім'ї спадкоємців; 5) надмірна заклопотаність на роботі; 6) тяжкий матеріальний стан спадкоємців тощо. Тобто поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій, пов'язаних із подачею заяви. Виходячи з вище викладеного посилання позивача на те, що він юридично не грамотний та думав, що встановлений законом строк один рік, а не шість місяців, а також відсутність в нього коштів не є поважною причиною пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Також в матеріалах справи відсутня відмова нотаріуса про вчинення нотаріальних дій, що відповідно до листа ВССУ від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13 з розгляду цивільних і кримінальних справ Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування може бути підставою для відмови у позові. Крім того, письмова заява Катерино-Платонівської сільської ради Ширяївського району Одеської області, в силу ст. 174 ч.5 ЦПК України, не приймається судом до уваги, оскільки таке визнання суперечить інтересам територіальної громади Катерино-Платонівської сільської ради Ширяївського району Одеської області, яка, у встановленому законом порядку, не висловлювала своєї позиції щодо даного спору у суді. Наведене свідчить про те, що вказані позивачем причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини та відсутність відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, що в даному випадку свідчить взагалі про відсутність спору та будь-яких підстав для предявлення даного позову в сукупності є підставою відмови в позові про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за недоведеністю.

Outcome: partial