Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

04.08.2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру раніше стягнутих аліментів, яку в подальшому уточнила та в якій вказала, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який в подальшому було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], 2002 року народження. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13.07.2007 року з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 350 грн. щомісячно до повноліття сина. На теперішній час потреби дитини зросли, коштів, які сплачує відповідач не вистачає, також позивачка вказує, що відповідач має постійні прибутки, інших утриманців не має, але відмовляється добровільно збільшити розмір аліментів. Позивачка просила суд постановити рішення, яким збільшити стягнення з відповідача раніше призначених аліментів на свою користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі заяви. У судовому засіданні позивачка наполягала на вимогах позовної заяви та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та вказав, що він працює на неповному робочому часі, отримує заробітну плату у розмірі 1600 грн. на місяць, сплачує аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 350 грн., що і так є розміром ? частини його заробітної плати. Окрім цього, він проживає в м. Часів Ярі Донецької області, а працює в м. Бахмуті Донецької області і йому необхідні додаткові кошти на проїзд до місця роботи та до місця проживання, які становлять приблизно 500 грн. на місяць та які йому не компенсуються роботодавцем. Заслухавши доводи та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Статтями 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» зобов'язано батьків забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Статтею 180 СК України передбачено обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 цього ж Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 23.08.2002 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження.(а. с. 3). Відповідно до рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13.07.2007 року з відповідача [PERSON] стягнуті аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 350 грн. щомісячно на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], 2002 року народження, до досягнення ним повноліття. (а. с. 7). Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд вважає, що з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів сталася значна зміна цін на основні життєво-необхідні товари та продукти, що є загальновідомою обставиною і не потребує доказування, тому є підстави для часткового задоволення позову. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальний стан позивачки, яка працює молодшою медичною сестрою КЗОЗ «Часовоярська міська лікарня № 3» та отримує середню заробітну плату у розмірі 2 542,18 грн., дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою від 12.07.2017 року, виданою ОСББ «Хризоліт», і приходить до висновку, що відповідач [PERSON], працездатний чоловік, який працює та отримує заробітну плату, в судовому засіданні не встановлено наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб, але врахувавши доводи відповідача щодо необхідності додаткових витрат та розміру отримуваної ним заробітної плати, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачки частково та збільшити розмір раніше стягнутих аліментів до 1/6 частини, а не до ? частини, як просить позивачка. Що стосується вимог позивачки щодо стягнення аліментів у зміненому розмірі, починаючи з моменту звернення до суду з цим позовом, то суд зазначає наступне. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № З "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. у новому розмірі аліменти виплачуються від дня набрання рішенням законної сили. Зміна стану здоров'я, матеріального або сімейного стану сторін автоматично не припиняють виплату аліментів у попередньому розмірі. Вказані обставини є тільки підставами для зміни розміру аліментів. На підставі цих обставин заінтересована особа може звернутися з відповідною вимогою до суду. Однак їх наявність має встановити суд. У випадку задоволення позову аліменти виплачуються в новому розмірі від дня набрання рішенням законної сили, а не подання позову. До набрання рішенням про зміну розміру аліментів законної сили вони сплачуються в попередньому розмірі, а тому у задоволенні вимог позивачки в цій частині слід відмовити. Враховуючи те, що позивач за подання позову, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача по справі на користь держави.

Outcome: partial