Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Харківський національний університет внутрішніх справ (далі ХНУВС) звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість по оплаті за навчання в сумі 1807,61 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 17.10.2012 року між ХНУВС та [PERSON] укладено Договір № 38/12 про підготовку здобувача для складання кандидатських іспитів, відповідно до умов якого університет зобовязався надати замовнику послуги з підготовки здобувача наукового ступеня кандидата наук, що працює над дисертацією поза адюнктурою, для складання кандидатських іспитів, а замовник зобовязався виконати свої обовязки передбачені Договором та оплатити послуги за ціною, встановленою Договором. Наказом № 439 від 09.10.2015 року [PERSON] відраховано з числа здобувачів ступеня кандидата наук з 15.10.2015 року, у звязку із невиконанням плану роботи здобувача, втратою звязку з кафедрою та науковим керівником. Відповідачем на день відрахування не сплачена вартість освітніх послуг у розмірі 1807,61 грн. у звязку з чим позивач звернувся до суду. Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача за довіреністю [PERSON] про розгляд справи без його участі, в якому він підтримав заявлені позовні вимоги та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання поштового відправлення. Причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надав. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника Позивача суд ухвалює заочне рішення, при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності та взаємозв'язку,\~\~вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 17.10.2012 року між ХНУВС та [PERSON] укладено Договір № 38/12 про підготовку здобувача для складання кандидатських іспитів, відповідно до умов якого університет зобовязався надати замовнику послуги з підготовки здобувача наукового ступеня кандидата наук, що працює над дисертацією поза адюнктурою, для складання кандидатських іспитів, а замовник зобовязався виконати свої обовязки передбачені Договором та оплатити послуги за ціною, встановленою Договором. Відповідно до п. 3.2 Договору замовник зобовязаний оплачувати послуги щорічно у сумі 3807,61 грн. 09.10.2015 року наказом ректора № 439 [PERSON] відраховано з числа здобувачів наукового ступеня кандидата наук з 15.10.2015 року, у звязку із невиконанням індивідуального плану здобувача, втратою звязку з кафедрою та науковим керівником. За період навчання [PERSON] в порушення умов Договору не в повному обсязі оплачені надані освітні послуги. Відповідно до наданого позивачем [PERSON] № 4/923 від 15.05.2017 року, у відповідача наявна заборгованість по оплаті послуг за навчання з 19.09.2012 09.10.2015 року у розмірі 1807,61 грн. Вказана заборгованість відповідачем в добровільному порядку не погашена, у звязку з чим позивач звернувся до суду. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Між сторонами виникли правовідносини на підставі договору про надання освітніх послуг. Сторони в договорі встановили його умови та строки. Приписами цивільного законодавства передбачено, що Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.626, ст.627 ЦК України). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позивач надав суду належні та допустимі докази того, що він надавав відповідачу освітні послуги за договором про підготовку здобувача для складання кандидатських іспитів від 17.10.2012 року, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність правових підстав щодо стягнення з [PERSON] на користь ХНУВС суми заборгованості по оплаті за навчання в розмірі 1807,61 грн. Відповідно до ч. 1\~статті 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в загальній сумі 1600,00 грн.

Outcome: approved