Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

28.10.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі твердої грошової суми 4000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заявлені позовні вимоги позивачка вмотивувала наступним. З 04.08.2018 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, не працює і будь-якої додаткової підтримки не має. Відповідач офіційно не працевлаштований, має нерегулярний дохід, оскільки працює неофіційно. Також з відповідача стягнуті аліменти у розмірі ј частина на утримання сина [PERSON] . Сім`я знаходиться у скрутному матеріальному стані. Хоча вони і проживають разом, відповідач не надає достатніх коштів для утримання сина [PERSON] , для забезпечення йому належного рівня життя. Дані обставини стали підставою для звернення позивачкою до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 12 листопада 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду ата відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. 07 грудня 2020 року на адресу суду надійшли пояснення від третьої особи, в яких вона просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та не заперечував про стягнення з нього аліментів на обох синів у рівних частина. Третя особа просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити частково виходячи з такого. Правовідносини між сторонами виникли із сімейних відносин в частині утримання батьками їх малолітньої дитини. Матеріалами справи підтверджено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 2018 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.11.2014 року, відповідач сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу). Згідно з ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст.181 ч.3 СК України при ухиленні батьків від цього обов`язку кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька у твердій грошовій сумі з урахуванням, обставин, зазначених у ст.182 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. (ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7,8 ст. 7 СК України). Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, та застосовується, зокрема, для загальної оцінки рівня життя в Україні, що є основою для реалізації соціальної політики та розроблення окремих державних соціальних програм (ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум»). Статтею 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" встановлено такий прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня. Таким чином, державою щорічно встановлюється прожитковий мінімум для основних соціальних і демографічних груп населення для загальної оцінки рівня життя в Україні. Враховуюче вищевикладене, суд вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки відповідач вже має неповнолітню дитину від попереднього шлюбу, на утримання якої сплачує аліменти в розмірі 1/5 частини усіх видів його заробітку (доходу), у зв`язку з чим з нього необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Враховуюче вищевикладене, суд вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки відповідач вже має неповнолітню дитину від попереднього шлюбу, на утримання якої сплачує аліменти в розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу), присудження судом аліментів у розмірі 4000 грн. погіршить становище іншої дитини відповідача та буде суперечити вимогам ст. 182 СК України. Сума аліментів в розмірі 4000 грн. щомісячно, яку просить визначити позивачка є завищеною. Позивачкою суду не подано жодного доказу про понесення нею витрат пов`язаних з утриманням малолітньої дитини у вказаному розмірі. З врахуванням вищевстановленого, суд визначає розмір аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 3300 грн. Такий розмір аліментів забезпечить належний рівень життя дитини, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку та не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище, не погіршить умови життя його сім`ї, меншого сина. Рішення в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини у межах місячного платежу підлягає негайному виконанню. Судові витрати у виді судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 840,80 грн., згідно ч.2 п.1, ч.6 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial