Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, про позбавлення батьківських прав. Свій позов мотивує тим, що з [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі до 01 липня 2015 року, від якого у них народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. 01 липня 2015 року Франківським районним судом міста Львова було прийнято заочне рішення про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачам, та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання двох дітей: дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в період з 27.06.2012 року по [INFO] року, а також додаткових витрат на утримання сина інваліда [PERSON] Рішення суду набрало законної сили 17.11.2015 року. Під час розгляду справи судом було встановлено, що діти [PERSON] та [PERSON] постійно проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Після звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, тобто з січня 2012 року, відповідач не надає сім'ї матеріального утримання. Зазначає, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 01.01.2016 року складає 224 913,49 грн. Враховуючи вищенаведене, просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його дітей [PERSON] та [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник третьої особи органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені позивачем позовні вимоги просив задовольнити. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Як вбачається з копій свідоцтв про народження [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 8-9). Відповідно до вимог частин 1 і 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь - яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дітей. Із письмового висновку служби у справах дітей Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 31 грудня 2014 року, вбачається, що позбавлення батьківських прав відповідача щодо [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є доцільним та відповідає інтересам дітей (а.с. 13-14). Крім того, невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків підтверджується довідкою-розрахунком, виданою другим відділом державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції, з якої вбачається, що станом на 01.01.2016 року у [PERSON] існує заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] в сумі 224 913,49 грн. (а.с. 21-22). Відповідно до ст. 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Пленум Верховного Суду України в пп. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Крім того, вирішенні питання, що торкаються дітей, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, суд має виходити з принципу максимального забезпечення інтересів дитини, її захисту і забезпечення турботою про нього. При вирішенні такого спору суд повинен виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його неповнолітнього сина буде відповідати інтересам дитини, оскільки батько дитини не проявляє належної уваги та турботи, не цікавиться життям сина, свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками. А тому позовні вимоги щодо позбавлення його батьківських прав є підставними та підлягають до задоволення. Не підлягає до задоволення вимога позивача про позбавлення батьківських прав відповідача, щодо [PERSON], [INFO], оскільки, як вбачається з матеріалів справи на момент звернення до суду особа є повнолітньою (а.с. 8). З відповідача слід стягнути в дохід держави 551 гривню 20 копійок судового збору.

Outcome: partial