Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

15 грудня 2020 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до органу місцевого самоврядування в особі Жовтоводської міської ради, в якій вона просить виділити в натурі частки із квартири [ADDRESS] , що на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON] , визначивши, що частки [PERSON] та [PERSON] в праві спільної сумісної власності є рівними та складають по 1/2 частини вказаної квартири за кожним. Визнати за [PERSON] право власності в порядку набувальної давності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалась на те, що 16 вересня 1993 року міським комітетом приватизації міста Жовті Води їй та її матері [PERSON] видано свідоцтво про право власності на житло - квартиру [ADDRESS] . Даним свідоцтвом посвідчено, що вказана квартира належить їм на праві спільної сумісної власності. [INFO] її мати [PERSON] померла. В той же час, на момент смерті [PERSON] квартирою [ADDRESS] тривалий час не користувалась, при цьому, була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . Однак, будучи юридично необізнаною, вона не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . Інші особи у спадщину спірну частину квартири також не прийняли та право власності не оформили. Таким чином, частина квартири [ADDRESS] , що за життя на праві спільної сумісної власності належала [PERSON] , з моменту смерті останньої та більш ніж 20 років не має власника, тобто є безхазяйною. Окрім того, звернула увагу, що з моменту отримання свідоцтва про право власності на житло та будучи власником частини квартири [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності, вона безперервно проживає у вказаному помешканні більш ніж 25 років, тобто весь цей час добросовісно та відкрито ним володіє. При цьому, вона самостійно у повному обсязі сплачувала раніше та сплачує на теперішній час всі комунальні послуги за квартиру, що підтверджується доданими до позову копіями довідок про відсутність заборгованості: за енергетичні послуги від 28.10.2020; в ОСББ «Франка 32» від 29.10.2020; за опалення від 04.11.2020 та з водопостачання від 06.11.2020. Крім того, факт одноособового користування квартирою [ADDRESS] підтверджується також отриманим нею письмовим дозволом на встановлення індивідуального (автономного) опалення № [NUMBER] . Згідно висновку оцінки від 23 жовтня 2020 року ринкова вартість 2-х кімнатної квартири [ADDRESS] становить 63852,00 грн. (1/2 частини квартири - 31926,00 грн.). Враховуючи смерть співвласника [PERSON] , у неї виникла необхідність у виділенні в натурі частки із квартири [ADDRESS] та визначення за кожним із співвласників рівних часток вказаної квартири по 1/2 частини за кожним. Одночасно, враховуючи той факт, що з моменту смерті [PERSON] вона одноособово, більш ніж 20 років добросовісно, відкрито та безперервно володіє всією квартирою [ADDRESS] , тому наявні законні підстави на визнання за нею права власності в порядку набувальної давності на 1/2 частину вказаної квартиру, що належить на праві власності [PERSON] , яка померла [INFO] . Тому вона звернулася до суду з даним позовом і просить виділити в натурі частки із квартири [ADDRESS] , що на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON] , визначивши, що частки [PERSON] та [PERSON] в праві спільної сумісної власності є рівними та складають по 1/2 частини вказаної квартири за кожним. Окрім того, просить визнати за нею - [PERSON] право власності в порядку набувальної давності на 1/2 частину квартиру [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 січня 2021 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в судове засідання на 08 год. 30 хв. 15 лютого 2020 року. 15.02.2021 року позивач [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, надавши суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності. Свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити їх. 15.02.2021 року відповідач - орган місцевого самоврядування в особі Жовтоводської міської ради, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання свого представника не направила. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без її участі. З урахуванням того, що сторони скористалися своїми процесуальними правами, надавши суду відповідні заяви, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін і відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у суду матеріалів. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Судом безспірно встановлено, що згідно свідоцтва про народження № [NUMBER] , виданого 20.12.1930 року Петрівською сільською радою, батьками позивачки [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON] ./а.с.27/ Згідно ордеру №3, виданого виконавчим комітетом Жовтоводської міської ради депутатів і трудящих м. Жовті Води 04 січня 1970 року, [PERSON] було надано квартиру [ADDRESS] ./а.с.5/ На підставі свідоцтва про право власності, виданого міським комітетом приватизації м. Жовті Води 16.09.1993 року, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності без виділення часток [PERSON] та її матері [PERSON] /а.с.6/ Також було видано технічний паспорт на вказану квартиру. Право власності було зареєстроване в Жовтоводському бюро технічної інвентаризації за реєстровим №14, сторінка №74 в книзі №9./а.с.7/ Згідно інформаційної довідки виданої КП "Жовтоводське міжміське бюро технічної інвентаризації" право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстроване на підставі Свідоцтва про право власності на житло за [PERSON] - 1/2 частина та [PERSON] - 1/2 частина./а.с.28/ [INFO] мати позивачки - [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтоводської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області./а.с.8/ Згідно звіту про оцінку та висновку про вартість об`єкта оцінки ринкова вартість 2-х кімнатної квартири в [ADDRESS] без ПДВ становить 63852,00 грн., при цьому вартість Ѕ даної квартири становить 31926,00 грн./а.с.10-11/ Відповідно до довідки про склад сім`ї №1/3-3804 від 09.12.2020 року, виданої виконавчим комітетом Жовтоводської міської ради, в квартирі [ADDRESS] значиться зареєстрована [PERSON] , [INFO] ./а.с.12/ Позивач [PERSON] самостійно здійснює догляд за квартирою [ADDRESS] , сплачує комунальні послуги./а.с.14-17/. Окрім того, позивачу [PERSON] було надано дозвіл № [NUMBER] на встановлення індивідуального (автономного) джерела опалення та подальше відключення від мереж централізованого опалення./а.с.13/ Після смерті матері [PERSON] позивачка своєчасно не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Тому позивачка звернулася до суду з позовом про визначення частки квартири [ADDRESS] , яка на праві спільної сумісної власності належала їй та її матері [PERSON] , визначивши, що частки [PERSON] та [PERSON] є рівними та складають Ѕ частини вказаної квартири за кожним. Окрім цього, позивачка також просила визнати за нею право власності в порядку набувальної давності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] , що належить на праві власності її матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю. Як слідує із змісту ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Отже законом встановлена презумція рівності часток співвласників спільної сумісної власності. Таким чином, позовні вимоги позивача в частині віділення часток у спільній сумісній власності підлягають задоволенню. Що стосується визнання права власності в порядку набувальної давності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] , що належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , то слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред`явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п`ятнадцять, а на рухоме майно - через п`ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07 лютого 2014 року при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. З підстав набувальної давності може бути визнано право власності на нерухоме майно, яке не має власника, власник якого невідомий або відмовився від права власності на належне йому майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого власнику було відмовлено. Аналіз наведеної норми права свідчить про те, що при вирішенні спору, пов`язаного з правом власності в силу набувальної давності, слід враховувати наступне: -задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі ст. 344 ЦК України можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння; -за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено; -відлік строку набувальної давності починається з моменту заволодіння нерухомим майном; у випадку коли володілець заволодів майном на підставі певного договору з його власником, строк набувальної власності обчислюється з моменту спливу строку позовної давності; -у разі втрати майна володільцем не зі своєї волі (усунення володільця від володіння нерухомим майном), неповернення майна у володіння та не звернення з позовом про витребування такого майна протягом року строк набувальної давності переривається; у разі повернення нерухомого майна у володіння чи пред`явлення позову про його витребування строк набувальної давності не переривається, а період, протягом якого володілець не з власної волі був позбавлений володіння, зараховується до строку набувальної давності. Застосування набувальної давності передбачає відсутність титулу (підстави) для виникнення права власності в момент заволодіння чужою річчю. У разі якщо існує інша підстава для виникнення права власності у момент заволодіння (наприклад, спадкування), а сторона посилається на строк набувальної давності, слід визнати, що стороною обрано невірний спосіб захисту, тобто такий, який не відповідає специфіці правовідносин, що виникли. В даному випадку титульний власник Ѕ частини квартири [ADDRESS] відомий - [PERSON] , яка померла [INFO] , та не відмовлялась від свого права власності на належне їй майно, а тому застосування до даних правовідносин положень ст. 344 ЦК України немає. Окрім того, слід зазначити що володілець є добросовісним, якщо він не знав і не міг знати про те, що ця річ належить іншій особі. Проте, як слідує із матеріалів справи позивачці було відомо і вона знала, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності їй та її матері [PERSON] , а не іншій особі. Таким чином, враховуючи вищевкладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивачки про визнання права власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] в порядку набувальної давності. Судові витрати позивачка просила залишити за її рахунок. Враховуючи наведене,

Outcome: partial