Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

24 травня 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ПАТ «А-Банк», [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що відповідно до договору № 88332-CRED від 13.09.2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 6000,00 дол. США зі сплатою за користування ним відсотків 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.09.2009 року. Кредитний договір було забезпечено шляхом укладання з відповідачем ПАТ "А-Банк" договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, у зв'язку з чим вони є солідарними відповідачами за пред'явленим до стягнення боргом. Проте, в порушення умов договору відповідач [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав. Тому станом на 14.04.2013 року складає 15435,57 дол. США, що за курсом НБУ на 14.04.2013 року 7,99 грн. за один дол. США складає 123330,17 грн., в тому числі: 4518,69 дол. США - заборгованість за кредитом; 10152,05 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 31,29 дол. США - штраф (фіксована частина); 733,54 дол. США - штраф (процента складова). Позивач просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість на свою користь за кредитним договором № 88332-CRED від 13.09.2007 року у розмірі 14184,01 дол. США, що за курсом НБУ станом на 14.04.2013 року 7,99 складає 113330,17 грн.; стягнути солідарно з [PERSON] та ПАТ «А-банк» заборгованість у розмірі 10000,00 грн. та стягнути з [PERSON] судовий збір та витрати на юридичну допомогу у розмірі 3200,00 грн. (а.с.2-3). У грудні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним посилаючись на те, що при підписанні кредитного договору Банком було порушено законні права [PERSON] Кредитний договір № 88332-CRED від 13.09.2007 року за своїм змістом і текстом не відповідає законодавству України, інтересам та волі [PERSON], порушує його права та законні інтереси. Порушення ПАТ КБ «ПриватБанком» чинного законодавства України в галузі кредитування полягає в наступному: грошові кошти надані в доларах США, а тому п.1.1. договору суперечить ч.1 ст.524 ЦК України, в якій зазначено, що зобов'язання має бути виражено у грошовій одиниці України - гривні. Можна говорити про те, що порушено істотну умову договору, що стосується його предмету. Надання та одержання кредиту в іноземній валюті, використання іноземної валюти як засобу платежу можливо при дотриманні суб'єктами господарських відносин імперативних вимог законодавства щодо одержання відповідної індивідуальної ліцензії, яку банк в даному випадку не отримав. Також при укладанні даного договору Банком було порушено вимоги ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», так як ні перед укладання Договору, ні протягом його дії, Банк не повідомив позичальника у письмовій формі про умови надання кредиту та не надав в повному обсязі інформації про умови кредитування, як того вимагає закон. Також порушені ч.12 ст.10, ст.15, ч.6 ст.19, п.3 ч.5 ст.18, ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів». Позивач за зустрічним позовом просив суд визнати кредитний договір № 88332-CRED від 13.09.2007 року укладений між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» недійсним з моменту його укладення (а.с.90-99). Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2016 року в задоволенні позовних вимог до [PERSON] відмовлено, у частині позовних вимог до ПАТ «А-Банк» провадження у справі закрито, в задоволенні зустрічних позовних вимог - відмовлено (а.с.147-155). В апеляційній скарзі (а.с.158-160) ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], як необґрунтоване і ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», оскільки строк повернення кредиту закінчується 13.09.2010 року, а не 10.09.2009 року як зазначає суд, оскільки в 2010 році звуіняцється строк дії картки, тому на день звернення позивача за первісним позовом строк позовної давності не закінчився. В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржене. Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог до [PERSON], суд першої інстанції встановив, що між банком та [PERSON] укладено кредитний договір, за яким у позичальника виникла заборгованість, про погашення якої банк звернуся до суду після спливу строку позовної давності. Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та матеріалам справи. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом першої інстанції встановлено, що 13.09.2007 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № 88332-CRED, за яким відповідач отримав кредит в сумі 20000,00 доларів США строком до 27.06.2010 року зі сплатою за користування ним відсотків 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.09.2009 року (а.с.16-17). З матеріалів справи вбачається, що згідно з розрахунком банку заборгованість за кредитним договором станом на 14.04.2013 року складає 15435,57 дол. США, що за курсом НБУ на 14.04.2013 року 7,99 грн. за один дол. США складає 123330,17 грн., в тому числі: 4518,69 дол. США - заборгованість за кредитом; 10152,05 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 31,29 дол. США - штраф (фіксована частина); 733,54 дол. США - штраф (процента складова) (а.с.4-12). Відповідно до цього розрахунку останнє погашення заборгованості за кредитним договором здійснено позичальником 23.04.2008 року (а.с.4). Згідно ч.4 ст.267 ЦК Україн сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач в заяві від 08.09.2015 року просив застосувати сплив строку позовної давності (а.с.65-66). Згідно ч.1 ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін; договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Згідно з п.5.7. кредитного договору строк позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, винагороди, неустойки - пені, штрафів по цьому договору встановлений сторонами терміном у 5 років (а.с.16-17). Позивач звернувся дро суду з позовом до відповідача 24 травня 2013 року (а.с.2-3), тобто бідьше ніж через 5 років після останнього 23.04.2008 року погашення заборгованості за кредитним договором. В той же час позовну заяву подано банком в межах 5 років після встановленого кредитним договором строку повернення кредиту 10.09.2009 року. За таких обставин позовні вимоги банку про стягнення кредиту та процентів підлягають задоволенню в межах строку позовної давності 5 років з 24 травня 2008 року по 24 травня 2013 року в розмірі згідно з розрахунком банку станом на 14.04.2013 року, тобто підлягає стягненню заборгованість відповідача за кредитним договором з кредиту та процентів за період з 24 травня 2008 року по 14 квітня 2013 року. Станом на 15.05.2008 року поточна заборгованість з кредиту становить 4298,92 дол. США, прострочена заборгованість з кредиту - 219,77 дол. США, а всього - 4518,69 дол. США, заборгованість з процентів - 188,22 дол. США. За період з 24 травня 2008 року по 14 квітня 2013 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить: по кредиту в сумі 4518,69 дол. США та по процентам в сумі 9963,83 дол. США (з розрахунку 10152,05 дол. США - 188,22 дол. США = 9963,83 дол. США), а всього 14482,52 дол. США, що за курсом НБУ на 14.04.2013 року 7,99 грн. за один дол. США, складає 115715,33 грн. Тому рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позвоу банку про стягнення заборгованості за кредитом та процентами підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог в цій частині в межах строку позовної давності 6 років з відмовою в іншій частині цього позову. Відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову банку про стягнення штрафів. Згідно з п.5.7. кредитного договору у разі невиконання зобов'язань позичальник сплачує штрафи (а.с.16-17). Згідно ч.1,2 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно з графіком погашення кредиту та відсотків, що є додатком № 1 до кредитного договору, позивач довідався про своє право на стягнення штрафу у зв'язку з невиконанням відповідачем свого зобов'язання за кредитним договором після не сплати відповідачем 12 травня 2008 року чергових платежів з кредиту та відсотків (а.с.194). Саме з цієї дати 12 травня 2008 року банку стало відомо про порушення свого права. Після нездійснення відповідачем 12 травня 2008 року чергового платежу за кредитним договором банк з позовом до відповідача про стягнення штрафів звернувся до суду 24 травня 2013 року, тобто після спливу строку позовноїдавності у 5 років з дати порушення відповідачем права банку за кредитним договором. Тому суд першої інстації дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову банку про стягнення штрафів за спливом строку позовної давності. З огляду на це судові витрати банку по сплаті судового збору відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 1172,19 грн. У зв'язку з викладеним і

Outcome: partial