Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

[PERSON] (надалі - «Позивач») звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] (надалі - «Відповідач»), в якому просила стягувати з [PERSON], [INFO], проживаючого за адресою: [ADDRESS], ідентифікаційний номер - [NUMBER], на користь [PERSON], [INFO], проживаючої за адресою: [ADDRESS], ідентифікаційний номер - [NUMBER], аліменти на її утримання у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку до досягнення нею двадцяти трьох років. Позовні вимоги мотивовано тим, що на даний час Позивач [PERSON], [INFO], навчається на четвертому курсі денної форми навчання у Вищому художньому професійному училищі №3 м. Івано-Франківська за спеціальністю Декоративно-прикладне мистецтво,у зв'язку з чим потребує матеріального утримання. Як зазначено Позивачем в позовній заяві, Відповідач отримує пенсію, оскільки є військовим пенсіонером, також займається ремонтними роботами, на даний час на його утриманні немає неповнолітніх дітей або осіб, на яких згідно закону Відповідач повинен надавати матеріальну допомогу, у зв'язку з чим він має змогу оплачувати аліменти в розмірі 1/3 від усіх видів заробітку. Позивачем подано до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачем подано заяву про розгляд справи у його відсутності, просив відмовити у задоволенні позову. Відповідачем через канцелярію суду 21.11.2018 року подано відзив на позовну заяву, в якому Відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві та відзиві на позов пояснення Позивача та Відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилась дочка [PERSON], [INFO] (а.с.4), яка є станом на даний час повнолітньою. Згідно з Довідкою, виданою директором вищого художнього професійного училища №3 м. Івано-Франківська від 17.09.2018 року, №245, [PERSON] навчається на четвертому курсі денної форми навчання у Вищому художньому професійному училищі №3 м. Івано-Франківська за спеціальністю Декоративно-прикладне мистецтво, у зв'язку з чим потребує матеріального утримання. Згідно з частиною 1 статті 28 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці визнають право дитини на освіту, і з метою поступового досягнення здійснення цього права на підставі рівних можливостей вони, зокрема: а) вводять безплатну обов'язкову початкову освіту; b) сприяють розвиткові різних форм середньої освіти, як загальної, так і професійної, забезпечують її доступність для всіх дітей та вживають таких заходів, як введення безплатної освіти та надання у випадку необхідності фінансової допомоги; с) забезпечують доступність вищої освіти для всіх на підставі здібностей кожного за допомогою всіх необхідних засобів; d) забезпечують доступність інформації і матеріалів у галузі освіти й професійної підготовки для всіх дітей; е) вживають заходів для сприяння регулярному відвіданню шкіл і зниженню кількості учнів, які залишили школу. Відповідно до частини 1 статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ). Статтею 199 Cімейного кодексу України (надалі - «СК України») визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Таким чином, Суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов'язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Даний позов пред'явлено про стягнення з Відповідача на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, аліментів в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку. Відповідно до частини 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (частина 2 статті 200 СК України). Згідно з статтею 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, до яких відносяться: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зміст ст. 200 Сімейного Кодексу вказує про те, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як встановлено Судом, повнолітній дочці Відповідача, [PERSON] на даний час виповнилось 18 років, вона продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. З довідки, виданої Коломийським об»єднаним управлінням ПФУ Івано-Франківської області №2635 від 23.10.2018 року, вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в ГУ ПФУкраїни в Івано-Франківській області і отримує пенсію за вислугу років. Сума пенсії за період з 01.04.2018 року по 30.09.2018 року складає 12 609 грн. Відповідно до виписки №02-02/00048/297/ з будинкової книжки, виданої КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія», [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] разом з матір»ю [PERSON] ( а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. ( а.с.6), мати Позивача, [PERSON], являється пенсіонером за віком. ( а.с.8). Відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду від 15.11.2017 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки до досягнення нею 23-річного віку - задоволено частково. Вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON], на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх заробітків (доходів) до закінчення нею навчання -30.06.2018 року. Стягнення аліментів розпочато з 03.08.2017 року. ( а.с. 10-11). Крім того, в якості додатків до відзиву на позов Відповідачем надано Суду Виписку з медичної картки амбулаторного/стаціонарного хворого, зі змісту якої вбачається, що Відповідач має проблеми зі здоров»ям. Враховуючи вищевикладене, та, зокрема, те, що повнолітня [PERSON] є студентом денної форми навчання, а тому потребує утримання, зважаючи на стан здоров'я та матеріальний стан Відповідача [PERSON], Суд, виходячи з принципів справедливості та розумності, приходить до висновку про те, що сума аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки усіх видів доходу буде достатньою та посильною для Відповідача. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Зважаючи на викладене, Суд приходить до висновку, що заявлений позов слід задовольнити частково, та визначити розмір аліментів, який підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача [PERSON], яка навчається, у розмірі 1/4 частки всіх видів доходу щомісячно, починаючи з 10 жовтня 2018 року до закінчення її навчання на денній формі навчання у Вищому художньому професійному училищі №3 м. Івано-Франківська за спеціальністю Декоративно-прикладне мистецтво, але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 182, 185, 191, 199 Сімейного кодексу України, п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 76, 77, 81, 141, 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України , суд,-

Outcome: partial