Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що за адресою: [ADDRESS], зареєстровані в якості членів сім'ї [PERSON], [PERSON], [PERSON] та він. Вказана квартира складається з трьох ізольованих жилих кімнат, площею 10,6 кв.м., 17,2 кв.м. та 17,2 кв.м., які відповідно мають окремі входи, а також коридору, кухні, ванної кімнати та туалету. Відповідачі чинять позивачу за первісним позовом перешкоди у користуванні квартирою, замінили замки у вхідних дверях. Такі обставини у сукупності з неприязними напруженими стосунками з відповідачами зумовили тимчасову відсутність позивача у зазначеній квартирі та звернення до суду за захистом своїх прав. При цьому, позивач просить встановити наступний порядок користування квартирою № [ADDRESS], а саме: - виділити [PERSON] кімнату, визначену у плані квартири технічного паспорту під № 5, площею 17,2 кв.м.; - виділити [PERSON], [PERSON], [PERSON] кімнату, визначену у плані квартири технічного паспорту під № 6, площею 17,2 кв.м. та кімнату, визначену у плані квартири технічного паспорту під № 7, площею10,6 кв.м.; У спільному користуванні [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] залишити: - кухню, визначену у плані квартири технічного паспорту під № 4, площею 5,3 кв.м., - ванну кімнату, визначену у плані квартири технічного паспорту під № 3? площею 2,0 кв.м., - вбиральню, визначену у плані квартири технічного паспорту під № 2, площею 1,0 кв.м.; - коридор визначений у плані квартири технічного паспорту під № 1, площею 6,9 кв.м. Зобов'язати Комунальне підприємство «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 8» Житомирської міської ради розділити особові рахунки та укласти договори найму житлового приміщення окремо з [PERSON] на кімнату, визначену у плані квартири технічного паспорту під № 5, площею 17,2 кв.м. та окремо з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на кімнату, визначену у плані квартири технічного паспорту під № 6, площею 17,2 кв.м. та кімнату, визначену у плані квартири технічного паспорту під № 7, площею10,6 кв.м. [PERSON] подала зустрічну позовну заяву, в якій просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що відповідач за зустрічним позовом без поважних причин не проживає за вищезазначеною адресою з 2001 року. Сторони у судове засідання, яке відбулося 22.07.2015 року, не з'явилися. Представник позивача за первісним позовом подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивача. Позов підтримала в повному обсязі, з підстав зазначених у ньому, у задоволені зустрічного позову просила відмовити за безпідставністю. Відповідачі за первісним позовом у судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомленні належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд, заслухавши представників сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що первісний позов підлягає задоволенню частково, а у задоволенні зустрічного належить відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі є членами сім'ї наймача квартири [ADDRESS], [PERSON], яка [INFO]. померла. За вказаною адресою зареєстровані в якості членів сім'ї наймача: 1.[PERSON] (позивач) 2.[PERSON] (сестра позивача). 3.[PERSON] (племінник позивача). 4.[PERSON] (племінниця позивача). Відповідно до плану квартири остання складається з трьох ізольованих жилих кімнат, площею 10,6 кв.м., 17,2 кв.м. та 17,2 кв.м., які відповідно мають окремі входи, а також коридору, кухні, ванної кімнати та туалету. Позивач за зустрічним позовом стверджує, що [PERSON] без поважних причин не проживає в квартирі № [ADDRESS] понад шість місяців, а саме з 2001 року. У відповідності до ст. ст. 71, 73 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців, серед іншого, у випадках влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Тимчасово відсутній наймач зберігає права і несе обов'язки за договором найму жилого приміщення. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням ( ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Таким чином, під час вирішення питання про втрату членом сім'ї наймача права на користування жилим приміщенням з'ясуванню підлягають термін його відсутності та поважність причин такої відсутності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Свідки зі сторони позивача за зустрічним позовом підтвердили, що [PERSON] у спірній квартирі не проживає, однак причини зазначеної обставини їм не відомі. В той же час свідки зі сторони [PERSON] зазначили, що між сестрами та братом склалися неприязні стосонку на грунті права користування квартирою, що і призвело до порушення права позивача та недопуск його у приміщення, в якому він зареєстрований. Також свідок [PERSON] підтвердив, що [PERSON] дуже часто у нього ночує, оскільки не має іншого приміщення, а також повідомив суду про сварку між [PERSON] та його сестрою, яка виникла в його присутності з приводу користування спірною квартирою. З пояснень свідка випливає, що сестра [PERSON] не має наміру впускати [PERSON] до батьківської квартири. Згідно акту КП «ВЖРЕП № 8» ЖМР від 31.07.2014 року встановлено, що [PERSON] звертався із заявою про складання акту про перешкоджання проживання у квартирі, разом з тим двері в квартиру [ADDRESS] не відчинили. /а.с. 10/ Таким чином суд прийщов до висновку, що [PERSON] не проживає в спірній квартирі з поважних причин, оскільки після смерті його матері між ним та його сестрами (їх дітьми) виникли неприязні відносини, що і стало підставою для його тимчасової відсутності у квартирі [ADDRESS]. За таких обставин, у задоволенні зустрічної позовної заяви належить відмовити. Що стосується первісних позовних вимог, то суд прийшов наступного висновку. Позивач за первісним позовом має намір проживати у вищезазначеній квартирі, належним чином виконувати обов'язки по утриманню належного йому окремого ізольованого житлового приміщення, сплачувати комунальні платежі, пропорційно зайнятій ним площі, хоче укласти окремий договір найму жилого приміщення квартири [ADDRESS] з КП «ВЖРЕП № 8» та відкрити особовий рахунок на власне ім'я на відповідне ізольоване приміщення. Позивач звернувся до відповідачів із відповідною письмовою заявою від 10.06.2014 року із проханням надати згоду на зміну договору найму жилого приміщення шляхом укладення між позивачем та КП «ВЖРЕП № 8» окремого договору найму жилого приміщення на кімнату та на розподілення особового рахунку щодо сплати комунальних платежів. Разом з тим відповіді на вказану заяву не отримав. Згідно ст. 64 ЖК Української РСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. У відповідності до ст. 103 ЖК Української РСР договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім'ї і наймодавця. Статтею 104 ЖК Української РСР передбачено, що член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів житлову площу, що припадає на нього та може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст. 63 цього Кодексу. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» в силу ст. 104 Житлового кодексу України суд вправі задовольнити вимоги члена сім'ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі. При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов. Згідно ч. 2 ст. 63 ЖК Української РСР не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення ( кухня, коридор, комора тощо). Згідно п. 53 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР жиле приміщення надається громадянам у межах 13,65 квадратного метра жилої площі на одну особу, але не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті. Відповідно до п.п. 5 п.53 вищевказаних Правил рівень середньої забезпеченості громадян жилою площею в населеному пункті визначається і періодично переглядається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів спільно з радами профспілок виходячи з даних статистичної звітності. Згідно чинної Постанови № 4 виконкому Житомирської обласної Ради народних депутатів і президії обласної ради професійних спілок від 7 січня 1985 року «Про ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в області» рівень середньої забезпеченості громадян жилою площею у м. Житомирі визначений у розмірі 7, 5 кв. м. на одну особу. При цьому суд зауважує, що згідно Постанови Пленуму ВСУ №7 від 04.10.1991 р. "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" встановлення порядку користування житловими приміщеннями застосовується у разі поділу квартири між співласниками. Для особ, які є членами сім'ї наймача, можливий лише виділ приміщень в користування, що узгоджується із ст.104 ЖК УСРС. В спірній квартирі зареєстровано 4 особи в якості членів сім'ї наймача, розмір жилої площі, що припадає особисто на кожного становить 11,25 кв.м. (45 кв.м. загальної житлової площі : 4 осіб), при межі середньої забезпеченості жилою площею в м. Житомирі 7,5 кв.м.). За таких обставин, враховуючи, що максимальний розмір житлової площі, яка може бути надана особі становить 13,65 кв. м., а мінімальний 7,5 кв. м., суд вважає за можливе виділити в користування позивачу житлову кімнату, визначену у плані квартири технічного паспорту під № 7, площею10,6 кв.м. При цьому судом враховано, що інші дві кімнати підлягають виділу [PERSON],[PERSON] та [PERSON], які є сім'єю, та не порушує їх права щодо кількості наданих в користування квадратних метрів. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial