Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

07 жовтня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів та моральної шкоди, в якому в якому з урахуванням уточненої позовної заяви просив стягнути з відповідача неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за 107 робочих днів від повної вартості виробу 6340,00 грн, яка складається: з 30.06.2015 року по 27.08.2015 року 42 робочих днів, враховуючи ставку 30% - 437,23 грн.; з 28.08.2015 року по 24.09.2015 року 20 робочих днів, враховуючи ставку 27% - 437,23 грн.; з 25.09.2015 року по 06.10.2015 року 22 робочі дні, враховуючи ставку 22% - 588,49 грн.; з 07.10.2015 року по 26.01.2016 року 77 робочих днів, враховуючи ставку 22% - 588,49 грн. 4400 грн. авансу, 200 грн. подвоєного задатку та 2000 грн. моральної шкоди, а всього 7874,38 грн. Обґрунтовано позов тим, що позивач уклала з відповідачем договір про виготовлення, доставку та встановлення металопластикових конструкцій та сплатила відповідачу авансовий платіж в сумі 4400 грн., проте відповідач жодних дій по виконанню умов договору не вчинив. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 29.04.2015 року між сторонами було підписано згоду на купівлю (встановлення) металопластикових конструкцій. Покупцем було передано продавцю 100 грн. (а.с. 4). У судовому засіданні встановлено, що 13 травня 2015 року між сторонами було укладено договір про купівлю та установку металопластикових конструкцій (а.с. 5). Згідно положень договору відповідач зобов'язався виготовити, доставити та установити металопластикові конструкції в квартирі позивача. Вартість вказаних послуг сторони визначили в сумі 6340 грн. Згідно п. 3.1., 3.5. договору від 13.05.2015 року 4400 грн. були сплачені позивачем відповідачу 15 травня 2015 року, як авансовий платіж, а решту коштів в сумі 1940 грн., позивач зобов'язалася сплатити відповідачу в момент доставки металопластикових конструкцій (а.с 5). Згідно п. 3.2 договору виконавець зобов'язався виготовити та доставити конструкції протягом 31 робочого дня після сплати замовником авансового платежу. Матеріалами справи підтверджується сплата позивачем 4400 грн. на виконання умов п. 3.1 договору, та 100 грн. завдатку, проте на час розгляду справи відповідачем умови договору не виконано. Відповідно до п. 4.2. договору у випадку невиконання виконавцем п. 3.2. договору, виконавець зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. Позивачем було розраховано неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за 107 робочих днів від повної вартості виробу 6340,00 грн, яка складається: з 30.06.2015 року по 27.08.2015 року 42 робочих днів, враховуючи ставку 30% - 437,23 грн.; з 28.08.2015 року по 24.09.2015 року 20 робочих днів, враховуючи ставку 27% - 437,23 грн.; з 25.09.2015 року по 06.10.2015 року 22 робочі дні, враховуючи ставку 22% - 588,49 грн.; з 07.10.2015 року по 26.01.2016 року 77 робочих днів, враховуючи ставку 22% - 588,49 грн. а всього 1274,38 грн. Відповідно до розрахунку виконаного судом загальний розмір неустойки в розмірі подвійної облікової ставки НБУ становить 1825,12 грн, але оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог стягненню підлягають 1274,38 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 571 ЦК України сторона, винна у порушенні зобов'язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до ч. 1-3 ст. 23 ЦК України Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст.. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема і відшкодування моральної шкоди. Ні законом, ні договором в даному випадку не передбачено відшкодування моральної шкоди в разі невиконання зобов'язань однією із сторін. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією, у випадках, передбачених законодавством. Отже, враховуючи, що були порушені нормальні життєві зв'язки позивача, порушення прав позивача відповідачем вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя, суд вважає достатнім розміром моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача - 500 грн. Оскільки відповідач умови договору не виконав, не повернув позивачу кошти, сплачені в якості авансового платежу, внесеного позивачем на виконання умов договору, а тому заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача сплачених на виконання умов договору коштів підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial