Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

11 лютого 2020 року [PERSON] , [PERSON] звернулись до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з даним позовом, де просять ухвалити судове рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до її дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), на кожну дитину, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до їх повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивачі посилались на те, що з 20 вересня 2019 року діти відповідачки, [PERSON] , проживають разом з ними та для них створені всі належні умови. Мати дітей - [PERSON] , 1978 року народження самоухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням, здоров`ям, розвитком дітей не займається, разом з дітьми не проживає з вересня 2019 року. Вона жодного разу не відвідала дітей за теперішнім їх місцем проживання та на даний час місце її перебування невідоме. Відомості про батька малолітньої [PERSON] та [PERSON] записані у свідоцтві про їх народження відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного Кодексу України, батько дітей [PERSON] та [PERSON] помер [INFO] . На думку позивачів відповідачка, [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про ухилення від виховання дітей і є підставою для позбавлення її батьківських прав відносно них, що змусило позивачів звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою від 17 лютого 2020 року відкрито провадження по справі та вирішено розгляд справи проводити в загальному провадженні. Ухвалою від 05 березня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, надавши заяву про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги підтримують. Від представника третьої особи надійшла аналогічна заява. Від відповідачки [PERSON] у запропонований їй ухвалою суду строк відзиву на позов до суду не надходило. Матеріали справи містять заяву [PERSON] про те, що вона обізнана про позовну заяву та її вимоги. Вона не заперечує щоб її діти проживали з братом [PERSON] /а.с.46/ На підставі викладеного, судом прийнято рішення про розгляд справи на підставі наявних у ній письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до норм ст.ст. 164, 165 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав у разі якщо вона, він, не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Обов`язки батьків по вихованню та розвитку дитини закріплені у ч. 1-5 ст. 150 Сімейного кодексу України. Зокрема, ця норма закону передбачає, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а також поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Судом встановлено наступне. Батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та малолітньої [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження в матеріалах справи. /а.с. 13, 15/ Батько дітей [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] - помер [INFO] про що в книзі реєстрації смертей 05 вересня 2011 року зроблено відповідний актовий запис №588. /а.с.12/ Матір`ю, малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтв про їх народження є [PERSON] . Відомості про батька цих дітей записані в свідоцтві про їх народження відповідно до частини 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. /а.с.14-16/ Рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 24 жовтня 2019 року №439, діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були тимчасово влаштовані до родини їх дядька [PERSON] та їм дозволено проживати за адресою: [ADDRESS] . На [PERSON] покладено відповідальність за збереження життя та здоров`я неповнолітніх дітей. /а.с.17/ У даному рішенні зазначено, що мати дітей - [PERSON] , 1978 року народження залишила дітей без батьківського піклування та виїхала до м. Кам`янське на заробітки. Згідно із довідкою Жовтоводського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області від 26.12.2019 року [PERSON] , [INFO] значиться як втративша зв`язок з родиною з 19.12.2019 року. /а.с.25/ Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2016 року, [PERSON] було позбавлено батьківських прав у відношенні її неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та призначено [PERSON] опікуном малолітньої племінниці. /а.с. 29-31/ Таким чином, на теперішній час діти відповідачки [PERSON] постійно проживають із дядьком [PERSON] та його родиною: дружиною [PERSON] та сином [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Судом також встановлено, що мати неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] самоухилився від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей, а саме: не спілкується з ними, не приймає ніякої участі у їх вихованні та утриманні, не цікавиться їх життям, станом здоров`я, успіхами у навчанні, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей. Такі висновки знайшли своє об`єктивне підтвердження дослідженими судом наступними письмовими доказами. Відповідно до протоколу бесіди з неповнолітнім [PERSON] , останній пояснює, що у вересні 2019 року його мати [PERSON] залишила його знайомим та поїхала у невідомому напрямку, не телефонувала, не цікавилась його життям, не підтримувала його матеріально. З того часу як він став проживати із дядьком [PERSON] , останній створив всі умови для його навчання, проживання, відпочинку, дбає про нього, підтримує матеріально та морально. Разом із ним у дядька проживають і три його сестри. [PERSON] не заперечує проти позбавлення його матері батьківських прав відносно нього. /а.с.26/ Також, досліджені судом довідки, відгуки на сім`ю та характеристики на відповідачку підтверджують той факт, що остання не займається вихованням своїх дітей, в той час як позивачі взяли на себе цей обов`язок. /а.с.20-25,28/ Рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 23.01.2020 року №31, затверджено висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Жовтоводської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , 1978 року народження по відношенню до [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . (а.с.32) Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 частини 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. За таких обставин, суд вважає, що у судовому засіданні знайшли підтвердження факти, які свідчать про те, що відповідачка [PERSON] вихованням своїх дітей не займається, тривалий час належним чином не виконує свої батьківські обов`язки, не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, не турбується про них, про їх фізичний, духовний та моральний розвиток, тобто ухиляється від виконання своїх обов`язків з утримання та виховання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищевикладене, думку органу опіки та піклування, який вважав за необхідне задовольнити позовні вимоги, аналізуючи та оцінюючі всі докази у справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити і позбавити відповідачку [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей. При цьому суд наголошує, що у разі зміни поведінки відповідачки до своїх дітей, вона має право в порядку ст.169 СК України на поновлення батьківських прав. З урахуванням того, що позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від зобов`язання щодо матеріального забезпечення своїх дітей з відповідачки [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину і стягувати у такому розмірі щомісячно, на особові рахунки дітей ( [PERSON] , [INFO] - особовий рахунок відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль», IBAN UA 133056530000000262011156670), ( [PERSON] , [INFO] - особовий рахунок відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль», IBAN UA 333056530000000262001156677), [PERSON] , [INFO] - особовий рахунок відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль», IBAN UA 513056530000000262021156686), ( [PERSON] , [INFO] - особовий рахунок відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль», IBAN UA 743056530000000262021156660), до досягнення дітьми 18-ти річного віку. При цьому суд виходить із визначеного законодавством розміру аліментів, який встановлено на трьох і більше дітей у розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача та на користь держави. З урахуванням наведеного,

Outcome: partial