Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рогатинського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі по 1100 грн. щомісячно. У позовній заяві зазначено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання в шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою, перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно коштів на утримання сина не надає, є особою працездатного віку, інших утриманців не має, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина. Оскільки відповідач не працює, просила стягувати на її користь аліменти в твердій грошовій сумі по 1100 грн. щомісячно. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю із підстав, зазначених у позовній заяві. Пояснила, що вона не працює, здійснює догляд за малолітнім сином. Відповідач працює на тимчасових будівельних роботах, а тому спроможний надавати утримання на сина. Просила позовні вимоги задовольнити повністю. Стягувати на її користь аліменти в твердій грошовій сумі по 1100 грн. щомісячно, стягнути на її користь судові витрати в сумі 400 грн., понесені нею та документально підтверджені. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що на даний час не працює, не має постійного заробітку, його робота носить сезонний характер. Спроможний надавати кошти на утримання сина в сумі по 500 грн. щомісячно. Крім того, буде забезпечувати сина продуктами харчування, одягом. Любить дитину, постійно спілкується з сином. Просив визначити розмір аліментів в сумі по 500 грн. щомісячно. Суд, вислухавши доводи сторін по справі, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] і [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим 03 серпян 2010 року виконавчим комітетом Васючинської сільської ради (а.с.5). [PERSON], [INFO], уродженець с.Васючин Рогатинського району Івано-Франківської області зареєстрований за місцем проживання за адресою с.Васючин Рогатинського району Івано-Франківської області, що підтверджується довідкою №20/163/15, виданою 20.03.2015 року Рогатинськи районним сектором управління державної міграційної служби в Івано-Франківській області (а.с.14). [PERSON], [INFO], з 27.10.2003 року не працює, що підтверджується копією трудової книжки серія [NUMBER], виданої 29.07.2003 року (а.с.13). Відповідно до квитанції до прибуткового ордера №13, від 17.03.2015 року [PERSON] витрачено на правову допомогу 400 грн. (а.с.7). За ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р. N 2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частинами 7-10 статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Неповнолітні діти не здатні самі здобувати кошти для існування. Обов'язок батьків з утримання своїх дітей виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дітей - моральний і найважливіший правовий обов'язок їх батьків. При ухиленні від його виконання необхідні кошти можуть бути стягнуті за рішенням суду. За частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За ст.182 Сімейного кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд відповідно до вимог ст.184 СК України за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що мають істотне значення для визначення твердої щомісячної суми на утримання дитини, а саме - матеріальне становище сторін по справі, сторони по справі не працюють, стан здоров'я сторін по справі, ту обставину, що позивачка самостійно не може забезпечити дітям прожитковий мінімум. Сума прожиткового мінімуму на 2015 рік, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 р. № 80-VIII для дітей віком до 6 років становить 1032 грн. За Законом України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.99 р. № 966-XIV прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Заявлена позивачкою тверда грошова сума по 1100 грн. становить суму більше прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України обов'язок надавати утримання неповнолітнім дітям, які не досягли 18 років, покладається рівною мірою на обох батьків. За таких обставин та доказів, досліджених і перевірених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі по 1100 грн. щомісячно підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, вони стягуються з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial