Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

06 серпня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1875,00 гривень щомісяця, починаючи з дати звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач є батьком її доньки - [PERSON], яка проживає разом з нею, утримань по виконавчим листам не має, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Шлюб між сторонами розірвано 11 липня 2013 року. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що він офіційно не працює і не має доходу. Всім необхідним його забезпечують батьки. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково з огляду на наступні обставини. У відповідності до Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2013 року, з 14 квітня 2007 року сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням суду. Рішення набрало законної сили 22 липня 2013 року. Згідно свідоцтва про народження, від 09 червня 2008 року серія [NUMBER], від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Статтями 183, 184 СК України встановлено можливість визначення розміру аліментів у частці від заробітку батька або в твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, то суд вважає за можливе визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Згідно ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В судовому засіданні сторонами визнано, що неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Позивач працює, отримує дохід 1800,00 - 1900,00 грн. в місяць. Відповідач аліменти не сплачує, є працездатною повнолітньою особою, хронічних захворювань не має, не працює, доходу не отримує, на утриманні непрацездатних осіб не має. Дитина хронічних захворювань не має. Доказів протилежного, суду, на виконання вимог ст.10, 60 ЦПК України сторонами не надано. Враховуючи, що відповідач вказує на відсутність джерела доходу і позивачем не спростовано дане посилання, той факт, що обставин, які-б завадили відповідачу працевлаштуватись та отримувати дохід, суду не надано докази наявності у відповідача нерухомого чи рухомого майна - при визначенні розміру аліментів суд виходить з мінімального розміру заробітної плати, встановленої статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", внаслідок чого вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, і з урахуванням вимог ст.184 СК України, з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, повинні бути стягнуті аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 406,00 грн. щомісячно, що не позбавляє сторін можливості в подальшому звернутися до суду з вимогами про зміну розміру аліментів з підстав, визначених в ст.192 СК України. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: partial