Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

26 червня 2015 року позивач звернувся до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 23.10.2014 року в с. Рейментарівка по вул. Чапаєва Корюківського району було скоєно ДТП. Внаслідок даної ДТП [PERSON] в порушення ПДД збив його мотоциклом, і він отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до Корюківської ЦРЛ на стаціонарне лікування. На підставі вчинення відповідачем кримінального правопорушення, слідчим Корюківського РВ УМВС України в Чернігівській області були внесені відомості до ЄРДР і розпочато досудове розслідування, в ході якого була призначена та проведена судово-медична експертиза, згідно якої [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження. За результатами експертизи та показів свідків відповідачу [PERSON] було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Згідно вироку Корюківського районного суду від 20 травня 2015 року відповідач [PERSON] був визнаний винним за ч.2 ст. 286 КК України. Так як позивач [PERSON] був визнаний по даній кримінальній справі потерпілими, і йому злочинними діями відповідача була спричинена матеріальна та моральна шкода, яку згідно чинного законодавства відповідач, як винна особа, повинен відшкодувати. Відповідач шкоду добровільно не відшкодовує, тому він змушений звернутись до суду з цим позовом для примусового стягнення з відповідача заподіяної моральної та матеріальної шкоди. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та просить задовольнити в повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнала лише в частині матеріальної шкоди згідно документально підтверджених, а в частині моральної шкоди просить відмовити, оскільки вже, коли той лікувався в ЦРЛ, йому було надано 1000 грн., яку вона вважає наданою, як моральною шкодою. Відповідач згоден з вказаним його представником. Свідок [PERSON] показав, що він двічі возив свого брата, який є позивачем, в Чернігів в мед заклади, для лікування і обслідування та возив його своїм особистим автомобілем. Паливо заправляли на АЗС, за що перший раз він сам заправлявся вечором 20 літрів за 399,90грн. і не взяв чек, а другий раз заправляв брат і взяв чек на 20 літрів за 299,90 грн. Як встановлено судом, 23.10.2014 року в с. Рейментарівка по вул. Чапаєва Корюківського району було скоєно ДТП. Внаслідок даної ДТП [PERSON] збив мотоциклом його, і він отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до Корюківської ЦРЛ на стаціонарне лікування. На підставі вчинення відповідачем кримінального правопорушення, була проведена та проведена судово-медична експертиза, згідно якої потерпілий (позивач) [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження. За результатами проведеного досудового розслідування [PERSON] скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 286 КК України. Згідно вироку Корюківського районного суду від 20 травня 2015 року відповідач [PERSON] був визнаний винним за ч.2 ст. 286 КК України та призначене відповідне покарання. Так як позивач [PERSON] був визнаний по даній кримінальній справі потерпілим, і йому злочинними діями відповідача була спричинена матеріальна та моральна шкода, яку згідно чинного законодавства відповідач, як винна особа, повинен відшкодувати. Заподіяна незаконними діями відповідача майнова шкода полягає у витратах на лікування, що підтверджується чеками на суму 2537,26 грн. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою (ч. 4 ст. 61 ЦПК України). Згідно положень ч.7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред'явила цивільного позову у кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. У такому випадку цивільний позов може бути поданий відповідно до вимог ч.3 ст. 110 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання позивача. У відповідності до ст.ст.1166, 1167 ЦК України шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості, а також майнового стану відповідача. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди у даному конкретному випадку, суд враховує моральні страждання позивача, який отримав тілесні ушкодження та потерпів страждання. З урахуванням викладеного, суд вважає, що заподіяння відповідачем матеріальної шкоди позивачу, знайшло частково своє підтвердження в судовому засіданні (не 10000 грн., а згідно документально підтвердженої). Оскільки згідно чеків витрати на лікування становлять - 2537 (дві тисячі пятсот тридцять сім) грн. 26 коп., тому така сума і підлягає стягненню, яку і не заперечує сторона відповідача. Також, суд вважає, що позивачем доведено заподіяння йому відповідачем моральної шкоди. Що ж стосується розміру морального відшкодування, то з урахуванням ступеня вини відповідача, обставин за яких вчинено злочин, тривалості фізичних і моральних страждань позивача, тих негативних наслідків, які настали для нього, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, у розмірі 5000 грн., який є достатнім розміром для відшкодування заподіяної йому моральної шкоди та матеріального становища відповідача, оскільки сам відповідач отримав від даної ДТП тілесні ушкодження і із-за неї отримав третю групу інвалідності, що підтверджується довідкою МСЕК. Також відповідач потребує реабілітації після ДТП на яку потрібні значні кошти. Від отриманих трав він звільнений з роботи і не може влаштуватись на іншу роботу. Оскільки позов задовольняється, то з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial