Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

У червні 2021 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 22.03.2019 року між ним та відповідачем було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АО/5198192, за яким забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки «АЗЛК 2140», д.н.з. [NUMBER] . 27.06.2019 року в м. Житомирі, на вул. Київській, 77 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля під керуванням відповідача та транспортного засобу марки «Mitsubishi Outlander», д.н.з. [NUMBER] , який було пошкоджено з вини відповідача згідно постанови Богунського районного суду міста Житомира від 11.07.2019 року в справі № 295/10065/19. За умовами полісу власнику транспортного засобу марки «Mitsubishi Outlander», д.н.з. [NUMBER] позивач сплатив страхове відшкодування в розмірі фактичних збитків за вирахуванням розміру франшизи, а саме 18857,27 грн. Так як водій забезпеченого транспортного засобу самовільно залишив місце ДТП, то відповідно до абзацу «в» п. п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача на суму сплаченого страхового відшкодування. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 18857,27 грн. виплаченого страхового відшкодування у порядку регресу та сплачений судовий збір за подання позову в сумі 2270,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, у поданій до суду заяві виклав прохання проводити розгляд справи в його відсутності, зазначивши про підтримання позову та відсутність заперечень проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання також не з`явився, причин неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не направив. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою представника позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи згідно статей 280-282 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\- Судом встановлено, що 22.03.2019 року між позивачем та відповідачем укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АО/5198192, за яким забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки «АЗЛК 2140», д.н.з. [NUMBER] (а. с. 8). Згідно договору страхова сума за шкоду, заподіяну майну, становить 100000,00 грн., розмір франшизи - 1000,00 грн. Постановою Богунського районного суду міста Житомира від 11.07.2019 року в справі № 295/10065/19 (а. с. 31) встановлено, що 27.06.2019 року о 12-15 год. [PERSON] , керуючи автомобілем АЗЛК 2140, реєстраційний номер [NUMBER] , у м. Житомирі по вул. Київській, 77, не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив наїзд на транспортний засіб Mitsubishi Outlander 2.0, реєстраційний номер [NUMBER] , який знаходився у нерухомому стані. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав механічні пошкодження. 27.06.2019 року о 12-15 год. [PERSON] , керуючи автомобілем АЗЛК 2140, реєстраційний номер [NUMBER] , у м. Житомирі по вул. Київській, 77, став учасником дорожньо-транспортної пригоди та залишив місце події на порушення правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний. Як зазначено в постанові, [PERSON] вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, а також його визнано винним у їх скоєнні. За положеннями ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, винуватість [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та залишення місця події є встановленими судом і доказуванню не підлягають. 10.07.2019 року до позивача надійшла заява від потерпілої [PERSON] як власника транспортного засобу марки «Mitsubishi Outlander», д.н.з. [NUMBER] про виплату стархового відшкодування (а. с. 4, 10). На підставі висновку № 2294 експерта автотоварознавчої експертизи, складеного судовим експертом Землюком В.В., згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», д.н.з. [NUMBER] , з технічної точки зору та вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням його фізичного зносу станом на дату огляду 08.07.2019 року становить 19857,27 грн., страхового акту № ОЦВ-19-06-9757/1 від 18.07.2019 року та розрахунку страхового відшкодування від 17.07.2019 року позивач сплатив потерпілій [PERSON] страхове відшкодування в сумі 18857,27 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 38171 від 22.07.2019 року та реєстром безготівкових термінових переказів від суб`єктв господарювання № 135 від 22.07.2019 року (а. с. 5-7, 9 і звор. стор. арк.). Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого і відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно абзацу «в» п. п. 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Встановивши, що дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено належний [PERSON] транспортний засіб, сталася з вини відповідача і він як водій забезпеченого транспортного засобу самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, а страховиком здійснено виплату потерпілій особі страхове відшкодування в розмірі 18857,27 грн., яка не відшкодована страховику відповідачем, тому суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача в порядку регресу суми виплаченого страхового відшкодування. За положеннями ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 2270,00 грн., оплачений позивачем при поданні до суду позовної заяви за вимогою майнового характеру, підтвердженням чого є оригінал квитанції.

Outcome: approved