Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

28 липня 2020 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] в якій просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання спільної дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 10000,00 грн., щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з квітня 2005 року вона з відповідачем почала проживати однією сім`єю. Від спільних стосунків була народжена дитина - син [PERSON] , [INFO] . Після народження дитині було присвоєно моє дошлюбне прізвище - « [PERSON] ». 19 лютого 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 177, було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем [PERSON] . На підставі Заяви № 50/04-12-06-14 від 19 лютого 2015 року до актового запису № 2166 від 15.05.2009 року про народження сина [PERSON] були внесені зміни - відомості про визнання батьківства відповідачем. Таким чином: прізвище нашої дитини з « [PERSON] » змінено на « [PERSON] »;прізвище батька дитини з « [PERSON] » змінено на « [PERSON] »;внесено відомості про батька - відповідача;прізвище матері (позивача) з « [PERSON] » змінено на « [PERSON] » на підставі укладення шлюбу із відповідачем. В подальшому між сторонами постійно виникали непорозуміння, сутички та сварки, які стали мати системний характер, в результаті чого шлюбно-сімейні відносини припинені, спільне господарство і бюджет не ведуться. З січня 2020 року позивач проживає з сином окремо від відповідача. Та з цього ж часу відповідач ухиляється від обов`язків щодо забезпечення дитини усім необхідним для нормального життя та розвитку, відмовляється добровільно виділяти кошти, припинив будь-якої матеріальної допомоги, на контакт не виходить, що і стало підставою для звернення до суду. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 травня 2020 року по справі № 639/863/20 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано; після реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивача « [PERSON] » залишено без змін. Позивач зазначає, що дитина знаходиться на її утриманні, проживає та зареєстрована разом зі нею за адресою: [ADDRESS] . Через брак коштів дитина не має можливості з березня 2020 року продовжувати навчання у Комп`ютерній академії «Шаг», яку відвідував з вересня 2019 року, та відвідувати спортивні секції з футболу та плавання. Відповідач є працездатним, має добрий стан здоров`я; має іншого повнолітнього, працездатного сина ( [PERSON] ); інших осіб на своєму утриманні не має; є зареєстрованим фізичною особою - підприємцем з 02 вересня 2010 року, основним видом діяльності якого є оптова торгівля одягом і взуттям; отримує дохід. Відповідач зареєстрований як фізична особа - підприємець з 02 вересня 2010 року, знаходиться на обліку у Східному управлінні ГУ ДПС у Харківській області як суб`єкт підприємницької діяльності з 03 вересня 2010 року; з 01.04.2012 року по теперішній час ФОП [PERSON] застосовує спрощену систему оподаткування, обліку та звітності. Окрім того, позивач зазначає, що їй відомо, що відповідачу на праві власності належать 2 об`єкти нерухомого майна: - 63/100 частини комунальної 3-кімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 65,5 м2; - 1-кімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 28,9 м2. Також, відповідачу на праві власності належить транспортний засіб - автомобіль вантажний марки Mercedes-Benz, модель: Sprinter, рік випуску: 2010, придбаний відповідачем 21.10.2015 року. Впродовж останніх п`яти років позивач з відповідачем багаторазово відпочивали за кордоном усією сім`єю. Кожен раз їх відпочинок було оплачено повністю відповідачем - [PERSON] . Таким чином, жодних суттєвих обставин, що можуть стати перешкодою у сплаті аліментів відповідачем, не існує. Відповідач має можливість забезпечити дитині рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного та морального і соціального розвитку. У зв`язку з вище викладеним позивач і була вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 липня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Призначено судове засідання. 26 серпня 2020 року від представника відповідача по справі [PERSON]., яка діє на підставі ордеру серії ЗП №134181 від 21.08.2020 року, на адресу суду, надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просили суд задовольнити позовні вимоги позивача частково, стягнувши з нього аліменти на утримання спільної дитини у розмірі 5000,00 грн., проти стягнення з відповідача аліментів у розмірі 10000,00 грн. заперечує, у зв`язку із наступним. Відповідач є фізичною особою-підприємцем та має мінливий дохід. Крім того, відповідач має ще одного сина від першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] , який є студентом Харківською національного університету Внутрішніх Справ України. Так, як це і передбачено чинним сімейним законодавством України, [PERSON] надає матеріальну допомогу своєму 20- річному синові до досягнення ним 23-річного віку на період навчання. Також, [PERSON] має на утриманні своїх непрацездатних батьків, які є пенсіонерами: [PERSON] . [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та їх дохід є досить мізерним. Поряд з цим, після смерті [INFO] сестри відповідача [PERSON] на утриманні непрацездатних батьків відповідача залишилися дві малолітні дитини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Підтвердженням цього є відповідне рішення суду про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Рішення Харківської міської зади про надання дітям статусу дитини-сироти, позбавлених батьківського піклування від ц7.05.2015 року, посвідчення законного представника (опікуна) дитини-інваліда. [PERSON] , бере активну участь у вихованні та утриманні своїх племінниць, [PERSON] та [PERSON] , які залишилися без батьківського піклування за певних життєвих обставин. Відповідач забезпечує малолітніх дітей необхідними речами, про що свідчать деякі збережені квитанції. Представник відповідача зазначає, що позивач [PERSON] є працездатною особою та має змогу, також, заробляти кошти на прожиття. Та позивач, також зобов`язана піклуватися про свого сина і брати участь у його вихованні, надавати матеріальну допомогу та утримувати його. Згідно із Законом України «Про Державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум на дітей віком з 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 221 8 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривня (п.2 ч.1 ст. 7). Таким чином, позивач, будучи обізнаною у мінливому доході відповідача [PERSON] , наявності на його утриманні сина від першого шлюбу, непрацездатних батьків, які опіковуються про двох малолітніх дітей-сиріт, просить суд стягнути з відповідача на утримання неповнолітнього сина аліменти, розмір яких практично в чотири рази перевищує прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, що встановлений чинним законодавством України. Відповідач вважає, що заявлені позовні вимоги [PERSON] абсолютно не співмірні з обставинами справи та розмір аліментів, які просить стягнути позивач з відповідача, необґрунтовано перевищує встановлений чинним законодавством прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 вересня 2020 року клопотання [PERSON] про витребування доказів - задоволено. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. При цьому, позивач пояснила, що дитина додатково відвідувала ТОВ «Комп`ютерна академія Шаг Харків Професіонал» з 2019 року, та басейн, згідно квитанції навчання у ТОВ «Комп`ютерна академія Шаг Харків Професіонал» сплачено у розмірі 4080,78 грн, вартість відвідування басейну 560,00 грн. Але навчання припинилось, оскільки відповідач не надає достатньо коштів на утримання дитини. Також зазначила на теперішній час на дитину в середньому в місяць витрачається коштів у розмірі 10000,00 грн. Також відповідач добровільно перераховує грошові кошти на банківську карту дитини, але вона не втрачається у дане питання не контролює витрати дитини. Відповідач та його представник в судовому засідання частково заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на обставини, які викладені у відзиві на позовну заяву. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання спільної дитини у розмірі 5000,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідності їх часткового задоволення, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні було встановлено, [INFO] народилася дитина - [PERSON] , у графі відомості про батька вказано: [PERSON] , відомості про матір: [PERSON] , що вбачається з копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька від 04.10.2011 року (а.с. 14). На підставі Заяви № 50/04-12-06-14 від 19 лютого 2015 року до актового запису № 2166 від 15.05.2009 року про народження сина [PERSON] були внесені зміни - відомості про визнання батьківства відповідачем, депрізвище дитини з « [PERSON] » змінено на « [PERSON] »;прізвище батька дитини з « [PERSON] » змінено на « [PERSON] »;внесено відомості про батька;прізвище матері дитини з « [PERSON] » змінено на « [PERSON] » на підставі укладення шлюбу із відповідачем, що вбачається з копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 19.02.2015 року та копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень від 09.04.2019 року. (а.с.15, 16-19) 14 березня 2015 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції було видано повторно свідоцтво про народження дитини [PERSON] , який народився [INFO] , батьками якого є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . (а.с.20) Позивач разом з сином проживає окремо від відповідача за адресою: [ADDRESS] , що вбачається з довідки про зареєстрованих у житловому приміщені осіб від 09.04.2019 року. (а.с.24) Позивач пояснила, що дитина додатково відвідувала ТОВ «Комп`ютерна академія Шаг Харків Професіонал» з 2019 року, та басейн, згідно квитанції навчання у ТОВ «Комп`ютерна академія Шаг Харків Професіонал» сплачено у розмірі 4080,78 грн, вартість відвідування басейну 560,00 грн. Але навчання припинилось, оскільки відповідач не надає достатньо коштів на утримання дитини(а.с.26-31,32,33) Відповідачу на праві власності належать два об`єкти нерухомого майна: 63/100 частини комунальної 3-кімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 65,5 м2; та 1-кімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 28,9 м2, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 02.06.2020 року. (а.с.59-61) Також, відповідач має на праві власності транспортний засіб - автомобіль вантажний марки Mercedes-Benz, модель: Sprinter, рік випуску: 2010, придбаний ним у 21.10.2015 року. (а.с.62-67) Отже, позивач пояснила, що коштів на утриманні дитини не вистачає, в середньому на дитину витрачається щомісячно у розмірі 10000,00 грн, відповідач є працездатною людиною та має можливість фінансово забезпечити дитину. Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач має повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який є студентом національного університету Внутрішніх Справ України, та відповідач надає матеріальну допомогу своєму синові до досягнення ним 23-річного віку на період навчання. (а.с. 118, 119) Відповідач пояснив, що окрім повнолітнього сина, якому він надає матеріальну допомогу на період навчання, також на його утриманні знаходяться батьки, які є пенсіонерами (а.с. 122,123), та племінниці, які мають статус дітей-сиріт, позбавлених батьківського піклування від 27.05.2015 року, опікуном, яких призначено [PERSON] (а.с.126-128,130,131,132) Як вбачається з інформації наданої Головним управлінням ДПС у Харківській області Державна податкова служба України, дохід ФОП [PERSON] у 2019 році склав - 987300,00 грн, іншої інформації надати можливості немає, так як базовий період для платників єдиного податку 2 групи дорівнює календарному року. (а.с.207-208) Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для дітей віком з 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Так, враховуючи докази, які містяться в матеріалах справи та обставини наведені сторонами, судом встановлено , що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу. Проте при визначені розміру аліментів суд враховує пояснення позивача, що фактично на дитину витрачається 10000,00 грн. щомісячно. Заявлений розмір аліментів, відповідач визначає на 50 відсотків з посиланням на інші обставини,які мають враховуватися відповідно до ст.. 182 СК України. Встановлено, що відповідач має повнолітнього сина, який навчається, і він надає йому матеріальну допомогу на період навчання, або до досягнення ним 23 річного віку, що відповідає ст.. 199 СК України. Також на його утриманні знаходяться батьки, які є пенсіонерами, обов`язок по утриманню яких передбачений ст..202 СК України. Також суд враховує вимоги законодавства щодо обов`язку обох батьків утримувати дитину, що передбачено ст.. 180 СК України. Як встановлено з пояснень позивача, щомісячно на дитину витрачається 10000, 00 грн., тому таку суму заявлено в позовних вимогах. Доводи позивача, стосовно того, що дитина необхідно навчатися у ТОВ «Комп`ютерна академія Шаг Харків Професіонал» та відвідувати секцію басейна, на відвідування яких необхідно також кошти, суд не бере до уваги, оскільки дані витрати відносяться до додаткових витрат на дитину, що передбачено ст.. 185 СК України. Вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину не заявлено, а стягнення додаткових витрат в порядку стягнення аліментів законодавством не передбачено. На підставі чого суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, та вважає за можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання їх спільної дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 грн. з усіх видів доходу відповідача. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. Окрім того, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 статті 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 № 5076-VI встановлено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності). Доказами того, що особа є адвокатом, виходячи з положень частини 1 статті 12, частини 1 статті 6 та статті 17 Закону № 5076 є свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю в поєднанні з витягом з Єдиного реєстру адвокатів України (що може бути сформований і в електронному виді) на момент подання клопотання про відшкодування правової допомоги. Згідно пунктів 1, 2, 6 частини 1 та частини 2 статті 19 Закону № 5076 до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. Згідно частини 1 статті 26 Закону № 5076 документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги можуть бути серед іншого: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер. Відповідно до ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 р. (далі Правила адвокатської етики), гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання), розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Статтею 29 Правил адвокатської етики передбачено, що адвокат має право, окрім гонорару, стягувати з клієнта та/або особи, яка уклала договір в інтересах клієнта, кошти, необхідні для покриття витрат, пов`язаних з виконанням доручення. В договорі про надання правової допомоги можуть бути визначені види передбачуваних фактичних витрат, пов`язаних з виконанням доручення (оплата роботи фахівців, чиї висновки запитуються адвокатом, транспортні витрати, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, перекладу та нотаріального посвідчення документів, телефонних розмов, тощо), порядок їх погашення (авансування, оплата по факту в певний строк, інше) та може бути визначений їх обсяг. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акти виконаних або отриманих послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому, недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам. Так, позивачем на підтвердження того, що вона отримала правову допомогу було надано Договір про надання правової допомоги від 01.06.2020 року, копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ХВ №00237 від 04.09.2019 року адвоката Татузян А.Е., копія ордеру Серії ХВ №2015 000011 від 25.06.2020 року, ордер серії ХВ № 2035 000018 від 22.09.2020. (а.с.42-44,45,46, 194,200-202,203) Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Оскільки, позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, то суд не знаходить підстав щодо стягнення судових витрат, а саме витрат на надання правничої допомоги. На підставі викладеного та

Outcome: partial