Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

30.12.2015 року позивачі звернулись до суду з позовними вимогами, які заявою від 26.12.2016 року (т.2., а.с. 178) уточнили та просять припинити право власності за [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Спортивна, 59; виділити [PERSON] із загального спадкового майна [PERSON] її частку спадкового майна в розмірі 1/3 частини, яка складається з 7,33 кв.м. житлової площі, кухні площею 2,1 кв.м., коридору площею 0,85 кв.м., земельної ділянки площею 51 кв.м.; визнати за [PERSON] право власності на вищезазначене спадкове майно; виділити [PERSON] із загального спадкового майна померлого спадкодавця [PERSON] її частку спадкового майна в розмірі 1/3 частини, яка складається з 7,33 кв.м. житлової площі, 1/3 частини кухні площею 2,1 кв.м., 1/3 частини коридору площею 0,85 кв.м., земельної ділянки площею 51 кв.м.; визнати за [PERSON] право власності на вищевказане спадкове майно; [PERSON], [PERSON] заявляють, що ніколи не нададуть [PERSON] Н.П. своєї згоди на перебудову та переробку будинку № 59 по вул. Спортивній в м. Ізмаїлі з метою створення нормальних умов проживання в зазначеному будинку та вони ніколи не виділять ні одного метру житлової та допоміжної площі для поліпшення житлових умов сімї [PERSON]; надання права [PERSON] на спадкування після смерті [PERSON] разом із спадкоємцями першої черги. Заявою від 18.01.2017 року (т.2., а.с. 191) позивачі доповнили позовні вимоги та просили стягнути з [PERSON] судові витрати в розмірі 1500 грн., свої вимоги мотивували тим, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належав житловий будинок та земельна ділянка, які розташовані за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Спортивна, 59. На підставі договору дарування [PERSON] було передано у власність дві житлові кімнати №№ 4, 5 площею 8,9 кв.м. та 19,8 кв.м., коридор площею 4,1 кв.м., кухня 7,4 кв.м., коридор 5,9 кв.м., ванна площею 5,8 кв.м. У власності [PERSON] залишились дві кімнати №№ 2 та 3 площею 8,7 кв.м. та 13,3 кв.м. В загальному користуванні залишились сарай, туалет, літня кухня. В 2002 році подружжя [PERSON] та [PERSON] отримали дозвіл від [PERSON] міської ради Одеської області на те щоб побудувати кухню з тамбуром, а також отримали дозвіл на будівництво гаража, почали будівництво та побудували його спільно. Ці прибудови належали в рівних частках [PERSON] та [PERSON] Але здійснюючі підприємницьку діяльність, з метою забезпечення своєї родини, забезпечення чоловіка [PERSON] ліками та медичним доглядом, [PERSON] у 2005 році звернулась до [PERSON] міської ради Одеської області за дозволом на переобладнання гаражу, за свої особисті фінансові кошти, під торговий павільйон, який вона побудували за власні кошти, розрахувавшись за всі необхідні документи, з прибутку, який був отриманий при продажу продуктів з лотка, переобладнання гаражу було здійснено з дозволу [PERSON], який з 2006 року тяжко захворів та отримав статус інваліда І групи, та участі в переобладнанні гаражу під торговий павільйон не приймав. Отже, павільйон належить особисто [PERSON] 24.10.2008 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з двох житлових кімнат площею 8,7 кв.м. та 13,3 кв.м., 1/2 частини коридору № 10 площею 2,55 кв.м., 1/2 частини кухні площею 6,3 кв.м., 1/2 частини земельної ділянки по вул. Спортивна, 59 в м. Ізмаїл Одеської області площею 153 кв.м. За життя [PERSON] склав заповіт, згідно якого заповів усе своє майно [PERSON] Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області вищевказаний заповіт був визнаний нікчемним та скасовано свідоцтво про право власності на спадкове майно. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Враховуючи, що між спадкоємцями склалися неприязні відносини [PERSON] та [PERSON] наполягають на виділі їх частки спадкового майна в натурі. [PERSON] з двох років мешкав з померлим спадкодавцем однією родиною, здійснював за [PERSON] догляд, оскільки останній був інвалідом І групи, матеріально забезпечував [PERSON], надавав різну допомогу, тому на підставі ч. 2 ст. 1259 ЦК України має право на спадкування на рівні із спадкоємцями першої черги. 10.03.2016 року [PERSON] звернулась до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з зустрічними позовними вимогами (т.1, а.с. 179), якими просить визнати за нею право власності на її частку в спадковому майні [PERSON], яка складає 1/4 частину спадкового майна у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Спортивна, 59, який в цілому складається з: літ. «А» - житловий будинок житловою площею 50,7 кв.м. та загальною площею 91,3 кв.м., літ. «Б» - літня кухня, літ. «В» - сарай, літ. «З» - вбиральня, літ. «Ж» - гараж, №№ 1-8 надвірні споруди та з земельної ділянки загальною площею 0,0489 га, яка розташована за тією ж адресою та передана для обслуговування житлового будинку та надвірних споруд, а також 1/2 частини гаражу та стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 21 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 24.10.2008 року помер [PERSON], за життя спадкодавець залишив заповіт на імя [PERSON] Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області вищевказаний заповіт був визнаний нікчемним. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є його діти [PERSON] та [PERSON], які прийняли спадщину. [PERSON] не є спадкоємцем за законом, оскільки рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області шлюбу між [PERSON] та [PERSON] був розірваний та нею була подана заява про відмову від прийняття спадщини. Таким чином, частка [PERSON] у спадковому майні складає 1/4 частину у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами та земельної ділянки, а також 1/2 частини гаражу, оскільки на момент смерті спадкодавця [PERSON] він належав тільки йому. [PERSON] разом із своїм сином [PERSON] мешкали та були зареєстровані за адресою: [INFO], у звязку з чим [PERSON] вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, [PERSON] було повідомлено про неможливість вчинення нотаріальних дій, у звязку із тим, що 02.02.216 року за вхідним № 164/02-14 [PERSON] державною нотаріальною конторою було одержано лист Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області про те, що в провадженні судді Присакар О.Я. знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та припинення права власності на частку в спадковому майні. Відповідно до п. 3 гл. 2 розд. І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, затвердженого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальних дій зупиняється до вирішення справи судом. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.03.2016 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно був прийнятий та обєднаний в одне провадження з первісним позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та припинення права власності на частку в спадковому майні. В судовому засіданні позивачі за первісним позовом уточнені позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні, проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечували, мотивуючи тим, що [PERSON] має право на 1/3 частину спадкового майна. В судовому засіданні відповідач за зустрічним позовом та його представник зустрічні позовні вимоги підтримали та наполягають на їх задоволенні, проти задоволення первісних позовних вимог заперечували, мотивуючи тим, що [PERSON] не є спадкоємцем за законом, оскільки рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області шлюбу між [PERSON] та [PERSON] був розірваний та нею була подана заява про відмову від прийняття спадщини, спадкове майно є неподільним та не може бути виділено в натурі, [PERSON] разом із спадкодавцем не проживав, матеріально його не утримував. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів. Судом встановлено, що згідно договору від 01.04.1969 року [PERSON] була надана на праві безстрокового користування земельна ділянка під номером № 55 по вул. Спортивна, загальною площею 480 кв.м. Згідно акту прийомки індивідуальних домоволодінь, домоволодіння [PERSON], яке знаходиться по вул. Спортивна, 59 в м. Ізмаїл прийняте до експлуатації. Рішенням [PERSON] міськнарсуду Одеської області від 09.02.1988 року було визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину домоволодіння, розташованого в м. Ізмаїл по вул. Спортивна, 59 та виділено йому із житлового будинку літ. «А» приміщення 1, 2, 3 площею 26,1, приміщення 7,8 веранди, літню кухню, загорожу та споруди. Згідно акту продажу 1/2 частини житлового домоволодіння з публічних торгів від 04.05.1988 року, 1/2 частина домоволодіння, яка належала [PERSON] та складається з двох приміщень 4 та 5 площею 28,7 кв.м., приміщення № 6, веранди, сараю «В», вбиральні «Г», сараю «Д», загорожі та споруд була продана [PERSON]. Згідно договору дарування, посвідченого 15.05.1992 року державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2/1565, [PERSON] подарував [PERSON] половину житлового будинку в м. Ізмаїл по вул. Спортивна, 59, в цілому складається з літ. «А» - житловий будинок площею 50,7 кв.м., літ. «Б» - літня кухня, літ. «В», «Д» - сараї, літ. «Г» - вбиральня, розташованого на земельній ділянці 500 кв.м. В користування [PERSON] переходить з літ. «А» приміщення № І коридор, № 4, 5 дві житлові кімнати 28,7 кв.м., № 6 кухня, № 7 коридор, № 8 ванна. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] належить в рівних частках земельна ділянка площею 0,0489 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Спортивна, 59, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 927648, виданого 01.09.2006 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів направо власності на землю за № 01.06.507.00075. Відповідно до довідки № 1494 від 22.09.2016 року, наданої КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» (т.2., а.с. 164), власником 1/2 частки житлового будинку з надвірним спорудами по вул. Спортивна, 59 в м. Ізмаїл Одеської області був зареєстрований [PERSON] на підставі рішення [PERSON] міського Народного суду Одеської області від 09.02.1988 року, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за № 45а/14 від 30.05.1988 року, 1/2 частка вказаного обєкта нерухомості складає із літ. «А» - приміщення № 2, 3 житлові кімнати, № 10 коридор, № 11 кухня, житловою площею 22,0 кв.м., загальною площею 39,7 кв.м., літ. «Б» - літня кухня, літ. «В» - сарай, літ. «Г» - вбиральня, літ. «Ж» - гараж, № 1-6- надвірні споруди. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 2 статті 1220 ЦК України визначено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 170082 від 24.10.2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] помер 24.10.2008 року. Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина земельної ділянки від загальної площі 0,0489 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Спортивна, 59, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Спортивна, 59, яка складається із літ. «А» - приміщення № 2, 3 житлові кімнати, № 10 коридор, № 11 кухня, житловою площею 22,0 кв.м., загальною площею 39,7 кв.м., літ. «Б» - літня кухня, літ. «В» - сарай, літ. «Г» - вбиральня, літ. «Ж» - гараж, № 1-6- надвірні споруди. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом було встановлено, що [PERSON] залишив заповіт від 25.07.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 4343, згідно якого [PERSON] заповів усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що йому належатиме на день смерті [PERSON]. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.12.2014 року заповіт, складений [PERSON] на користь [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] 25.07.2008 року, зареєстрований в реєстрі за № 4343 був визнаний нікчемним та скасовано свідоцтво про право власності на спадкове майно, видане [PERSON] державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] 26.07.2010 року, зареєстроване в реєстрі за № 3-2051. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 21.04.2015 року рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.12.2014 року було скасоване та в позові [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту нікчемним та скасування свідоцтва про право власності на спадкове майно було відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.10.2015 року рішення апеляційного суду Одеської області від 21.04.2015 року було скасовано, рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.12.2014 року залишено в силі. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Враховуючи, що заповіт [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] 25.07.2008 року, зареєстрований в реєстрі за № 4343 був визнаний нікчемним, спадкування спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] повинно здійснюватися за законом. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІГ ЖД № 253170, виданим 23.10.1975 року відділом (бюро) запису актів громадянського стану по м. Ізмаїл; - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І АВ № 501131, виданим 03.08.1970 року, бюро записів актів громадянського стану по м. Ізмаїл та свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-ЖД № 283076, згідно якого [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Мінєєва»; - дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про одруження серії І-АБ № 130722, виданим 05.09.1969 року бюро записів актів громадянського стану по м. Ізмаїл. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України - частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Враховуючи, що спадкове майно складає 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Спортивна, 59, яка складається із літ. «А» - приміщення № 2, 3 житлові кімнати, № 10 коридор, № 11 кухня, житловою площею 22,0 кв.м., загальною площею 39,7 кв.м., літ. «Б» - літня кухня, літ. «В» - сарай, літ. «Г» - вбиральня, літ. «Ж» - гараж, № 1-6- надвірні споруди та 1/2 частка земельної ділянки від загальної площі 0,0489 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Спортивна, 59, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, то частки спадкоємців у загальному спадковому майні складають 1/3, а частки спадкоємців від 1/2 частки спадкового майна складають 1/6 (1/2 :3 = 1/6). Рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 290 від 28.03.2002 року «Про надання дозволу на будівництва гаража та кухні з тамбуром на земельній ділянці, яка перебуває в користуванні, по вул. Спортивній, 59» було надано дозвіл [PERSON] та [PERSON] будівництва гаража розміром 5,0 м х 3,0 м та кухні з тамбуром загальним розміром 6,1 м х 4,0 м на земельній ділянці, яка перебуває у користуванні, по вул. Спортивна, 59, згідно плану забудови. Відповідно до рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради Одеської області «Про надання дозволу приватному підприємцю [PERSON] виконання проектних робіт щодо переобладнання гаражу під торговий павільйон по вул. Спортивній, 59» № 109 від 27.01.2005 року був затверджений акт вибору земельної ділянки від 21.06.2004 року для проектування переобладнання гаражу під торговий павільйон по вул. Спортивній, 59 приватному підприємцю [PERSON] Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України). Згідно технічного паспорту на житловий будинок (т.1., а.с. 9), розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Спортивна, 59, літ. «Ж» зазначено як гараж. Крім цього, у довідці № 1494 від 22.09.2016 року, наданої КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» (т.2., а.с. 164), 1/2 частка житлового будинку з надвірним спорудами по вул. Спортивна, 59 в м. Ізмаїл Одеської області складає із літ. «А» - приміщення № 2, 3 житлові кімнати, № 10 коридор, № 11 кухня, житловою площею 22,0 кв.м., загальною площею 39,7 кв.м., літ. «Б» - літня кухня, літ. «В» - сарай, літ. «Г» - вбиральня, літ. «Ж» - гараж, № 1-6- надвірні споруди. Позивачем [PERSON] не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що літ. «Ж» - гараж був переобладнаний у магазин для підприємницької діяльності ФОП [PERSON] за її особисті кошти. Тому суд приходить до висновку, що зокрема літ. «Ж» - гараж є обєктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] Суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що [PERSON] не має права на спадкування після [PERSON], оскільки шлюб між ними був розірваний, крім цього вона звернулась з заявою про відмову від прийняття спадщини, у звязку з наступним. Відповідно до ст. 44 Кодексу про шлюб та сімю України шлюб вважається припиненим з моменту реєстрації розлучення в органах реєстрації актів громадянського стану. Рішенням [PERSON] міскнарсуду від 18.11.1988 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Згідно листа від 21.03.2016 року, наданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області, відсутній актовий запис про розірвання шлюбу стосовного [PERSON] та [PERSON], перевірка була проведена по первинним та поновленим актовим записам про розірвання шлюбу за період 01.01.1988 року по теперішній час. Враховуючи, що реєстрація розлучення в органах реєстрації актів громадянського стану не була проведена, шлюб не припинений. Крім цього, суд зазначає, що [PERSON] не відмовилась від спадщини за законом, а відмовилась від одержання свідоцтва про право на спадщину на обовязкову частку у спадщині, яке здійснювалось в порядку спадкування за заповітом, який рішенням Ізмаїльського міськравйонного суду Одеської області був визнаний нікчемним. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] з 04.09.1987 року по 07.03.2014 року була зареєстрована за адресою: [INFO], [PERSON] з 21.12.1992 року зареєстрована за адресою: [INFO], [PERSON] з 27.02.1987 року зареєстрована за адресою: [INFO], що підтверджено записами в будинковій книзі на будинок № 59 по вул. Спортивна в м. Ізмаїл Одеської області, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину. [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Граур», що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 237192 від 13.10.2015 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міськрайонного управління юстиції в одеській області. Листом державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] за № 3014/02-14 від 25.12.2015 року, [PERSON] було повідомлено, що 25.12.2015 року за вхідним № 2223/02-14 зареєстровано заяву про зупинення вчинення державним нотаріусом нотаріальних дій по оформленню спадщини за законом на спадкове майно, що залишилося після померлого 24.10.2008 року [PERSON], на імя спадкоємців, прийнявши спадщину, у звязку із тим, що [PERSON] буде звертатися до суду з питання визнання права власності на спадкове майно, так як не згодні з рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.12.2014 року про скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого на імя [PERSON] [PERSON] державною нотаріальною конторою Одеської області 26.07.2010 року за № 3-2051. Листом державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] за № 171/2-14 від 04.02.2016 року [PERSON] було повідомлено про неможливість вчинення нотаріальних дій, у звязку із тим, що 02.02.2016 року за вхідним № 164/02-14 [PERSON] державною нотаріальною конторою було одержано лист Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області про те, що в провадженні судді Присакар О.Я. знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та припинення права на частку в спадковому майні. Відповідно до п. 3 гл. 2 розд. І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, затвердженого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальних дій зупиняється до вирішення справи судом. Питання про можливість видачі на імя [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після померлого [PERSON] буде вирішено після вирішення справи судом. Щодо позовних вимог про припинення права власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Спортивна, 59 за померлим [PERSON], суд зазначає наступне, що згідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Тобто право особи на майно припиняється за життя, після смерті особи належне спадкодавцеві право входить до складу спадщини та, відповідно спадкується. За таких обставин в задоволенні позовних вимог позивачів про припинення права власності за [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Спортивна, 59 необхідно відмовити. Щодо позовних вимог [PERSON] та [PERSON] про виділ із загального спадкового майна їх часток спадкового майна в розмірі 1/3, які складаються з 7,33 кв. житлової площі, кухні 2,1 кв.м., коридору 0,85 кв.м., суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 1278 ЦК України - кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Спадкові частки, належні спадкоємцям, є переважно не реальними, а ідеальними, тобто виражені чисельно. Виділ частки спадкоємця здійснюється на підставі положень ст.ст. 364-367 ЦК України, що регулюють процедуру поділу (виділу частки) майна, що є обєктом права спільної часткової власності з урахуванням особливостей поділу спадкового майна, визначеного нормами спадкового права. Пунктом 6 постанови Пленуму "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок" від 4 жовтня 1991 р. N 7 визначено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. Судом розяснювалось позивачам необхідність надання доказів щодо технічної можливості виділу їх частко в натурі, однак докази так й не було надані. За таких обставин в задоволенні позовних вимог [PERSON] та [PERSON] про виділ із загального спадкового майна їх часток спадкового майна в розмірі 1/3, які складаються з 7,33 кв. житлової площі, кухні 2,1 кв.м., коридору 0,85 кв.м. необхідно відмовити. Щодо позовних вимог [PERSON] та [PERSON] про те, що ніколи не нададуть [PERSON] своєї згоди на перебудову та переробку будинку № 59 по вул. Спортивній в м. Ізмаїлі з метою створення нормальних умов проживання в зазначеному будинку та вони ніколи не виділять ні одного метру житлової та допоміжної площі для поліпшення житлових умов сімї [PERSON] суд зазначає, що ці вимоги не мають на меті захист цивільного права та вони не відповідають способам захисту цивільних прав, передбаченим ст. 16 ЦК України. За таких обставин в задоволенні позовних вимог [PERSON] та [PERSON] про те, що ніколи не нададуть [PERSON] своєї згоди на перебудову та переробку будинку № 59 по вул. Спортивній в м. Ізмаїлі з метою створення нормальних умов проживання в зазначеному будинку та вони ніколи не виділять ні одного метру житлової та допоміжної площі для поліпшення житлових умов сімї [PERSON] необхідно відмовити. Щодо позовних вимог [PERSON] про отримання права на спадкування після померлого спадкодавця [PERSON] за законом разом із спадкоємцями першої черги [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі ч. 2 ст. 1259 ЦК України, суд зазначає наступне. Частиною 2 ст. 1259 ЦК України встановлено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, яка безпосередньо закликається до спадкування. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка матеріалізований вираз - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Судом встановлено, що згідно записів будинкової книги на будинок № 59 по вул. Спортивна в м. Ізмаїл Одеської області, [PERSON] з 04.06.2003 року знятий з реєстрації з вищевказаної адреси. З матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], вбачається, що [PERSON] не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Тобто [PERSON] вважається таким, що не прийняв спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON]. Згідно довідки, наданої [PERSON] обєднаним управлінням пенсійного фонду України Одеської області, [PERSON] знаходився на обліку в [PERSON] обєднаному УПФУ Одеської області і отримував пенсію за віком при повному стажі, яка за період з січня 2003 року по жовтень 2008 року складає 24573,98 грн. Відповідно до довідки від 16.11.2015 року, наданої Управлінням праці та соціального захисту населення [PERSON] міської ради Одеської області, [PERSON] перебувала на обліку в управління праці та соціального захисту населення м. Ізмаїл та отримувала допомогу по догляду за інвалідом І групи, [PERSON], [INFO], з 26.10.2006 року по 24.10.2008 року. Згідно до довідки № 3481/02 від 29.04.2016 року Управління праці та соціального захисту населення, [PERSON], як отримувач компенсаційної виплати по догляду за інвалідом І групи [PERSON] з 26.10.2006 року по 24.10.2008 року включно. Загальний розмір одержаної допомоги за указаний період становить 2108 грн. 65 коп. Відповідно до довідки, наданої ТОВ Судноремонтне підприємство «Дунайсудносервіс», [PERSON] дійсно працював на підприємстві з 18.08.2005 року по 05.04.2006 року. Крім цього, [PERSON] не було надано доказів щодо його заробітку, для того щоб встановити чи дійсно він міг матеріально забезпечувати [PERSON] Інших же належних і допустимих доказів, зокрема, щодо того, що [PERSON] допомагав [PERSON], матеріально забезпечував, займався домашнім господарством, підтверджених документально, які б обґрунтовували на законі позовні вимоги про зміну черговості одержання права на спадкування за законом за правилами ч.2\~ст.1259 ЦК України, матеріали справи не містять. За таких обставин, в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про надання права [PERSON] на спадкування після смерті [PERSON] разом із спадкоємцями першої черги та судових витрат необхідно відмовити. Щодо вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON], [PERSON] витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. [PERSON] не надала суду документальне підтвердження витрат на правову допомогу, у звязку з чим, не підлягають задоволенню вимоги про стягнення з [PERSON], [PERSON] витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судом встановлено, що [PERSON] при зверненні до суду з позовом сплатила судовий збір в розмірі 520 грн., що підтверджено квитанцією № 186 від 28.12.2015 року. [PERSON] при зверненні до суду з позовом сплатила судовий збір в розмірі 520 грн., що підтверджено квитанцією № 188 від 28.12.2015 року. [PERSON] при зверненні до суду з позовом сплатила судовий збір в розмірі 551,20 грн., що підтверджено квитанцією № 120 від 10.03.2016 року. Враховуючи, що спадкове майно складається з 1/2 частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Спортивна, 59, яка складається із літ. «А» - приміщення № 2, 3 житлові кімнати, № 10 коридор, № 11 кухня, житловою площею 22,0 кв.м., загальною площею 39,7 кв.м., літ. «Б» - літня кухня, літ. «В» - сарай, літ. «Г» - вбиральня, літ. «Ж» - гараж, № 1-6- надвірні споруди та з 1/2 частки земельної ділянки від загальної площі 0,0489 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Спортивна, 59, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, до спадкування закликаються [PERSON] (дружина спадкодавця), [PERSON] (донька спадкодавця), [PERSON] (донька спадкодавця), які прийняли спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, частки кожного у спадщині є рівними, та складають по 1/3 частці, тобто кожному із спадкоємців належить по 1/6 частці житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Спортивна, 59, яка складається із літ. «А» - приміщення № 2, 3 житлові кімнати, № 10 коридор, № 11 кухня, житловою площею 22,0 кв.м., загальною площею 39,7 кв.м., літ. «Б» - літня кухня, літ. «В» - сарай, літ. «Г» - вбиральня, літ. «Ж» - гараж, № 1-6- надвірні споруди та по 1/6 частці земельної ділянки від загальної площі 0,0489 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Спортивна, 59, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, первісні та зустрічні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині визнання за [PERSON], в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 24.10.2008 року, права власності на 1/3 частку із загального спадкового майна, що в цілому складається з 1/2 частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Спортивна, 59, що складається із літ «А» - приміщення № 2, 3 житлові кімнати, № 10 коридор, № 11 кухня, житловою площею 22,0 кв.м., загальною площею 39,7 кв.м., літ. «Б» - літня кухня, літ. «В» - сарай, літ. «Г» - вбиральня, літ. «Ж» - гараж, № 1-6- надвірні споруди та з 1/2 частки земельної ділянки від загальної площі 0,0489 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Спортивна, 59, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 927648, виданий 01.09.2006 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.06.507.00075), визнання за [PERSON], в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого 24.10.2008 року, права власності на 1/3 частку із загального спадкового майна, що в цілому складається з 1/2 частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Спортивна, 59, що складається із літ «А» - приміщення № 2, 3 житлові кімнати, № 10 коридор, № 11 кухня, житловою площею 22,0 кв.м., загальною площею 39,7 кв.м., літ. «Б» - літня кухня, літ. «В» - сарай, літ. «Г» - вбиральня, літ. «Ж» - гараж, № 1-6- надвірні споруди та з 1/2 частки земельної ділянки від загальної площі 0,0489 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Спортивна, 59, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 927648, виданий 01.09.2006 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.06.507.00075), визнання за [PERSON], в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 24.10.2008 року, права власності на 1/3 частку із загального спадкового майна, що в цілому складається з 1/2 частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Спортивна, 59, що складається із літ «А» - приміщення № 2, 3 житлові кімнати, № 10 коридор, № 11 кухня, житловою площею 22,0 кв.м., загальною площею 39,7 кв.м., літ. «Б» - літня кухня, літ. «В» - сарай, літ. «Г» - вбиральня, літ. «Ж» - гараж, № 1-6- надвірні споруди та з 1/2 частки земельної ділянки від загальної площі 0,0489 га, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Спортивна, 59, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 927648, виданий 01.09.2006 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.06.507.00075). Враховуючи, що первісні та зустрічні позовні вимоги задоволенні частково, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судових витрат по сплаті судового збору в сумі 260 грн., стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судових витрат по сплаті судового збору в сумі 260 грн., стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судових витрат по сплаті судового збору в сумі 137 грн. 80 коп., стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судових витрат по сплаті судового збору в сумі 137 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial