Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, вказавши, що 23.08.1997 року було зареєстровано шлюб між його батьками - [PERSON] та [PERSON] Шлюб було розірвано 26.01.2011 року. Позивач є студентом першого курсу, денного відділення Криворізького державного педагогічного університету, факультету географії, туризму та історії. Навчається за державним замовленням та отримує стипендію в розмірі близько 1 200,00 грн. Однак, у другому семестрі йому невідомо чи буде він отримувати стипендію, оскільки це залежить від того, як успішно складе залікову сесію. Оскільки відповідач добровільно не надає йому матеріальної допомоги, він звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу відповідача на час навчання до 30.06.2021 року, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років. У судовому засіданні 20.08.2018 року позивач [PERSON] на позовних вимогах наполягав та просив стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини від його доходу. В подальшому позивач звернувся до суду з заявою про закінчення розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні 20.08.2018 року просив позов задовольнити частково, відповідно до обставин, викладених у відзиві на позов. В подальшому звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні 20.08.2018 року позов підтримала. В подальшому звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Вислухавши позивача, представника відповідача, третю особу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до наданих суду заяв, сторони по справі у судове засідання 25.09.2018 року не викликались, відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась. У судовому засіданні встановлено, що 23.08.1997 року відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] зареєстрували шлюб (а.с. 5 - копія свідоцтва про одруження). [INFO] в них народився син [PERSON] - позивач по справі (а.с. 7 - копія свідоцтва про народження). За рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.01.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 6 - копія рішення). Відповідно до свідоцтва про зміну імені від 27.04.2016 року позивач змінив прізвище [PERSON] на [PERSON] (а.с. 8 - копія свідоцтва про зміну імені). 21.11.2015 року [PERSON]. уклала шлюб з [PERSON], 09.09.2016 року в них народився син [PERSON] (а.с. 11, 12 - копії свідоцтв про шлюб, про народження). На даний час матір позивача перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, до 09.09.2019 року (а.с. 13, 14 - довідка, копія наказу). 15.08.2015 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] Позивач є студентом другого курсу, денного відділення ДВНЗ «Криворізький державний педагогічний університет», факультету географії, туризму та історії. Навчається за державним замовленням, в період з 01.07.2017 року до 31.12.2017 року отримував стипендію в розмірі 1 200,00 грн на місяць (а.с. 18 - довідка). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У відповідності до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Нормами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки спільна дитина відповідача та третьої особи навчається у вищому навчальному закладі на денній формі навчання за державним замовленням, що як передбачає, так і виключає можливість отримання повнолітньою дитиною стипендії в залежності від успішності складання залікової сесії, власного заробітку позивач не має, оскільки навчається на денній формі навчання, та не доведено в судовому засіданні відповідачем зворотнього. Оскільки відповідно до Сімейного кодексу України батьки у рівному ступеню беруть участь в утриманні як неповнолітньої дитини, так і повнолітньої дитини, яка навчається або продовжує навчання, а оскільки судом встановлено, що повнолітня дитина мешкає разом з матір'ю, а тобто утримується нею, то дитина має право й на утримання у вигляді отримання аліментів від батька дитини, а оскільки батько повнолітньої дитини, яка навчається, має заробіток або дохід, що й не оспорювалось відповідачем, окрім цього відповідач не надав належних доказів щодо знаходження на його утриманні інших утриманців (неповнолітні діти, непрацездатні батьки та інше). Так відповідач у своєму відзиві зазначив, що на його утриманні перебуває його дружина [PERSON] та її неповнолітня донька [PERSON], [INFO], мотивуючи, що батько дитини помер, тому він утримує доньку дружини також. Суд вважає дане заперечення відповідача необґрунтованим, так як відповідач не надав доказів того, що його дружина [PERSON] є непрацездатною, а тому перебуває на його утриманні. Також те, що відповідач вважає за потрібне утримувати дитину своєї дружини - це його бажання, але не обов'язок. Щодо утримання свого неповнолітнього сина, то це є обов'язок. Щодо перебування на його утриманні його непрацездатних батьків [PERSON] та [PERSON] Суд припускає, що відповідач допомагає своїм батькам, але вів не надав судові належних доказів цього. Надано лише їх посвідчення. Також у своєму відзиві відповідач звертає увагу, що він також сплачує комунальні послуги за квартиру, де зареєстровані він та позивач. Суд звертає увагу на те, що сплата комунальних послуг є його обов'язком та він може звернутися до позивача з вимогою про сплату його частки даних послуг. Відповідачем також надано довідку з його місця роботи, відповідно до якої з нього відраховується 20 % з заробітної плати за вимогою про стягнення боргу у сумі 116 253,99 грн. за ВП № 34782560 від 15.11.2012 року. Але судові не надано доказу чи пояснення відповідача щодо характеру боргового зобов'язання. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що є правові підстави для стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання повнолітньої дитини, що навчається, але з врахуванням вище зазначеного - у розмірі 1/6 частини. Суд знаходить, що згідно вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судовий збір, оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, який звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір в дохід держави підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial