Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

21 вересня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 07.03.2008 року з нього утримуються аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього вина [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами по справі було розіврано за рішенням суду від 17 червня 2008 року. 29 серпня 2015 року позивач та третя особа [PERSON] зареєстрували шлюб, від якого 09 березня 2017 року у них народився син [PERSON]. В звязку зі зміною сімейного стану позивача, народженням сина [PERSON], перебуванням дружини у відпустці по догляду за дитиною, відповідно змінився матеріальний стан позивача, і він не має можливості продовжувати сплачувати аліменти у встановленому рішенням суду розмірі, а тому просив зменшити до 1/6 частини. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, крім того, суду пояснив, що на теперішній час він не працює, має статус безробітного, знаходиться в пошуках роботи, що негативним чином впливає на його матеріальний стан. Його дружина щомісячно отримує допомогу на дитину в сумі 860 грн. на місяць, а він як безробітний, починаючи з 14.12.2017 отримуватиме щомісячно протягом року 6800 грн. Відповідач в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, вважає, що позивач навмисно звільнився, щоб штучно створити погіршення матеріального стану, крім того, вважає, що зменшення розміру аліментів вплине на якість життя дитини, яка потребує матеріального забезпечення зі сторони батька, оскільки відвідує школу, позашкільні заклади, репетитора, і все це вона самостійно не може оплачувати. Третя особа в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Суд, вислухавши сторони, третю особу, дослідивши письмові докази, вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 07 березня 2008 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 3). Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. За змістом цієї норми умовою зменшення або збільшення розміру аліментів є зміна обставин, які враховувалися судом при визначенні розміру аліментів. Зазначені обставини визначені у ст. 182-184 Сімейного кодексу України. До таких обставин, законодавець зокрема відніс стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, а також інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з наданих платником аліментів доказів, за час, який пройшов після присудження аліментів, змінився його сімейний стан. 29 серпня 2015 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] (а.с. 5). 09 березня 2017 року у позивача народився син [PERSON] (а.с. 6), якого позивач як батько відповідно положень ст. 180 Сімейного Кодексу України зобов'язаний утримувати до досягнення повноліття. Ще істотними обставинами, які суд вважає підставою для зменшення розміру аліментів, є утримання непрацездатної дружини [PERSON], яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років (а.с. 31), а також відсутність працевлаштування позивача, який набув статусу безробітного (а.с. 29-30, 32). З огляду на встановлені обставини, суд вбачає підстави для зменшення розміру аліментних зобов'язань [PERSON] на утримання сина [PERSON]. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Визначаючи частку, яку [PERSON] повинен сплачувати на утримання сина [PERSON], суд виходить з того, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років становить 1777 грн., а його дохід складатиме 6800 грн. на місяць, що не було оспорено сторонами по справі, а також враховує, що за умови сплати позивачем аліментів в розмірі 1/5 частки його доходу (1360 грн.) розмір аліментів буде складати приблизно 76 % прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 років, що на думку суду якнайкращим чином забезпечить утримання старшої дитини, забезпечить рівні умови утримання молодшого сина, надасть можливість надавати матеріальну допомогу непрацездатній дружині і не поставить його у скрутне матеріальне становище. Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини, є гарантією її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання одного з батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial