Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

05.07.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 04 серпня 2014 року він передав [PERSON] в якості позики грошові кошти в сумі 8 000 доларів США, що підтверджується розпискою. Відповідач зобов`язувався повернути позичені грошові кошти до 05.09.2014 року, однак борг так і не повернув. Оскільки [PERSON] порушив взяті на себе зобов`язання, тому просить стягнути з нього борг, проценти за користування коштами та 3% річних від простроченої суми. Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 11 серпня 2017 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 8 000 доларів США, що еквівалентно до національної валюти України за офіційним курсом Національного банку України станом на день ухвалення рішення- 205 538,40 грн., а також 112 577,26 грн. відсотків та 17 687,00 грн. - 3 % річних від простроченої суми. Постановою Львівського апеляційного суду від 24 січня 2020 року рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 11 серпня 2017 року залишено без змін. Крім цього, ухвалою Львівського апеляційного суду від 27 грудня 2019 року залучено до участі у справі [PERSON] як правонаступника позивача [PERSON] , який помер [INFO] . Постановою Верховного суду від 21 грудня 2020 року рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 11 серпня 2017 року та постанову Львівського апеляційного суду від 24 січня 2020 року скасовано та передано справу на розгляд до Яворівського районного суду Львівської області. Ухвалою судді від 14 січня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 28 січня 2021 року правонаступник позивача [PERSON] надіслала на адресу суду заяву про збільшення позовних вимог від 22.01.2021 року, в якій просить стягнути з [PERSON] на її користь 8 000 доларів США, що еквівалентно до національної валюти України за офіційним курсом Національного банку України станом на 22.01.2021 року становить 226000 грн., а також 122184 грн. 32 коп. відсотків та 43261 грн. 97 коп. - 3 % річних від простроченої суми. Також просить нараховувати 3 % річних від простроченої суми до моменту виконання рішення. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 17 лютого 2021 року закінчено підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду. У судове засідання правонаступник позивача [PERSON] не з`явилася, її представник адвокат Поронюк І.Б. у судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Представник відповідача - адвокат Чорній І.А. у судовому засіданні просить справу розглядати з участю відповідача [PERSON] , проти позовних вимог заперечив повністю, просить у задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] в жодне судове засідання не з`явився хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином. Поштова кореспонденція, яка йому надсилалася повернута на адресу суду із зазначення причини повернення "адресат відсутній за вказаною адресою". Його представник адвокат Чорній І.А. 10.03.2021 року, 24.03.2021 року та 14.04.2021 року подавав до суду клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із участю в іншому судовому засіданні. 13.05.2021 року представник відповідача подав до суду клопотання про відкладення судового засідання на три місяці у зв`язку з хворобою відповідача. Враховуючи те, що відповідач жодного разу ні у підготовче судове засідання, ні у судове засідання не з`явився, розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням представника відповідача, зважаючи на те, що розгляд даної справи був призначений завчасно, неявки відповідача та його представника є систематичними, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити по справі рішення. Оскільки відповідач не виявив бажання скористатися своїм правом для подання відзиву на позовну заяву та не висловив свого відношення до позову, суд, у відповідності до ч.8 ст.178 ЦПК України, вирішує справу за наявними матеріалами. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно та об`єктивно встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що згідно розписки від 04 серпня 2014 року [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти в сумі 8 000 доларів США строком до 05.09.2014 року. Відповідно до долучених до матеріалів справи правонаступником позивача розрахунків процентів та 3 % річних та з урахуванням курсу дол.США до гривні станом на 22.01.2021 року (1 дол.США до грн. = 28, 25грн.) загальна сума заборгованості з урахуванням інфляційних витрат та процентів за користування позикою становить 391446 грн. 29 коп., з яких 226000 грн. сума позики, 122184 грн. 32 коп. відсотки та 43261 грн. 97 коп. - 3 % річних від простроченої суми. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно з ч. 3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається поверненою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За договором позики на позикодавця покладається обов`язок при прийнятті виконання зобов`язання (при поверненні позики) видати позичальникові розписку про отримання предмета позики (чи його частини), або повернути йому борговий документ, або в разі неможливості повернення (наприклад, коли він втрачений) такого документа вказати про це у виданій розписці. У свою чергу позичальник (боржник) має право затримати виконання зобов`язання, якщо борговий документ позикодавець не повертає (ч. 4 ст. 545 ЦК). І навпаки, наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку (ч. 3 ст. 545 ЦК). За змістом ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що відповідач врегулювати спір в добровільному порядку не бажає, у встановлений у борговій розписці строк грошові кошти не повернув, будь-яких доказів на спростування розрахунку заборгованості наданого правонаступником позивача не надав, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача суми боргу з урахуванням 3% річних від простроченої суми та стягнення процентів за користування кредитними коштами з розрахунку рівня облікової ставки Національного банку України. Що стосується вимоги про нараховування 3 % річних від простроченої суми до моменту виконання рішення, то така є передчасною, а тому задоволенню не підлягає. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, відповідно до ст.141 ЦПК України. На\~ підставі\~ викладеного,

Outcome: partial