Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

20 грудня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , який проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на його користь 8 400 грн. в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди та 16 000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, а також понесені судові витрати у розмірі 768 грн. 40 коп.. В обґрунтування\~свого позову\~посилаються на\~те,\~що 06.01.2019\~року у\~вечірній час\~він разом\~зі своєю\~сім`єю\~перебував у\~гостях в\~ [PERSON] .\~ Між\~ним та\~ [PERSON] \~виник конфлікт,\~після якого\~він \~зі своєю\~сім`єю\~пішли додому.\~Наблизившись до\~належного будинку\~ [ADDRESS] ,\~почув нецензурну\~лайку та\~шум від\~розбитого скла.\~Підійшовши ближче\~до будинку,\~ побачив\~ [PERSON] ,\~який лопатою\~трощив вікна\~та стіни\~їхнього будинку.\~На подвір`ї\~біля будинку\~ знаходилися\~перелякані старші\~діти,\~які були\~шоковані тим,\~що відбувається. Стверджує,\~що \~він намагався вмовити [PERSON] припинити ці протиправні дії, але не вдалося, в зв`язку з чим був вимушений викликати поліцію. [PERSON] вибив вікна у належному будинку, пошкодив віконні відливи, знищив москітні сітки та віконні склопакети. Позивач зазначає, що разом з ним в даному будинку проживають п`ятеро неповнолітніх дітей, в зв`язку з чим він вимушений був терміново проводити заміну вікон, так як інцидент відбувся в зимовий, опалювальний період та терміново необхідно було опалювати будинок. У зв`язку з чим, 11.01.2019 року ним було проведено заміну знищеного майна, а саме оплачено наступні товари та послуги, вартість яких складає: встановлення відливів - 600 грн., демонтаж відливів - 700 грн., шпаклівка відливів - 700 грн., демонтаж москітних сіток - 100 грн., встановлення москітних сіток - 300 грн., демонтаж склопакетів - 300 грн., монтаж склопакетів - 400 грн., москітні сітки - 600 грн., склопакети - 2700 грн., заміна рами з штапиками - 2000 грн. Вартість проведення відновлювального ремонту та заміни пошкодженого майна складає 8 400 грн. Позивач звертає увагу, що постановою Київського районного суду м. Одеси від 01 квітня 2019 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 22 травня 2019 року, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст.. 173 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 119 гривень. Таким чином, позивач вказує на те, що протиправними діями винної особи, [PERSON] , йому було завдано майнової шкоди на загальну суму 8 400 грн., а також моральну шкоду в сумі 16\~000 гривень, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Куриленко О.М., яка ухвалою від 23 грудня 2019 року прийняла справу до свого провадження, призначивши до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. 14 січня 2020 року до суду надійшов відзив, в якому вимоги позову не визнав, вказуючи на його необґрунтованість та безпідставність. Разом з тим, зазначив, що він та його дружина [PERSON] прийняли рішення, що зважаючи на те, що у позивача п`ятеро дітей, він працює охоронцем, а його дружина медсестрою і їх сім`я перебуває в скрутному матеріальному становищі, відшкодувати йому матеріальну шкоду за реальну вартість заміни тріснутого скла в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, та моральну шкоду в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень. Третя особа [PERSON] також у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 60333983, житловий будинок за адресою [ADDRESS] а належить на праві власності дружині позивача [PERSON] . 07.01.2019 року приблизно 00 годин 23 хвилин, за адресою м. Одеса, вул. Рибальська, 16, [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння з хуліганських мотивів розбив вікна в будинку [PERSON] , висловлювався нецензурною лайкою в його адресу, погрожував фізичною розправою, внаслідок своїх дій вчинив правопорушення, передбачено ст. 173 КпАП України. В результаті чого ДОП СП Київського ВП ГУМП в Одеській області було складено протокол про адміністративне правопорушення серії [NUMBER] від 21 січня 2019 року. Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 01 квітня 2019 року, залишеною без змін постановою судді Одеського апеляційного суду від 22 травня 2019 року, справа № 520/2370/19, [PERSON] визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 173 КУпАП, і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 119 гривень в дохід держави. За нормою частини четвертої\~ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частиною шостою цієї ж статті визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з видаткової накладної суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи [PERSON] № 263 від 11 січня 2019 року та товарного чеку, вартість знищеного та пошкодженого майна, складає: встановлення відливів - 600 грн., демонтаж відливів - 700 грн., шпаклівка відливів - 700 грн., демонтаж москітних сіток - 100 грн., встановлення москітних сіток - 300 грн., демонтаж склопакетів - 300 грн., монтаж склопакетів - 400 грн., москітні сітки - 600 грн., склопакети - 2700 грн., заміна рами з штапиками - 2000 грн. Тобто загальна вартість проведення відновлювального ремонту та заміни пошкодженого майна складає 8 400 грн. Згідно пунктів 8 та 9 частини 2\~статті 16 ЦК України\~способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч. 1\~ст. 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як вбачається з п. 1 ч. 2\~ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, підставою цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, яке включає в себе: шкоду, протиправне діяння особи, яка її заподіяла, причинний зв`язок між ними та вину заподіювача шкоди. Відповідно до п. 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. З наведено слідує, що для відшкодування шкоди завданої майну фізичної особи необхідно встановити обставину заподіяння такої майнової шкоди (належність майна, розмір шкоди), неправомірність дій заподіювача шкоди та безпосередній причинний зв`язок між діями заподіювача шкоди та спричиненням майнової шкоди. Згідно з ч.2\~ст.1192 ЦК України\~розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Суд вважає, що позивачем доведено заподіяння відповідачем матеріальної шкоди. Розмір матеріальної шкоди позивачем доведено в судовому засіданні повністю та підтверджується матеріалами справи, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди у розмірі 8\~400 гривень підлягають задоволенню. Вирішуючи спір по суті, суд бере до уваги той факт, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, доводів позивача не спростував, а від так враховуючи диспозитивність процесу справа розглядається за наявними в ній документами. Доводи відповідача про те, що його знайома замінила вікно за розмірами схожими як у позивача і при цьому сплатила меншу суму, на думку суду, є припущенням, а як наслідок не можуть братися до уваги. Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то суд зазначає наступне. Позивач в судовому засіданні обґрунтував вимоги позову в цій частині тим, що у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача, душевних страждань зазнали його діти, а також він у зв`язку із знищенням та пошкодженням майна. Дійсно, судом встановлено, що у позивач [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , про що свідчить Свідоцтво про одруження Серії [NUMBER] . В період даного шлюбу народилось п`ятеро дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї) № 360 виданою Органом самоорганізації населення комітету мікрорайону «Золотий Берег» в місті Одесі 20.11.2019 року, родина [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до роз`яснень, вказаних в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у принижені честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності ( в тому числі інтелектуальної ), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав. Відповідно до п. 4 даної Постанови, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди має бути зазначена, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. У зв`язку з наведеним, суд вважає недоведеними вимогами позивача в частині стягнення з відповідача суми завданої моральної шкоди у розмірі 16\~000 гривень, оскільки не зрозуміло, в чому саме полягає ця шкода. Разом з тим, відповідачем частково визнаються вимоги позивача в цій частині та він згоден компенсувати моральну шкоду у розмір 1000 гривень, які суд вважає за можливим стягнути на користь позивача. Згідно\~ ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до\~ст..\~76\~ЦПК України\~ доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами :\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування .\~Предметом доказування\~є обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст..\~80\~ЦПК України\~достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 27\~Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі»\~під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.\~\~\~\~ Відповідно до\~ч. 1 ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі\~ч. 1 ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Враховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення матеріальних збитків, в Також відповідно до частини 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] має другу групу інвалідності, а згідно з пунктом 9 частини 1ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Згідно ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: partial