Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь на утримання повнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з дати подання позовної заяви та до закінчення навчання чи досягнення повнолітньою дитиною двадцятитрьохрічного віку. В обґрунтування вимог позивач зазначила, що вона - [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, не має можливості працювати і забезпечувати себе усім необхідним, а відповідно потребує матеріальної допомоги. Також вказала, що відповідач офіційно працевлаштований та має стабільний заробіток. Ухвалою судді від 26.02.2020 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін (а.с.14). У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що на даний час не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини з всіх видів заробітку на утримання повнолітньої дитини з наступних підстав. Від шлюбу з позивачкою відповідач має двох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . 07.02.2020 позивачкою подану позовну заяву про стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку платника аліментів. У зв`язку з тяжким матеріальним становищем ним в 2013 року було отримано кредит в сумі 13000,00 грн. та кредит в сумі 35000,00 грн. За час проходження військової служби набув ряд хронічних захворювань, в зв`язку з якими призначена операція на хребті, оціночна вартість якої сягає 80000,00 грн. Також вказав, що на даний момент змушений матеріально піклуватися про батьків, які є пенсіонерами, батько отримує пенсію по інвалідності. Просить врахувати матеріальне становище, а також те, що іншого доходу окрім того, що отримує проходячи військову службу не має, а тому вважає, що підстав для задоволення позову в повному обсязі не достатньо, але саме стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] та сина [PERSON] у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, цілком достатньо. Відповідач в судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити частково, погодився на сплату аліментів в розмірі 1/8 частини всіх видів його доходів щомісячно. У судовому засіданні позивач вказала, що зважаючи на розмір доходу відповідача. про який їй не було відомо, не заперечує на призначення аліментів у розмірі 1/8 частини доходу платника аліментів щомісячно. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у м. Житомирі. Згідно свідоцтва про народження його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Відповідно до довідки Управління ведення реєстру територіальної громади, №01-14/6394 від 13.09.2017 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Згідно довідки Житомирського національного агроекологічного університету №43 від 07.02.2020 [PERSON] є студентом другого курсу за освітнім ступенем бакалавр факультету економіки та менеджменту денної форми навчання Житомирського національного агроекологічного університету IV рівня акредитації. Термін навчання з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2022 року. Навчається за рахунок коштів фізичних осіб (стипендію не отримує) страхові внески до пенсійного фонду не сплачує (а.с.8). Сторони в судовому засіданні визнали ту обставину, що повнолітній син проживає разом з матір`ю (позивачем). Також сторони визнали, що оплата за навчання сина становить 17000грн. на рік. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Чинним законодавством України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 ст.200 Сімейного кодексу України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 200 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Положеннями статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З наданих відповідачем у своєму відзиві пояснень вбачається, що він згідно медичної документації має захворювання та потребує лікування, що підтверджується висновком військово-медичного управління м. Києва, а також те, що він працює та його дохід за період з жовтня 2019 по березень 2020 становить 108400 грн., що підтверджується довідкою з місця роботи. Крім того, відповідач у своєму відзиві зазначає, що він матеріально піклується про своїх батьків, які є пенсіонерами, однак не підтвердив дані обставини документально. Разом з тим, сторонами в судовому засіданні було визнано факт стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , а також визнано факт навчання сина та необхідність сплати ним коштів за навчання щорічно в розмірі 17000,00 грн. За таких умов суд приходить до переконання що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дитині, яка навчається та потребує такої допомоги, але приймаючи до уваги, що відповідач також сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON] , те що єдиним джерелом доходу відповідача є заробітна плата і інших доходів він не має, приймаючи до уваги розмір заробітної плати, матеріальний стан відповідача, стан його здоров`я, те що відповідач визнав позовні вимоги щодо стягнення аліментів в розмірі 1/8 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та на користь позивачки на утримання повнолітнього сина, повинні бути стягнуті аліменти в розмірі 1/8 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, від дня подання позовної заяви до закінчення строку навчання в університеті, але не більше ніж до досягнення сином віку 23 років. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., від сплати якого при зверненні до суду була звільнена позивач. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів",

Outcome: partial