Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Прокурор м.Лисичанська звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON],[PERSON] ,[PERSON] ,[PERSON] до [PERSON] ,[PERSON] про ліквідацію дитячого будинку сімейного типу на базі родини [PERSON]. Разом з тим прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітнього [PERSON] до [PERSON] ,[PERSON] про визнання рішення Первомайської міської ради від 27.09.2011 року № 388 таким,що втратило чинність та з позовом в інтересах неповнолітнього [PERSON] до тих же відповідачів про визнання рішення Первомайської міської ради від 24.06.2008 року № 349 таким,що втратило чинність. Ухвалою суду від 03.09.2015 року вищезазначені справи були об"єднані в одне провадження. Прокурор м.Лисичанська надав клопотання до початку розгляду справи по суті в якому уточнив позовні вимоги ,просив ліквідувати дитячий будинок сімейного типу на базі родини [PERSON], створений на підставі рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради № 541 від 09.10.2007 року. Передати неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO] під опіку органу опіки та піклування Лисичанської міської ради до встановлення над ними піклування.Передати малолітніх дітей [PERSON],[INFO], [PERSON] ,[INFO] під опіку органу опіки та піклування Лисичанської міської ради до встановлення над ними опіки(а.с.62). В судовому засіданні прокурор міста Лисичанська уточнені позовні вимоги підтримав,пояснив , що на базі родини [PERSON] ,на підставі рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради № 541 від 09.10.2007 року було створено дитячий будинок сімейного типу в який були поміщені діти [PERSON],[PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON] У вересні 2014 року,під час проведення антитерористичної операції на території Луганської області відповідачі звернулися до служби у справах дітей Лисичанської міської ради з заявою в якій просили на час бойових дій в м.Первомайську Луганської області влаштувати дітей у Лисичанський центр соціально-психологічної реабілітації дітей. На цей час діти навчаються у різних учбових закладах ,продовжують мешкати в Лисичанському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей. Ні відповідачі,ні виконком Первомайської міської ради з 03.09.2014 року жодного разу не відвідали дітей,не цікавилися їх подальшою долею.Тому фактично дитячий будинок сімейного типу ,створений на базі родини [PERSON] припинив своє існування. Але оскільки законом не допускається одночасне застосування до дитини різних форм влаштування ,неможливо направити вихованців дитячого будинку сімейного типу [PERSON] до інтернатного закладу,оскільки для цього необхідно ліквідувати дитячий будинок на базі сім"ї [PERSON]. В інтересах дітей прокурор міста Лисичанська просить задовольнити позовні вимоги. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином, заперечень на позов не надали, заяву про розгляд справи за їх відсутностю суду не надали Виклик відповідачів в судові засідання було опубліковано та розміщено на офіційному веб-порталі «Судова влада України» http://court.gov.ua/ на веб-сторінці Рубіжанського міського суду Луганської області у розділі «Список справ, призначених до розгляду» та «Виклик до суду учасників по справі», оскільки з містом Первомайськ на даний час відсутній поштовий зв"язок. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Лисичанської міської ради Луганської області в судове засідання не з"явилася надала заяву про розгляд справи за її відсутності,позовні вимоги підтримала. Представник третьої особи виконавчого комітету Первомайської міської ради Луганської області в судове засідання не з"явився . Прокурор міста Лисичанська в судовому засіданні заперечував проти заочного розгляду справи. З урахуванням наведеного,суд постановив ухвалу про розгляд справи за відсутністю відповідачів. Суд, заслухавши прокурора міста Лисичанська ,розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Первомайської міської ради № 541 від 09.10.2007 року було створено дитячий будинок сімейного типу на базі родини [PERSON] за адресою:[ADDRESS](а.с.13). Даним рішенням передано в дитячий будинок [PERSON], [PERSON], [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Первомайської міської ради № 388 від 27.09.2011 року влаштовано малолітнього [PERSON] до дитячого будинку сімейного типу на базі родини [PERSON](а.с.76). Рішенням виконавчого комітету Первомайської міської ради № 349 від 24.06.2008 року влаштовано малолітнього [PERSON] до дитячого будинку сімейного типу на базі родини [PERSON](а.с.108). Відповідно до заяви відповідачів від 03.09.2014 року (а.с.8) ,вони просили помістити своїх прийомних дітей на час бойових дій в м.Первомайськ в державний заклад.(а.с.8). Із відомостей Комунального закладу „Лисичанський центр соціально-психологічної реабілітації дітей" № 385 від 22.05.2015 року виходить,що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] -вихованці дитячого будинку сімейного типу [PERSON] знаходяться за заявою батьків-вихователів [PERSON] в Комунальному закладі „Лисичанський центр соціально-психологічної реабілітації дітей".Ці діти потребують влаштування в інтернатні заклади області на повне державне утримання(а.с.18). Відповідно до ст.ст.3,27 Конвенції „Про права дитини „1989 року ,в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.30 Закону України „Про охорону дитинства" ,держава вживає всіх можливих заходів для забезпечення захисту прав дітей, які перебувають у зоні воєнних дій і збройних конфліктів, та догляду за ними. Їм надається матеріальна, медична та інша допомога, в разі потреби їх влаштовують у заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, заклади охорони здоров'я тощо. Відповідно до ч.3 ст.256-8 Сімейного Кодексу України, орган, який прийняв рішення про створення дитячого будинку сімейного типу, зобов'язаний контролювати виконання батьками-вихователями своїх обов'язків щодо виховання та утримання дітей. Відповідно до п.35 Постанови Кабінету Міністрів України № 866 від 24.09.2008 „Питання діяльності органів опіки та піклування ,пов"язаної із захистом прав дитини „ не допускається одночасне застосування до дитини різних форм влаштування. Пунктом 9 Положення про будинок сімейного типу ,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 564 від 26.04.2002 року встановлено,що ліквідація дитячого будинку сімейного типу здійснюється за рішенням органу ,який створив його,або за рішенням суду. Відповіднодо ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином прокурором міста Лисичанська доведено в судовому засіданні необхідність ліквідації дитячого будинку ,створеного на базі родини [PERSON] .

Outcome: approved