Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

26.05.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] та стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16 жовтня 2021 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб виконавчим комітетом Каташинської сільської ради Чечельницького району Вінницької області за актовим записом №3. [INFO] у шлюбі народилась донька [PERSON] . Спільне сімейне життя не складається через те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя і сімейні обов`язки та різні погляди на виховання дітей, почуття поваги та любові один до одного втрачені, сторони разом не проживають вже тривалий час. З донькою [PERSON] відповідач спілкується лише в телефонному режимі, участі у вихованні дитини належним чином не приймає, кошти які він інколи дає дуже мізерні і їх не вистачає на необхідний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток дитини. Позивачка вказує, що відповідач матеріально забезпечений, разом з батьками займається вирощуванням сільськогосподарських рослин, також на його прізвище зареєстровані чотири земельні ділянки та житловий будинок. Усі спроби домовитись про матеріальну допомогу в добровільному порядку виявились марними, забезпечувати доньку відповідач не бажає та не планує. Тому позивачка звернулась до суду з даним позовом і просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав частково. А саме в частині позовних вимог про розірвання шлюбу проти задоволення позову не заперечував. В частині вимог про стягнення алміентів на утримання дитини визнав у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня подачі заяви до суду до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що позивачка не доведела тих обставин, на які вона посилається як на підставу совїх вимог і заперечень, у його власності відсутнє нерухоме чи рухоме майно, він є непрацюючим з незалежних від нього причин. Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 12 липня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судовому зсіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному об`ємі та просила їх задовольнити, а саме розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , так як подальше спільне проживання з відповідачем вважає неможливим, через те, що постійні сварки, скандали негативно впливають на фізичний та емоційний стан дитини. Щодо стягнення аліментів, вважає, що сума в розмірі 3500 грн. є адекватною, оскільки для достатнього розвитку дитини необхідні значні кошти, їй одній важко утримувати дитину. Просить позов задовольнити. Адвокат Підреза І.В. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, пояснила, що спільне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим, щодо стягнення аліментів, пояснила, що розмір аліментів в сумі 3500 грн. є достатнім для розвитку дитини, оскільки позивачці матеріально важко утримувати доньку одній, вона орендує житлове приміщення, купує одяг продукти харчування, донька відвідуває дошкільний навчальний заклад. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково. Позов в частині розірвання шлюбу визнає в повному обсязі, оскільки вважає, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її в нього наміру немає. Позовні вимоги щодо стягнення аліментів визнає частково, свої заперечення виклав у відзиві на позовну заяву, також пояснив, що на даний час не перебуває на обліку в Чечельницькій районній філії Вінницького ОЦЗ, як безробітний. Він не є власником земельних ділянок і житлового будинку, що підтверджується відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. На даний час він не працює, дочці по мірі можливості передає продукти харчування, одяг, гроші на утримання, подарунки. На даний час сума аліментів в розмірі 3500 грн, для нього є занадто велика, оскільки він ніде не працює, має вищу освіти, однак за спеціальністю роботу знайти не може. Згідний сплачувати аліменти в розмірі 2000 грн щомісячно. Врахувавши думки сторін по справі, вивчивши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом установлено, що сторони по справі позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що не оспорюється сторонами та підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серія [NUMBER] , вчиненим виконавчим комітетом Каташинської сільської ради Чечельницького району Вінницької області за актовим записом №3. (а.с.7) Спільне сімейне життя не складається через те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя і сімейні обов`язки, різні погляди на виховання дітей, почуття поваги та любові один до одного втрачені, разом не проживають вже тривалий час, проти примирення. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, думку сторін про визнання позову, суд, на підставі ст. ст. 104, 105 СК України, та в порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК України, дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки це буде суперечити інтересам сторін. У шлюбі сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.10.2017 року (а.с. 6). На даний час дитина проживає з матір`ю за адресою [ADDRESS] , що не оспорюється відповідачем [PERSON] та відвідує КЗ "ДНЗ №60 ВМР", група раннього віку, який знаходиться за адресою [ADDRESS] , що підтверджується висновком про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини від 06.08.2020 року №ІРЦ-85622/2020/135537. Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта [PERSON] від 13.10.2021 за відповідачем не зареєстровано на праві власності чи іншого речового права нерухоме майно, що спростовує доводи позивача, викладені у позовній заяві, про наявність у власності останнього земельних ділянок та житлового будинку, оскільки у витязі із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 21.04.2021 року запит здійснювався по частковому співпадінню і це не доводить належність зазначеного майна саме відповідачеві. Відповідач як безробітний в Чечельницькій РФ Вінницького ОЦЗ станом на 01.11.2021 не зареєстрований, що підтверджується довідкою від 01.11.2021 за вих № 26.02.-11/302-21. Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків №379 від 09.11.2021 наданими Троятнецьким управлінням Чечелницької ДПІ інформація про отримані доходи [PERSON] за період з 1 кварталу 2021 по 2 квартал 2021 року відсутня. Також встановлено, що добровільної згоди щодо розміру утримання дитини [PERSON] сторонами по справі не досягнуто. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною першою статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Положеннями ч.2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідноговіку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років:з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 цієї Конвенції). Також частинами першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. В позовній заяві позивачка просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, при визначенні розміру аліментів, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, суд врахував стан здоров`я та матеріальне становище дитини, у даному випадку позивач та відповідач є особами працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань, встановлених щодо працевлаштування відповідача та заняття певними видами діяльності, суду не надано, останній має вищу освіту, однак за фахом не працює, будь-які докази, що за станом здоров`я відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дитини [PERSON] відсутні; відповідач частково визнав позовні вимоги. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що дитина проживає разом з матір`ю, перебуває на її утриманні, тоді як відповідно до вимог сімейного законодавства дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку обох своїх батьків. Таким чином, аналізуючи вищезазначені обставини та факти, враховуючи принципи об`єктивності та справедливості, суд вважає позов, що [PERSON] підлягає до частково задоволення, а саме стягненню підлягає сума в розмірі 2510 грн, що перебуває у межах справедливого балансу дотримання найкращих інтересів для дитини, з урахуванням її віку та обов`язку обох батьків на надання утримання дитини в силу їх можливостей, що дозволить створити умови життя необхідні для належного життя та розвитку дитини, є необхідними та достатніми для забезпечення потреб дитини з боку батька, співмірним з майновим станом відповідача, а їх сплата не поставить його у скрутне матеріальне становище. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , 26.05.2021 Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів дитини допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. В порядку ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позовної заяви позивача, про стягнення аліментів, яка звільнена від сплати судового збору, судовий збір в розмірі 908 грн слід стягнути з відповідача на користь держави, а сплачений судовий збір в сумі 908 грн за позовну вимогу про розірвання шлюбу стягнути з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного та

Outcome: partial