Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

15.07.2014 року ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів нарахованих за користування кредитом та пені. 26.12.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] (надалі - Відповідач-1) укладено договір про надання споживчого кредиту № 11277842000. Згідно з вимогами ЗУ «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 року були внесені зміни у статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування банку стало: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав Відповідачу-1 кредит в іноземній валюті в сумі 13 500,00 доларів США, а Відповідач-1 зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 27.12.2032 року, та сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 12,90% річних. 26.12.2007 року між позивачем та Відповідачем- 1 було підписано додаткову угоду № б/н до договору про надання споживчого кредиту № 11277842000 від 26.12.2007 року, якою сторони погодили внести деякі зміни до договору кредиту. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань відповідача-і за кредитним договором, між позивачем та [PERSON] (надалі відповідач-2) було укладено договір поруки №169983 від 26.12.2007 року, та [PERSON] (надалі Відповідач - 3) було укладено договір поруки №169981 від 26.12.2007 року. Відповідно до договорів поруки відповідач-2 та відповідач - 3 зобов'язується відповідати у повному обсязі за виконання відповідачем-1 усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність відповідача-1 та відповідача-2, відповідача - 3 є солідарною. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі. Всупереч умов кредитного договору відповідач-1 не здійснює платежів для погашення суми заборгованості, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги. Таким чином станом на 28.05.2014 року за відповідачем-1 наявна заборгованість в сумі 24 603,58 доларів США, що за курсом НБУ станом на 28.05.2014 року становить 289 120,40 грн., з яких: кредитна заборгованість - 13 005,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 28.05.2014 року становить 152 823,73 грн.; заборгованість по процентам - 9 982,57 доларів США., що за курсом НБУ станом на 28.05.2014 року становить 117 306,70 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту - 375,15 доларів США, що за курсом НБУ станом на 28.05.2014 року становить 4 4008,43 грн.; пеня за прострочення сплати процентів - 1 240,86 доларів США, що за курсом НБУ станом на 28.05.2014 року становить 14 581,54 грн. Позивач просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заборгованість в сумі 24 603,58 доларів США, що за курсом НБУ станом на 28.05.2014 року становить 289 120,40 грн., а також понесені позивачем судові витрати. У подальшому позивач уточнив позовні вимоги та просив суд винести рішення, яким стягнути на користь ПАТ «УкрСиббанк» солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту №11277842000 від 26.12.2007 року в розмірі 24 045,83 доларів США та пені у розмірі 37 135,54 грн., а також понесені позивачем судові витрати. [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою, згідно котрої зазначив, що 26 грудня 2007 року між ним та банком було укладено договір поруки № 169983 в забезпечення зобов?язань [PERSON], за котрим він зобов?язався перед банком відповідати за невиконання [PERSON] усіх її зобов?язань. Заборгованість у [PERSON] виникла з 2009 року, черговий платіж від 11.05.2009 року вона вже не сплатила, таким чином з 12.05.2009 року у банку виникло право на звернення до суду, однак позивач звернувся до суду лише 15.07.2014 року, вважає, що договір поруки припинено з 13.11.2009 року, у зв?язку зі спливом шестимісячного терміну для пред?явлення вимоги до поручителя. Просив визнати припиненим договір поруки № 169983 від 26.12.2007 року. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав заяву до суду з проханням справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, також надали заперечення на зустрічний позов, в задоволені котрого просили відмовити. Представник [PERSON] в судове засідання не з?явилась. надала заяву про розгляд справи за її відсутності просила задовольнити зустрічний позов в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, заперечення до позовної заяви суду не надали. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічна позовна заява задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ч. 2 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредиторок як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Судом встановлено, що 26.12.2007 року між позивачем та Відповідачем - 1 по справі укладений кредитний договір № 112778412000, згідно якого позивач надав кредит Відповідачу - 1 в сумі 13 500,00 доларів США а Відповідач-1 зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 27.12.2032 року, та сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 12,90% річних. (а.с. 5-10). Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав кредит відповідачу-1 в сумі 13 500,00 доларів США. Відповідно до договору поруки від 26.12.2007 року № 169983 відповідач-2 зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання відповідачем-1 зобов'язань за кредитним договором перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту № 112778412000 від 26.12.2007 року, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих на теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідно до договору поруки від 26.12.2007 року № 169981 відповідач-3 зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання відповідачем-1 зобов'язань за кредитним договором перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту № 112778412000 від 26.12.2007 року, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих на теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. 08 грудня 2008 року між Банком та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до договору кредиту від 26 грудня 2007 року, котрим було змінено строк сплати процентів . Зазначена додаткова угода укладена між банком та позичальником за відсутності згоди поручителів. Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України). Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника, та кредитором боржника. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 651 ЦК України зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (частина перша статті 653 ЦК України). За змістом частини першої статті 654 ЦК України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення усіх зобов'язань боржника за кредитним договором. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є пред'явлення до нього позову. Регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв'язку із закінченням строку її чинності, частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, установленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України). Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, зокрема й застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. При цьому зазначене положення не виключає можливості пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або із дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Право на пред?явлення позову у банку виникло з моменту пропущення першого платежу, тобто з жовтня 2009 року. Таким чином суд набуває висновку, що дія договорів поруки укладені між банком та [PERSON] № 169983 від 26.12.2007 року та між банком та [PERSON] № 169981 від 26.12.2007 року - припинено. Розділом 6 кредитного договору передбачено право банку щодо дострокового повернення кредитних коштів, в разі порушення позичальником термінів погашення кредиту. Згідно вимоги дострокового повернення кредиту відповідач-1, відповідач-2 та відповідач-3 попереджалися про наявну заборгованість та необхідність її термінового погашення. Однак, на підтвердження того, що [PERSON] та [PERSON] дійсно отримували дану вимогу, у банку жодного документу не має. натомість є підпис [PERSON], основного боржника про отримання вимоги про дострокове погашення кредиту. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору та договору поруки заборгованість відповідачів, відповідно до розрахунку заборгованості за договором кредиту, станом на 24.11.2014 року за відповідачем-1 наявна заборгованість по кредитному договору в сумі 24 045,83 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 362 149,29 грн. та пені у розмірі 37 135,54 грн., а саме: заборгованість за кредитом - 13 005,00 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 195 865,63 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 11 040,83 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 166 283,67 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 8 519,89 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам - 28 615,65 грн. Відповідно до ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. З огляду на викладене, суд, що позовні вимоги банку до [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» та [PERSON], [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Також згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з [PERSON] тпідлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 891,20 грн., які були понесені позивачем при звернені до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial