Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловимим приміщенням із зняттям з реєстрації за місцем проживання, посилаючись на те, що позивач є власником житлового будинку, в якому прописаний відповідач, однак [PERSON] не проживає у житловому будинку вже більше одного року (з лютого 2017 року), в будинку не зявляється, не несе витрат по утриманню житлового приміщення та не є членом сімї. Оскільки прописка відповідача у житловому будинку позивача створює перешкоди у користуванні житловим приміщенням та розпорядженні майном на власний розсуд, а тому позивач просить суд визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим будинком № 5, вул. Гірська в с. Поляна, Свалявського району, Закарпатської області та примусово зняти його з реєстраційного обліку в будинку. Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченими ст.ст. 274-279 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та доводи позову, враховуючи, що відповідачем (у встановлений судом строк) відзиву до суду не надано, клопотання будь-якої зі сторін про інше відсутні, суд вирішує справу за наявними у справі матеріалами. та доходить слідуючого висновку. Згідно ст. 13 ЦПК України\~- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст. 20 ЦК України - право на захист особа здійснює на свій розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Судом досліджено докази і письмові пояснення, викладені у заяві по суті справи, а саме: копія свідоцтва про право власності на індивідуальний житловий будинок від 19.07.2000 року та копія договору дарування ? житлового будинку від 24.10.2007 року відповідно до яких власником житлового будинку № 5 в с. Поляна, вул. Гірська, Свалявського району, Закарпатської області є [PERSON]; копія рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 21.02.2017 року про розірвання шлюбу між [PERSON] (донька позивача) та [PERSON] (відповідач); акт обстеження № 45 від 15.12.2017 року, відповідно до якого [PERSON] за адресою: с. Поляна, вул. Гірська, буд. 5, Свалявського району, Закарпатської області не проживає з лютого 2017 року (підтверджено підписами сусідів: [PERSON], [PERSON] а.с. 4-7). Згідно довідки Полянської сільської ради № 12/02-06 від від 03 січня 2018 року - відповідач [PERSON] значиться зареєстроваим (згідно погосподарської книги № 16, номер обєкта погосподарського обліку 0693-1) за адресою: с. Поляна, вул. Гірська, буд. 5, Свалявського району, Закарпатської області (а.с. 11). В частині вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, суд доходить наступного висновку. Відповідно до ст. 383 ЦК України - власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до Правової позиції, висловленої ВСУ під час розгляду справи № 6-158цс14 (постанова від 5 листопада 2014 року): Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 ст. 71 Житлового Кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців Відповідно до ст.150 Житлового Кодексу Української РСР - громадяни, які мають у приватній власності користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу Української РСР - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. З огляду на вищенаведене, зважаючи на те, що [PERSON] не проживає у вищевказаному житловому будинку більше одного року, ні разу не зявився в ньому, не несе витрат по утриманню житлового приміщення та не приймає участь у спільному побуті власника, суд вважає що позовна вимога позивача є обгрунтованою та її слід задовольнити. В частині вимоги про зняття з реєстраційного обліку, суд доходить наступного висновку. Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" (із змінами № 921-VIII від 24.12.2015 року, № 1492-VIII від 07.09.2016 року) - зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: (1. підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; 2) підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; 3) підстав на право користування житловим приміщенням. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права користування житловим приміщенням (у відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»). Таким чином, враховуючи, що рішення позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для здійснення зняття з реєстрації місця проживання, а тому окремого рішення щодо зобовязання примусового зняття відповідача з реєстраційного обліку не потребує. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є підставними та підлягають до часткового задоволення. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: partial