Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

02.11.2020 представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" звернувся до Балаклійського районного суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача суму основного боргу в розмірі 107746,29 грн., 3% річних в розмірі 9158,43 грн., інфляційні втрати - 16269,68 грн. та витрати зі сплати судового збору в сумі 2102,00 грн. В обґрунтування позову вказує про те, що ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» надавались відповідачу послуги з постачання природного газу на підставі типового договору про постачання природного газу побутовим споживачам, до якого відповідач приєднався шляхом сплати рахунку (квитанції) за поставлений природний газ та фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору. Відповідач користувався наданими послугами, але оплату вносив несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка на даний час повністю не погашена. У зв`язку з несвоєчасним здійсненням оплати за природний газ позивачем нараховані 3% річних та інфляційні втрати. Ухвалою від 18.11.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 25.11.2020 представником третьої особи було надано письмові пояснення, в яких вказано, що АТ «Харківгаз» (оператор ГРМ) є газорозподільним підприємством, що здійснює діяльність із транспортування природного газу в Харківській області. З 1 липня 2015р. постачання природного газу побутовим споживачам Харківської області здійснює підприємство ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ», як гарантований постачальник. Зазначила, що відключення газоспоживаючих приладів за адресою відповідача 21.08.2015 було здійснено на підставі акту про порушення, який складався в двох примірника, один з яких залишився у відповідача, а інший не зберігся, рівно як і документи, пов`язані з даним актом, оскільки зберігаються не менше трьох років від дати оформлення акту про порушення (а.с. 23-25). 14.01.2021 до суду від відповідача [PERSON] подано відзив у якому просила у задоволенні позову відмовити. Вказала, що до серпня 2015 року на неї у Балаклійській дільниці Чугуївської філії ПАТ «Харківгаз» був відкритий особовий рахунок [NUMBER] на сплату послуг з газопостачання. До травня 2015 року вона постійно сплачувала за послуги з газопостачання. З останніх платіжних квитанцій, а саме за травень 2015 року вбачається що покази лічильника, за якими здійснений розрахунок складає 16587. Сума боргу складає за даними показами 547,20 грн. Дана сума боргу сплачена згідно квитанції № 2556/14 від 28.05.2015 року. В самій довідці про розрахунок заборгованості за природний газ перед ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» станом на липень 2015 році зазначена відсутність заборгованості. Але вже станом на серпень 2015 року обсяг спожитого газу становить показник 14885,02 м. куб. газу, а покази лічильника складають показник 3672 м. куб. газу. Проте, до позовної заяви не надано жодного доказу стосовно зазначених в даній довідці показів. За зазначених обставин, вважає даний доказ як неналежний, необгрунтований та такий що не може бути прийнятий до уваги судом. З серпня 2015 року вона не є споживачем послуг з газопостачання у зв`язку з тим що працівниками Балаклійської дільниці Чугуївської філії ПАТ «Харківгаз» здійснено відключення газоспоживаючих приладів шляхом зняття фланця та встановлення пломби, що підтверджується актом про відключення газоспоживних приладів від 21 серпня 2015 року, який вважає не є належним доказом так як складений з порушеннями. Зазначила, що не вчиняла несанкціонованої врізки в підземний газопровід, так як немає належних та допустимих доказів вчинення з її боку. З вересня 2015 року у неї пічне опалення. Вважає дії позивача не правомірними, тому що на протязі з серпня 2015 року по жовтень 2020 року вона не знала про існування заборгованості за природний газ, так як на її адресу не надходили ні акти претензії, ні вимоги про оплату заборгованості. Про заборгованість за природний газ вона довідалася тільки після отримання позову. Тобто позивачем зовсім не була проведена досудове врегулювання позову та не проінформовано її про стан заборгованості по газу. Також викликає великий сумнів стосовно нарахування як суми основного боргу в розмірі 107746,29 грн. так і трьох відсотків річних розмірі 9158,43 грн. та інфляційних витрат в розмірі 16269,68 грн., тому що до суду не надано жодного розрахунку нарахування даної заборгованості саме в такому розмірі, що в свою чергу свідчить про фальсифікацію з боку позивача стосовно суми нарахування та ведення всіх учасників справи в оману. Як вбачається з розрахунку заборгованість виникла з серпня 2015 року. Вважає, що саме з зазначеної дати у позивача і виникло право на звернення до суду. Але позивач звернувся до суду з позовними вимогами тільки 02 листопада 2020 року, тобто поза межами строку позовної давності. Просила застосувати загальний і спеціальний строк позовної давності до основної вимоги - суми основного боргу в розмірі 107746,29 грн. та встановленої спеціальної позовної давності до вимоги про стягнення трьох відсотків річних розмірі 9158,43 грн. та інфляційних витрат в розмірі 16269,68 грн., що в свою чергу є однією з обставин для відмови у задоволенні позову в повному обсязі (а.с.48-49). 03.02.2021 від ТОВ «Харківгаз Збут» до суду подано відповідь на відзив у якій наполягали на задоволенні позовних вимог та вказали, що [PERSON] є абонентом ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ», про що свідчить типовий договір № 111537 від 31.07.2015, який підписано особисто відповідачем [PERSON] та начальником відділення ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» і начальником Чугуївського УЕГГ на відкриття особистого рахунку [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, який затверджено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики а комунальних послу від 30.09.2015 за № 2500, цей типовий договір є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу як товарної продукції Постачальником ( п. 1.1), розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 4.3), при розрахунку за квитанціями абонентської книжки Постачальника Споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його Постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, оплата рахунка Постачальника про сплату послуг за цим договором має бути здійснена Споживачем в термін, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання Споживачем цього рахунку. За період з 01 серпня 2015 року по жовтень 2020 року сума заборгованості відповідача з оплати природного газу по особовому рахунку № [NUMBER] становить 107746,29 грн. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Відповідно до частини 2 розділу III Правил постачання природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року № 2496, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Наведене свідчить, що відповідач зобов`язана була своєчасно і в повному обсязі оплачувати спожитий природний газ. ТОВ «Харківгаз збут» є суб`єктом ринку природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам та релігійним організаціям (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності) відповідно до Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних рахунки. Отже за адресою: [ADDRESS] було змінено особовий рахунок, який є актуальними на свій визначений відрізок часу, та закріплено за цією адресою, власником якої є відповідач. Особовий рахунок [NUMBER] діяв до 30.07.2015 р., а з 31.07.2015 р., тобто після підписання договору став актуальним і присвоєно по теперішній час особовий рахунок [NUMBER] . ТОВ «Харківгаз Збут» як постачальник природного газу здійснює нарахування відповідно персоніфікованих даних про фактичний обсяг спожитого природного газу, наданих Оператором ГРМ, тобто АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз», усі відомості про обсяги спожитого природного газу споживачем ТОВ «Харківгаз Збут» отримує від АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз»), та всі питання, які стосуються нарахувань об`ємів природного газу, відкриття особового рахунку, приведення до відповідності опалювальної площі, кількість зареєстрованих та ін., згідно до Кодексу газорозподільних систем, відносяться до компетенції АТ «Оператора газорозподільної системи «Харківміськгаз». Працівниками АТ «ХАРКІВГАЗ» в серпні 2015 року було надано до ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» акти в яких вказується показання відлікового механізму лічильника, акти оформлені згідно Інструкції з підписами працівників АТ «ХАРКІВГАЗ» та відповідача [PERSON] . На вказані показники лічильника, спожитий об`єм газу ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» було нараховано відповідну оплата за газ. На адресу [PERSON] неодноразово направлялись вимоги про оплату заборгованості, які додаються до матеріалів справи. В актах Чугуївського УЕГГ ПАТ «Харківгаз» від 2015 р. зазначаються зняті представниками третьої особи показання лічильника стоїть підпис відповідача, тобто про використані об`єми газу та нараховану заборгованість вона була повідомлена належним чином. Нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтується на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому у розумінні положень цивільного права 3% річних не є неустойкою, а проценти, передбачені ст. 625 ЦК України, не є штрафними санкціями. Нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утриманими грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Посилаючись на ст. 625 ЦК України вказали, що інфляційні та відсотки річних є частиною суми боргу, тобто є грошовим зобов`язанням, яке вираховується у відсотках від суми. Правила про позовну давність мають застосовуватись лише тоді, коли буде доведено існування самого суб`єктивного права. У зв`язку із тим, що відповідач несанкціановано здійснив врізку у газопровід, та в серпні 2015 цей факт було виявлено та зафіксовані реальні показники лічильника, ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» була нарахована сума боргу у розмірі 107746,29 грн., 3 % річних - 9158,43 грн. та сума інфляційних втрат 16269,68 грн., на сьогоднішній день [PERSON] заявляючи вимоги про застосування строку позовної давності, намагається уникнути відповідальності і не сплачувати заборгованість за використаний нею природний газ у 2015 році (а.с.60-62). 15.02.2021 від відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив у яких просила відмовити у задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві (а.с. 93-96). Представник позивача просила справу розглянути за її відсутності, позов підтримала. Представник відповідача просив справу розглянути за його відсутності, у задоволенні позову просив відмовити з підстав зазначених у відзиві. Представник третьої особи просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позову (а.с. 30). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» з 01.07.2015р. здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Харківської області на підставі ліцензії на постачання природного газу, виданої Національною Комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України, згідно Постанови № 1588 від 21.05.2015 р. (переоформлена на безстрокову Постановою № 2283 від 08.09.2015 р.), та з 11.05.2017 р. - згідно Постанови № 633 від 11.05.2017 року (виданої на постачання природного газу на території України). На ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» покладено спеціальні обов`язки щодо постачання Природного газу населенню Харківської області згідно Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу. Відповідач [PERSON] зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією її паспорта та довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (а.с. 66-67, 70). 31.07.2015 між [PERSON] та ТОВ «Харківгаз Збут» і Чугуївське УЕГГ ПАТ «Харківгаз» укладено типовий договір № 111537 (а.с. 64-65). Отже, відповідач була споживачем послуг з постачання природного газу, які надавались ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» за адресою: [ADDRESS] , за якою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи (Операторами ГРМ) регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015р. (далі - Правила). Відповідно до розділу III Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Типовий договір постачання природного газу з побутовим споживачем затверджено постановою НКРЕКП від 01.12.2015 року № 2500 «Про затвердження Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам», яка набрала чинності з 01.12.2015 року. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до розділу III Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником. Відповідач приєднався до умов типового договору шляхом сплати рахунку за поставлений природний газ у 2015 році в розмірі 402,93грн., 547,20грн. та шляхом фактичного його споживання за вказаною адресою (а.с. 52, 53). Отже, між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з постачання природного газу. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За змістом абз. 2 п. 22 Розділу ІІІ Правил (який діяв в період існування договірних правовідносин між сторонами), побутовий споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. Відповідно до п. 14 Розділу ІІІ Правил (який діяв в період існування договірних правовідносин між сторонами) розрахунковим періодом є календарний місяць. Згідно п. 17 Розділу ІІІ Правил (який діяв в період існування договірних правовідносин між сторонами) якщо побутовий споживач не здійснив оплату за спожитий природний газ протягом десяти днів після строку, визначеного договором постачання природного газу, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу. Постачальник має право здійснити заходи з припинення газопостачання споживачу через залучення до цих робіт Оператора ГРМ. З акту про відключення газоспоживаючих приладів вбачається, що 21.08.2015 за адресою: [ADDRESS] , ПАТ «Харківгаз» було здійснено відключення газоспоживаючих приладів шляхом встановлення глушки та пломби на підставі несанкціонованої врізки в підземний газопровід (а.с. 10). Із зазначеним актом [PERSON] була ознайомлена під підпис. 21.11.2017 та 19.10.2020 відповідачу направлялись вимоги про оплату заборгованості в сумі 107746,29грн., та було попереджено, що в разі її несплати ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» буде змушено звернутися до суду для її стягнення, а також 3% річних та інфляційних втрат (а.с. 6, 71). Згідно довідки про розрахунок заборгованості за природний газ за особовим рахунком № [NUMBER] , заборгованість за послуги з газопостачання з серпня 2015 року станом на 01.10.2020р. становить 107746,29грн., сума 3% річних - 9158,43грн., інфляційні втрати - 16269,68грн. (а.с. 5). За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з цього, відповідач повина сплатити заборгованість за послуги з постачання природного газу, а також 3% річних та інфляційні втрати. У відзиві відповідачем [PERSON] заявлено про застосування до позовних вимог строку позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання і тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, які мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо втратили свою достовірність і повноту зі плином часу (пункт 51 рішення від 21 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). Звертаючись до суду з цим позовом, ТОВ «Харківгаз Збут» просило стягнути з відповідача заборгованість за спожитий природний газ, за період з 01.08.2015 по 31.10.2020 в розмірі 107746,29, а також 3% річних - 9158,43 грн та інфляційні витрати - 16269,68 грн., які нараховано за період з 01.01.2018 по 31.10.2020, у зв`язку з несвоєчасним здійсненням оплати за природний газ. Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява надійшла до суду 02 листопада 2020 року. За таких обставин, підлягає застосуванню положення про загальний трирічний строк позовної давності до позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за спожитий природний газ в сумі 107746,29 грн., який виник 01.08.2015. Правила про позовну давність мають застосовуватись лише тоді, коли буде доведено існування самого суб`єктивного права. У випадку відсутності такого права або коли воно ніким не порушено, в позові має бути відмовлено не з причин пропуску строку позовної давності, а в зв`язку з необґрунтованістю самої вимоги. Вважаю, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за спожитий відповідачем природний газ є обґрунтованими та доведеними. Проте наявні підстави для відмови у позові у зв`язку із пропуском позовної давності. Натомість стягненню підлягають 3% річних та інфляційні втрати відповідно до наданого розрахунку заборгованості в наступній сумі: -3% річних 9158,43 грн та інфляційні втрати 16269,68 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення 3% річних - 9158,43 грн. та інфляційних втрат - 16269,68 грн. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 2102,00 грн. судового збору. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial