Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

31.10.2018 року позивач звернулася з позовом до відповідача в якому просить змінити розмір аліментів, який був встановлений рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.05.2017 року у справі № 484/1196/17 та стягувати з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] 1/4 частину від усіх видів доходів відповідача, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до повноліття. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 24.04.2009 року по 30.12.2013 року. Від цього шлюбу у них народився спільний син [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу їх син [PERSON] залишився жити разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. На підставі рішення Первомайського міськрайонного суду від 18.05.2017 р. з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до повноліття. На даний час син [PERSON], навчається в 3-А класі ЗОШ № 5 м. Первомайськ та у дитячій школі мистецтв на відділі образотворчого мистецтва. Крім того [PERSON] відвідує спортивну секцію «Бойового Самбо». За станом здоров'я син [PERSON] потребує значних фінансовий затрат на лікування та профілактику хронічних захворювань. [PERSON] працює головним спеціалістом бюджетного відділу фінансового управління Первомайської міської ради, на сьогоднішній день її середній розмір заробітної плати в порівнянні з попереднім роком суттєво зменшився па 22%. В той час як відповідач має змогу працювати за сумісництвом в інших закладах, установах організаціях, або мати нерегулярний та мінливий дохід. Зазначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення фізичного та духовного гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 102 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного просила збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання сина. Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому позов визнав частково та зазначив, що він приймає активну участь в утриманні їх сина, а саме систематично та в повній мірі сплачує визначені рішенням суду аліменти на утримання сина та надає іншу допомогу на утримання сина [PERSON], під час спілкування з сином купує йому подарунки, одяг, продукти харчування та інше. Окрім заробітної плати, яку він отримує за місцем своєї роботи (середній розмір 4669,01 грн.), інших джерел існування не має. Твердження позивачки, що він має змогу працювати за сумісництвом в інших закладах, установах, організаціях, або мати нерегулярний та мінливий дохід, є лише її припущенням, яке ніяким чином не обґрунтоване та не відповідають дійсності. В першу чергу це підтверджується відсутністю реальних робочих місць в м.Первомайську, де він мешкає. На теперішній час відповідач разом із другою родиною: дружиною та її малолітнім сином 2016 року народження, проживає в однокімнатній квартирі, яку придбав після розлучення з Позивачкою на гроші, отримані від неї під час розділу майна в сумі 2000 доларів США. Все спільно нажите з Позивачкою майно він залишив їй та синові. Його дружина на теперішній час не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною та від держави соціальну допомогу в розмірі 860 грн., інших джерел існування вона також немає. Таким чином, сукупний дохід нової родини відповідача з трьох чоловік щомісяця складає 5529,01 грн., тобто по 1843,03 грн. на одну особу. На вказані гроші родина купує необхідні продукти харчування, одяг, ліки, сплачує комунальні послуги, тощо. Крім того, він і його дружина мають батьків-пенсіонерів, які отримують звичайні мінімальні пенсії, потребують лікування та догляду. Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка посилається на значні фінансові витрати в зв'язку з навчанням та хворобою сина, однак, на підтвердження зазначеного не надала відповідних документів таких витрат за винятком незавіреного печаткою рекомендованого листа за підписом тренера по самбо про внесення оплати за навчання, без зазначення суми оплати. В заяві Позивачка посилається на суттєве зменшення своєї заробітної платні (на 22%) при цьому як доказ надала дві довідки нарахування доходу за 2017 рік та 1-ше півріччя 2018 року. Із зазначених довідок неможливо встановити, чи дійсно у Позивачки суттєво зменшилась заробітна платня, чого не може бути по суті, т.я. вона працює в державній установі, де заробітна платня лише збільшується, а не зменшується. Вимагаючи збільшення розміру аліментів, позивачка посилається на вимоги ч.2 ст. 182 СК України, констатуючи, що «мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Однак, ч.2 ст. 182 СК України має іншу редакцію, а саме: Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Вищенаведеним та письмовими доказами підтверджує, що не має достатнього заробітку (доходу), щоб сплачувати рекомендований розмір аліментів на дитину у розмірі прожиткового мінімуму, який з 01.12.18 року складатиму 2027 грн., що є більшим за розміром доходу на одну особу в його новій родині. Але [PERSON] не відмовляється від аліментів на утримання сина [PERSON], він допомагав та буде допомагати позивачці в його утриманні та вихованні. Однак, вважає законним та справедливим стягнення з нього аліментів в розмірі, встановленому ст.ст. 182, 183 СК України, тобто: 1/4 частина від всіх видів заробітку (доходу), але не меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповіді на відзив відповідача, [PERSON] заперечувала про підвищення її заробітної плати, зазначила, що зазначені у відзиві особи не можуть перебувати на утриманні відповідача, так як його батьки проживають окремо та мають дохід у вигляді пенсії, а дитина його дружини ним не усиновлена, а сама дружина отримує допомогу на її утримання. Посилаючись на маленьку завантаженість відповідача на роботі, вважає, що він має змогу працювати за сумісництвом в інших закладах. Враховуючи ст. 128 КЗпП, згідно якого аліменти на неповнолітніх дітей можуть стягуватися в сумі до 70% заробітної плати, позивач вважає за можливе стягувати з [PERSON] мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитини, що становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, [PERSON] надала довідку про погіршення стану свого здоров'я. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні, позов визнали частково з підстав зазначених у відзиві поданому раніше. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.05.2017 року у справі № 484/1196/17, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON], аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] щомісячно в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, починаючи з 24.04.2017 р. та до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача, посилаючись на погіршення її матеріального стану, у зв'язку зі зменшенням заробітної плати та значними витратами на утримання сина, так як за станом здоров'я син потребує значних фінансовий затрат на лікування та профілактику хронічних захворювань. Вважає, що [PERSON] через маленьку завантаженість на роботі (1,0 ставка), має змогу працювати за сумісництвом в інших закладах та збільшити свої доходи. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на прид-бання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір про-житкового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Крім цього, статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Положеннями ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 5 Протоколу N 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У відповідності до ч.2 ст.12, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 cт.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Дослідивши матеріали справи та враховуючи пояснення сторін, суд не знаходить підстав для збільшення аліментів в розмірі заявленому позивачкою, так як [PERSON] не надано доказів того, що матеріальне становище відповідача дозволяє йому це робити. Крім того суд враховує наявність у нього інших осіб на утриманні (батьків та дружини). Суд враховує, що за останні роки в країні збільшився розмір прожиткового мінімуму на дитину, зросли ціни на споживчі товари та продукти харчування, крім того законодавством встановлено мінімальний розмір аліментів на дитину, який не може бути менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Проте судом не встановлено підстав для стягнення з відповідача мінімального рекомендованого розміру аліментів. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.05.2017 року у справі № 484/1196/17, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON], аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], визначивши розмір аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial