Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

05 серпня 2014 року [PERSON] пред'явила в суді зазначений позов. Заявлені вимоги мотивує тим, що з 10 серпня 2012 року вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння, ігнорування налагодження сімейних відносин, що призвело припинення шлюбних відносин у травні 2014 року. Оскільки малолітня дочка проживає з нею, вона не працює, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 500 гривень щомісячно та 200 гривень аліментів на її утримання до досягнення дочкою трирічного віку. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, на розлученні наполягає, так як з 22 травня цього з відповідачем не проживають разом та примирення неможливе. Пояснила, що вона не працює, оскільки доглядає за дитиною. Кошти з управління праці та соціального захисту на дитину вона буде отримувати лише до грудня 2014 року. Вона проживає у квартирі, яку винаймає. Дитина не хворіє. Відповідач інших утриманців не має, працює неофіційно. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково. Погодився на розлучення та сплату аліменти на дитину в розмірі 350 - 400 гривень щомісячно. Він не згідний платити аліменти на утримання дружини. Пояснив, що з позивачкою разом не проживають з 22 травня 2014 року. Примирення між ними неможливе. Він має заробітки, які складають приблизно 2000 гривень на місяць. Інших утриманців не має. Стан здоров'я у нього задовільний. На обліку в центрі зайнятості як безробітний не перебуває. Дослідивши докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Судом встановлено, що 10 серпня 2012 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського районного управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 4 ). Дитина проживає з матір'ю. Вказана обставина визнана відповідачем. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною другою статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з сторін, що мають істотне значення. Враховуючи, що стосунки в сторін розладналися, вони як сім'я не проживають з травня 2014 року, миритися не бажають, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частинами другою та третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. Відповідно до частини першої статті 184 ЦПК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Дані про регулярний заробіток відповідача у матеріалах справи відсутні. Відповідач пояснив, що заробляє в середньому близько 2000 гривень у місяць. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення ( ч.1 ст. 182 СК України). В матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, дані про інші обставини, які можуть враховуватися судом при визначенні розміру аліментів. Поряд з тим, позивачка пояснила і відповідач визнав, що дитина не має хвороб. Відповідач пояснив і позивачка не заперечила, що він не має інших утриманців, не хворіє, офіційно не працевлаштований, на обліку в центрі зайнятості не перебуває. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України вищевказані обставини суд вважає доведеними, оскільки вони не оспорюються іншими сторонами. Сімейним кодексом України на кожного з батьків покладено обов'язок забезпечити дитину матеріально. А тому, на переконання суду, з відповідача мають бути стягнуті аліменти, розмір яких має становити 50 % розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет на 2014 рік" прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01.01.2014 року складає 1032 гривні. А відтак на утримання дочки з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно, що буде відповідати інтересам дитини. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку суд задовольняє частково, виходячи з такого. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки судом було встановлено, що відповідач не має інших утриманців, не хворіє, офіційно не працевлаштований, однак на обліку в центрі зайнятості не перебуває та має заробіток в розмірі близько 2000 гривень в місяць, на переконання суду він має можливість надавати матеріальну допомогу. Так як з відповідача стягуються аліменти на дитину в розмірі 500 гривень, суд стягує 100 гривень аліментів щомісячно на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Частиною першою статті 191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до частини другої статті 88 ЦПК України судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. за вимоги про стягнення аліментів, від сплати якого позивачка звільнена, підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. Сплачений позивачем судовий збір в сумі 243,6 гривень за вимоги про розірвання шлюбу, підлягають стягненню на її користь з відповідача (ч.1 ст. 88 ЦПК України). Слід допустити до негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог статті 367 ЦПК України.

Outcome: partial