Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до Мукачівського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього на його користь матеріальної шкоди внаслідок вчиненного злочину в сумі 2292,87 гривень та моральної шкоди в сумі 50000 гривень. В обґрунтування позову [PERSON] вказує на те, що на нього відповідачем [PERSON] 09.05.2013 року в приміщенні пивного бару «Золотий Олень» в м. Мукачево, вул. Грушевського, №14 було здійснено напад, в результаті якого він отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді трьох колото-різаних ран кухонним ножем в область поперекової ділянки. Внаслідок вчиненного відповідачем злочину [PERSON] було завданих значних збитків, як матеріального (витрати на лікування, додаткові медичні послуги, реабілітаційний період після лікування витрати нахарчування за час перебування в лікарні та зпсований одяг) так і морального (фізичний біль, душевні страждання, емоційний дискомфорт, систематичні стреси) характеру. Зважаючи на те, що відповідач, який під час розгляду кримінальної справи по данному факту, обіцяв компенсувати завдані позивачу матеріальну та моральну шкоду, але так по сьогоднішній день цього не зробив, [PERSON] вимушений звернутися до суду. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги, просили суд їх задоволити з підстав викладених в позові. Відповідач [PERSON] заявлені позовні вимоги не визнав, мотивуючи це тим, що ним вже сплачено всі витрати, присуджені до стягнення за вироком Мукачівського міськрайонного суду. Крім того вказав, що будь-якої можливості зараз виплатити матеріальну та моральну шкоду він не має, оскільки наразі він є безробітним. Вислухавши думку сторін та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Так, відповідно до вироку Мукачівського міськрайонного суду від 03.12.2013 року, [PERSON] визнано винним у тому, що він 09 травня 2013 року близько 19 год. 30 хв. перебуваючи в стані алкогольного спяніння, у приміщенні пивного бару Золотий Олень по вул. Грушевського, 14 у м.Мукачево, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків наніс [PERSON] три удари кухонним ножем в область попереку та спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран обох поперекових ділянок, а також колото-різаної рани зліва, проникаючої у позаочеревинний простір з пошкодженням плеврального синуса, лівобічний пневмоторакс, які згідно висновку експерта Мукачівського районного відділення судово-медичної експертизи № 471/2013 від 17 червня 2013 року відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень що небезпечні для життя в момент їх заподіяння та які виникли від дії колючо-ріжучого предмету типу клинка ножа (а.с. 39-40). Згідно наявної в матеріалах справи виписки з історії хвороби стаціонарного хворого за №7390/13, [PERSON], [INFO], знаходився в хірургічному відділенні №1 Мукачівської ЦРЛ з 09.05.2013 року по 20.05.2013 року з діагнозом: колото-різані рани обох поперекових ділянок, зліва проникаюча в позаочеревний простір з пошкодженням плеврального синуса. Лівобічний пневмоторакс. (а.с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У ч.2 цієї статті зазначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно із ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Що стосується вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди суд приходить до наступного. Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування. Згідно з положеннями частини першої ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У п. 2 постанови Пленуму Верховного [PERSON] України від 27.03.92 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З врахуванням вищенаведеного суд вважає, що вимоги [PERSON] щодо стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 2292,87 грн. підлягають задоволенню в частині документально підтверджених витрат, які поніс на лікування потерпілий у розмірі 1072,87 гривень, що є загальною сумою фіскальних та товарного чека (а.с. 5-6). Що стосується вимог в частині витрат на матеріали медичного призначення для лікування (одноразові підкладки, антисептик, медична марля, лейкопластир, стерильний бинт), додаткові медичні послуги., витрати на реабілітаційний період, витрати на харчування та витрати за зіпсований одяг, суд вважає, що в їх задоволенні необхідно відмовити в звязку з тим, що, як самі витрати на їх придбання, так і їх вартість документально не підтверджені. Що стосується вимоги щодо відшкодування моральної шкоди суд приходить до наступного. Згідно з положеннями ст.ст. 23 ч.1, ч.2 п.1, п.2, ч.3, 1167 ч.1 ЦК особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів тощо. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п.п.5, 9 постанови Пленуму Верховного [PERSON] України 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами) відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань, які зазначав позивач, немайнових витрат і з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. За фактичних обставин справи суд визнає, що позивач безумовно зазнав фізичних і моральних страждань, однак заявлена ним у відшкодування моральної шкоди сума 50000 гривень є завищеною. З урахуванням кваліфікації злочинних дій [PERSON], ступеню його вини, характеру та обсягу фізичних та моральних страждань потерпілого, тяжкістю вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд вважає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди належить визначити в сумі 30000 гривень. З врахуванням вищенаведеного суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Крім того, суд вважає необхідним, відповідно до ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави, пропорційно задоволеним вимогам, судові витрати у розмірі 301,73 грн.

Outcome: partial