Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив визнати за ним в порядку спадкування право приватної власності на домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог вказував, що [INFO] померла його мати [PERSON], яка була власником домоволодіння. Житловий будинок був побудований до 1986 року подружжям -- [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON], тобто батьками. Після смерті батька мати отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на домоволодіння 08 грудня 2005 року, але не зареєструвала свідоцтво про право на спадщину у встановленому порядку. Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем за заповітом, посвідченим 12 березня 2012 року Віньковецькою державною нотаріальною конторою, був [PERSON], який відмовився від спадкової маси на користь позивача, який у свою чергу прийняв спадщину у встановлені законодавством строки. Інший спадкоємець першої черги (син) [PERSON], також прийняв спадщину, оскільки проживав та був зареєстрований на момент смерті разом із спадкодавцем, але він не претендує на домоволодіння. 15 січня 2015 року [PERSON] звернувся в нотаріальну контору для отримання свідоцтва про спадщину на домоволодіння, власником якого була спадкодавець, але йому було відмовлено у видачі такого, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на домоволодіння. Через вище зазначені обставини позивач змушений звернутися із вказаним позовом до суду, оскільки оформити спадкові права можна лише шляхом визнання права власності судом, після чого здійснити державну реєстрацію права власності у встановленому законодавством порядку. При цьому позивач посилається на ст. 346, ст. 1218, 1268, 1270 ЦК України, та вказує на те, що вирішення спору можливе лише в судовому порядку. У судове засідання 25.02.2015 року, сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились, а тому справа розглянута у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Позивач [PERSON], у наданій до суду заяві, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] також надали до суду письмові заяви, в яких просили суд справу розглянути за їх відсутності. У судовому засіданні 11.02.2015 року позивач свої вимоги підтримав повністю та просив задовольнити. Пояснив, що житловий будинок зводили мати з батьком приблизно у 1970 році. Потім позивач виписався з по господарського номера та перейшов жити у с. Слобідку Охрімовецьку, а в будинку залишились проживати батьки та брат [PERSON]. Після смерті батька спадщину переоформила на себе мати [PERSON], та склала заповіт на внука [PERSON]. У травні 2014 року мати померла, після чого відкрилась спадщина на домоволодіння, однак спадкоємець за заповітом [PERSON] від спадщини відмовився протягом шести місяців, а інший спадкоємець за законом -- [PERSON], хоч і проживає постійно у спадковому будинку, але на спадщину не претендує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнали повністю та не заперечували проти задоволення позову. Суд, заслухавши сторони, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного зв'язку дійшов, що позов слід задовольнити частково. Встановлено, що власником жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], був [PERSON], який помер [INFO]. Після його смерті вказане спадкове майно переоформила на себе його дружина [PERSON], та 08.12.2005 року отримала у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом, яке підлягало реєстрації у Віньковецькому БТІ. [INFO] [PERSON] померла, не провівши державну реєстрацію вказаного свідоцтва. Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на спадкове домоволодіння. Спадкоємцем всього належного померлій майна за заповітом є [PERSON], який однак 07.11.2014 року відмовився від прийняття спадщини на користь [PERSON]. В зв'язку з цим спадкоємцями за законом є діти померлої: [PERSON], який 07.11.2014 року подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, та [PERSON], який спадщину прийняв шляхом спільного проживання із спадкодавицею на час її смерті. Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER]; копією паспорта позивача; свідоцтвом про народження [PERSON], серії [NUMBER], в якому матір'ю записана [PERSON]; свідоцтвом про народження [PERSON], серії [NUMBER], в якому матір'ю записана [PERSON]; свідоцтвом про одруження [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER], із якого слідує, що прізвище дружини після шлюбу значиться " [PERSON]"; копією заповіту, складеного [PERSON] 12.03.2012 року, згідно якого остання заповідає все своє майно [PERSON]; копією свідоцтва про право на спадщину за законом ВСЕ № 832439; довідкою Віньковецького МКП "Інвентарбюро" № 1-1413 від 22.01.2015 року; заявою позивача [PERSON] від 07.11.2014 року, подану до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON]; заявою [PERSON] від 07.11.2014 року про відмову від спадщини на користь [PERSON]. Як свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 січня 2015 року, державним нотаріусом Віньковецької державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вищезазначене майно. Із довідки Віньковецького малого районного комунального підприємства "Інвентарбюро" № 1-413 від 22.01.2015 року слідує, що на домоволодіння по [ADDRESS] видавалось свідоцтво про право власності 29.04.1986 року на ім'я [PERSON]. Свідоцтво про право на спадщину за законом від 08.12.2005 року, видане Віньковецькою державною нотаріальною конторою на ім'я [PERSON] у Віньковецькому МРКП "Інвентарбюро" не зареєстроване. Відповідно до оцінювального акту Віньковецького малого районного комунального підприємства "Інвентарбюро" від 22.01.2015 року, вартість домоволодіння, розташованого в [ADDRESS], до 1991 року побудови: житловий будинок "А-І", веранда "а1", сарай з підвалом (цегл) "Б", сарай-гараж (цегла) "В" - становить 29590 гривень. Згідно довідки Віньковецької селищної ради № 124 від 26.01.2015 року на день смерті [PERSON], яка померла 08.05.2014 року, і яка була зареєстрована та проживала в [ADDRESS], разом із нею проживав син [PERSON]. Оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що спадкодавець [PERSON] за життя набула право власності на вказане нерухоме майно, проте вчасно не зареєструвала своє право власності в органах БТІ відповідно до закону, що діяв на час прийняв спадщини, в зв'язку з чим і виник спір. Його вирішення можливе лише в судовому порядку. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частина 2 вказаної статті вказує, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом, а спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Положеннями ч. 1 ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Судом встановлено, що [INFO] відкрилась спадщина після смерті [PERSON], зокрема на спадкове майно - житловий будинок з надвірними спорудами в [ADDRESS]. Спадкоємець по заповіту [PERSON] відмовився від прийняття спадщини у встановленому законом порядку, а спадкоємці за законом --- позивач [PERSON] та його брат [PERSON] прийняли спадщину, і не відмовились від неї. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] у відповідності до положень ст. 1267 ЦК України успадкували по 1/2 частині спадкового домоволодіння, тобто їх частки у спадщині як спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності за [PERSON], зокрема, на 1/2 спадкового жилого будинку з господарськими будівлями не оспорюється відповідачами та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: partial