Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

1. Описова частина 22.01.2021 [PERSON] , в особі свого представника адвоката Ковальчука Андрія Олександровича звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить визнати за [PERSON] право власності за набувальною давністю на житловий будинок [ADDRESS] . Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позовну заяву [PERSON] обґрунтовано тим, що він постійно з народження проживає у будинку за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним у вказаному будинку проживала його матір [PERSON] . У лютому 2010 року після чергової сварки відповідачка з дочкою виїхала у невідомому напрямку. Увесь час позивач намагався її знайти, проте відповідачка не виходила на зв`язок та не цікавилась будинком. Будинок старий постійно потребує ремонту та підтримання його у належному технічному, придатному для життя стані. Протягом одинадцяти років [PERSON] не приймає участі в утриманні будинку та прибудинкової території, не сплачує комунальні послуги, не здійснює поточний капітальний ремонт. Позивач вважає, що таким чином відповідачка самоусунулась від виконання обов`язків щодо утримання вказаного нерухомого майна. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та КП "Бердичівське МБТІ" на спірний житловий будинок право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження не зареєстровано, інвентаризація не проводилась. Вважає, що набув права власності на вказаний будинок, оскільки добросовісно володіє та користується ним більше 10 років. Відзив на позовну заяву не надходив. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 01.02.2021 позовну заяву залишено без руху (а.с. 29). Ухвалою від 09.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження(а.с. 35). Ухвалою від 11.05.2021 закрито підготовче провадження т призначено справу до судового розгляду (а.с. 69). Сторони, належним чином повідомлені про дату, час і місце слухання справи, в судове засідання не з`явились. Позивач та його представник у судовому засіданні 15.06.2021 позовні вимоги підтримали. Від представника відповідача 2 Гришковецької селищної ради сільського голови Ірени Лісової у матеріалах справи міститься заява, в якій вона просить проводити розгляд справи за відсутності представника сільської ради(а.с. 66-67). Відповідачка 1 [PERSON] причини неявки не повідомила, будь-яких заяв на адресу суду не направляла. Про суове засідання її було повідомлено за адресою зареєстрованого місця проживання. Конверт із відміткою пошти "адресат відсутній" повернувся до суду. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що [PERSON] , являється матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10). Згідно копії довідки № 194 від 09.06.2020, виданої виконкомом Гришковецькї селищної ради. [PERSON] , 1947 р.н. зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Проте за вказаною адресою не проживає біля десяти років(а.с.11). Відповідно до копії довідки № 192 від 04.06.2020, виданої Гришковецькою селищною радою [PERSON] , [INFO] народився, постійно проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок у [ADDRESS] , що житловий будинок та господарські споруди побудовані у 1972 році, гараж, навіс збудовано у 1980 році, убиральня збудована у 1990 році (а.с. 13-18). Відповідно до копії довідки № 224 від 24.06.2021, виданої виконкомом Гришковецької селищної ради [PERSON] , 1916 р.н. до дня своєї смерті [INFO] згідно запису погосподарської книги являлась головою двору по [ADDRESS] (а.с.84). Згідно повідомлення № 1443/01-16 від 04.08.2021 завідуючої Бердичівською державною нотаріальною конторою Денисенко Г.А., згідно відомостей зі Спадкового реєстру (Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру № 65876222 від 04.08.2021) спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, а також згідно відомостей в Алфавітних книгах обліку спадкових справ за 1995-2021 роки, спадкова справа до майна померлої [PERSON] не відкривалась, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звертались, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 94, 95). З довідок, виданих КП "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" № 661 від 09.12.2019, № 34 від 24.01.2021 вбачається, що право власності на житловий будинок [ADDRESS] згідно паперових носіїв станом на 31.12.2012 не зареєстровано, технічна інвентаризація не проводилась (а.с.19, 20). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 190613067 сформованого 28.11.2019, № 266344375 сформованого 19.07.2021 право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано(а.с.22, 86). Згідно копії довідки № 225 від 24.06.2021 виданої виконкомом Гришковецької селищної ради, інформація про забудовника будинку по [ADDRESS] відсутня (а.с. 85). Згідно копій квитанцій за період із 2015 року до 2021 рр. вбачається, що на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] \~відкрито особі\~рахунки та\~нараховуються кошти\~за отримані\~комунальні послуги (а.с. 46, 47, 48, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55, 56, 57, 58). З копії державного акта на земельну ділянку від 05.10.2009, вбачається, що [PERSON] на підставі рішення Скаківської сільської ради 31 сесії 5 скликання від 09.10.2008 являється власницею земельної ділянки площею 0, 2500 га (кадастровий номер 1820885802:02:001:0175) розташованої за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 74). Будучи допитаним у якості свідка [PERSON] пояснив, що він проживає у будинку по [ADDRESS] . Там проживала також його мати [PERSON] . У лютому 2010 року мати виїхала в невідомому напрямку. Увесь час не виходила на зв`язок. Невідомо де перебуває матір. Будинок старий, потребує догляду. Відповідачка не ремонтує будинку та самоусунулася від обов`язку утримання будинку. Він сам утримує будинок, сплачує комунальні послуги. Будинок збудований бабусею - [PERSON] , матір`ю його батька. Бабуся померла у 1995 році. Документи на будинок відсутні. Земельна ділянка оформлена на матір. Мати мабуть поїхала до сестри в м. Горлівку. За увесь час сестра зателефонувала кілька разів. Будинок він вважає своїм, оскільки народився та увесь час там жив у будинку. Він, дружина та син той будинок утримують. Де перебуває його матір йому не відомо. Мати не навідувалася до будинку та не цікавилася його життям. Свідок [PERSON] пояснила, що позивача вона знає із дитинства та знає, що він проживає у тому будинку із народження. Власником будинку була баба [PERSON] . Позивач там все будував. Всі знають, що він користується майном. Рідна сестра позивача, дочка відповідачки [PERSON] проживає в Донецькій області. Мати позивача 10 років як поїхала із села. Свідок [PERSON] пояснила, що позивач її зять, а відповідачка сваха. Відомо, що увесь час вони сварилися. Приїхала дочка [PERSON] , вона зібрали речі та вони поїхали у невідомому напрямку. 10 років як від матері позивача та сестри немає ніяких даних. Вони проживають у м. Горлівці та не зв`язок не виходять, не спілкуються. Позивач проживає у цьому будинку із дитинства та лише він будинок утримує. Про це всі знають. Мати не цікавилася ні будинком, ні сім`єю. Свідок [PERSON] , дружина позивача, пояснила, що з чоловіком вони одружилися у 1996 році. Після одруження стали проживати у будинку за адресою: [ADDRESS] . Її чоловік там проживав завжди. З часу одруження вони разом утримують це майно. У 2010 році, коли приїхала дочка відповідачки, виник конфлікт. Вона забрала свекруху та вони виїхали. Із того часу не зв`язувалась. Вони все оплачують за будинок, ремонтують, хазяйнують. Документів на будинок немає. Власником є бабця чоловіка. Чому особові рахунки на матір чоловіка, вона не знає. Земля оформлена на свекруху. Зараз вони вирішили оформити документально право на будинок. Норми права, застосовані судом Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України). Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом (частина перша статті 344 ЦК України). У постанові від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 (провадження № 12-291гс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків: Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація). Набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності. Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнішній строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Звідси, йдеться про добросовісне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник. Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Відповідно до статей 529, 530 ЦК УРСР, в редакції на день смерті [PERSON] , (1995 рік) спадкоємцями першої черги буди діти, дружина, батьки померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. До другої черги спадкоємців відносилися: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини ( ст. 549ЦК УРСР). Висновки суду Суд відмовляє у задоволенні позову із таких таких підстав. Суд зазначає, що сам лише факт проживання позивача у спірному будинку більше 10 років, утримання його в належному стані та здійснення оплати за житлово-комунальні послуги не є підставою для виникнення у нього права власності за набувальною давністю за правилами статті 344 ЦК України. Позивачем суду надано доказ, що на день смерті [PERSON] ( [INFO] ) згідно погосподарського обліку вона була голово двору в [ADDRESS] . Проте доказів хто є головою двору в [ADDRESS] станом на час розгляду справи позивачем суду не надано. Як і не надано доказів хто був спадкоємцем після [PERSON] . Позивач та свідки пояснювали, що [PERSON] являлася бабою позивача по лінії батька, хоч і письмових доказів на підтвердження цього суду не надано. Спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилася. Між тим, земельна ділянка під будинком в [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] , матері позивача, на підставі державного акта від 05.10.2009 року. Очевидно що земельна ділянка, органом місцевого самоврядування могла бути передана у власність лише власникові будинку. Також особові рахунки на постачання комунальних послуг до будинку оформлені на [PERSON] та вона має зареєстроване місце проживання у вказаному будинку. Отже на це будинковолодіння очевидно, що претендувала відповідачка [PERSON] . Суду не надано доказів, що відповідачка відмовилася від своїх прав на будинок. Згідно довідки в.о. старости Скаківського старостинського округу від 09.06.2020 [PERSON] не проживає у будинку в [ADDRESS] біля 10 років. Проте суд зазначає, що така довідка не свідчить факту непроживання відповідачки в будинку десяти та більше років. На підтвердження факту непроживання відповідачки більше 10 років у будинку в [ADDRESS] суд не може взяти за основу показання свідків: позивача, його дружини та тещі, вважаючи даних осіб такими, які зацікавлені у результаті вирішення цієї справи. Їх показання не є достатніми доказами, які б доводив цей факт. Крім того, позивач у позові вказав та цей факт підтвердили свідки, що позивач та мати сварилися та після чергової\~сварки [PERSON] залишила будинок та поїхала проживати до дочки. Позивач не повідомив суд про місце фактичного проживання своєї матері, не клопотав перед судом про витребування таких відомостей. Доводи у позові, що він намагався віднайти матір не підтверджено жодним доказом. Тому той факт за яких обставин відповідачка 1 залишила житло, її реєстрація у будинку, дає суду підстави дійти висновку, що вона із власної волі не відмовилася від прав на будинок та від свого права власності на земельну ділянку на якій спірний будинок збудовано. Тому не можна вважати, що володіння позивачем спірним будинком є добросовісним. За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для визнання за позивачем права власності на спірний будинок за набувальною давністю, оскільки не доведено, що позивач є добросовісним набувачем, а відкритість і безперервність користування спірним майном не є достатніми підставами для набуття права власності на нього за правилами статті 344 ЦК України. Розподіл судових витрат Оскільки у задоволенні позову відмовлено, підстави для відшкодування ( розподілу) судових витрат відсутні.

Outcome: dismissed