Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Херсонський міжрайонний прокурор з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері звернувся до суду в інтересах держави в особі Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області з позовом до Геройської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним рішення Геройської сільської ради, державних актів на право власності на земельні ділянки та повернення їх у державну власність. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Геройської сільської ради №290 від 15.03.2010 року було затверджено технічну документацію із землеустрою, щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку під житловими будинками та господарськими спорудами громадянам [PERSON], [PERSON] та [PERSON] На підставі даного рішення, відповідачами були отримані державні акти на право власності на земельні ділянки на території Геройської сільської ради. В 2014 році прокуратурою було проведено перевірку в порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів, в ході якої було виявлено, що при винесенні вищевказаного рішення, орган місцевого самоуправління вийшов за межі своїх повноважень, оскільки земельні ділянки, які передавались у власність громадянам знаходяться за межами населеного пункту, а тому право на розпорядження ними мала лише Голопристанська РДА. Крім цього зазначають, що отримані у власність земельні ділянки знаходяться у прибережній захисній смузі Дніпровського лиману, а тому технічна документація на їх відведення повинна була бути погодженою з природоохоронним органом, чого дотримано не було. За цих підстав, просять суд визнати рішення Геройської сільської ради № 290 недійсним, а також визнати недійсними державні акти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та зобов'язати вказаних громадян повернути земельні ділянки у власність держави шляхом укладання з Голо пристанською РДА актів прийому-передачі. В судовому засіданні прокурор Орищенко С.Ю. позовні вимоги підтримала на підставах викладених в позовній заяві та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник Голопристаської РДА в судовому засіданні також підтримав заявлені вимоги та наполягав на їх задоволенні виходячи з того, що орган місцевого самоврядування не мав право передавати земельну ділянку, яка знаходиться за межами села у приватну власність відповідачам. Представник Геройської сільської ради позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їхнього задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги не визнає, вважає їх незаконними та необґрунтованими, а тому просить відмовити в їхньому задоволенні в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не відомі. Про час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та у встановленому законом порядку. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд проходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що 25.07.2008 року Геройською сільською радою на вісімнадцятій сесії п'ятого скликання було прийнято рішення №175 про надання дозволу на виготовлення технічної документації про передачу у власність земельних ділянок [PERSON], [PERSON], [PERSON] 08 серпня 2008 року вищевказані громадяни звернулись до директора ПП ВКФ «Геоінформкомплекс» з заявою на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків. Технічна документація була виготовлена в 2010 році. Рішенням № 290 від 15.03.2010 року, Геройська сільська рада вирішила затвердити технічну документацію з вказівкою на подальше отримання [PERSON], [PERSON] та [PERSON] державних актів на право власності на земельні ділянки. На підставі даного рішення, 12 травня 2010 року [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], яка знаходиться в [ADDRESS]. Того ж дня та на тій же підставі були видані державні акти на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] [PERSON] на земельну ділянку по [ADDRESS], та серії [NUMBER] [PERSON] на земельну ділянку по [ADDRESS]. 25.09.2014 року Херсонським міжрайонним прокурором з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері було прийнято постанову про проведення перевірки в порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів щодо додержання органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування вимог закону при наданні у власність… земель державної та комунальної власності. В ході проведення перевірки було встановлено, що земельні ділянки, які були передані у власність громадянам [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення № 290 знаходяться за межами Геройської сільської ради (відповідно до Національної кадастрової системи), що підтверджується листом начальника Відділу Держземагенства в Голопристанському районі Херсонської області від 14.08.2014р. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 173 ЗК України визначено, що межа району, села, селища, міста, району у місті - це умовна замкнена лінія на поверхні землі, що відокремлює територію району, села, селища, міста, району у місті від інших територій. Згідно п. «а» і «б» ч.1 ст. 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить зокрема: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Положеннями ч.1 та 2 ст. 83 ЗК України (в редакції чинній станом на 15.03.2010р.) визначено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності. Відповідно до ч.1 ст. 84 ЗК України, у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Пунктом 12 Перехідних положень Земельного кодексу України визначено, що до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Згідно ч. 1 ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Виходячи з вищевикладених обставин справи, суд приходить до висновку, що Геройська сільська рада при винесенні оскаржуваного рішення вийшла за межі наданих їй повноважень та неправомірно передала у власність відповідачам земельні ділянки, які знаходяться за межами населеного пункту - с. Геройське. Також слід зазначити, що державні акти на право приватної власності на землю видаються на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт виданий, і дотримання вимог, передбачених земельним законодавством, зокрема ст. ст. 116, 118 ЗК України. Отже, визнання державного акту недійсним є закономірним у випадку встановлення недійсності акту органу місцевого самоврядування. При цьому суд, на підставі ст. 360-7 ЦПК України, враховує правову позицію Верховного Суду України викладену в постанові по справі N 6-67цс14 від 25.06.2014р. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставне набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі (ч.1 ст. 1213 ЦК України). Положення цієї глави застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відсутність правової підстави на отримання земельної ділянки у [PERSON], [PERSON] та [PERSON] означає, що останні збагатилися за рахунок державного майна поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами. Виходячи з викладеного та на підставі ст. 1213 ЦК України відповідачі зобов'язані повернути у державну власність безпідставне набуте майно в натурі. Таким чином, враховуючи обставини справи, приймаючи до уваги факт незаконного вибуття майна спірної земельної ділянки із володіння власника - Держави Україна в особі Голопристанської районної державної адміністрації, суд приходе до висновку, що правові підстави для володіння цією земельною ділянкою у відповідачів відсутні. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3654 гривні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved