Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

19.09.2018 р. до Новобузького районного суду Миколаївської області надійшов позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», за яким останній просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 18.09.2007 року у розмірі 77911,96 грн. та судові витрати. Позивач мотивував свої вимоги тим, що відповідач звернулась до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 18.09.2007 р., згідно якої отримала кредит у розмірі 250,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У порушення умов цього договору від відповідача не надходять платежі по кредиту та проценти за користування ним, у зв`язку із чим станом на 09.09.2018 р. виникла заборгованість у сумі 77911 грн. 96 коп. Позовна заява розподілена судді Вжещ С.І. 24.09.2018 року. Ухвалою судді від 27.09.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судові засідання представник відповідача не з`являвся, направляючи при цьому заяви про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримував та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково на суму тіла кредиту 5200 гривень, відсотків на цю суму, штрафів і пені. Пояснила, що дійсно 18.09.2007 року нею була підписана заява, згідно якої вона отримала кредит у розмірі 250.00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вона кожного місяця сплачувала кошти по кредиту, періодично суму кредиту на картці банк збільшував. Вона активно користувалась карткою, знімала гроші та погашала борги по ній. 07.07.2017 року близько 15 години 30 хвилин на її мобільний телефон [NUMBER] зателефонував невідомий чоловік, який представився банківським працівником та пропонував способи захисту картки від шахраїв. Після повідомлення нею, про наявність карткового рахунку в ПРИВАТБАНКУ, зв`язок перервався. Про вказаний дзвінок вона негайно повідомила по номеру 3700, у відповідь отримавши повідомлення, що на картці мається залишок 5200 гривень та повідомлення про блокування всіх її рахунків. Після цього їй прийшло СМС-повідомлення про поповнення рахунку сім-карти [NUMBER] на 30 гривень, а в подальшому цю сім-картку було заблоковано оператором. 17.07.2017 року вона, з метою розблокування сім-картки звернулася у магазин мобільної техніки у м.Новий Буг, за консультацією, але їй продавець повідомив, що потрібно з`ясовувати причину блокування у оператора «Київстар». Не маючи часу на такі дії, вирішила придбати картку оператора «Київстар» з новим номером [NUMBER] . Що відбуваються якісь шахрайські дії вона не здогадувалась до того моменту, як у відділенні ПРИВАТБАНКУ м. Новий Буг, їй видали нові кредитну та зарплатну картки та повідомили, що в період з 07.07. по 18.07.2017 року з кредитної картки знімались кошти, у зв`язку з оформленням послуги «Миттєва розстрочка» за придбання товару через мережу інтернет. Зупинити сплати за карткою вона намагалась шляхом звернення до головного офісу банку, але щомісячні стягнення не припинились, а працівники позивача її переконували, що інша особа, без її волі, не може скористатись послугою банку, яка була оформлена через інтернет за допомогою її фінансового телефону. На думку відповідача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не надав доказів, що своїми діями чи бездіяльністю вона(позивач) сприяла незаконному використанню інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою. Вона особисто не реєструвалася у системі Приват 24, не оформляла ніяких послуг, не купувала ніякого товару, так як не має комп`ютера, а її телефон старої моделі без доступу інтернету. Крім того, зазначила, що вона нікого не вповноважувала це робити. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та обставини, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства України. Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно положень ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Як встановлено в судовому засіданні 18.09.2007 року [PERSON] підписала Заяву № б/н від 18.09.2007 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 250.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок з базовою відсотковою ставкою 22.8 %. Друкованим текстом анкети-заяви передбачено наступне - «Я згоден (-на) з тим, що ця заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомився(-лась) і згодний (-на) з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банка, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті Приватбанка www.privatbank.ua. Я зобовязуюсь виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанка www.privatbank.ua». Номер виданої кредитної картки та з якими саме затвердженими Умовами і Правилами, тарифами ознайомлений відповідач та дав згоду у анкеті-заяві не зазначено. До позову банком долучені витяг з Умов та Правил, без зазначення коли та ким затверджених, які відповідачем не підписані. Підписана відповідачем заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між нею та банком договір і згода на це засвідчена 18.09.2007 року підписом [PERSON] у заяві про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.9, 149). Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Правил надання банківських послуг клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт (а.с.18). Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг, які є невід`ємною частиною договору, відповідач взяла на себе зобов`язання перед позивачем погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених Договором (а.с.19 зворот). Звертаючись до суду із даним позовом, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вказувало про те, що [PERSON] отримала кредитні кошти, але у встановлені договором строки зобов`язання за кредитним договором не виконала, у зв`язку з чим станом на 09.09.2018 року, згідно наданого банком розрахунку (а.с.5-8) утворилась заборгованість за кредитом на загальну суму 77911 гривень 96 копійок, з них, тіло кредиту 34934 гривень 18 копійок, по відсоткам за користування кредитом у сумі 10539 гривні 75 копійок, пеня - 28251 гривня 75 копійок, штрафи (фіксована частина) - 500 гривень, та процентна складова 3686 гривні 28 копійок. Згідно інформації, наданої банком [PERSON] , як клієнт банку, серед інших, згідно кредитного договору від 18.09.2007 отримала картку № [NUMBER] , зі строком дії 12/17, перевипущеної картки № [NUMBER] до останнього дня 05/2021 року (а.с.200). Дата відкриття картки № [NUMBER] - 03.12.2013, що підтверджується довідкою банку. Дата відкриття картки [NUMBER] - 25.05.2017, що також підтверджується цією довідкою. Судом встановлено, що станом на 07.07.2017 року відповідач мала заборгованості перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за наданим кредитом по рахунку [NUMBER] , в сумі 5200 гривень, що підтверджується даними руху коштів по рахунку (а.с.54-58,118-119), також цю обставину підтвердила у судовому засіданні відповідач. Згідно виписки про рух коштів 09.07.2017 року, 10.07.2017 року, 12.07.2017 року, 18.07.2017 року, з рахунку [PERSON] № [NUMBER] , відбулись чотири операції під назвою «Предавторизация Pet Payment Scheme 3», за якими були зняті кошти на суми 883.01 грн, 852.25 грн, 485.69 грн, 876.05 грн., 482.92 грн. Починаючи з 25.07.2017 року з картки № [NUMBER] , яку було перевипущено 25.07.2017 року відповідачем, у зв`язку з заблокуванням, а в подальшому з картки № [NUMBER] , здійснено 12 платежів в сумі 502.24 грн кожен на загальну суму 6026.88 грн., 9 платежів в сумі 918.32 грн на загальну суму 8264,88 грн., 20 платежів в сумі 505.12 на загальну суму 10102.24 грн., 11 платежів в сумі 911.13 на загальну суму 10022.43 та 3 платежі в сумі 886.34 на загальну суму 2659.02 грн. за послугами «Миттєва розстрочка» "Оплата частинами" за покупку частинами м. Дніпропетровськ, на які в подальшому було здійснено відповідні нарахування за кредитним договором (а.с.54-58, 121-122). Відповідач 28.07.2017 року звернулась до Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області із письмовою заявою про те, що невідома особа за допомогою мережі інтернет заволоділа грошовими коштами в сумі 4000 грн., які знаходились на картці «ПРИВАТБАНК», даний факт було зареєстровано до ЄО №2011 від 28.07.2017 року та внесено до ЄРДР № 12017150270000462 від 28.07.2017 року. 14.08.2017 року до чергової частини Новобузького ВП надійшла ще одна заява від гр. [PERSON] про те, що невідома особа, за допомогою мережі інтернет заволоділа грошовими коштами в сумі 15000 грн., які знаходились на карті «ПРИВАТБАНК», даний факт було зареєстровано до ЄО №2221 від 14.08.2017 року та приєднано до ЄРДР № 12017150270000462 від 28.07.2017 року, про що свідчить повідомлення начальника Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області № 9047/65-2018 від 31.10.2018 року( а.с.50,72). 28.07.2017 р. було внесено відомості в ЄРДР за зазначеним фактом. Правова кваліфікація ст. 190 ч. 1 КК України. Кримінальне провадження №12017150270000462. На даний час досудове слідство по зазначеному кримінальному провадженню триває. (а.с. 151). 06.03.2018 року та 19 жовтня 2018 року на неодноразові звернення [PERSON] АТ КБ «ПРИВАТБАНК» направив письмові повідомлення, в яких зазначив, що Банк не може повернути кошти з тих підстав, що переказ коштів був здійснений шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів Приват24. Вхід в систему Приват24 був здійснений за допомогою фінансового телефону та іншої особистої інформації (а.с.49,82,99) Цим же повідомленням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» рекомендував [PERSON] звернутись до правоохоронних органів. Позивачем суду було надано повідомлення, в якому останній зазначив, що 08.07.2017 р. підключено послугу кредитна пропозиція ПриватМаркету «Миттєва розстрочка» на карту № [NUMBER] . Надання даної послуги передбачено п. 2.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, що розміщуються в мережі інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms/ і є невід`ємною частиною договору банківського обслуговування. Дана послуга надається шляхом авторизації відповідно до вимог п.2.7.6.1.2.2. Умов. Вказані дії можливо здійснити лише за допомогою фінансового телефону клієнта. Авторизація на сайті market.privatbank.ua для підключення Послуги здійснена за допомогою фінансового телефону клієнта (а.с.59). Також позивачем зазначено, що умовами договору відповідальність за неналежне зберігання особистої інформації покладено на клієнта. Судом було двічі надіслано запит на адресу позивача про надання відомостей щодо внутрішнього розслідування за фактом заволодіння грошових коштів боржника [PERSON] за час заблокування кредитної карти [NUMBER] в період з 2017 року по 2018 рік. 13.05.2019 року позивачем надано відповідь на запит, у якій позивач зазначив, що згідно внутрішніх банківських комплексів запит на блокування кредитної картки надійшов 07.07.2017 року безпосередньо від клієнта на номер телефону [NUMBER] , на підставі чого Банком здійснено блокування картки. Наступного дня 08.07.2017 року через додаток Приват24 Клієнтом було подано запит на розблокування кредитної картки, вхід в додаток Приват24 здійснюється з допомогою фінансового телефону клієнта. 08.07.2017 року Клієнтом було оформлено послугу Миттєва розстрочка на суму 7039 грн. в магазині «Комфі». 26.04.2016 р., 19.11.2016 р., 21.11.2016 р. відповідач скористався послугою «Миттєва розстрочка», після чого були оформлені переноси заборгованості з карти універсальної за допомогою вищевказаного сервісу. Скориставшись даною послугою відповідач «обнулив» свою заборгованість за використаний кредитний ліміт, а саме, встановлений кредитний ліміт став доступний до використання відповідачем. Однак, скориставшись даною послугою, у відповідача виникло зобов`язання в рамках сервісу «Миттєва розстрочка» зі здійсненням регулярних платежів для погашення перенесеної заборгованості. Переглянувши виписку з особового рахунку відповідача, судом вситановлено, що відповідач 24.06.2016 року, 19.11.2016 року не користувалась послугою Миттєва розстрочка, як про це запевняє банк у відповіді суду від 13.05.2019, а тому суд ставить під сумнів посилання позивача про користування відповідчем цією послугою і в подальшому. Крім того, сумніви у суду викликають посилання позивача на фінансовий телефон відповідача за номером [NUMBER] , що діяв на період з 09.07.2017 року, про що повідомив позивач суду у відповіді від 26.02.2020 року ( а.с.198) виходячи з такого. Як видно з матеріалів справи, а саме актети-заяви відповідача від 17.05.2017 року, фінансовим номером [PERSON] в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» був № [NUMBER] оператора «Київстар», який починаючи з 07.07.2020 року і був заблокований. З інформації наданої на запит суду ПрАТ «Київстар» (а.с.175-195) вбачається, що 07.07.2017 по номеру [NUMBER] в магазині диллера за адресою м. Київ, вулиця Лугова, 12 було замінено СІМ-картку. Заміна та відновлення СІМ-картки для абонентів передплаченого зв`язку, що обслуговується знеособлено, не потребує пред`явлення заявником документів, що посвідчують особу. Встановити номер ІМЕІ мобільного пристрою, у якому використовувалась СІМ-картка не має можливості. Абонентський номер [NUMBER] обслуговується в мережі з 17.07.2017 року на умовах передплаченої форми обслуговування ПрАТ «Київстар» блокування чи зупинення обслуговування не застосовувалося, номер є активним. Крім того, з метою перевірки тверджень позивача про проведення фінансової операції по оформленню послуги «Миттєва розстрочка» через фінансовий телефон [NUMBER] , судом витребувано інформацію з ВФ Україна, з якої не вбачається, що в період з 07.07.2017 року по 31.08.2017 року наявність контактів (вихідних та вхідних дзвінків, СМС повідомлень) з номером [NUMBER] , який є телефоном АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Виходячи з того, що в анкеті-заяві відповідача від 15.05.2017 року фінансовим номером зазначеним [NUMBER] , що також підтверджено інформацією з ПрАТ «Київстар», з якої вбачається, наявність контактів (вихідних та вхідних дзвінків, СМС повідомлень) за номером [NUMBER] , який є телефоном АТ КБ «ПРИВАТБАНК» для клієнтів, та відсутності контактів, починаючи з 07.07.2017 року по 20.07.2017 року за номером [NUMBER] з номером [NUMBER] , суд не приймає доводи позивача про те, що фінансовим номером телефона відповідача був № [NUMBER] . При вирішенні спору, що виник між сторонами суд застосовує наступні норми права. Відповідно до положень ст.1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно з пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. Відповідно до пунктів 7, 8 розділу VI Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок. Згідно з п. 1.1.5.29 Умов і Правил надання банківських послуг держатель несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацієїю, до моменту звернення власника карти в банк та блокування карти, і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки картки в СТОП-ЛИСТ платіжною системою. Зі змісту п.п. 5, 6 постанови Правління НБУ «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» від 05 листопада 2014 року № 705 вбачається, що користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. При вирішенні спору необхідно приймати до уваги правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15, яка ґрунтуєтьєся на тому, що не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, суд дійшов помилкового висновку про вину особи - споживача як підставу цивільно-правової відповідальності.. Верховний Суд у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 127/23496/15-ц (каса¬ційне провадження № 61-3239св18) вказану правову позицію підтримав, зазначив, що встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, в межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого ви-сновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. Аналогічний правовий висновок наведений і у Постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 у справі № 691/699/16-ц. Приписами ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст.77 ЦПК України). На підставі досліджених доказів судом встановлено, що відповідач [PERSON] за період з 07.07.2017 року по 18.07.2017 року не здійснювала оформлення послуг «Миттєва розстрочка», а невідомою особою 07.07.2017 в магазині дилера ПрАТ «Київстар» за адресою м. Київ, вулиця Лугова, 12 було здійснено безпосередню заміну сім картки із абонентським номером [NUMBER] , що належав відповідачці, за допомогою якого виконувалися у подальшому фінансові операції. Після того, як [PERSON] дізналася про несанкціоновані нею фінансові операції по її рахунку, що мали місце 07.07.17- 18.07.2017 року, вона невідкладно через працівників банку повідомила позивача про необхідність проведення перевірки у зв`язку з шахрайськими діями, звернулася із заявою до поліції щодо проведення перевірки за фактом несанкціонованого зняття коштів, та наявне кримінальне провадження за ч. 1 ст. 185 КК України, в межах якого до цього часу не встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами. Оскільки позивачем не надано суду доказів на підтвердження вчинення [PERSON] дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, розголошення секретної інформації третім особам, суд доходить висновку відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до відповідача в частині стягнення за тілом кредиту, відсотками, пенею, штрафами, нарахованими після 07.07.2020 року. Відповідно до ч. 1 ст.1054, ст.1055, ч. 2 1056-1ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Частинами 1, 2 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частина 2 ст. 207 ЦК України передбачає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Викладеними нормами матеріального закону визначені істотні умови укладення кредитного договору, а саме розмір суми кредиту, умови його надання, сплати процентів за користування кредитом, які визначаються при укладенні сторонами договору шляхом складення його в письмовій формі, що підписується сторонами. Кредитний договір вважається укладеним, якщо сторонами, у передбачених законом порядку та формі, досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов відповідно до норм чинного законодавства. Підстави позовних вимог є порушення відповідачем умов кредитного договору, який складається з заяви та Умов та Правил надання банківських послуг. Як вбачається з розрахунків позивача розмір відсотків за картковим рахунком, починаючи з 01.10.2007 року банком змінювався, а саме з 22,8 % річних до 43,20 % річних, а потім 36 % річних. Суд не погоджується зі зміною відсоткової ставки по кредиту в односторонньому порядку, оскільки, як видно з заяви від 18.07.2007 року кредитна картка [PERSON] видавалась з кредитним лімітом 250 грн. та базовою процентною ставкою 22,8% річних. Звідси суд, з урахуванням часткової сплати по кредиту за період з 09.07.2017 року по 09.09.2018 року (коли заборгованість за тілом кредиту складала 5200 грн.) нарахував відсотки та заборгованість за тілом кредиту: 62 грн. 57 коп. (5200 грн. - складова заборгованості за наданим кредитом х 22.8 % / 360 х 19 днів) за період з 09.07.2017 року по 25.07.2017 року. Додавши суму відсотків - 62 грн. 57 коп. до тіла кредиту - 5200 грн. отримуємо - 5262 грн. 57 коп. За цей же період відповідачкою сплачено 500 грн., які віднімаємо від 5262 грн. 57 коп., отримуємо суму боргу станом на 25.07.2017 р. у розмірі 4762 грн. 57 коп.; 135 грн. 73 коп. (4762 грн. 57 коп. - складова заборгованості за наданим кредитом х 22.8 % / 360 х 45 днів) за період з 26.07.2017 року по 09.09.2017 року. Додавши суму відсотків - 135 грн. 73 коп. до тіла кредиту - 4762 грн. 57 коп. отримуємо - 4898 грн. 30 коп. За цей же період відповідачкою сплачено 35 грн. 97 коп., які віднімаємо від 4898 грн. 30 коп., отримуємо суму боргу станом на 09.09.2017 р. у розмірі 4862 грн. 33 коп. 6 грн. 16 коп. (4862 грн. 33 коп. - складова заборгованості за наданим кредитом х 22.8 % / 360 х 2 дні) за період з 10.09.2017 року по 12.09.2017 року. Додавши суму відсотків - 6 грн. 16 коп. до тіла кредиту - 4862 грн. 33 коп. отримуємо - 4868 грн. 48 коп. За цей же період відповідачкою сплачено 376 грн. 51 коп., які віднімаємо від 4868 грн. 48 коп., отримуємо суму боргу станом на 12.09.2017 р. у розмірі 4491 грн. 97 коп.; 4 грн. 99 коп. (4491 грн. 97 коп. - складова заборгованості за наданим кредитом х 22.8 % / 360 х 16 днів) за період з 13.09.2017 року по 29.09.2017 року. Додавши суму відсотків - 4 грн. 99 коп. до тіла кредиту - 4491 грн. 97 коп. отримуємо - 4496 грн. 96 коп. За цей же період відповідачкою сплачено 387 грн. 54 коп., які віднімаємо від 4496 грн. 96 коп., отримуємо суму боргу станом на 29.09.2017 р. у розмірі 4109 грн. 42 коп.; 31 грн. 23 коп. (4109 грн. 42 коп. - складова заборгованості за наданим кредитом х 22.8 % / 360 х 12 днів) за період з 30.09.2017 року по 12.10.2017 року. Додавши суму відсотків - 31 грн. 23 коп. до тіла кредиту - 4109 грн. 42 коп. отримуємо - 4140 грн. 65 коп. За цей же період відповідачкою сплачено 225 грн. 05 коп., які віднімаємо від 4140 грн. 65 коп., отримуємо суму боргу станом на 12.10.2017 р. у розмірі 3915 грн. 59 коп.; 42 грн. 16 коп. (3915 грн. 59 коп. - складова заборгованості за наданим кредитом х 22.8 % / 360 х 17 днів) за період з 13.10.2017 року по 30.10.2017 року. Додавши суму відсотків - 42 грн. 16 коп. до тіла кредиту - 3915 грн. 59 коп. отримуємо - 3957 грн. 75 коп. За цей же період відповідачкою сплачено 502 грн. 54 коп., які віднімаємо від 3957 грн. 75 коп., отримуємо суму боргу станом на 30.10.2017 р. у розмірі 3455 грн. 21 коп.; 67 грн. 84 коп. (3455 грн. 21 коп. - складова заборгованості за наданим кредитом х 22.8 % / 360 х 31 день) за період з 31.10.2017 року по 01.12.2017 року. Додавши суму відсотків - 67 грн. 84 коп. до тіла кредиту - 3455 грн. 21 коп. отримуємо - 3523 грн. 05 коп. За цей же період відповідачкою сплачено 51 грн. 43 коп., які віднімаємо від 3523 грн. 05 коп., отримуємо суму боргу станом на 01.12.2017 р. у розмірі 3471 грн. 62 коп.; 70 грн. 36 коп. (3471 грн. 62 коп. - складова заборгованості за наданим кредитом х 22.8 % / 360 х 32 дні) за період з 02.12.2017 року по 03.01.2018 року. Додавши суму відсотків - 70 грн. 36 коп. до тіла кредиту - 3471 грн. 62 коп. отримуємо - 3541 грн. 98 коп. За цей же період відповідачкою сплачено 50 грн., які віднімаємо від 3541 грн. 98 коп., отримуємо суму боргу станом на 03.01.2018 р. у розмірі 3491 грн. 98 коп.; 55 грн. 29 коп. (3491 грн. 98 коп. - складова заборгованості за наданим кредитом х 22.8 % / 360 х 25 днів) за період з 04.01.2018 року по 29.01.2018 року. Додавши суму відсотків - 55 грн. 29 коп. до тіла кредиту - 3491 грн. 98 коп. отримуємо - 3547 грн. 27 коп. За цей же період відповідачкою сплачено 50 грн., які віднімаємо від 1500 грн., отримуємо суму боргу станом на 29.01.2018 р. у розмірі 2047 грн. 27 коп.; 19 грн. 45 коп. (2047 грн. 27 коп. - складова заборгованості за наданим кредитом х 22.8 % / 360 х 15 днів) за період з 30.01.2018 року по 14.02.2018 року. Додавши суму відсотків - 19 грн. 45 коп. до тіла кредиту - 2047 грн. 27 коп. отримуємо - 2066 грн. 72 коп. За цей же період відповідачкою сплачено 50 грн., які віднімаємо від 1500 грн., отримуємо суму боргу станом на 14.02.2018 р. у розмірі 566 грн. 72 коп.; 73 грн. 94 коп. (566 грн. 72 коп. - складова заборгованості за наданим кредитом х 22.8 % / 360 х 206 днів) за період з 15.02.2018 року по 09.09.2018 року. Додавши суму відсотків - 73 грн. 94 коп. до тіла кредиту - 566 грн. 72 коп. отримуємо - 640 грн. 66 коп. За цей же період відповідачкою сплачено 50 грн., які віднімаємо від 1500 грн., отримуємо суму боргу станом на 09.09.2018 р. у розмірі 566 грн. 72 коп. Звідси, у [PERSON] наявна заборгованість за тілом кредиту в сумі 566 грн. 72 коп. Заборгованість за відсотками 73 грн. 94 коп. Заборгованість по пені складає 122.84 ( 2047.27(тіло кредиту)х1%х 6 місяців); 34 грн.(566.72.х1%х 6 місяців) Розмір штрафів становить 532.03 грн., з яких 500 грн. - фіксована частина, 32.03 грн. - процентна складова, яка розраховується за формулою: (заборгованість за тілом кредиту + заборгованість за процентами) х 5% = \(566.72 грн. + 73.94 грн.) х 5%\. Отже, загальна сума заборгованості відповідача за Договором від 18 вересня 2007 року , станом на 09 вересня 2018 року, становить 1329 грн. 53 коп., яка підлягає до стягнення та складається з: 566 грн. 72 коп. - заборгованості за тілом кредиту; 73 грн. 94 коп. - заборгованості по відсоткам; 156 грн.84 коп. - пені; 532 грн. 03 коп. штрафів, з яких 500 грн. - фіксована частина і 32 грн.03 коп. - процентна складова. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 30 грн. 13 коп. пропорційно розміру задоволених позовних вимог (1329.53х2102:77911,96=30.13).

Outcome: partial