Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчиненого злочину. Просив стягнути з [PERSON] на його користь заподіяну йому шкоду у розмірі 41597 грн. 64 коп., з яких 1597 грн. 64 коп. - матеріальна шкода, 40000 грн. - моральна шкода. В обгрунтування позову посилався на те, що 23.03.2017 р. вироком Христинівського районного суду визнано винним [PERSON] у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначено відповідне покарання. Судом було встановлено, що 28.03.2016 р. близько 22 год.00 хв. в м. Христинівці [PERSON], знаходячись біля домоволодінь №10 та №13, що по вулиці Куйбишева, на ґрунті неприязних відносин із [PERSON] та з метою спричинення йому тілесних ушкоджень, діючи умисно, дерев'яною палицею наніс близько двох ударів по тілу останнього, після чого, використовуючи кухонний ніж, наніс ним останньому близько чотирьох ударів в ділянки лівого плечового суглобу, міжребір'я та грудної клітки зліва та в результаті спричинив [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді рани в ділянці шостого міжребір'я зліва по середньо-лопаточній лінії, рани грудної клітки на рівні другого міжребір'я по передній паховій лінії, рани передньої поверхні плечового суглобу, рани по задній поверхні плечового суглобу, які згідно з висновком судової медичної експертизи №05-7-01/397 від 12.05.2016 р. відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Згідно з даними висновку лікаря-рентгенолога Уманської міської лікарні від 22.02.2017 р. на рентгензнімку лівого передпліччя та лівого променево-зап'ястного суглобу в двох проекціях від 29.03.2016 р. на ім'я [PERSON] визначається перелом човноподібної кістки з розходженням відламків 3 мм, які згідно з висновком судової медичної експертизи №11 від 22.02.2017 р. відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий, понад 21 день, розлад здоров'я. Внаслідок отриманих ушкоджень йому спричинена майнова шкода в розмірі 1597 грн. 64 коп., що стверджується приєднаними до позовної заяви чеками та накладними щодо придбання відповідних ліків. Він зазнав також моральної шкоди, яку оцінює в сумі 40000 грн. Він є інвалідом першої групи, пересувається виключно на інвалідному візку. В момент заподіяння йому тілесних ушкоджень [PERSON], що носило тривалий характер, він перебував в інвалідному візку і в силу своєї інвалідності був позбавлений будь-якої можливості уникнути вказаних ударів, не говорячи про вчинення якого-небудь супротиву. Удари ножем йому прийшлися в область плеча, міжребір'я та грудної клітки, послідовність яких вказує на спричинення йому сильного фізичного болю в момент заподіяння. В результаті отриманих ушкоджень він зазнав душевних страждань, які виразилися в побоюванні за своє здоров'я та життя, оскільки вважає, що відповідач буде його переслідувати та погрожувати йому. Він втратив спокій, почав постійно нервувати і фактично з часу побиття і до даного часу відчуває фізичний біль. Крім того, що він позбавлений можливості вільно пересуватися, внаслідок перелому лівого зап'ястного суглобу, він був позбавлений можливості виконувати елементарні дії, пов'язані з його життєдіяльністю. На ґрунті цього в нього постійно виникають нервові стреси. Вважає, що сума заподіяних йому моральних збитків є співмірною із тяжкістю перенесених ним страждань. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з'явились, проте від представника позивача надійшла заява з проханням розглянути справу без їх участі, у заяві також зазначено, що вони позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, від нього також не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача [PERSON], представника позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача у своїй заяві не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази: копії вироку Христинівського районного суду від 23.03.2017 р., пенсійного посвідчення [PERSON], рахунки та чеки на придбання ліків, довідку Христинівської ЦРЛ №519 від 15.08.2017 р. щодо перебування на лікуванні та використані [PERSON] ліки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, що вироком Христинівського районного суду від 23.03.2017 р. відповідача [PERSON] було засуджено за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, і призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України його було звільнено від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Вироком суду було встановлено, що 28.03.2016 р. близько 22 год.00 хв. в м. Христинівці відповідач [PERSON], знаходячись біля домоволодінь №10 та №13, що по вулиці Куйбишева, на ґрунті неприязних відносин із позивачем [PERSON] та з метою спричинення йому тілесних ушкоджень, діючи умисно, дерев'яною палицею наніс близько двох ударів по тілу останнього, після чого, використовуючи кухонний ніж, наніс ним останньому близько чотирьох ударів в ділянки лівого плечового суглобу, міжребір'я та грудної клітки зліва та в результаті спричинив позивачу [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді рани в ділянці шостого міжребір'я зліва по середньо-лопаточній лінії, рани грудної клітки на рівні другого міжребір'я по передній паховій лінії, рани передньої поверхні плечового суглобу, рани по задній поверхні плечового суглобу, які згідно з висновком судової медичної експертизи №05-7-01/397 від 12.05.2016 р. відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Згідно з даними висновку лікаря-рентгенолога Уманської міської лікарні від 22.02.2017 р. на рентгензнімку лівого передпліччя та лівого променево-зап'ястного суглобу в двох проекціях від 29.03.2016 р. на ім'я позивача [PERSON] визначається перелом човноподібної кістки з розходженням відламків 3 мм, які згідно з висновком судової медичної експертизи №11 від 22.02.2017 р. відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий, понад 21 день, розлад здоров'я. Згідно з положеннями п.п. 8, 9 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Позов в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню частково, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути 584,06 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної скоєним злочином. Відповідно до довідки Христинівської ЦРЛ №519 від 15.08.2017 р. позивач [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні лікарні з 28.03.2016 р. по 08.04.2016 р., на його лікування були витрачені ліки за переліком, зазначеним у довідці. Загальна вартість придбаних ліків згідно з наданими позивачем [PERSON] рахунком та чеками за вказаний період лікування становить 1597,64 грн. Однак, при визначенні розміру матеріальної шкоди суд бере до уваги лише вартість придбаних ліків, які містяться в переліку використаних ліків, зазначених у довідці Христинівської ЦРЛ №519 від 15.08.2017 р. Вартість таких ліків складає 584,06 грн. Вина відповідача [PERSON] у нанесенні матеріальної шкоди позивачеві [PERSON] підтверджується вироком Христинівського районного суду від 23.03.2017 р., а сума матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню, підтверджується рахунком та чеками, довідкою Христинівської ЦРЛ №519 від 15.08.2017 р. Позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню частково, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути 20000 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної скоєним злочином, з таких підстав. Згідно із ч. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із подальшими змінами) заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. Згідно з п.5 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, а також вини останнього в її заподіянні. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Моральна шкода, заподіяна потерпілому [PERSON], полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий зазнав у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких потерпілий зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою щодо нього. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є інвалідом І групи, пересувається виключно на інвалідному візку, в момент заподіяння відповідачем [PERSON] позивачу тілесних ушкоджень останній також перебував в інвалідному візку і в силу свого безпорадного стану був позбавлений можливості уникнути завданих йому відповідачем [PERSON] ударів. Крім того, внаслідок перелому лівого зап'ястного суглобу позивач [PERSON] був позбавлений можливості виконувати елементарні дії, пов'язані з його життєдіяльністю. Суд вважає, що між скоєнням злочину [PERSON] і заподіянням моральної шкоди [PERSON] є прямий причинно - наслідковий зв'язок. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачу спричинена моральна шкода та існують всі правові підстави для її відшкодування. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди судом визначається, враховуючи характер злочину, скоєного [PERSON], глибину душевних страждань потерпілого. При цьому також враховуються вимоги розумності та справедливості. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає за необхідне з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнути 20000 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної скоєним злочином. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача [PERSON] в дохід держави необхідно стягнути 633,34 грн.

Outcome: partial