Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить: розірвати шлюб, зареєстрований з [PERSON] 30 червня 1989 року у Палаці одружень «Центральний» м. Харкова, про що зроблено актовий запис № 1611; стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку ( доходу) щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття; стягнути аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною 23 років. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], та повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені в зв»язку з різними поглядами та цілями в житті, що призвело до втрати почуття любові та взаємних інтересів. Старша донька [PERSON], [INFO], досягла повноліття та продовжує навчання. Позивач самостійно виховує дітей, які проживають з нею, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньок. Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30 червня 1989 року у Палаці одружень «Центральний» м. Харкова, про що зроблено актовий запис № 1611. Від шлюбу сторони мають двох дітей: неповнолітню [PERSON], [INFO], та повнолітню [PERSON], [INFO]. Встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, збереження родини - неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. Крім того, судом встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, угоди на добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до довідки, виданої доктором медичних наук Абрахам С., члена Американської академії педіатрії, Бруклін, Нью-Йорк, від 17.02.2014 року, [PERSON] та [PERSON] проживають з їхньою матір»ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] знаходяться на утриманні позивачки. Крім того, [PERSON] навчається в Університеті штату Нью-Йорк у Бінгемтоні, очікувана дата закінчення навчання 05.05.2017 року, що підтверджується копією сертифікату підтвердження поточного зарахування. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня подачі позовної заяви. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. У відповідності зі ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні донька, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] підлягають задоволенню, позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання двох дітей підлягають частковому задоволенню в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial