Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

19.10.2018 позивач звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина. 31.10.2018 судом відкрито провадження даній у справі та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України та судом вирішено справу розглянути у порядку спрощеного провадження. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні. Позов позивачем мотивовано тим, що 02 березня 2013 року між ними було зареєстровано шлюб, від якого у них народився син - [PERSON], [INFO], який на даний проживає разом з нею. Вказує, що останні два місяці сторони разом не проживають однією сім'єю, хоча і перебувають у зареєстрованому шлюбі. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина, а вона утримувати самостійно сина [PERSON] не може внаслідок того, що він являться інвалідом з дитинства і потребує за собою особливої турботи, особливого підходу до виховання ; постійного лікування у самих різноманітних лікарів та у різних лікувальних закладах. Сину необхідні кошти на лікування у лікарів: логопеда, дефектолога, психолога та додаткові постійні витрати на різноманітні аналізи, крім того, необхідні кошти для занять та розвитку дитини у приватному будинку творчості , а також на лікування у санаторіях. Відповідач працездатний, може надавати грошову допомогу на утримання сина [PERSON]; їй відомо, що на даний час відповідач неофіційно працює і перебуває на обліку у службі зайнятості, де отримує кошти по безробіттю. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 6000 гривень, щомісяця до повноліття дитини, починаючи з дня подання заяви до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що у кінці листопада 2018 була вимушена разом із сином виїхати до м. Києва до батьків, де наразі і проживає; з грудня проходить стажування на роботі, розмір заробітної плати мінімальний. Вважає , що відповідач має можливість сплачувати 6000 грн. оскільки має неофіційні заробіток, інших утриманців не має, за станом здоров'я відповідач здоровий. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги частково в сумі 1500 грн. , суду пояснив, що не працює, перебуває на обліку у центрі зайнятості; є учасником бойових дій; хворіє, потребує медичної допомоги та витрат на лікування. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, вивчивши позов, дослідивши надані сторонами письмові докази та оцінивши їх в сукупності докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення, виходячи з такого. Судом установлено, що позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.03.2013, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с.4). На даний час шлюб сторін не розірваний у встановленому законом порядку. В період шлюбу в сторін народився син [PERSON], [INFO] народження, про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини (а.с.5). [PERSON] проживає разом з позивачем, що підтверджується, довідкою, виданою виконавчим комітетом Стрижавською селищною радою Вінницького району Вінницької області від 17.10.2018 №4511 (а.с.6) та копією акту обстеження фактичного місця проживання від 18.10.2018 (а.с.15). Син позивача та відповідача - [PERSON] є особою з інвалідністю з дитинства, про що свідчить копія посвідчення (а.с.9); хворіє та потребує реабілітації, про що свідчать копії медичних документів, наданих позивачем (а.с.10-14). Відповідач [PERSON] є учасником бойових дій, про що свідчить копія посвідчення (а.с.36), який має хворобливий стан здоров'я, що підтверджується копією медичних документів (а.с.32-34). З довідки від 11.01.2019 № 02-6156 виданої Вінницьким міським центром зайнятості убачається, що [PERSON] зареєстрований як безробітній в Вінницькому міському центрі зайнятості з 18.07.2018; з липня 2018 по грудень 2018 отримав допомогу по безробіттю в загальній сумі 38 783,08 гривень, щомісяний платіж складає у середньому 7000 гривень (а.с.35). Застосовуючи норми матеріального і процесуального права суд виходить з наступного. Судом установлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання малолітнього сина. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язків утримувати дитину, судом не встановлено. Відповідно до частини 1 ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до положень ст.180 Сімейного Кодексу України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище позивача, яка зі слів працює, син [PERSON], проживає із позивачем та перебуває на її утриманні, є особою з інвалідністю з дитинства, часто хворіє та потребує реабілітації після лікування, також суд враховує матеріальне становище відповідача, зокрема те, що він є учасником бойових дій, має хворобливий стан здоров'я, перебуває на обліку в центрі зайнятості та отримує допомогу по безробіттю, щомісячно приблизно 7000 гривень; інших осіб на утриманні не має, є працездатного віку, ні є особою з інвалідністю, підробляє неофіційно, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, але жодних письмових доказів про розмір неофіційного заробітку відповідача позивачем суду не надано. Тому, суд дійшов до переконання, що позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 гривень, щомісячно, починаючи з 19.10.2018 і до досягнення дитиною повноліття. З урахуванням стану здоров'я дитини сторін, суд вважає , що розмір аліментів в сумі 1500 гривень, який визнає відповідач є занадто малим , не достатнім для забезпечення мінімальних потреб дитини такого віку . В решті позовних вимог- слід відмовити за необґрунтованістю. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому, аліменти на дитину необхідно стягувати починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 19.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття або до зміни матеріального чи сімейного стану сторін. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно п.13 ч.1 ст.5 закону «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов'язаних з порушенням їхніх прав. Судом установлено, що відповідач [PERSON] є учасником бойових дій, однак суд вважає, що даною справою не порушуються права [PERSON] , тому згідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, він підлягає до стягненню в дохід держави з відповідача у розмірі 704, 80 гривень.

Outcome: partial