Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

05 листопада 2014 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування позову зазначала, що [INFO] померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилася зазначена квартира. Згідно ордеру №282 Засільського цукрового заводу від 15.12.1968 року родині [PERSON] (батька позивача) була надана двокімнатна квартира [ADDRESS] як працівнику завода. 28 лютого 1995 року згідно розпорядження акціонерного товариства "Тавріяцукор" №94 від 28.12.1994 року матері позивача - [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житло, зареєстроване в реєстраційній книзі АТ "Тавріяцукор" за реєстраційним № 94. В травні 2014 року позивач звернулася до Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки квартира на дату видачі свідоцтва про право власності на житло та до теперішнього часу не внесена до реєстраційних документів бюро технічної інвентаризації або до відповідної реєстраційної служби. Враховуючи, що вказані реєстраційні дії позивач не може вчинити в зв'язку з тим, що згідно чинного законодавства України реєстрація прав власності на майно здійснюється тільки на власника, тому позивач вимушена звернутися до суду із цим позовом та просить його задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, до суду надіслала заяву, в якій просила позов задовольнити та слухати справу за її відсутності. Відповідач Первомайська селищна рада Жовтневого району Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, в надісланій суду заяві просила розглянути справу у відсутність її представника, проти задоволення позову не заперечувала. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] є матір'ю [PERSON] (а.с.22), яка змінила прізвище на [PERSON] в зв'язку з реєстрацією шлюбу (а.с.24,25). Як вбачається зі свідоцтва про смерть, [PERSON], померла [INFO] (а.с.21). На підставі довідки Первомайської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області від 05.09.2014 року [PERSON] з 19 червня 1969 року по день смерті [INFO] була зареєстрована в [ADDRESS], разом з нею ніхто не був зареєстрований (а.с.20). Згідно ордеру №282 Засільського цукрового заводу від 15.12.1968 року [PERSON] як працівнику завода було надано право на проживання трьох осіб ([PERSON], [PERSON], [PERSON].) в двох кімнатах площею 30 кв.м в квартирі [ADDRESS] (а.с.11-12). [PERSON] помер [INFO] згідно довідки відділу РАГСу (а.с.18). Розпорядженням АТ "Тавріяцукор" №94 у приватну власність [PERSON] передано зазначену квартиру (а.с.14), в якій остання була зареєстрована з 19 червня 1969 року по день смерті [INFO] (а.с.20). У відповідності до свідоцтва про право власності на житло, виданого АТ "Тавріяцукор" 28.02.1994 року, зареєстрованого в реєстраційній книзі АТ "Тавріяцукор" за реєстраційним № 94, [PERSON] належить квартира [ADDRESS], загальною площею 42,9 кв.м, яка приватизована у відповідності до ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду" (а.с.13). Разом з тим, згідно будинкової книги власником спірної квартири вказана [PERSON] (а.с.26-28), . З повідомлення ММБТІ вбачається, що станом на 28 грудня 2012 року власність на квартиру [ADDRESS] не зареєстрована (а.с.7). Виходячи з даних інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна від 24.12.2014 року, відомості щодо реєстрації вказаної квартири та наявність обмежень чи обтяжень відсутні (а.с.68,69). Згідно провідомлення Первомайської селищної ради №1249 від 29.12.2014 року АТ "Таврія цукор" було ліквідовано в 1999 році, а житловий фонд та інженерна інфраструктура була передана на баланс селищної ради 03 березня 2000 року на підставі рішення сесії Первомайської селищної ради за №7 від 08 вересня 1999 року; житловий будинок [ADDRESS] є власністю територіальної громади Первомайської селищної ради (а.с.71), що підтверджується даними акту прийому-передачі №1 станом на 01 січня 2000 року (а.с.75-79). З постанови Жовтневої державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 23.10.2014 року вбачається, що видати свідоцтво про право на спадщину на майно неможливо, оскільки надане для оформлення спадщини свідоцтво про право власності на житло не було зареєстровано у встановленому законом порядку в органах Бюро технічної інвентаризації або відповідній реєстраційній службі, тобто не надано відповідного правовстановлюючого документу щодо належності майна спадкодавцеві (а.с.5). Дослідивши копію спадкової справи № 89/2014 року після смерті [PERSON], судом встановлено, що 29 травня 2014 року позивач [PERSON] подала до Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. Разом з тим, 17 січня 2003 року спадкодавиця [PERSON], [INFO], заповідала своїй дочці [PERSON] все майно, що на день смерті буде їй належати та на яке вона за законом матиме право, в т.ч. на квартиру [ADDRESS] (а.с.39-58). До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Аналізуючи досліджені докази, суд приходить до висновку, що спадкодавиці [PERSON] на момент смерті на праві власності належала квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого АТ "Тавріяцукор" 28.02.1994 року, зареєстрованого в реєстраційній книзі АТ "Тавріяцукор" за реєстраційним № 94, але не була нею зареєстрована у встановленому законом порядку в органах Бюро технічної інвентаризації або відповідній реєстраційній службі. Разом з тим, спадкодавиця [PERSON] за свого життя розпорядилася спірним майном, залишивши заповіт на ім'я своєї доньки [PERSON], тобто позивача по справі - [PERSON] Згідно з ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Зі змісту ст.1233 ЦК України вбачається, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст.1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. На підставіст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Враховуючи, що спадкодивиці [PERSON] на момент смерті належала квартира [ADDRESS], яку вона заповідала позивачу, остання не відмовилася від прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved