Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона з відповідачем уклала угоду на банківський депозитний вклад "Постійний вкладник" № 37-11/246642 від 20.11.2013 року на 10 700,00 доларів США, процентна ставка становить 10,50 % річних. Строк дії договору до 25.11.2014 року. У зв'язку із закінченням дії договору, 20.11.2014 року вона направила два листа на ім'я керівника Київського відділення № 10 та голові правління відповідача із вимогою про перерахування суми депозиту та відсотків, які вона не отримувала з липня 2014 року по листопад 2014 року, на її поточний рахунок у доларах США, який відкритий у ПАТ "Альфа-Банк". Через те, що переказ коштів на інший банк склав 1 800,00 доларів США, вона від цього переказу відмовилася, і 25.11.2014 року відповідач перерахував суму депозиту 10 700,00 доларів на її картковий рахунок згідно договору. 25.11.2014 року вона звернулася до відділення задля отримання коштів, однак їй відмовили у зв'язку з відсутністю електроенергії. До відділення верталася 26.11.2014 року, 27.11.2014 року, 09.12.2014 року, 11.12.2014 року, 12.12.2014 року, 12.01.2015 року, 19.01.2015 року, 13.02.2015 року та 16.02.2015 року, проте коштів в сумі 10 700,00 доларів США та відсотки з 21.07.2014 року по 25.11.2014 року в сумі 453,37 доларів США так і не отримала до цього часу. Відповідач порушив взяті на себе зобов'язання, користується її грошима і досі, у зв'язку із чим бажає отримати відсотки за період з 25.11.2014 року по 25.04.2015 року в сумі 424,80 доларів США, 3 % річних в сумі 131,92 доларів США за вказаний період. Такі дії відповідача завдали їй моральної шкоди. Вона має маленьку дитину, знаходиться у декретній відпустці, дитину виховує сама, матеріальна допомога на дитину є маленькою, і вона розраховувала використати свої заощадження, які вона вклала в банк, на проживання. Часті відвідування відділення банку призвели до того, що коляска зламалася, і тепер їй необхідно купувати нову. Неповернення відповідачем коштів спричинили для неї великий нервовий стрес, так як вона переживає страх за своє майбутнє та майбутнє дитини. Моральну шкоду оцінила в 5 000,00 грн. В судовому засіданні позивач підтримала всі обставини викладені в позовній заяві, позовні вимоги, простила їх задовольнити. Додатково пояснила, що з 25.11.2014 року вона постійно до них ходила, хотіла отримати свої гроші. У неї маленька дитина, і до банку ходила з нею, оскільки вона одна, і допомогти їй нікому. Вона дуже розраховує на ці кошти, оскільки допомога на дитину маленька. Відсутність коштів впливає на її моральний стан, вона нервує, хвилюється за себе та дитину. Походи до банку, на які вона витрачає дві години, призвели до того, що дитяча коляска зламалася, і тепер необхідно придбавати нову, а коштів немає, хоча вони є, але отримати вона їх не має можливості. В усній формі керівник відділення повідомив їй, що вона може отримати 10 % вкладу, а решту переоформити в банку на півроку, але ці 10 % отримає лише після оформлення договору. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. В суді встановлено, що 20.11.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір банківського вкладу (Вклад "Постійний вкладник") № 37-11/246642, відповідно до якого позивач внесла на депозит кошти в розмірі 10 700,00 доларів США, терміном до 25.11.2014 року, з виплатою 10,50 % річних. 19.11.2014 року позивач звернулася до Банку із заявою про виплату депозиту та відсотків на рахунок в іншому банку. 26.11.2014 року позивач звернулася до Банку із заявою про видачу депозиту та відсотків через відділення відповідача у зв'язку із високими ставками по переказу коштів на рахунок іншого банку. Однак, кошти позивач не отримала до цього часу. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов договору не допускається. Враховуючи те, що відповідач з 21.11.2014 року до цього часу не повернув позивачу кошти, позовна вимога про стягнення з банку суми депозитного вкладу та процентів (за період з липня 2014 року по листопад 2014 року) підлягає задоволенню. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно із частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до частини п'ятої статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. За умовами пункту 2 укладеного між сторонами договору банківського вкладу, строк дії вкладу складав від дати внесення вкладу на відповідний рахунок, до 25 листопада 2014 року. В суді встановлено, що позивач ще до дня закінчення строку дії договору звернулася до банку із заявою про повернення банківського вкладу, що свідчить про її намір припинити дію договору. У зв'язку з цим банк був зобов'язаний повернути позивачу депозитні кошти з процентами в строк закінчення дії договору - 25 листопада 2014 року. Проте банк до цього часу не виплатив позивачу належні їй кошти, чим порушив свої грошові зобов'язання. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути проценти по банківському вкладу за прострочений строк, а саме з 25 листопада 2014 року по 25 квітня 2015 року в сумі 424,80 доларів США, а також 3 % річних за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання на підставі частини другої статті 625 ЦК України за період з 25.11.2014 року по 25.04.2015 року в сумі 131,92 доларів США. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. В процесі розгляду справи було встановлено, що відповідач порушив права позивача, яка до цього часу не отримала власні кошти, які вона внесла на рахунок банку, що зобов'язався їх повністю повернути та виплатити проценти. Судом приймається до уваги та обставина, що позивач має на утриманні малолітню дитину, [INFO], позивач є мати одиначка, знаходиться у декретній відпустці. З листопада 2014 року позивач намагається отримати свої кошти, однак через дії відповідача її право порушено. З часу закінчення договору позивач багато разів зверталася до відповідача приходячи до відділення банку разом з маленькою дитиною. Докази звернення надано до матеріалів справи. Викладені обставини дають підстави суду для задоволення вимоги позивача щодо моральної шкоди, яка на засадах розумності та справедливості має бути стягнута в сумі 3 000,00 грн. Заперечення сторони відповідача суд не приймає до уваги, оскільки вони суперечать законодавству України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. По даній справі позовна вимога про стягнення коштів по депозитному договору задоволена в повному обсязі, з відповідача стягнуто кошти в сумі 11 710,09 доларів США, що еквівалентно 262 891,52 грн. (курс долара США згідно НБУ 27.04.2015 року становить 22,45 грн.), у зв'язку з чим судовий збір за дану вимогу становить 2 628,92 грн. Судовий збір за вимогу щодо моральної шкоди становить 243,60 грн. Загальний розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, становить 2 872,52 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial