Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

[PERSON] 30.10.2015 року звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з позовною заявою до Управління ДАІ УМВС України у Волинській області, [PERSON], Приморського РВ ГУМВС Одеській області про встановлення факту та усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном. Позивач, звертаючись до суду з позовом до відповідачів, посилався на те, що в травні 2014 року ним було придбано автомобіль TOYOTA CAMRY, кузов JTDBE38K100194328. Купівля відбулася на підставі довідки-рахунку серії ВІА № 266241 від 20.05.2014 року, на підставі якої було зареєстровано автомобіль на імя [PERSON], видано тимчасове свідоцтво про реєстрацію на вказаний транспортний засіб та отримано державний номер [NUMBER]. У подальшому, 10 липня 2014 року [PERSON] отримав постійне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - серія СХХ № 168577 на автомобіль TOYOTA CAMRY, кузов JTDBE38K100194328, державний номер [NUMBER]. 23 вересня 2014 року автомобіль під керуванням [PERSON] було затримано працівниками ДАІ у м. Луцьку, як такий що перебуває в угоні. Заяву про угон [PERSON] не подавав. У Луцькому МВ УМВС України позивачу за первісним позовом [PERSON] стало відомо, що 03 травня 2014 року за заявою попереднього власника [PERSON] Київським РВ ОМУ ГУМВС в Одеській області зареєстровано кримінальне провадження. Відомості про розшук автомобілю було внесено в базу лише 30.08.2014 року. У позовній заяві [PERSON] просив встановити факт належності йому на праві власності автомобіля TOYOTA CAMRY, кузов JTDBE38K100194328, державний номер [NUMBER] та усунути йому перешкоди в користуванні вказаним автомобілем шляхом зобовязання [PERSON] передати його [PERSON]. Ухвалою \~судді \~міськрайонного суду Волинської області (с. Подзіров А. О.) від 03.12.2015 року справу було передано до Приморського районного суду м. Одеси за підсудністю. 17.12.2015 року зазначена справа надійшла судді Домусчі Л.В. на підставі та ухвалою суду від 21.12.2015 року прийнята до провадження. Ухвалою суду від 20.09.2016 року за клопотанням представників [PERSON] був прийнятий зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], Управління ДАІ УМВС України у Волинській області, ПП «Де-На Плюс», за участю третіх осіб [PERSON], Регіональний сервісний центр МВС у Волинській області про поновлення реєстрації, визнання договору недійсним, визнання довідки-рахунку недійсним, скасування реєстрації права власності, визнання права власності та поновлення реєстрації, до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] (т.2, а.с. 99-103). Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового засідання сповіщені належним чином у порядку ст.74,76,77 ЦПК України. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте на адресу суду надіслав заяву від «08» 02.2016 року про слухання справи без його участі.(а.с.50) Відповідач та його представники [PERSON], [PERSON] (діють на підставі довіреності від 15.03.2016 року (т.1, а.с.78) у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнали та просили відмовити у повному обсязі. Позовні вимоги зустрічного позову [PERSON] та обставини, якими вони обґрунтовані, підтримали та просили задовольнити у повному обсязі. Додатково пояснили, що спірний автомобіль був придбаний [PERSON] та зареєстрований в ДАІ в Одеській області. Автомобілем також користувався син [PERSON] [PERSON]. У травні 2014 року на [PERSON] було здійснено розбійний напад і побиття та спірний автомобіль TOYOTA CAMRY було викрадено. Син відповідача тривалий час знаходився на лікування, після чого він звернувся до відповідних правоохоронних органів з відповідною заявою. Згодом зясувалось, що спірний автомобіль було перереєстровано на [PERSON] в Луцькому МРЕВ, цей факт було встановлено і під час оперативно розшукових заходів. 23.09.2014 року на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси співробітниками міліції спірний автомобіль разом з оригіналами документів було вилучено в [PERSON] та передано на зберігання від розписку [PERSON], спірний автомобіль визнано речовим доказом по кримінальному провадженню. Довідка рахунок серії ВІА № 266241 від 20.05.2014 року була видана на підставі договору комісії, який у свою чергу ні вони ні інші правоохоронні отримати не можуть. При цьому зазначали, що працівники Управління ДАІ УМВС України у Волинській області взагалі не повинні були реєструвати транспортний засіб за [PERSON], довідка рахунок не підписана посадовими особами ПП «Де-На-Плюс» та взагалі невідомо, чи видавалась вона приватним підприємством. На даний час триває кримінальне розслідування та справа до суду досі не передано. Позивач за первісним позовом [PERSON] декілька разів намагався скасувати ухвали слідчого судді, проте йому було відмовлено. Заперечували проти задоволення первісного позову, оскільки автомобіль вибув з володіння [PERSON] не за його волі, фактично єдиним володільцем транспортного засобу є [PERSON], останній згоди та жодної довіреності на розпорядження транспортним засобом не надавав. Згідно довідки з місця роботи «Укртранснафта» [PERSON] під час продажу автомобіля перебував на місці роботі у м. Одесі та ніколи не бував у м. Луцьку, в тому числі з 19 по 21 травня 2014 року. Дата внесення інформації щодо продажу автомобіля 20.05.2014 року 13год. 43 хв. на підставі довідки рахунку ПП «Де-На Плюс», проте жодних довідок та договорів на відчуження автомобіля [PERSON] не підписував, він взагалі не мав наміру відчужувати автомобіль. [PERSON] звернувся з заявою про вчинення злочину до Приморського РВ ГУМВС в Одеській області та був визнаний потерпілим. У матеріалах кримінального провадження є пояснення [PERSON] як свідка, згідно з якими він навіть не знає номера телефону особи, якій передавав кошти за автомобіль, при цьому зазначає, що ні [PERSON], ні [PERSON] йому спірний автомобіль не передавали. Також [PERSON] зазначав, що він не був в органах МРЕО та ДАІ, також тимчасове свідоцтво на автомобіль [PERSON] отримав від незнайомої особи, тому його твердження про те, що його право власності набуте згідно законодавства не відповідають дійсності. З огляду на що позов [PERSON] вважають необґрунтованим та незаконним. Крім того, представники [PERSON] зазначили, що відновити порушене право власності на спірний автомобіль не представляється можливим з огляду на те, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САТ №541111 від 14.12.2013р та інші правовстановлюючі документи знаходиться в матеріалах кримінального провадження в пошкодженому стані в звязку з проведенням перереєстрації автомобілю на імя [PERSON] (Опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 14.10.2014 року). Справа призначалась з проведенням в режимі відеоконференції, проте ні позивач, ні його представник, представники Приморського РВ ГУМВС Одеській області, Управління ДАІ УМВС України у Волинській області, ПП «Де-На Плюс», третьої особи Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області не зявились, були повідомлені належним чином, про причину неявки до суду не повідомили. До суду надійшла заяви від Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області (т.1, а.с.44), від Управління ДАІ УМВС у Волинській області (т.2, а.с.179-180), Приморського РВ ГУМВС Одеській області (т.3, а.с.6), за якими просили справу розглянути за їх відсутності. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, був сповіщений про час та місце розгляду справи належним чином, надав суду 09 лютого 2017 року заяву про слухання справи без його участі. Суд з урахуванням вимог ст.. 169 ЦПК України, за згодою осіб, які брали участь у справі, ухвалив слухати справу за відсутності [PERSON], відповідачів Приморського РВ ГУМВС Одеській області, Управління ДАІ УМВС України у Волинській області, ПП «Де-На Плюс», третіх осіб Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області, [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що первісний позов підлягає відхиленню, а зустрічний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи суд вбачає, що на момент подачі позовної заяви автомобіль TOYOTA CAMRY, кузов JTDBE38K100194328 сірого кольору, 2003 року випуску зареєстрований на підставі свідоцтва про реєстрацію СХХ № 168577 від 10 липня 2014 року на імя [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що 10.07.2014 року [PERSON], [INFO] отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ 168577, відповідно до якого він став власником автомобіля марки\~Toyota Cаmri, сірого кольору, кузов JTDBE38K100194328, 2003 року випуску. Вказана інформація також підтверджується картками реєстрації, наданими Регіональним сервісним центром МВС в Волинській області. Як стверджує Позивач у позовній заяві всі юридично значимі дії з приводу укладання правочину, що оформлений довідкою-рахунком ВІА №266241, виданою ПП «ДЕ-НА ПЛЮС» 20.05.2014 року та подальша державна реєстрація автомобіля TOYOTA CAMRY, кузов JTDBE38K100194328 сірого кольору, 2003 року випуску, були проведені з суворим дотриманням всіх вимог чинного законодавства. За розглядом справи судом встановлено, що спірний автомобіль TOYOTA CAMRY, кузов JTDBE38K100194328, сірого кольору, 2003 р.в. був придбаний [PERSON] 14.12.2013 року, на автомобіль було видано державні номерні знаки ВН7459ЕС та свідоцтво про реєстрацію САТ №541111 від 14.12.2013р. Вказаним автомобілем на законних підставах також користувався [PERSON], [INFO], який є рідним сином [PERSON] 03.05.2014 року близько 18-00 год. невстановлені особи за адресою: м. Одеса, Адміральський проспект біля кінотеатру «Вимпел» за попередньою змовою із застосуванням насильства та погрозами незаконно заволоділи автомобілем TOYOTA CAMRY, кузов JTDBE38K100194328, д/н [NUMBER], яким керував [PERSON] По даному факту було відкрито кримінальне провадженні № 12014160500005877 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 289 КК України. Вказаний автомобіль в рамках кримінального провадження було оголошено в розшук, як викрадений, дата постановки до АІС «УГОН» - 21.07.2014р. Ініціатор розшуку Приморський РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області (кримінальне провадження 12014160500005877). Як вбачається з матеріалів справи, 23.09.2014 року автомобіль TOYOTA CAMRY, кузов JTDBE38K100194328 сірого кольору, 2003 року випуску зареєстрований на підставі свідоцтва про реєстрацію СХХ № 168577 від 10 липня 2014 року на імя [PERSON] було затримано на підставі інформації про розшук з АІС «УГОН» від 21.07.2014р. Під час затримання автомобіля 23.09.2014 року старшим слідчим СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області [PERSON] було відібрано пояснення у гр. [PERSON], в якому він пояснює, що автомобіль придбав у малознайомого чоловіка на імя Віктор, гроші передавав йому безпосередньо, до торгівельної організації з приводу оформлення довідки-рахунок він не звертався, Луцьке МРЕВ з приводу перереєстрації на своє імя спірного автомобіля не відвідував, особисто заяву на перереєстрацію до Луцького МРЕВ не надавав, власника автомобіля TOYOTA CAMRY, кузов JTDBE38K100194328 він не бачив, та особисто з ним не знайомий. [PERSON] безпосередньо звернувся до Луцького МРЕВ лише 21.07.2014р. з метою заміни тимчасового свідоцтва про реєстрацію на постійне. 15.09.2014 року ухвалою слідчого судді в рамках розслідування кримінального провадження № 12014160500005877 була постановлена ухвала про тимчасовий доступ до речей та документів (т.1, а.с.80). У подальшому на підставі ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей та документів в рамках розслідування кримінального провадження № 12014160500005877 автомобіль було вилучено співробітниками Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області. Під час вилучення автомобіля [PERSON] було допитано у якості свідка, попередивши його про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384,385 КК України. Під час допиту у якості свідка [PERSON] повністю підтвердив попередні свої пояснення щодо фактів та обставин придбання спірного автомобілю. Також слідчим з УДАІ УМВС України в Волинській області було вилучено документи, які стали підставою для реєстрації в РЕП ДАІ Волинської області автомобіля Toyota Cаmrу, сірого кольору, кузов JTDBE38K100194328, 2003 року випуску, державні номери АС4156ВК за гр. [PERSON], [INFO] (т.1, а.с. 82-83). Під час розслідування кримінального провадження № 12014160500005877 слідчим було встановлено, що 20 травня 2014 року Приватним підприємством «ДЕ-НА ПЛЮС» було видано довідку-рахунок серії ВІА №266241, на підставі якої, 20 травня 2015 року було здійснено перереєстрацію автомобіля TOYOTA CAMRY, кузов JTDBE38K100194328, д/н [NUMBER] з імя [PERSON] на імя [PERSON]. Під час перереєстрації було видано вищезгадане тимчасове свідоцтво про реєстрацію ДАР № 468296 та отримано державний номер [NUMBER]. При цьому, з довідки рахунку на імя [PERSON] вбачається, що остання була видана на підставі договору комісії (без зазначення дати та сторін). Між тим, як встановлено в судовому засіданні, договір комісії [PERSON] не підписував, жодних доручень третім особам для його підписання не надавав, що підтверджується відповідними виписками з реєстру. Крім того згідно законодавства не передбачено продаж та переоформлення автомобіля за договором комісії. Відповідно до ст.1011 ЦК України\~за\~договором\~комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька\~правочинів\~від свого імені, але за рахунок комітента. Отже, реалізація транспортних засобів, що перебували у користуванні (вторинна реалізація) може здійснюватися торгівельною організацією лише на підставі договору комісії з власником. Пунктом 12 Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами встановлено особливості видачі (оформлення) підприємством, що здійснює комісійну торгівлю, довідок-рахунків під час реалізації транспортних засобів, що перебували у користуванні. Зокрема, фізична особа, яка передає для реалізації транспортний засіб у вигляді легкового автомобіля підприємству, що здійснює комісійну торгівлю, зобов'язана надати такому підприємству письмове повідомлення із зазначенням інформації про кількість автомобілів, що відчужені нею протягом поточного календарного року. Видача довідки-рахунку здійснюється після нанесення таким підприємством на зворотному боці довідки-рахунка інформації про оціночну вартість такого транспортного засобу (номер та дата складення звіту про оцінку) та суб'єкта оціночної діяльності. На підставі п.8 постанови Кабінету Міністрів України « Про затвердження Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин і механізмів» від 07 вересня 1998 року № 1388, реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника, поданої особисто і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, оцінку його вартості та інші. Документами, що посвідчують право власності на транспортний засіб відповідно до п. 8 вказаної постанови крім інших, є довідка-рахунок за формою згідно з додатком № 1 до вказаних Правил. Ст.34 Закону України «Про дорожній рух» встановлює обов'язок належної реєстрації транспортних засобів. Державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів. які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються відповідними підрозділами Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху». Відповідним підрозділом Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечував безпеку дорожнього руху на території Волинської області на момент виникнення спірних правовідносин - Управління [PERSON] України в Волинській області, що підтверджує необхідність притягнення Управління у якості Відповідача по справі. [PERSON] на теперішній час діяльність щодо реєстрації, перереєстрації та зняття з обліку транспортних засобів здійснюють інші підрозділом Міністерства внутрішніх справ України Регіональні сервісні центри МВС, що обґрунтовує необхідність притягнення РСЦ у Волинській області у якості третьої особи по справі. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є, зокрема, засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою: довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, договори купівлі-продажу транспортних засобів, оформлені в Державтоінспекції, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби. Між тим, суд вбачає, що довідка-рахунок ПП «ДЕ-НА ПЛЮС» була видана в порушення існуючих на той час нормативно-правових актів (п.8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою КМУ від 07.09.1998 року № 1388), а саме: за відсутності власника та документів щодо уповноваження особи на здійснення відчуження автотранспортного засобу, виписка довідки-рахунку № ВІА266241 від 20.05.2014 р. та перереєстрація вказаного автомобіля на іншого власника є цілком незаконною та підлягає скасуванню. Довідка-рахунок не оформлена відповідно до вимог до пункту 14 Постанови Кабінету міністрів України від 11 листопада 2009 р. N 1200 (в ред. станом на 14.04.2013 року) «Про затвердження Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери», а саме усі графи довідки-рахунка, акта приймання-передачі та біржової угоди заповнюються друкарським способом або від руки одним почерком, підписуються відповідальною особою суб'єкта господарювання та скріплюються круглою печаткою. У графу "вартість" вноситься вартість продажу транспортного засобу або складової частини, що має ідентифікаційний номер, у грошовій одиниці України. Згідно листа Регіонального сервісного центру в Одеській області від 07.04.2016 року (вих. .№ 31/15-46аз) в електронному реєстрі продавця (ПП «ДЕ-НА ПЛЮС») зазначено, відповідальними особами є директор [PERSON], уповноважені особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Втім у довідці-рахунку № ВІА266241 від 20.05.2014 р. відсутні підписи посадових осіб ПП «ДЕ-НА ПЛЮС», що також свідчить про її оформлення з порушенням вимог чинного законодавства України. Також, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] особисто не був присутній під час виписки довідки-рахунку серії ВІА №266241, що підтверджується довідкою Начальнику відділу кадрів ПАТ «УКРТРАНСНАФТА», виданою від 15.03.2016 року (вих. № 160, т.2, а.с.111), щодо перебування [PERSON] 19.05.2014 р., 20.05.2014 р., 21.05.2014 р. на робочому місці з 08-00 до 17-00 години. [PERSON] працює слюсарем ремонту ТУ 5-го розряду механо-технологічної служби морського нафтового терміналу «Південий» філії «Південні магістральні нафтопроводи» ПАТ «Укртраснафта». Відповідно до абзацу 2 пункту 7 Постанови Кабінету міністрів України від 11 листопада 2009 р. N 1200 (в ред. станом на 14.04.2013 року) «Про затвердження Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери», облік ведеться суб'єктами господарювання в письмовому та електронному вигляді. Згідно листа Регіонального сервісного центру в Одеській області від 07.04.2016 року ( вих. № 31/15-46аз) в електронному реєстрі продавця (ПП «ДЕ-НА ПЛЮС») зазначено, що дата внесення інформації щодо продажу автомобіля марки\~Toyota Cаmri, сірого кольору, кузов JTDBE38K100194328, на підставі довідки-рахунку ВІА №266241 20.05.2014 року о 13:43:12 год. [PERSON] довіреностей на представництво інтересів та реалізацію транспортного засобу не надавав, що підтверджується повним витягом з Єдиного реєстру довіреностей від 18 травня 2016 року (т.2, а.с.107-108). Матеріали справи не містять даних про те, що між власником автомобіля [PERSON] (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САТ №541111 від 14.12.2013 р) на час оформлення довідки-рахунку серії ВІА №266241 від 20.05.2014 року було укладено договір комісії з цією торгівельною організацією. Відсутні також дані про подачу [PERSON] відповідних заяв, отримання ним коштів від продажу автомобіля. Судом неодноразово були винесено ухвали про забезпечення доказів по справі, зокрема, від 24.02.2016 року, від 14.04.2016 року, якими витребувався у ПП «Де-На Плюс» оригінал договору комісії автомобілю марки «Toyota Camry», 2003 року випуску, сірого кольору, кузов № [NUMBER] укладеного з [PERSON] та підставі якого була видана довідка-рахунок №ВІА266241 від 20.05.2014 року та документи, які були надані для його виконання. Неодноразово забезпечення виконання ухвали суду в частині витребування документів з ПП «Де-На Плюс» доручалось Другому відділу ДВС Луцького міського управління юстиції. Проте, вимоги ухвал виконані не були та оригінал договору комісії суду не надано, поважність причин невиконання зазначених вимог суду не повідомлено. Враховуючи строки розгляду справи суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в справі доказів. Суд вбачає, що посадові особи ПП «ДЕ-НА ПЛЮС» здійснили відчуження транспортного засобу Toyota Cаmri, сірого кольору, кузов JTDBE38K100194328 без власника та покупця, а потім впродовж всього строку розгляду справи ухиляються від надання наявних документів, тримачем яких згідно діючого законодавства є ПП «ДЕ-НА ПЛЮС». Наведене свідчить про відсутність правових та фактичних підстав для оформлення ПП «ДЕ-НА ПЛЮС» довідки-рахунку серії ВІА №266241 від 20.05.2014 року. У судовому засіданні [PERSON] підтвердив, що не мав наміру продавати належний йому автомобіль, грошові кошти за нього не отримував від [PERSON] та будь-яких інших осіб, будь-які документи щодо продажу даного автотранспортного засобу не підписував, у зв'язку з чим він вибув з його власності незаконним шляхом. 19 травня 2016 року [PERSON] в рамках кримінального провадження № 12014160500005877 до Приморського районного відділу поліції у місті [PERSON] подана заява про вчинення злочину посадовими особами ПП «ДЕ-НА ПЛЮС» та [PERSON] визнаний у справі потерпілим. Визначити позицію самого Позивача з приводу фактів, викладених в цих документах та допитати його по фактам придбання спірного автомобіля не виявилось можливим, тому що заперечень на зустрічну позовну заяву [PERSON] не подавав, особисто, або через представника участь у справі не брав, засідання, які, враховуючи його заяву про скрутне матеріальне становище та велику відстань між Луцьком та Одесою, призначались неодноразово в режимі відео конференції, проте у судові засідання не зявлявся, незважаючи на своєчасне інформування про їх проведення. У відповідності до ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. У Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право предявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобовязальних відносинах; Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вбачає, що перереєстрація автомобіля TOYOTA CAMRY (кузов JTDBE38K100194328, сірого кольору, 2003 р.в., державні номерні знаки ВН7459ЕС) була проведена на незаконних підставах без відома власника та безпосередньої участі власника [PERSON] З вищевикладеного випливає, що [PERSON] не є добросовісним набувачем спірного ТЗ, оскільки він не відповідає критеріям та умовам добросовісного набуття майна, визначеним у ст. 388 ЦК України. З огляду на що суд вважає позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими та у задоволенні яких відмовляє. Позивачем [PERSON] за зустрічною позовною заявою подано усі необхідні докази та вказано підстави скасування незаконної реєстрації транспортного засобу за [PERSON], який і сам повідомляє, що ані під час оформлення довідки-рахунок серії ВІА №266241, ані під час оформлення в РЕП ДАІ Волинської області тимчасового реєстраційного талону присутній не був, кошти за автомобіль [PERSON] не передавав та взагалі з власником автомобіля Toyota Cаmri, сірого кольору, кузов JTDBE38K100194328 особисто не знайом та не зустрічався. У зв'язку з тим, що довідка-рахунок ПП «ДЕ-НА ПЛЮС» була видана на підставі викрадених документів власника [PERSON], за його відсутності та відсутності особи, яка має право діяти від імені власника на підставі довіреності, перереєстрація вказаного автомобіля на іншого власника є цілком незаконною та підлягає скасуванню. На спростування даних обставин належних та допустимих доказів з боку позивача [PERSON] суду не надано. З огляду на що, з урахуванням викладеного, суд вбачає, що вимоги [PERSON] за зустрічним позовом в частині визнання за ним права власності на автомобіль ТОYОТА САМRY (кузов JTDBE38K100194328, сірого кольору, 2003 р.в., державні номерні знаки ВН7459ЕС, якому наразі змінено номерні знаки на державні номери АС4156ВК) та скасування реєстрації права власності за [PERSON] на автомобіль ТОYОТА САМRY (кузов JTDBE38K100194328, сірого кольору, 2003 р.в., державні номерні знаки ВН7459ЕС, якому наразі змінено номерні знаки на державні номери АС4156ВК) є обґрунтованими, матеріалами справи не спростовані, а тому такими, що підлягають задоволенню. В частині вимог [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу автомобілю ТОYОТА САМRY (кузов JTDBE38K100194328, сірого кольору, 2003 р.в., державні номерні знаки ВН7459ЕС, якому наразі змінено номерні знаки на державні номери АС4156ВК), що оформлений довідкою - рахунком № ВІА266241 від 20.05.2014 р. (видана ПП «ДЕ-НА ПЛЮС» від 28.02.2015 року на імя [PERSON]В.) недійсним; визнання довідки - рахунок № ВІА266241 від 20.05.2014 р., виданої ПП «ДЕ-НА ПЛЮС» на ім'я [PERSON], недійсною суд враховує наступне. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу\~(ст. 215 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3\~ст. 215 ЦК України). Між, тим зважаючи на те, що довідка рахунок видається на підставі відповідного укладеного договору, не може бути прирівняна до договору купівлі-продажу, так як не є правочином у розміні ст.. 202 ЦК України, а тому положення ст.. 215 ЦПК України не можуть бути застосовані як підстава для задоволенню зустрічного позову [PERSON] в цій частині. В частині вимог позивача про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним суд також відмовляє, оскільки позивачем не конкретизовано, який саме договір має бути визнано недійсним, дату його укладення та між ким він був укладений, а також у судових засіданнях встановлено, що такий договір відчуження не укладався, тобто факт його існування не доведено, крім того у довідці рахунку відсутні посилання на такий договір. Суд враховує, що скасування державної реєстрації транспортного засобу на імя [PERSON] є підставою для поновлення реєстрації на імя попереднього власника [PERSON]. Порядок державної реєстрації встановлений п.8\~Постанови КМУ від 07 вересня 1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів». Згідно із вказаним Порядком власник повинен надати документи, що підтверджують правомірність придбання транспортного засобу. Крім того, одною з підстав проведення державної реєстрації є копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин. З урахуванням вищевикладеного, вимоги [PERSON] в частині поновлення за ним реєстрації права власності на спірний автомобіль суд вважає передчасними, а тому в їх задоволенні відмовляє. Згідно\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Одним із проявів принципу диспозитивності у цивільному судочинстві є те, що сторони вільно розпоряджаються наданими їм процесуальними правами, за допомогою яких вони можуть впливати на хід процесу. Зокрема, здійснюючі права передбачені ст.. 27, 31 ЦПК України. Відповідно до ст. ст.\~10,\~60 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.\~\~ Відповідно до ч. 4\~ст. 10 ЦПК України\~суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно із частинами 3, 4 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Outcome: partial