Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. В обґрунтування якого зазначила, що 27.08.2005 року між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів громадського стану Київського районного управління юстиції м. Харків. 22.02.2011 року у них народився син [PERSON], який з 01.12.2015 року проживає разом з нею. Рішенням Московського районного суду м. Харків від 16.02.2016 року шлюб між ними було розірвано. В період шлюбу ними був придбаний житловий будинок з надвірними будівлями № 14 «А» по вул. Щорса, м. Вовчанськ, Харківської області, розташований на земельній ділянці із кадастровим номером 6321610100:00:001:1290. Грошові кошти, які були витрачені на придбання вказаного будинку були подаровані [PERSON] її батьками: [PERSON] та [PERSON], які в свою чергу були отримані за договором позики від [PERSON] у розмірі 10\~000 доларів США з метою придбання будинку. Вказані кошти були передані [PERSON] для укладання договору купівлі продажу від 01.07.2015 року зазначеного житлового будинку. Крім того, [PERSON] та її батьками за власні кошти батьків були проведені ремонтні роботи та придбані меблі та побутова техніка. [PERSON] просила визнати право власності на 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями № 14 «А» по вул. Щорса у м. Вовчанськ, Харківської області та стягнути з [PERSON] судові витрати в розмірі 1028,42 грн.. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач [PERSON]та його представник у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково , а саме не заперечували проти визнання за позивачкою 1/2 частини права власності на будинок з надвірними будівлями розташований за адресою м.Вовчанськ вул.Щорса 14"А", так як цей будинок сторонами був куплений у період шлюбу , сумісно. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 2005 року по 16 лютого 2016 року (а.с. 7). 22.02.2011 року у сторін народився син [PERSON] (а.с. 12). За час перебування у шлюбі, 01.07.2015 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі за № 1433 придбав житловий будинок № 14 «А» по вул. Щорса у м. Вовчанськ, Харківської області. Будинок з надвірними будівлями розташований на земельній ділянці площею 0,1000 га, кадастровий номер: 6321610100:00:001:1290, складається з жилого будинку з прибудовами літ. «А-1», ракушняк, обкладений цеглою, при ньому є такі надвірні будівлі та споруди: літня кухня літ. «Б», тамбур «б», сараї літ. «В,Е», погріб літ. «П», колодязь літ «к», ворота «№1», вигрібна яма літ. «к/я», житловою площею 54,3 кв.м., загальною площею 111,3 кв.м. (а.с. 8-9). 16.02.2016 року рішенням Московського районного суду м. Харків шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 27.08.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Київського району м. Харкова, актовий запис № 459, розірвано (а.с. 7). Обставини придбання сторонами у шлюбі спірного житлового будинку визнані сторонами по справі в судовому засіданні. Відповідно до ст. ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної власності подружжя. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Ствердження позивачки [PERSON] про придбання спірного житлового будинку за кошти, подаровані її батьками: [PERSON] та [PERSON], які отримані ними від [PERSON] у розмірі 10000 доларів США, еквівалентних 230\~000 грн., що підтверджується розпискою, не приймаються судом, оскільки не підтверджуються належними та допустимими доказами. Отже, суд приходить до висновку, що спірне домоволодіння № 14 «А» по вул. Щорса у м. Вовчанськ, Харківської області набуте сторонами під час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Згідно з п. п. 22, 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя» (далі - постанова) судам роз'яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Наявність істотних обставин, які надають право позивачці на змінення її частки в спірному домоволодінні у судовому засіданні [PERSON] не було доведено жодним доказом. З огляду на наведене підстави для відступлення від начала рівності часток подружжя при поділі спільного сумісного майна відсутні, тому частки сторін у спірному майні є рівними. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню - в частині визнання за [PERSON] право власності на 1/2 частину спірного домоволодіння. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial