Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Шлюб між сторонами зареєстрований 10.02.1994 року, актовий запис №1, у виконкомі Маківської сільради Шосткинського району Сумської області та від шлюбу мають сина [PERSON], народження [INFO] року. Позивачка мотивує свої вимоги тим, що припинили підтримувати шлюбні стосунки з відповідачем, оскільки досить тривалий час в сім'ї не приходили до єдиної думки з приводу вирішення життєвих питань, виникали сварки, різного роду непорозуміння, проживають окремо. Поновлювати шлюбні стосунки не бажає. Вважає шлюб формальним, сім'ю розпавшоюся, настоює на розірванні шлюбу. Поряд з цим, оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід та слухати справу у її відсутність. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Враховуючи, що у судове засідання сторони не з'явились, позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі даних, доказів та відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Щодо вимог про розірвання шлюбу, суд вважає, що при обставинах викладених позивачкою, сім'я не може існувати, доводи позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, а шлюб розірванню (а.с.5-10). Що стосується вимог про стягнення аліментів, в цій частині позов задоволенню не підлягає. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 181 ч.1 та ч.2 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.6,19), син сторін по справі [PERSON], народження [INFO] року, проживає разом з відповідачем по [ADDRESS], окремо від позивачки і дитина знаходиться на утриманні відповідача. Отже зважаючи на те, що позивачка проживає окремо від дитини, і дитина знаходиться не на її утриманні, а на утриманні відповідача, вимоги в частині стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], народження [INFO] року, задоволенню не підлягають. Що стосується стверджень позивачки щодо знаходження сина на її утриманні, буцімто вона повністю забезпечує сина матеріальними та духовними потребами, купує одяг, продукти харчування, іграшки, несе інші витрати пов'язані з розвитком дитини, суд вважає ці ствердження не заслуговують на увагу, оскільки це є додатковими витратами на дитину, що передбачено ст. 185 СК України, де зазначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Судові витрати підлягають розподілу відповідно ст. 88 ЦПК України. Поряд з цим, за змістом ст. 84 ч.1 та ч.2 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно ст. 47 цього Кодексу, учасниками цивільного процесу, крім осіб, які беруть участь у справі, є секретар судового засідання, судовий розпорядник, свідок, експерт, перекладач, спеціаліст, особа, яка надає правову допомогу. Згідно ст. 56 ЦПК України, правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Така особа має право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. [PERSON]., яка здійснює адвокатську діяльність (а.с.11-13), в даній справі надала правову допомогу з приводу оформлення позову і направлення його до суду з доданими документами. Заяви про її допуск до участі в справі в статусі особи, яка надає правову допомогу до суду не надходило. З договору від 16.02.2015 року також вбачається, що адвокат [PERSON]. мала функції представника, а клієнт, тобто позивачка, зобов'язувалась виплатити їй винагороду за надання юридичних послуг представника. З урахуванням вищевикладеного, суд не може визнати витрати, понесені за вищевказаним договором як судові, а тому дані витрати відшкодуванню відповідачем не підлягають.

Outcome: partial