Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

27 жовтня 2014 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором (з урахуванням збільшення позовних вимог від 04 лютого 2015 року) в сумі 34414,05 доларів США, 127561 грн. 90 коп. та витрати по оплаті судового збору. Позов мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору №8/2007/840-к/1456-ПР від 25.01.2007 року [PERSON] отримала кредит на загальну суму 18500 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,49 % та комісії з розрахунку 0,10 % від розміру фактичного залишку заборгованості строком погашення до 20.01.2017 року. Забезпеченням зобовязань позичальника є порука, тому 25.01.2007 року між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно якого останній зобовязався перед кредитором за належне виконання [PERSON] зобовязання шляхом своєчасного повернення кредиту, виплати відсотків за користування кредитом, а також можливої пені та штрафних санкцій. Однак відповідачі зобовязання за кредитним договором належним чином не виконали, у звязку з чим станом на 03.12.2014 року виникла заборгованість у сумі 34414,05 доларів США, з якої 18164,78 доларів США заборгованість за кредитом, 16249,27 доларів США заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом, також заборгованість у сумі 127561 грн. 90 коп., яка складається з 19481 грн. 51 коп., що еквівалентно за курсом Національного Банку України (15,1856 гривень за 1 долар США) 1282,89 доларів США заборгованість зі сплати комісії за користування кредитом, 79987 грн. 03 коп., що еквівалентно за курсом Національного Банку України (15,1856 гривень за 1 долар США) 5267,29 доларів США пеня, 28093 грн. 36 коп., що еквівалентно за курсом Національного Банку України (15,1856 гривень за 1 долар США) 1850 доларів США штраф. 17 березня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про припинення договору поруки від 25.01.2007 року, укладеного між відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», та [PERSON]. Зустрічний позов мотивовано тим, що на дату предявлення позову договір поруки було припинено відповідно до закону, оскільки в договорі поруки строк дії відповідно до чинного законодавства не встановлений, перше порушення позичальником строків повернення кредиту відбулось 20 жовтня 2013 року, Банк не направив вимогу поручителю протягом шести місяців, тобто до 20 квітня 2014 року. В судове засідання представник позивача не зявився, в поданій суду письмовій заяві просив суд розглянути справу за його відсутності, та у разі неявки відповідача провести заочний розгляд справи, заперечував проти задоволення зустрічного позову, вказав, що виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України, та того, що строк виконання основного зобов'язання за кредитним договором встановлено до 20.01.2017 року та те, що Банк звернувся з позовом до відповідачів для дострокового погашення кредиту в порядку передбаченому частиною другою статті 1050 ЦК України, вимогу до поручителя було пред'явлено без порушення строку встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України. Відповідач, [PERSON] у судове засідання не зявився, в поданій суду письмовій заяві просив суд розглянути справу за його відсутності, просив відмовити в задоволенні позову, підтримав вимоги зустрічного позову. Відповідач, [PERSON] у судове засідання не зявилась, в поданій суду письмовій заяві просила суд розглянути справу за її відсутності, просила відмовити в задоволенні позову, не заперечувала проти задоволення зустрічного позову. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, зустрічний позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 25 січня 2007 року між відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8/2007/840-К/1456-ПР, згідно з умовами якого відповідач [PERSON] отримала кредит у сумі 18500 доларів США зі сплатою 14,49% річних зі кінцевим строком погашення до 20 січня 2017 року. Згідно з п.п. 3.3.2,3.3.3 Кредитного договору щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 308,22 доларів США. Позичальник вносить черговий платіж, щомісячно до 20 числа поточного місяця. Відповідно до п. 1.3.2 Кредитного договору плата за управління кредитом сплачується позивачем щомісячно протягом всього терміну користування кредитними коштами із розрахунку 0,1 % від розміру фактичного залишку заборгованості за кредитом (без урахування розміру відсотків, які позичальник повинен сплатити банку), зазначеним п.1.1 цього договору. За перший та останній місяць користування кредитом плата розраховується виходячи із фактичної кількості днів, протягом яких позичальник користувався кредитом. Згідно з п. 5.1 Кредитного договору, у разі прострочення позичальником строку сплати щомісячно необхідного платежу по погашенню кредиту, визначеного у п.3.3.3 договору, а також у випадку прострочення строку виконання зобовязань позичальника щодо повернення кредиту сплати всіх нарахованих відсотків та можливих штрафних санкцій у строк визначений п. 4.3.5 договору позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Згідно з п. 7.3 Кредитного договору сторони дійшли згоди щодо збільшення строку позовної давності до 10 років. 25 січня 2007 року між відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно умов якого [PERSON] (поручитель) поручається перед банком (кредитором) за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань, що витікають з кредитного договору № 8/2007/840-К/1456-ПР від 25 січня 2007 року, у разі невиконання зобовязань позичальником, в тому числі мав сплатити відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 14,49% річних із розрахунку фактичної кількості днів у періоді, сплатити інші платежі, передбачені кредитним договором, штраф, пеню, позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п.п.1.1,1.2 договору поруки). Договором поруки не було збільшено строку позовної давності. Відповідачі в порушення умов договорів не виконали взятих на себе зобовязань, у звязку з чим станом на 03 грудня 2014 року виникла заборгованість у сумі 34414,05 доларів США, з якої 18164,78 доларів США заборгованість за кредитом, 16249,27 доларів США заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом, також заборгованість у сумі 127561 грн. 90 коп., яка складається з 19481 грн. 51 коп., що еквівалентно за курсом Національного Банку України (15,1856 гривень за 1 долар США) 1282,89 доларів США заборгованість зі сплати комісії за користування кредитом, 79987 грн. 03 коп., що еквівалентно за курсом Національного Банку України (15,1856 гривень за 1 долар США) 5267,29 доларів США пеня, 28093 грн. 36 коп., що еквівалентно за курсом Національного Банку України (15,1856 гривень за 1 долар США) 1850 доларів США штраф. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК). Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст.526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено в ст.1050 ЦК. Якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК). Відповідно до ст.ст. 553, 554 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Регулюючи правовідносини з припинення поруки у звязку із закінченням строку її чинності частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, якщо кредитор не предявить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобовязання не встановлено або встановлено моментом предявлення вимоги), якщо кредитор не предявить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України). Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування субєктивного права кредитора й субєктивного обовязку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом предявлення позову), кредитор вчиняти не може. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобовязань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "предявлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання як умови чинності поруки слід розуміти як предявлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість предявлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобовязання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Що відповідає правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 17 вересня 2014 року у справі № 6- 53 цс 14. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець повязує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України). З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки, викладена в пункті 5.3, що його дія закінчується належним виконанням позичальником своїх зобовязань за кредитним договором чи виконанням поручителем своїх зобовязань не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 03 грудня 2014 року, який надано позивачем, з жовтня 2008 року позичальником було порушено строки погашення чергового платежу, 308,22 доларів США, за основним зобовязанням (умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними щомісячними платежами). Після оплати позичальником 02 вересня 2008 року 312,46 доларів США, наступний платіж було здійснено тільки 29 червня 2010 року у розмірі 130 доларів США. Проте позивач вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором не предявив в судовому порядку протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням, адже умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними щомісячними платежами, строк дії договору поруки не встановлено, позов предявлено до суду тільки 27 жовтня 2014 року, що свідчить про припинення поруки. Крім того позивачем в порушення пункту 2.1 договору поруки від 25 січня 2007 року не направлено на адресу поручителя повідомлення із вимогою виконати зобовязання позичальника в цілому або в тій чи іншій частині. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме щодо стягнення заборгованості за договором кредиту згідно розрахунку заборгованості станом на 03 грудня 2014 року, який надано позивачем, з урахуванням вимог позивача, з боржника - [PERSON], в частині вимог Банку до поручителя - [PERSON], необхідно відмовити, зустрічний позов [PERSON] про припинення договору поруки задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача за зустрічним позовом, [PERSON], звільнено від сплати судового збору згідно з ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», тому з публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн. на користь держави.

Outcome: partial