Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач згідно укладеного договору № б/н від 10.08.2011 р. отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 31.08.2020 р. відповідач має заборгованість по кредитному договору в сумі 52570,22 грн., в т.ч.: 1812,76 грн. - заборгованість за кредитом, 49099,31 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 1658,15 грн. - пеня. Позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 52570,22 грн. за договором про надання банківських послуг № б/н від 10.08.2011 р. та 2102,00 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просить справу розглянути без його участі, не заперечив щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судовими повістками по місцю реєстрації, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе справу розглянути без його участі на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив представник позивача в заяві. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. 10.08.2011 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», і відповідачем був укладений договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем Заяви якою він приєднався до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку(а.с.10). Відповідно до умов договору відповідачу банком був наданий кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів за користування ним. Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. Згідно наданої представником позивача суду довідки(а.с.9) всього згідно договору банком було видано відповідачу три кредитні картки: № [NUMBER] (дата відкриття - 10.06.2011 р., строк дії - 07/15), № [NUMBER] (дата відкриття - 23.01.2015 р., строк дії - 10/16), № [NUMBER](дата відкриття - 22.07.2013 р., строк дії - 05/17). Після укладення договору кредитний ліміт змінювався Банком і відповідач фактично користувався кредитними коштами. Так 10.08.2011 р. кредитний ліміт було встановлено в розмірі 1000,00 грн., 11.10.2013 р. він був збільшений до 3200,00 грн., з 31.12.2014 р. - 2230,00 грн., 26.03.2015 р. - 1820,00 грн., а з 21.01.2020 р. - 0,00 грн.(а.с.8). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно розрахунків позивача(а.с. 4-7) заборгованість відповідача по кредитному договору станом на 31.08.2020 р. складає 52570,22 грн., в т.ч.: 1812,76 грн. - заборгованість за кредитом, 49099,31 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 1658,15 грн. - пеня. Оскільки відповідачем заборгованість по тілу кредиту не погашено, розмір заборгованості не спростовано, а тому вимоги позивача стягнути 1812,76 грн., заборгованість за кредитом підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Банком в обґрунтування позовних вимог подана Довідка про умови кредитування від 10.08.2011 р.(а.с.11), яка містить підпис відповідача. Вказана довідка серед інших умов містить також відомості щодо нарахування розміру та підстав нарахування пені. Банком серед інших пред`явлено до відповідача вимога про стягнення 1658,15 грн. пені. Однак із наданої позивачем виписки за кредитним договором (а.с. 43-48), яка містить відомості про всі банківські операції, які здійснювалися по кредитному рахунку відповідача, видно, що банком фактично нараховувався відповідачу з лютого 2018 р. по серпень 2019 р. штраф, а не пеня. В зв`язку з цим вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 1658,15 грн. пені задоволенню не підлягають в зв`язку із недоведеністю. За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії останньої картки(05/17). Отже, у межах строку кредитування по травень 2017 року включно відповідач мав повертати кредит, сплачувати відсотки періодичними(щомісячними) платежами. Починаючи з червня 2017 р. у позичальника виник обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування. Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України, вимоги про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування (по травень 2017 року). В подальшому, права та інтереси банку підлягають захисту згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. При застосуванні наведених норм права до спірних правовідносин суд, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, враховує висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12. В зв`язку з цим вимоги позивача стягнути з відповідача проценти за користування кредитом за період з 01.06.2017 р. по 31.08.2020 р. задоволенню не підлягають. Згідно розрахунків позивача заборгованість відповідача по процентам за користування кредитом станом на 31.05.2017 р. (а.с.6) складала 5158,87 грн. Із наданої позивачем в обґрунтування позовних вимог серед інших доказів надано суду виписку за кредитним договором (а.с. 43-48), яка містить відомості про всі банківські операції, які здійснювалися по кредитному рахунку відповідача. Із її змісту видно, що після закінчення дії кредитних карток відповідач здійснював погашення заборгованості, так ним було сплачено: 29.06.2017 р. - 200,00 грн., 24.07.2017 р. - 200,00 грн., 22.08.2017 р. - 200,00 грн., 23.09.2017 р. - 200,00 грн., 23.10.2017 р. - 300,00 грн., 22.11.2017 р. - 300,00 грн., 26.12.2017 р. - 350,00 грн., 25.01.2018 р. - 350,00 грн.. 27.02.2018 р. - 300,00 грн., 20.07.2018 р. - 241,85 грн., а всього 2641,85 грн. В той же час в розрахунку заборгованості(а.с.6 та на звороті) вказані виплати окремо не відображені, однак відображено, що на здійснені відповідачем проплати за період з 29.06.2017 р. по 27.02.2018 р. на суму 2400,00 грн. було зменшено розмір відсотків які нараховувалися банком позивачу неправомірно після закінчення строку дії останньої кредитної картки, що ж стосується суми 241,85 грн., яка була сплачена відповідачем 20.07.2018 р., то вказана сума банком була врахована в рахунок погашення заборгованості по фактично нарахованим банком штрафам відображеним в розрахунку заборгованості як пені. В зв`язку з цим вимоги позивача в частині стягнення відсотків за користування кредитом підлягають задоволенню в розмірі заборгованості яка мала місце станом на 31.05.2017 р. в розмірі 5158,87 грн. зменшеної на суму 2641,85 грн. фактично сплачених відповідачем після закінчення дії останньої кредитної картки коштів, які неправомірно були зараховані банком в рахунок погашення неправомірно нарахованих відсотків та штрафів, а всього в сумі 2571,02 грн.(5158,87 грн. - 2641,85 грн. = 2571,02 грн.). Враховуючи викладене,

Outcome: partial