Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на тримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/3 частина від усіх видів заробітку щомісячно до закінчення навчання. Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають спільних дітей, неповнолітню [PERSON] та сина [PERSON] . Їхній син [PERSON] , [INFO] , продовжує навчання в Миколаївському будівельному коледжі Київського національного університету будівництва і архітектури на денній формі навчання та потребує матеріальної допомоги. Відповідач її в добровільному порядку не надає. Останній працює та має постійний дохід, а тому має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини. Позивач в судове засідання не з"явилася, суду надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач до суду не з"явився, 13.03.2019 року надав до суду відзив, в якому заперечує проти позовних вимог в повному обсязі та зазначає, він не має матеріальної змоги сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, оскільки на його утриманні перебуває двоє дітей від другого шлюбу та з нього стягуються аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON] , а середній його заробіток становить 7500 грн. тому вважає, що позов не підлягає задоволенню. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох спільних дітей - [PERSON] , який є повнолітнім та [PERSON] , які проживають разом із позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідно до довідки №01-13/788 від 20.12.2018 року, яка видана Миколаївським будівельним коледжем Київського національного університету будівництва і архітектури [PERSON] є студентом коледжу з 01.09.2016 року - термін навчання 3 роки 10 місяців. Відповідно до довідки від 26 лютого 2019 року відповідач [PERSON] офіційно працює у 12 ДПРЧ ГУ ДСНС у Миколаївській області та отримує заробітну плату. На його утриманні перебувають двоє дітей від другого шлюбу та стягуються аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON] . Судом також встановлено, що позивач [PERSON] працює вчителем Зеленівської філії Колосівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, отримує заробітну плату та самостійно утримує свого повнолітнього сина, який продовжує навчання. Крім того у позивача на утриманні перебуває неповнолітня донька [PERSON] та батьки пенсіонери. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей 180,183,185,193,198,199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі з`явлення позову одним із батьків, суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв`язку з цим стягуються аліменти. Згідно ч. 1ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199,200,201цьогоКодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу, якою передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, яка продовжує навчання. Обов`язок брати участь у фінансуванні подальшої освіти після досягнення дитиною повноліття покладається на батьків у вигляді аліментів відповідно до вимог статей 199-201 Сімейного КодексуУкраїни і норми статті 185 Сімейного Кодексу України до таких правовідносини не застосовуються. Відповідно до ст.201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Згідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Таким чином, враховуючи матеріальне становище сторін, повнолітнього сина, який на даний час навчається в Миколаївському будівельному коледжі Київського національного університету будівництва і архітектури на денній формі навчання та не має можливості працювати, потребує витрат на проживання, проїзд, харчування, який проживає разом з матірю, яка не може в повній мірі забезпечити його матеріально, а відповідач працює та має постійний дохід, суд дійшов до переконання, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, зокрема у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 18.01.2019 року і до припинення навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Згідно ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч.1ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до пункту 1 частини першоїстатті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial