Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

19.07.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в якому прохає: розмір аліментів, що стягуються з нього за рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 30 травня 2007 року на користь [PERSON], на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], зменшити з 1\\4 до 1\\6 частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; розмір аліментів, що стягуються з нього за рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 10 серпня 2015 року на користь [PERSON], на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], зменшити з 1\\4 до 1\\6 частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов мотивований тим, що на підставі рішення Глобинського районного суду від 30 травня 2007 року він сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки заробітку(доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; рішенням Глобинського районного суду від 10 серпня 2015 року з позивача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], також в розмірі 1/4 частки від заробітку(доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.З дати розгляду другої справи про стягнення аліментів, а саме з 10 серпня 2015 року змінився сімейний та матеріальний стан позивача, а також погіршився стан його здоровя, в звязку з чим він звернувся до суду з зазначеним позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, посилаючись на підстави та обставини, зазначені у ньому та просив його задовольнити. В подальшому направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Відповідач [PERSON] направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, вважає, що позов не підлягає задоволенню. Відповідач [PERSON] направила до суду заяву про розгляд справи без її участі та письмові заперечення на позов, вважає, що позов не підлягає задоволенню. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів у їх сукупності та взаємозвязку, встановив наступне. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Згідно рішення Глобинського районного суду від 30 травня 2007 року з позивача [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки заробітку(доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Глобинського районного суду від 10 серпня 2015 року з позивача стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], також в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначені судові рішення набрали законної сили та сторонами не оскаржувались. За правилами\~статті 182 СК України, розмір аліментів визначається з урахуванням таких обставин, як стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Як встановлено в ході судового розгляду, після винесення рішення про стягнення з позивача аліментів від 10 серпня 2015 року, сімейний стан позивача [PERSON] змінився. Згідно свідоцтва про одруження серії 1-КЕ № 138128, 25 вересня 2015 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], в звязку з чим, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 75 СК України, у позивача зявився обовязок по матеріальному утриманню дружини, яка не працює. Станом на час прийняття рішення Глобинським районним судом 10 серпня 2015 року, [PERSON] працював апаратником оброблення зерна в ПрАТ «Полтавське ХПП», де отримував заробітну плату та проходив службу у Збройних Силах України й отримував грошове утримання. Після винесення рішення про стягнення аліментів, позивач [PERSON] втратив роботу й з 29.04.2016 року він зареєстрований як безробітний в Глобинському районному центрі зайнятості та отримує допомогу по безробіттю. Згідно пояснень [PERSON], наданих ним в судовому засіданні, інших джерел доходів він не має. 13 березня 2015 року позивач [PERSON] був мобілізований до лав Збройних сил України та демобілізувався 16 квітня 2016 року. Як вбачається з пояснень позивача, під час служби у ЗСУ погіршився стан його здоровя. Відповідно до довідки поліклініки Глобинської ЦРЛ від 15.06.2016 року, [PERSON] періодично лікується амбулаторно в лікаря невролога з діагнозом: остеохондроз шийно-грудного відділу хребта з плече - лопатковим синдромом, болевим мязево - тонічним синдромом. В той же час суд критично оцінює та не приймає до уваги доводи позивача щодо наявності у нього на утриманні непрацездатної матері [PERSON], оскільки як встановлено в судовому засіданні з пояснень [PERSON], його мати проживає окремо, отримує пенсію, спільного господарства вони не ведуть. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем документально доведено, що після набрання законної сили рішеннями Глобинського районного суду Полтавської області від 30 травня 2007 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] та від 10 серпня 2015 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у нього змінився сімейний та матеріальний стан, погіршився стан здоровя, що не дозволяє йому сплачувати аліменти в раніше визначеному розмірі. В той же час, як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] є працездатним. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст. 182, 184 СК України, роз'яснень, що містяться в п.п. 17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, тобто не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З урахуванням досліджених в судовому засіданні обставин, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] і зменшення розміру стягуваних з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] з 1/4 частки заробітку(доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1\\5 частки заробітку(доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ; зменшення розміру стягуваних з нього на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], аліментів з 1/4 частки від заробітку(доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1\\5 частки заробітку(доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що не суперечитиме нормам матеріального права та відповідатиме інтересам дітей. Суд при цьому виходив також\~\~із засад рівності та справедливості і вважає, що діти позивача\~\~ від різних шлюбів повинні мати рівні можливості на утримання від нього. Доводи відповідача [PERSON]Ю про понесення нею додаткових витрат на утримання сина [PERSON], в звязку з захворюваннями дитини не підтверджені належними доказами й не можуть слугувати підставою для залишення розміру аліментів в попередньому розмірі, оскільки відносини сторін щодо розподілу додаткових витрат регламентуються нормами\~ст. 185 СК України\~та не впливають на розмір стягуваних аліментів. Заперечення відповідача на позов вказаного висновку суду не спростовують. Відповідно до п.23\~Постанови Пленуму Верховного суду України\~\~від\~\~15.05.2006\~\~N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: partial