Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який зареєстровано 02 червня 1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 29. В позовній заяві зазначає, що з відповідачкою у них є двоє спільних дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON] Едріан, [INFO] (національність - іспанець). Вони проживають більше часу в Іспанії, а тому у дітей є паспорти. Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні погляди на життя. Їхній шлюб існує формально. Спорів відносно спільно набутого майна у них не існує, вони все вирішили добровільно. Терміну на примирення позивач просить не надавати, так як це нічого не змінить. Дітей просить залишили на його утриманні та вихованні. Ухвалою суду від 23.09.2015 року до участі в справі залучено - орган опіки та піклування Городенківської РДА, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Позивач у судове засідання не зявився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Одночасно зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. У судове засідання відповідачка не зявилася. До суду надіслала заяву, в якій зазначає, що дає згоду на розвід з [PERSON], однак не дає згоди на те, що після розводу діти ([PERSON] та [PERSON]) залишаються жити з батьком. Оскільки їхній батько не має постійної роботи, більше часу знаходиться на біржі праці (отримуючи сімейну допомогу, в яку входять 2 дітей). В позивачки 2 стабільних роботи, на одній з них - постійний контракт. Представник орган опіки та піклування Городенківської РДА в судове засідання не зявився. Подав до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі. Висновок органу опіки та піклування підтримує в повному обсязі. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за \~відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище Мороз) [PERSON], [INFO], зареєстрований 02 червня 1998 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 29, що стверджено повторним свідоцтвом про шлюб серії І-НМ № 149634, виданим 07 серпня 2015 року. Від шлюбу сторони мають двоє дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Судом встановлено, що сторони не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімя\~ розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов в частині розірвання шлюбу слід задовольнити. Статтею 11 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що сімя є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. В частині позовних вимог щодо залишення неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка на час розгляду справи досягла 14-річного віку, на проживання з позивачем слід відмовити, оскільки статтею 160 СК України передбачено, що якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла 14 років, визначається нею самою. Згідно ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про місце проживання малолітнього сина сторін [PERSON], [INFO], суд приймає до уваги Висновок органу опіки та піклування районної державної адміністрації № 01-29/798 від 16.10.15 року, з якого випливає, що орган опіки та піклування Городенківської районної державної адміністрації вважає за доцільне після розлучення залишити проживати неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], біля матері [PERSON]. У висновку зазначено, що [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO], але за вказаною адресою не проживає. Також зясовано, що за вказаною адресою відповідачки, а саме вул. Шевченка, 79 та [PERSON], 12 міста Городенка ніхто не проживає. Поспілкувавшись з сестрою батька [PERSON], зясовано, що більше 10 років подружжя проживає в Іспанії. В даний час вони разом з дітьми спільно проживають в будинку. Також [PERSON] повідомила, що брат усвідомлює те, що дружина любить дітей, дбає про них, не має шкідливих звичок, а тому згідний, щоб після розлучення дітей залишити проживати біля матері. Таке рішення [PERSON] підтвердив у телефонному режимі працівникам служби у справах дітей Городенківської РДА. Також суд\~ \~ враховує принцип 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, відповідно до якого малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матірю.\~ \~Декларацією проголошено, що\~дитина, для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральності та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю.\~Виключних обставин, які б стали підставою для розлучення матері з\~малолітнім сином, в ході розгляду справи встановлено не було. Тому суд приходить до висновку, що позивачу в іншій частині позову слід відмовити. На підставі ст.ст. 3, 112, 114, 160, 161 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial