Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 11.11.2010 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому мають сина [PERSON], [INFO], який проживає із нею та знаходиться на її утримання. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, будучи працездатним та не маючи інших утриманців. Оскільки відповідач працює по найму, має мінливий дохід, просила стягнути аліменти у твердій грошовій сумі по 800 гривень щомісячно до повноліття дитини. Позивач та її представник підтримали заявлені вимоги в повному обсязі з наведених підстав. Відповідач та його представник позов визнали частково на суму 350 гривень щомісячно, вказуючи, що матеріальну допомогу надавав, але з 20.12.2011 року він не працює, є хворою людиною, тому був звільнений від військової служби, має лише середню освіту, будь-якої професії не здобув, тому влаштуватись на роботу не може, ані житла ані земельної ділянки на праві власності він не має, тому не має можливості сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони з 11.11.2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому мають сина [PERSON], [INFO], який проживає із позивачкою та знаходяться на її утримання. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру стягуваних аліментів суд зобовязаний у відповідності до ст. 182 СК України враховувати обставини, зазначені в даній статті, зокрема матеріальний стан платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів суд визначає у твердій грошовій сумі (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Підлягають врахуванню також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи. Згідно з правилом ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 3 від 15.05.2006 р. в пункті 17 дав судам такі роз'яснення: «Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.» Тому суд, при визначені розміру алміентів має виходити з розміру мінімальної заробітної плати та розміру прожиткового мінімуму. Окрім того, згідно ст.184 Сімейного кодексу України розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається у тому випадку, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Доводи відповідача про те, що він є хворою людиною, тобто є непрацездатним, не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами. Посилання відповідача на те, що він не працює, не має професії, не має на праві власності нерухомого майна не може слугувати підставою для висновку, що платник аліментів не спроможний утримувати дитину у мінімально можливому розмірі. Твердження відповідача про те, що розмір аліментів має становити 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд не приймає до уваги, оскільки зазначене положення стосується визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу). Оскільки відповідач не працює та не має сталого заробітку (доходу), тому з урахуванням потреб та інтересів дитини, а також з урахуванням максимально можливого по відношенню до заробітку, розмір аліментів, який може бути стягнутий, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розміру мінімальної заробітної плати, слід визначити у твердій грошовій сумі по 600 гривень щомісячно до повноліття дитини. Враховуючи наведене, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial