Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Прогрес" про встановлення факту повного виконання грошових зобов`язань, визнання майна особистою приватною власністю дружини, виключення майна із складу спадкового майна та визнання права власності на майно, в якому, після зміни предмету позову, просить: -встановити юридичний факт того, що повну сплату Інвестиційного внеску і повне виконання грошових зобов`язань Інвестора за Договором № Г1/И-69 про інвестування від 21 липня 2006 року, укладеним між Інвестором [PERSON] та Підприємством ТОВ «ІНВЕСТ-ПРОГРЕС» (ЄДРПОУ 33720849), було здійснено дружиною [PERSON] - [PERSON] (РНОКНП [NUMBER] ) за її особисті грошові кошти; -перевести на позивача [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) права та обов`язки Інвестора за Договором № Г1/И-69 про інвестування від 21 липня 2006 року, укладеним між Інвестором [PERSON] та Підприємством TOB «ІНВЕСТ-ПРОГРЕС» (ЄДРПОУ 33720849); -визнати, вказаний у Договорі № Г1/И-69 про інвестування від 21 липня 2006 року, укладеному між Інвестором [PERSON] та Підприємством TOB «ІНВЕСТ-ПРОГРЕС» (ЄДРПОУ 33720849), Об`єкт інвестування - безумовне майнове право на Новозбудоване майно - квартиру під будівельним номером № 160 розрахунковою площею 106,38 кв.м., розташовану на 19 поверсі жилого будинку [ADDRESS] , особистою приватною власністю [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); -виключити зі складу спадкового майна, що залишилось після смерті спадкодавця [PERSON] , вказаний у Договорі № Г1/И-69 про інвестування від 21 липня 2006 року, укладеному між Інвестором [PERSON] та Підприємством ТОВ «ІНВЕСТ-ПРОГРЕС» (ЄДРПОУ 33720849), Об`єкт інвестування - безумовне майнове право на Новозбудоване майно - квартиру під будівельним номером № 160 розрахунковою площею 106,38 кв.м., розташовану на 19 поверсі жилого будинку [ADDRESS] жилого [ADDRESS] ; -визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на вказаний у Договорі № Г1/И-69 про інвестування від 21 липня 2006 року Об`єкт інвестування - безумовне майнове право на Новозбудоване майно - квартиру під будівельним номером № 160 розрахунковою площею 106,38 кв.м., розташовану на 19 поверсі жилого будинку [ADDRESS] . Позивач послалась на те, що [INFO] її чоловік [PERSON] , діючи за її згодою, придбав для неї нерухоме житлове майно за рахунок особистих грошових коштів позивача, уклавши із Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-ПРОГРЕС» (ЄДРПОУ 33720849) в простій письмовій формі Договір № Г1/И-69 про інвестування. Умовами Договору № Г1/И-69 про інвестування від 21 липня 2006 року було передбачено, що після повної сплати Інвестором Інвестиційного внеску (Інвестиції) і після здавання Об`єкту будівництва в експлуатацію, Інвестор набуває право власності на Об`єкт інвестування - безумовне майнове право на Новозбудоване майно. Інвестування будівництва житла було виконане повністю [PERSON] за рахунок коштів позивача, однак після смерті [PERSON] 21.01.2012 року , його діти - відповідачі по справі відмовляються визнавати права позивача на Об`єкт інвестування - безумовне майнове право на Новозбудоване майно. Ухвалою суду від 21.02.2019 року позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків у позові. Після усунення недоліків, ухвалою суду від 04.03.2019 року по справі відкрито провадження, визначено порядок загального позовного провадження для її розгляду та призначено підготовче засідання на 18.04.2019 року. 18.04.2019 року у зв`язку з неявкою відповідачів, підготовче засідання відкладено на 26.06.2019 року. 26.06.2019 року за клопотання представника позивача підготовче засідання відкладено на 06.08.2019 року. 05.08.2019 року позивачем подано уточнену позовну заяву зі зміною предмету позову. 06.08.2019 року в підготовчому засідання прийнято зміну предмету позову та надано відповідачам строк на підготовку відзиву, підготовче засідання відкладено на 19.09.2019 року. 19.09.2019 року у зв`язку з неявкою сторін, підготовче засідання відкладено на 04.11.2019 року. 04.11.2019 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 16.01.2020 року. 16.01.2020 року у судовому засіданні допитано в якості свідка [PERSON] , яка підтвердила домовленість померлого [PERSON] та позивачки щодо обставин інвестування житла. Розгляд справи відкладено на 25.02.2020 року. 25.02.2020 року у зв`язку з неявкою сторін, судове засідання відкладено на 23.03.2020 року. 23.03.2020 року у зв`язку з запровадженням на території України карантину, судове засідання відкладено на 22.04.2020 року. 22.04.2020 року у зв`язку з припиненням подачі електроенергії до будівлі суду, судове засідання відкладено на 22.06.2020 року. У судове засідання 22.06.2020 року представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги довірительки підтримав, просив задовольнити повністю. Інші учасники справи, які були сповіщені належним чином про час, дату і місце судового засідання, в суд не з`явилися, від [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надійшли заяви про визнання позову та розгляд справи за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , 27 квітня 1995 року уклала шлюб із [PERSON] , про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району м. Києва в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу був зроблений актовий запис № 500 що підтверджує Свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 27 квітня 1995 року. 21 липня 2006 року [PERSON] уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-ПРОГРЕС» (ЄДРПОУ 33720849) в простій письмовій формі Договір № Г1/И-69 про інвестування. Крім того, 21 липня 2006 року [PERSON] склав розписку, якою підтвердив: факт позичення у [PERSON] грошової суми у розмірі 158590 доларів США з метою придбання для неї, в її особисту власність житлового нерухомого майна в новобудові шляхом інвестування цих грошей через ТОВ «Інвест-Прогрес» (код 33720849) в придбання майнових прав та подальшого права власності на квартиру, зазначену в Договорі про інвестування № Г1/И-69 від 21 липня 2006 року; факт отримання від [PERSON] , грошової суми у розмірі 158590 доларів США; факт того, що всі майнові права на квартиру, зазначену в Договорі про інвестування № Г1/И-69 від 21 липня 2006 року є особистою власністю [PERSON] ; факт того, що після закінчення будівництва та введення об`єкта в експлуатацію, квартира, яка зазначена в Договорі про інвестування № Г1/И-69 від 21 липня 2006 року буде оформлена на праві власності виключно на [PERSON] ; факт того, що зміст Розписки від 21 липня 2006 року [PERSON] склав за своїм власним бажанням та власноручно підписав у присутності двох свідків: [PERSON] та [PERSON] . Усі вищевказані [PERSON] у Розписці від 21 липня 2006 року факти та умови також письмово засвідчені двома свідками: [PERSON] та [PERSON] . При цьому остання підтвердила обставини, які викладені в розписці під час допиту в судовому засіданні. Згідно підпункту 1.1. пункту 1. Договору № Г1/И-69 про інвестування від 21 липня 2006 року, цей Договір був укладений Сторонами відповідно до Закону України «Про інвестиційну діяльність» з метою отримання Інвестором [PERSON] прав на житло та отримання доходів Підприємством ТОВ «ІНВЕСТ-ПРОГРЕС». Згідно п. 1.2. Договору № Г1/И-69 про інвестування від 21 липня 2006 року, Договір Г1/И-69 про інвестування від 21 липня 2006 року за своїм правовим змістом є договором купівлі-продажу майнових прав відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно пункту 2 Договору № Г1/И-69 про інвестування від 21 липня 2006 року, в цьому Договорі терміни вживаються в такому значенні: Об`єкт будівництва - Багатоповерховий жилий комплекс із вбудованими приміщеннями обслуговування й підземним паркінгом за адресою: [ADDRESS] . Новозбудоване майно - квартира будівельний номер № 160 розрахунковою площею 106,38 кв.м., розташована на 19 поверсі жилого будинку № 1 Об`єкту будівництва. Об`єкт інвестування - безумовне майнове право на Новозбудоване майно (після здавання Об`єкту будівництва в експлуатацію), що після державної реєстрації (за ініціативою Інвестора) стає правом власності Інвестора на Новозбудоване майно як на нерухомість. Інвестиційний внесок (Інвестиція) - грошова сума, що сплачується Інвестором за Об`єкт інвестування. Згідно підпункту 3.1. пункту 3 Договору № Г1/И-69 про інвестування від 21 липня 2006 року, в порядку, передбаченому Договором, Підприємство зобов`язується передати у власність Інвестора Об`єкт інвестування, а Інвестор зобов`язується прийняти Об`єкт інвестування і сплатити за нього Підприємству Інвестицію. Згідно підпункту 5.1. пункту 5. Договору № Г1/И-69 про інвестування від 21 липня 2006 року, розмір Інвестиції Інвестора становить 761229,00 (сімсот шістдесят одна тисяча двісті двадцять дев`ять грн., 00 коп.) гривень, з урахуванням ПДВ, та є сумою Договору. Згідно підпункту 5.2. пункту 5. Договору № ГИИ-69 про інвестування від 21 липня 2006 року, сплата Інвестиційного внеску здійснюється Інвестором у розмірі 761229,00 (сімсот шістдесят одна тисяча двісті двадцять дев`ять грн.,00 коп.) гривень у строк до 15 серпня 2006 року. Тобто, умовами Договору № Г1/И-69 про інвестування від 21 липня 2006 року було передбачено, що після повної сплати Інвестором Інвестиційного внеску і після здавання Об`єкту будівництва в експлуатацію Інвестор набуває право власності саме на Об`єкт інвестування - безумовне майнове право на Новозбудоване майно, а не на само Новозбудоване майно. Згідно правової позиції Верховного суду У країни, Інвестор не може визнати право власності на нерухомість - новозбудоване майно, оскільки юридично таке право виникає з моменту державної реєстрації прав у реєстрі після прийняття будівництва в експлуатацію згідно ст. 331 ЦК (ВСУ від 10.02.2016 р.), Майнове право - це «право очікування» - обмежене речове право, яке засвідчує правомочність отримати право власності на нерухоме майно в майбутньому і є складовою частиною майна, як об`єкта цивільних прав (справа 6-265цс16). За змістом договору купівлі-продажу майнових прав не має підстав для визнання за інвестором прав на нерухоме майно на підставі статей 331, 392 ЦК України (ВСУ у справі № 6-290цс16 від 16 березня 2016 р.) Згідно банківській квитанції № 28/1 від 24 липня 2006 року, [PERSON] 24 липня 2006 року сплатив на користь TOB «ІНВЕСТ-ПРОГРЕС» (ЄДРПОУ 33720849) грошову суму у розмірі 503000 гривень, призначення платежу «переказ готівки інвестування будівництва житла згідно Договору Г1/И-69 про інвестування від 21.07.2006 року з урахуванням ПДВ 83833,33 грн.». Згідно банківській квитанції № 5/1 від 14 серпня 2006 року, [PERSON] 14 серпня 2006 року сплатив на користь ТОВ «ІНВЕСТ-ПРОГРЕС (ЄДРПОУ 33720849) грошову суму у розмірі 258229 гривень, призначення платежу «переказ готівки Інвестування будівництва житла згідно Договору Г1/И- 69 про інвестування від 21.07.2006 року з урахуванням ПДВ 43038,17 грн.». Тобто, [PERSON] у обумовлений Договором строк до 15 серпня 2006 року оплатив на користь ТОВ «ІНВЕСТ-ПРОГРЕС» (ЄДРПОУ 33720849) Інвестування будівництва житла згідно Договору № Г1/И-69 про інвестування від 21.07.2006 року у сумі 761229 гривень, з урахуванням ПДВ, що було передбачено підпунктами 5.1. та 5.2. пункту 5 Договору № Г1/И-69 про інвестування від 21 липня 2006 року. 30 січня 2009 року ТОВ «ІНВЕСТ-ПРОГРЕС» (ЄДРПОУ 33720849) видало письмову довідку за вих. № 44/1 від 30.01.2009 року, засвідчену печаткою ТОВ «ІНВЕСТ-ПРОГРЕС» та підписом Директора ТОВ «ІНВЕСТ-ПРОГРЕС» Каплицької Лариси Олегівни, якою підтвердило факт повного виконання грошових зобов`язань [PERSON] за Договором № Г1/И-69 про інвестування від 21 липня 2006 року в сумі 761229. Таким чином, на переконання суду, [PERSON] , як Інвестор, повністю сплатив за Об`єкт інвестування обумовлений Договором № Г1/И-69 про інвестування від 21 липня 2006 року Інвестиційний внесок (Інвестииію) у сумі 761229 гривень, з урахуванням ПДВ, в зв`язку з чим, згідно підпункту 3.1. пункту 3 Договору № Г1/И-69 про інвестування від 21 липня 2006 року [PERSON] , як Інвестор, отримав всі підстави для отримання права власності на Об`єкт інвестування - безумовне майнове право на Новозбудоване майно - квартиру будівельний номер № 160 розрахунковою площею 106,38 кв.м., розташовану на 19 поверсі жилого будинку [ADDRESS] Об`єкту будівництва - Багатоповерхового жилого комплексу із вбудованими приміщеннями обслуговування і підземним паркінгом за адресою: [ADDRESS] , відразу після здавання Об`єкту будівництва в експлуатацію. Згідно Свідоцтва про смерть від 21 січня 2012 року [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] в м. Москва Російської Федерації. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 січня 2019 року, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузьмич В.М. відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на 1/2 частку майнових прав на квартиру будівельний номер [ADDRESS] , у зв`язку з ненаданням підтвердження виконання договору (в тому числі відмова інвестора, розірвання договору, переуступка майнових прав тощо), здійснення внесків, тощо від ТОВ «ІНВЕСТ-ПРОГРЕС». Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 січня 2019 року, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузьмич В.М. відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/8 частку майнових прав на квартиру будівельний номер [ADDRESS] , у зв`язку з ненаданням підтвердження виконання договору (в тому числі відмова інвестора, розірвання договору, переуступка майнових прав тощо), здійснення внесків, тощо від ТОВ «ІНВЕСТ-ПРОГРЕС». Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України і 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині і чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку, доходу. Відповідно до ст. 61 СК України об`єктом спільної сумісної власності може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею/ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй/йому особисто. Зі змісту положень ст.ст. 57, 60 СК України вбачається, що правовий статус майна визначається критеріями як час набуття майна та кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Таким чином, враховуючи положення ст. 57 СК України і зміст письмової Розписки від 21 липня 2006 року, суд вважає, що визначений у Договорі № Г1/И-69 про інвестування від 21 липня 2006 року Об`єкт інвестування був придбаний за грошові кошти [PERSON] , а відтак є її особистою власністю і цей факт встановлений судом. Відповідно до статей 526, 527, 530-532 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За своєю суттю договір купівлі-продажу передбачає для однієї сторони право отримання предмета купівлі-продажу у власність та зобов`язання сплатити його покупну ціну, а для другої сторони право на отримання ціни та обов`язок передати предмет договору наступному власнику. Крім того, покупець може домовитись з іншою особою про придбання власності за її рахунок з наступним відшкодуванням цій особі витрат. Отже, за звичаями ділового обороту презюмується, що предмет договору належить продавцю та переходить у власність покупця, якщо інше не передбачено домовленістю сторін, та покупець має сплатити ціну за власний рахунок, якщо інше не передбачено домовленістю сторін договору або покупцем та іншою особою. За таких обставин, суд вважає обгрунтованими вимоги позивача про переведення на [PERSON] прав та обов`язків Інвестора за Договором № Г1/И-69 про інвестування від 21 липня 2006 року, укладеним між Інвестором [PERSON] та Підприємством TOB «ІНВЕСТ-ПРОГРЕС». Відповідно до ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав с речі, у тому числі гроші та цінні інше майно, майнові права результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Відповідно до ч. 1 ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються річ, сукупність а також майнові права та обов`язки. Згідно ч. 5 ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» Інвестор має право володіти. користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій. Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги. Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства. Разом з тим статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 331 ЦК України визначає загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності. Указаними нормами права визначено порядок оформлення права власності (здійснення державної реєстрації права власності) на об`єкт інвестування після прийняття такого об`єкта до експлуатації. Оскільки відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 цього Кодексу. Крім того, на час укладення сторонами договорів про купівлю-продаж майнових прав правовідносини щодо залучення коштів фізичних осіб з метою фінансування будівництва, порядку управління цими коштами регулювалися законами України від 19 червня 2003 року № 978-IV «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» та від 18 вересня 1991 року № 1560-XII «Про інвестиційну діяльність» (далі - Закони). Виникнення права власності на новостворений об`єкт нерухомості на підставі судового рішення зазначеними нормами та нормою статті 331 ЦК України не передбачено. Указаними законами визначено порядок оформлення права власності (здійснення державної реєстрації права власності) на об`єкт інвестування після прийняття такого об`єкта до експлуатації. Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України. Аналогічний правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду України від 18 лютого 2015 року у справі № 6-244цс14, від 24 червня 2015 року у справі № 6-318цс15, від 02 грудня 2015 року у справі № 6-1502цс15, від 02 грудня 2015 року у справі № 6-1732цс15, від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1858цс15, від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1920цс15, від 10лютого 2016 року у справі № 6-2250цс15, від 25 травня 2016 року у справі № 6-503цс16, від 30 березня 2016 року у справі № 6-3129цс15, від 30 березня 2016 року у справі № 6-265цс16, від 23 березня 2016 року у справі № 6-289цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-290цс16, від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2994 цс15. Отже, установивши, що предметом договору № Г1/И-69 про інвестування від 21 липня 2006 року є майнові права на нерухоме майно, суд доходить висновку про неможливість визнання за позивачем права власності на нерухоме майно, оскільки за змістом укладеного договору, позивач отримав лише право на набуття права власності, а не саме право власності на нерухоме майно. Позивач виконав свої грошові зобов`язання за договором інвестування, повністю сплативши вартість, установлену договором, тобто вчинив дії, спрямовані на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об`єкт будівництва. Позов про визнання права подається у випадках, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою, або у разі відсутності в неї документів, що засвідчують приналежність їй права. При цьому спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду. Відповідно до ст.. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, порушене право інвестора підлягає захисту шляхом виключення зі складу спадкового майна, що залишилось після смерті спадкодавця [PERSON] , вказаний у Договорі № Г1/И-69 про інвестування від 21 липня 2006 року, укладеному між Інвестором [PERSON] та Підприємством ТОВ «ІНВЕСТ-ПРОГРЕС» (ЄДРПОУ 33720849), Об`єкт інвестування - безумовне майнове право на Новозбудоване майно - квартиру під будівельним номером № 160 розрахунковою площею 106,38 кв.м., розташовану на 19 поверсі жилого будинку № [ADDRESS] Багатоповерхового жилого [ADDRESS] адресою: [ADDRESS] 1 Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 10 травня 2018 року у справі № 367/1623/15-ц (провадження № 61-4466св18). Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та визнання за позивачем лише майнових прав на об`єкт інвестування, а не права власності на сам о`єкт інвестування, що відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 12 листопада 2014 року у справі № 6-129цс14, за якою суди не можуть визнати право власності на новостворене нерухоме майно та правовій позиції від 13 травня 2019 року Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 760/17864/16-ц, провадження № 61-699св17 (ЄДРСРУ № 81722147), якою підтверджено раніше сформовану позицію викладену у постановах від 20 березня 2019 року у справі № 6-14-39цс19 та від 27 лютого 2019 року у справі № 6-14-606цс18, яка полягає в тому, що у разі невиконання належним чином взятих на себе зобов`язань, а також, відсутності факту введення будинку в експлуатацію, з урахуванням повної та вчасної сплати пайових внесків, ефективним способом захисту порушених прав є визнання майнових прав на об`єкт інвестування.

Outcome: partial