Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

10 лютого 2014 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідачів, зазначивши, що останні не в повному обсязі сплачують вартість спожитих послуг з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS], у період з лютого 2008 року по 31 грудня 2013 року, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 4923,43 грн., яку і просить стягнути з відповідачів. Ухвалою Кіровського міського суду Донецької області від 28 січня 2014 року відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу. В судовому засіданні представник позивача Сулейманова Р.А., яка діє на підставі довіреності від 04 вересня 2013 року, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, просив застосувати строк позовної давності. Відповідачка [PERSON], яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилась, заява про розгляд справи за відсутності або повідомлення про причини неявки до суду не надходили. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача [PERSON], вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачам [PERSON] та [PERSON], а також [PERSON], [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності від 02 лютого 1994 року, виданого відділом приватизації державного житлового фонду ш. «Комсомолець Донбасу». (а.с.52) [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.34, 35) Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість за особовим рахунком 106, що відкрито на ім'я [PERSON], за період з лютого 2008 року по 31 грудня 2013 року включно становить 4923 грн. 43 коп. (а.с.4-5). Останній платіж відповідачем [PERSON] зроблено 29 січня 2011 року, платежі в квітні, травні та червні 2011 року було зроблено [PERSON], що підтверджується наданою позивачем інформацією. (а.с.64-66) Розміри внесків затверджені загальними зборами ОСББ на відповідний період, що підтверджується протоколом № 1 від 09 грудня 2007 року, відповідно до якого розмір членських внесків встановлено на рівні квартирної плати 1,18 грн. за 1 м2, протоколом № 1 від 04 січня 2009 року, відповідно до якого з 01 березня 2009 року розмір членських внесків встановлено 1,40 грн. за 1 м2 з 1 по 2 поверхи, 1,80 грн. за 1 м2 з 3 по 9 поверхи, протоколом № 3 від 30 липня 2009 року, відповідно до якого з 01 серпня 2009 року розмір членських внесків встановлено 2 грн. за 1 м2. (а.с.6,9, 13) Відповідно до п.8.2 Статуту ОСББ «Молодіжний 7» у разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов'язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об'єднання має право звернутися до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку. Право на звернення до суду виникає в об'єднання через тридцять днів з дня припинення платежів або відмови в укладенні договору. Згідно ст. 13 Закону України „ Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" від 29 листопада 2001 року N 2866-III відносини власників приміщень та управителів регулюються договором між ними. У разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов'язкові платежі на утримання та ремонт будинку об'єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів. Право на звернення до суду виникає у об'єднання через шістдесят днів з дня припинення платежів або відмови в укладанні договору. Відповідно до ст.20 Закону України „Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку " частка в загальному обсязі обов'язкових платежів на утримання і ремонт неподільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі приміщень, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Використовуючи приміщення в багатоквартирному будинку, який обслуговував позивач, а саме, забезпечував належне централізоване холодне водопостачання та водовідведення, обслуговував внутрішньобудинкові мережі, виконував прибирання прибудинкової території, користуючись цими послугами на протязі тривалого проміжку часу, відповідач своїми діями підтвердив наявність між ним та позивачем фактичних договірних правовідносин, внаслідок яких у відповідачів виникли обов'язки по сплаті фактично отриманих послуг. Таким чином, суд приходить до висновку, що факт несплати відповідачами послуг позивача знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. У відповідності до вимог ч.1 ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлене домовленістю між ними. В судовому засіданні встановлено, що питання щодо поділу чи виділу частки майна не ставилось, ніяких доказів про наявність будь-якої домовленості між відповідачами як співвласниками майна стосовно порядку володіння та користування спільною сумісною власністю також не надано, тому суд вважає, що співвласники майна, яке знаходиться у їхній спільній сумісній власності, мають нести солідарну відповідальність у разі виникнення відповідних правовідносин, а тому заборгованість з утримання будинку і прибудинкової території підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку. Відповідно до ст.257 ЦК України позовна давність встановлюється в три роки. У відповідності до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Останній платіж відповідачем [PERSON] було зроблено 29 січня 2011 року, що вбачається із платіжного доручення №3147/279 від 31 січня 2011 року, наданого позивачем. Відповідачами не було зроблено жодних дій, починаючи з січня 2009 року, які б свідчили про визнання ними боргу. Сплачені рахунки в квітні, травні та червні 2011 року, що зроблені [PERSON], не переривають строк позовної давності, оскільки не вчинені відповідачами. Доказів, що зазначені платежі зроблено за дорученням відповідачів, суду не надано. При розгляді справи, суд вважає можливим застосувати строк позовної давності, оскільки строк позовної давності не зупинявся і не переривався, позивачем не вказані причини пропуску строку позовної давності, а також відповідачем [PERSON] заявлено про застосування позовної давності. При розгляді справи, суд вважає можливим застосувати строк позовної давності, про застосування якого заявлено відповідачем [PERSON]. Враховуючи зазначене, з нарахованої позивачем суми заборгованості за надані послуги слід виключити період з лютого 2008 року по січень 2011 року включно, оскільки з позовом позивач звернувся 10 лютого 2014 року. Таким чином, підлягає стягненню з відповідачів заборгованість з утримання будинку і прибудинкової території за період з 01 лютого 2011 року по 31 грудня 2013 року включно у сумі 2969 гривень солідарно (4923,43 грн. - 1954,43 грн.). Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають присудженню з відповідачів на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок, сплаченого при зверненні з заявою про видачу судового наказу та з позовною заявою, та становлять мінімальний розмір судового збору - з кожного в рівних частках.

Outcome: partial