Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

У червні 2021 року позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 07.10.2016 перебуває у шлюбі з [PERSON] . Починаючи з січня 2021 року вони не проживають однією сім`єю та не ведуть спільного господарства. Шлюбні відносини фактично припинились з січня 2021 року. Нею подано позов до суду про розірвання шлюбу. Від шлюбу у них є неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] . З січня 2021 року дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач належної участі в утриманні дитини не приймає та належної матеріальної допомоги не надає. Дитина росте та потребує все більше витрат для свого існування та розвитку. Позивач не має можливості самостійно надати дитині найнеобхідніше для забезпечення повноцінного харчування, придбання одягу, її фізичного розвитку та виховання. Відповідач добровільно належної та необхідної матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Інших аліментних зобов`язань відповідач не має. З огляду на викладене, вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом про стягнення аліментів на утримання доньки. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 22 червня 2021 року було відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 15). 26 липня 2021 року представник відповідача адвокат Казьміна С.В. надала письмовий відзив по справі (а.с. 25-26). У відзиві відповідач частково визнав позовні вимоги, не заперечував проти задоволення аліментів у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відзиві зазначено також, що сторони разом з їх донькою проживали однією сім`єю до травня 2021 року у квартирі відповідача за адресою: [ADDRESS] . Наприкінці травня між ними сталася сварка та [PERSON] тимчасово поїхала до своїх батьків. У цей час відповідач поїхав на тимчасову роботу до іншого міста, куди неодноразово запрошував свою дружину разом з донькою. Весь час до теперішнього моменту відповідач приймає участь в матеріальному забезпеченні доньки, надає кошти дружині та в подальшому бажає приймати участь у вихованні та утриманні дитини. Станом на сьогоднішній день відповідач не має офіційної заробітної плати та працює неофіційно, має мінливий дохід. Середній місячний дохід тимчасово складає 5000 грн. Відповідно до того, що офіційно безробітний розрахунок аліментів у розмірі ј частини буде здійснюватися з середньої місячної зарплати по Харківському регіону, а саме з 11\~674 гривні, тобто виплата аліментів розміром 2918 грн. складатиме 60% усіх його доходів. У випадку збільшення його заробітної плати, він не проти і збільшення розміру виплати аліментів. На підставі викладеного, відповідач вважає, доцільним у даному випадку стягнення аліментів саме у розмірі 1/8 частини від усіх його доходів. 12 серпня 2021 року позивач надала суду письмові заперечення на відзив (а.с. 35-37), у якому зазначила, що з 2018 року та до листопада 2020 року відповідач не працював офіційно, його доходи були мінливими. Увесь час їм допомагали її та його батьки. З листопада 2020 до травня 2021 відповідач влаштувався на роботу, однак грошей на повноцінне життя не вистачало, тому вона вимушена була влаштуватися на роботу у січні 2021 року, де працює до сьогодні. Відповідач звільнився у травні 2021 року з невідомої причини. З приводу ствердження відповідача про заборону зустрічей з донькою позивач зазначила, що ніколи не забороняла спілкування та побачення відповідача з донькою, про що надала переписку. Крім того, позивач зазначила, що відповідач не надав суду належних доказів того, що він потребує постійного лікування плечового суглобу. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові та відповіді на відзив. Представник відповідача адвокат Казьміна С.В. у судовому засіданні частково визнала позовні вимоги, а саме у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Суд, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 жовтня 2016 року сторони у Виконавчому комітеті Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28.10.2016. [INFO] від шлюбу сторін народилася дитина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.08.2018. У червні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Дитина [PERSON] проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи від 17.01.2020. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов`язку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі (ч. 3\~ст. 181 СК України). В контексті даної статті батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Матеріальне утримання дітей - це обов`язок батьків. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька. Відповідно до\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище\~дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей,\~непрацездатних\~чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір\~прожиткового мінімуму\~для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.\~2\~ст.\~182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний\~гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХП (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Позивач у судовому засіданні пояснила, що вона працює та отримує дохід близько 8000 грн. Відповідач у запереченнях зазначив, що станом на сьогоднішній день він не працює, має мінливий дохід у розмірі близько 5000 грн., що підтвердила у судовому засіданні представник відповідача та не заперечувала позивач. Таким чином, судом встановлено, що обидва батьки дитини є особами працездатного віку, отримують дохід, у відповідача відсутні інші аліментні зобов`язання. Згідно із частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша\~статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша\~статті 80 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах першій та другій\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Стосовно посилань відповідача на те, що йому постійно потрібен медичний нагляд після операції на плечовому суглобі, який вимагає значних фінансових витрат, суд зазначає, що вони жодним належним доказом не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. При вирішенні питання щодо розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, судом враховуються вимоги ст. ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, обставини справи, а також те, що станом на день ухвалення рішення суду відповідач не має офіційної заробітної плати, працює неофіційно, має мінливий дохід у розмірі 5000 грн. на місяць та з урахуванням того, що офіційно безробітний розрахунок аліментів у розмірі ј частини буде здійснюватися з середньої місячної зарплати по Харківському регіону, а саме з 11\~674 гривні, тобто виплата аліментів розміром 2918 грн. складатиме 60% усіх його доходів, у зв`язку з чим вважає позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 червня 2021 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 141\~ЦПК України\~з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908,00 грн. Відповідно до\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 180-182, 184, 185 СК України, та

Outcome: partial