Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

07.06.2021 представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, направивши позовну заяву засобами поштового зв`язку, яка отримана судом 10.06.2020. У своєму позові просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг «Мonobank» від 16.07.2018 станом на 22.12.2020 у розмірі 10 626, 53 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тіла кредиту) у розмірі 2 960, 49 грн. та заборгованості за пенею та комісією у розмірі 7 666, 04 грн, а також стягнути понесені позивачем судові витрати у розмірі 2 270,00 грн. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги вказує, що в жовтні 2017 року Акціонерне товариство «Універсал банк» (правонаступник ПАТ «Універсал Банк») запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом Банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Позивач вказує, що умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал банк», опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням http://www/monobank.ua/terms. 16.07.2018 [PERSON] звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 16.07.2018. Положеннями Анкети-заяви визначено, що ця анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 5 000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] ( [NUMBER] ). Позивач вказує, що свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених умовами договору та в межах встановленого кредитного ліміту. В свою чергу, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору не сплатив щомісячні (мінімальні платежі), що має відображення у Розрахунку заборгованості за Договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання за умовами кредитного договору не виконав. У зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 22.12.2020 становить 10 626, 53 грн, та складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тіла кредиту) у розмірі 2 960, 49 грн та заборгованості за пенею та комісією у розмірі 7 666, 04 грн. Оскільки на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів банку, тому позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом та просить задовольнити позовні вимоги і стягнути з відповідача вищевказану заборгованість і судові витрати. 05.07.2021 суддею Романенко О.О. відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 16.08.2021 відповідачем до суду подано відзив (а.с. 48-60), у якому відповідач просить відмовити повністю у задоволенні позову, виходячи з наступних підстав, а саме: дійсно між Банком та відповідачем укладено кредитний договір від 16.07.2018, шляхом підписання Анкети-заяви, згідно якої банком було відкрито кредитну лінію, картка «monobank», у вигляді кредитного ліміту у розмірі 5 000, 00 грн. Обслуговування кредитних карт «monobank»: базова ставка в місяць (нараховується на максимальну заборгованість на день) - 3,2%; збільшена відсоткова ставка на місяць - 6,4% на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості); обов`язковий щомісячний платіж - 5% від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості); неустойка, штраф у розмірі (до 30 днів - 50, до 90 днів - 100) від 121 днів - 100 грн. та пеня у розмірі 6,4% на місяць від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення. При цьому діє ставка 0, 00001% річних. В позовній заяві позивач посилається на Умови обслуговування рахунків фізичних осіб в редакції від 25.09.2017, Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Тарифи за карткою «monobank». Відповідач зазначає, що з вказаними Умовами обслуговування рахунків фізичних осіб в редакції від 25.09.2017, Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Тарифи за карткою «monobank» не ознайомлений і вказані Умови і Тарифи він не підписував. Умови і Тарифи не містять його підпису, тобто відсутня домовленість між сторонами щодо укладення кредитного договору та виконання зобов`язань за ним. Вказані Умови і Тарифи не були додатками до підписаної ним анкети-заяви. Тарифи також не містять дати їх прийняття. Таким чином Умови обслуговування рахунків фізичних осіб в редакції від 25.09.2017, Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Тарифи за карткою «monobank» не можна вважати складовими частинами укладеного між клієнтом [PERSON] та позивачем АТ «Універсал Банк». Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Відповідач своєму відзиві також зазначає, що в разі укладення кредитного договору проценти за користування кредитними коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві-анкеті про приєднання до Умов надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк» від 25.09.2017 не визначено процентну ставку, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки, визнання її розміру, не визначено розмір комісії. У відповідності до договору, Умов обслуговування рахунків фізичних осіб банк зобов`язаний щомісяця в строки, визначені Умовами, надавати клієнту виписку по картковому рахунку для оплати відсотків за користування кредитом. У відповідності до договору, Умов обслуговування рахунків фізичних осіб банк зобов`язаний повідомляти клієнта про зміни тарифів за сім днів до введення таких змін, в тому числі і направивши клієнту виписку по картковому рахунку. Позивач не направляв відповідачу щомісячно виписки по картковому рахунку для оплати кредиту та відсотків за користування кредитом, не направляв повідомлення про зміну тарифів у встановлені договором, Умовами строки та встановлений спосіб SMS-повідомленням. Посилається, що банк не застосував стадію досудового врегулювання спору між Банком і Клієнтом, що є недопустимим з огляду на чинне законодавство у сфері кредитування. Окрім цього, відповідач посилається на те, що в позовній заяві АТ «Універсал Банк» відсутні обґрунтування щодо нарахування та стягнення з нього комісії. Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно розрахунку заборгованості АТ «Універсал Банк» відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку у розмірі 7 666, 04 грн. починаючи з 01.09.2018, тобто за два роки. Таким чином розрахунок заборгованості за договором № б/н від 16.07.2018 укладеного між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] від 22.12.2020 є необґрунтованим та незаконним. 25.08.2021 позивачем надано на електронну пошту суду відповідь на відзив з додатками. Окрім цього, 26.08.2021 від позивача до суду засобами поштового зв`язку надійшла аналогічна відповідь на відзив з додатками, у якій позивач посилається на те, що Умови та правила обслуговування фізичних осіб у АТ «Універсал Банк» перебувають у загальному доступі, розміщені на офіційному сайті фінансової установи та, у розумінні ст. 641, 644 ЦК України, є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики з визначенням порядку і умов кредитування, прав і обов`язків сторін, іншої інформації, необхідної для укладення договору. Такі отримані відповідачем у мобільному додатку, скріплені його підписом. Зазначає, що з тарифів та паспорту споживчого кредиту, таблиці обчислення загальної вартості кредиту підписані сторонами договору шляхом накладення електронного цифрового підпису. Вважає наданий позивачем розрахунок заборгованості належним та достовірним доказом заборгованості. Посилається на правові позиції ВС, викладені у постановах від 23.03.2020 № 404/502/18; від 09.09.2020 № 732/670/19; від 14.07.2020 № 367/4970/13-ц, від 08.07.2020 № 464/4985/15-ц, від 08.07.2020 № 754/17518/15-ц, від 23.01.2019 № 355/385/17; від 02.07.2020 у справі № 753/16745/15-ц; від 25.05.2021 по справі № 554/4300/16-ц; від 16.09.2020 у с праві № 200/5647/18, а також на постанову КЦС ВС від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.04.2021 у справі № 645/1115/21, Провадження № 2/645/1156/21. (а.с. 65-81, 82-100) У письмових поясненнях позивачем зазначено, що у разі коли у клієнта закінчується пільговий період і клієнт не вносить мінімальний платіж, для того щоб не виходити в прострочення, то з першого дня пільгового періоду, коли клієнт розпочав використовувати кредитні кошти нараховується пеня та комісія. З 18.07.2018 жодних поповнень рахунку відповідач не зробив (а.с. 6, 92). У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав разом із позовною заявою суду клопотання, у якому просив розглядати справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить їх задовольнити, при цьому не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 31). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. 21.09.2021 відповідачем подано до суду клопотання, у якому він просить суд розглядати справу за його відсутності (а.с. 104). Повно та всебічно дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.07.2018 між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг (а.с. 7), відповідно до умов якого АТ «Універсал Банк» відкрило відповідачу поточний рахунок у гривні та надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 5 000, 00 грн. вказаному у додатку відповідно до умов договору. За умовами п.п. 2-3 Анкети-заяви, підписавши анкету-заяву, відповідач погодився з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. Підписанням цього Договору відповідач підтвердив, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (Згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, що вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, Клієнт беззастережно погоджується із тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погоджується з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє Клієнту шляхом надсилання повідомлення у Мобільний додаток. У відповідності до п. 6 вказаної анкети-заяви відповідач просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний /електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому банком. Відповідач засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Також він визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного його підпису та накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Відповідач погоджується, що всі наступні правочини(у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного/електронного цифрового підпису. До позову позивач надав витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи (а.с. 8 -22). Згідно п.п. 3 п. 8.2 Умов обслуговування рахунків фізичної особи (а.с. 21) кредитний ліміт становить від 0 до 100 000 грн ( в залежності від суми, яка погоджена у заявці на кредит та відображена у мобільному додатку). Відповідно до довідки АТ «Універсал Банк» від 19.08.2021 про наявність рахунку (а.с. 94), [PERSON] має рахунок [NUMBER] , кредитну картку [NUMBER] зі строком дії до серпня 2024. З довідки АТ «Універсал Банк» про розмір встановленого кредитного ліміту № QMR-20181607/552 (а.с. 96) вбачається, що 16.07.2018 [PERSON] запрошено суму кредитного ліміту - 5 000,00 грн, встановлено - 5 000,00 грн; 19.07.2018 запрошено 2 180, 00 грн, встановлено - 2 180, 00 грн. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 16.07.2018 (а.с. 6) станом на 22.12.2020 (а.с. 6) вбачається, що за вищевказаним картковим рахунком відповідачем проводилися операції зі зняття готівкових коштів. З наданої позивачем виписки руху коштів по картці від 19.08.2021 вбачається, що відповідач [PERSON] здійснював зняття готівки три рази, а саме: 18.07.2018 на суму 100 грн., залишок 4899 грн. - перший раз; і два рази 19.07.2018 на суму 1 040, 00 грн. та 1 040, 00 грн., залишок 2 820, 00 грн., таким чином вбачається, що загальна сума зняття кредитних коштів відповідачем складає 2 180, 00 грн. Відповідно до цієї довідки кредитний ліміт станом на 22.12.2020 становить 2 180, 00 грн., заборгованість станом на 22.12.2020 складає 10 626, 53 грн. (а.с. 92) Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 16.07.2018 (а.с. 6), у зав`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, станом на 22.12.2020 [PERSON] має заборгованість у розмірі 10 626, 53 грн, яка складається з наступного: - 2 960, 49 грн - загальний залишок заборгованості за кредитом (тіло кредиту); - 7 666, 04 грн - заборгованість за пенею та комісією. Спір у справі виник із кредитних правовідносин та його вирішення регулюється нормами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Даючи правову оцінку укладеному між сторонами договору, суд приходить до висновку, що між позивачем та відповідачкою був укладений договір карткового рахунку, який в розумінні змісту ст. 1066 ЦК України, є різновидом договору банківського рахунку, умовами якого було передбачено кредитування відповідача у межах кредитного ліміту (ст. 1069 ЦК України). Відповідно до приписів ч. 2 ст. 1069 ЦК України права та обов`язки сторін, пов`язанні з кредитуванням рахунка, визначаються відповідними положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно із ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України. Приписом ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, якщо такою є грошові кошти, у тій самій сумі, у строк та в порядку, що встановленні договором. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк виконання, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи позицію Верховного суду, яка закріплена у постанові ВС від 08.07.2020 у справі № 754/17518/15-ц, у ст. 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому ґрунтується цивільне право - обов`язковість договору, тобто з укладення договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки, а не лише суб`єктивні права, які вони мають виконувати. Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду у справі № 355/385/17 від 23.01.2019. Відповідно до правової позиції Верховного Суду у справі № 404/502/18 від 23.03.2020 електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК і ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у статті 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Згідно ч. 5 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Окрім цього, до аналогічних висновків щодо правомірності використання електронного цифрового підпису при укладенні кредитного договору дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 09.09.2020 у справі № 732/670/19. Можливість укладення договору вищезазначеним способом також підтверджується правовою позицією Верховного суду, яка записана у постанові від 23.03.2020 у справі № 404502/18. Верховний Суд практично застосував умови договору з застосуванням електронного цифрового підпису щодо кредитування, які розміщені на веб-сайті кредитодавця. Паперовий екземпляр не був підписаний, лише електронний договір. У постанові КЦС ВС від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 Верховний Суд зазначив, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Так, судом встановлено, що Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи, Таблиця обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту відповідач отримав у мобільному додатку, що підтверджується п. 3 анкети-заяви, підписаної відповідачем. Саме за допомогою вказаного мобільного додатку [PERSON] зокрема, було подано заяву про встановлення кредитного ліміту. Таким чином [PERSON] був ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, оскільки дії щодо запитів встановлення кредитного ліміту здійснені ним саме через мобільний додаток, а додатки до договору у вигляді тарифів, інформації щодо реальної річної процентної ставки та Таблиця обчислення вартості кредиту містять цифровий підпис відповідача (а.с. 7, 91, 95). Як вбачається з матеріалів справи, згідно анкети-заяви згенерована ключова пара з особистим ключем, яка використовувалася для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку (електронний сервіс банку для надання банківських послуг клієнту), з метою засвідчення його дій згідно з договором про надання банківських послуг. Отже, матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання банківських послуг в електронній формі, умови якого позивачем були виконані. А тому не вбачається підстави для застосування до спірних правовідносин висновків зроблених Верховним Судом у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17. Твердження відповідача про не підписання Умов і не ознайомлення з Умовами і правилами, тарифами, таблицею обчислення та паспортом споживчого кредиту не береться до уваги з огляду на встановлені у справі фактичні обставини щодо укладення договору з застосуванням мобільного додатку із генерацією ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключом «Clyuch»: [NUMBER] . Позивач свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме випустив платіжну картку та надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 16.07.2018 (а.с. 6), у зав`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, станом на 22.12.2020 [PERSON] має заборгованість за тілом кредиту у розмірі 2 960, 49 грн. Разом з тим із наданої позивачем виписки руху коштів по картці від 19.08.2021 вбачається, що відповідач [PERSON] здійснював зняття готівки три рази, а саме: 18.07.2018 на суму 100 грн., залишок 4899 грн. - перший раз; і два рази 19.07.2018 на суму 1 040, 00 грн. та 1 040, 00 грн., залишок 2 820, 00 грн., таким чином вбачається, що загальна сума зняття кредитних коштів відповідачем складає 2 180, 00 грн. Таким чином суд вважає, що заборгованість за тілом кредиту становить 2 180,00 грн., оскільки саме ці кошти було використані відповідачем. Тобто позовна вимога про стягнення заборгованості за тілом кредиту у сумі 2 960, 49 грн. недоведена позивачем належними доказами та в свою чергу спростовується інформацією зазначеною у виписці від 19.08.2021. (а.с. 92) За таких обставин, суд приходить до висновків про часткове задоволення вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту, а саме стягненню підлягає тіло кредиту у сумі 2 180, 00 грн. Щодо позовних вимог про стягнення пені та комісії, суд виходить з наступного. Суд звертає увагу на те, що пеня та комісія не можуть нараховуватися одним платежем внаслідок того, що їх поняття є різними за своєю правовою природою. При цьому розрахунок заборгованості містить одну спільну графу для таких вимог «сума комісії та пені (накопичувальним підсумком)». У зв`язку з цим, суд позбавлений можливості відокремити суму пені від суми комісії та достовірно встановити розмір та правову природу суми, вказаної у графі розрахунку заборгованості «сума комісії та пені (накопичувальним підсумком)», а також вирішити питання щодо стягнення пені у межах спеціальної позовної давності. З огляду на зазначене у задоволенні позовних вимог про стягнення пені та комісії, нарахованих єдиним масивом накопичувальним підсумком слід відмовити. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір за позовну вимогу майнового характеру у розмірі 2 270, 00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № CF_12384 (а.с. 1). Згідно позовних вимог позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у загальній сумі 10 626, 53 грн. Суд дійшов висновку, що задоволенню підлягають позовні вимоги у загальному розмірі 2 180, 00 грн. Таким чином, пропорційність задоволених вимог становить 20,51 % (2180х100: 10626,53=20,51%). Оскільки, вимоги позивача задоволено на 20,51%, то сплачений судовий збір за пред`явлення позовної вимоги майнового характеру підлягає стягненню на користь позивача в сумі 465,58 грн (2 270,00х20,51% =465,58). На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526, 610, 1049, 1054, 1066,1069 ЦК України,

Outcome: partial