Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Хорнунґ [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 25.07.2015 року між ним та відповідачем Хорнунґ ([PERSON]) [PERSON] було укладено шлюб. Спільних дітей від шлюбу не має. Спільного майна сторони, також, не мають. Сімейне життя подружжя не склалося, з 07.10.2016 року сторони остаточно припинили шлюбні відносини з причин різних поглядів на сімейне життя, не підтримують шлюбних відносин, не мають спільного сімейного бюджету та не ведуть спільного господарства, кожен з них проживає окремо, сім'я існує лише формально. Сім`я, як складова шлюбу, втратила для відповідача цінність, про що відповідач особисто повідомила позивачу. Відповідач не приховує, що її цікавить лише матеріальне забезпечення з боку позивача. Перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з позивачем, відповідач підтримує близькі відносини з іншими чоловіками і не приховує свого нехтування почуттями позивача. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Жодна із сторін у справі не бажає поновлення сімейних відносин. Проте відповідач уникає спілкування з позивачем, розірвати шлюб за взаємною домовленістю у позасудовому порядку відповідач не бажає. Позивач впевнений, що збереження шлюбу з відповідачем не можливо у зв`язку із чим просить суд шлюб розірвати. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала на підставах, зазначених у позові. Позивач у своїй письмовій заяві просить суд розглядати справу у його відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з»явилась, хоча належним чином була викликана в судове засідання шляхом направлення повістки за місцем реєстрації і шляхом надання представником позивача оголошення у пресі. Однак, в судове засідання відповідач не з»явилась, причина неявки суду невідома. З заявами, які б перешкоджали розгляду справи, відповідач до суду не звернулась, заперечень на позов не надала. Представник позивача просить суд розглядати справу у відсутності належно повідомленої про судове засідання відповідача. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що 25.07.2015 року між позивачем, громадянином [PERSON] Республіки Німеччина, [PERSON] [PERSON] та відповідачем, громадянкою України, [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС № 160258 від 25.07.2015 року. Спільних дітей у сторін не має. Спільне майно відсутнє. Сімейне життя подружжя не склалося, з 07.10.2016 року сторони остаточно припинили шлюбні відносини з причин різних поглядів на сімейне життя, не підтримують шлюбних відносин, не мають спільного сімейного бюджету та не ведуть спільного господарства, кожен з них проживає окремо, сім'я існує лише формально. Сім`я, як складова шлюбу, втратила для відповідача цінність, про що відповідач особисто повідомила позивачу. Відповідач не приховує, що її цікавить лише матеріальне забезпечення з боку позивача. Перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з позивачем, відповідач підтримує близькі відносини з іншими чоловіками і не приховує свого нехтування почуттями позивача. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Жодна з сторін у справі не бажає поновлення сімейних відносин. Проте відповідач уникає спілкування з позивачем, розірвати шлюб за взаємною домовленістю у позасудовому порядку відповідач не бажає. Спірні правовідносини сторін мають вирішуватись відповідно до законодавства України, адже саме за законодавством України було зареєстровано шлюб між сторонами у справі, на території Німеччини укладений на Україні шлюб не легалізований; відповідач має постійне місце проживання і місце реєстрації на Україні у м. Запоріжжі. Порядок розірвання шлюбу, укладеного між громадянином України та іноземцем, має ряд особливостей. Зокрема, статтею 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначається правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу. На підставі ст. ст. 103, 110 СК України розірвання шлюбу за рішенням суду можливе як за спільною заявою подружжя, так і за заявою одного із подружжя. Сімейні правовідносини, які є предметом цього спору (позову) регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Законом України «Про міжнародне приватне право», Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції, і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Відповідно до ст.56 Сімейного кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу у тому числі і на припинення шлюбу. Відповідно до ст.ст. 105, 110 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам дитини. Сторони не підтримують подружніх стосунків з жовтня 2016 р., не ведуть спільного господарства, проживають за різними адресами. Подальше збереження такого шлюбу суперечить інтересам позивача, тому, шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved