Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

У жовтні 2014 р [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" (далі - відповідач) про стягнення коштів. Позовні вимоги, обґрунтовані тим, що 26.12.2013 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір банківського вкладу "Новорічний подарунок VIP. "Квартальний"" №708280/2013, відповідно до якого позивач розмістив у відповідача кошти у сумі 30388,00 доларів США, строком на 13 місяців, із процентною ставкою за користування вкладом - 12 % (діє в перший, другий та третій місяць дії вкладу) та 2 % річних (з четвертого по тринадцятий місяць дії вкладу). На звернення позивача про повернення коштів, відповідач вкладені кошти та відсотки не повернув. Тому, позивач просила суд стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 30847,07 доларів США та пеню за несвоєчасне повернення коштів - 607,68 доларів США. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та проти постановлення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечення на позовну заяв не надав. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до договору банківського вкладу «Новорічний подарунок VIP. «Квартальний»» №708280/2013 від 26.12.2013 р., позивач розмістив вклад в розмірі 30388,00 доларів США, зі сплатою 12 % (діє в перший, другий та третій місяць дії вкладу) та 2 % річних (з четвертого по тринадцятий місяць дії вкладу). 03 квітня 2014 року та 13 серпня 2014 р. позивач звертався до відповідача з вимогою про видачу банківського вкладу і нарахованих процентів, однак, відповідач вкладені кошти, а також нараховані відсотки позивачу не виплатив, що підтверджується копіями листів відповідача (а.с.9-10). Як вбачається з виписки по особовому рахунку, станом на 14.10.2014 р, на рахунку позивача вихідний залишок становить 30847,07 доларів США (а.с.11). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною (ч.1 ст. 1060 ЦК України). Судом встановлено, що, станом на день подачі позовної заяви і по теперішній час, відповідач, в порушення умов зобов'язання, сплачені кошти за вкладом позивачу не повернув, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума вкладу в розмірі 30847,07доларів США. У позовних вимогах позивач просилв суд стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне повернення коштів в розмірі 607,68 доларів США, посилаючись на п. 12.5 Правил відкриття та обслуговування вкладних та поточних рахунків фізичних осіб в ПАТ «ВіЕйБі Банк», однак, не надав суду зазначених Правил. Враховуючи те, що договором не передбачена відповідальність банку у вигляді сплати пені за несвоєчасне виконання зобов'язання, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимоги про стягнення пені. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч.2 ст. 533 ЦК України). У разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Разом із тим як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати (п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»). Офіційний курс НБУ гривні до долару США, станом на 18.12.2014 р., становить 1576.8497, а тому сума заборгованості за вкладом (30847,07 доларів США) у гривневому еквіваленті складає 486411 грн. 93 коп. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума вкладу у розмірі 30847,07 доларів США Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3654,00 грн.

Outcome: partial