Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

26.05.2021 року позивач [PERSON] звернувся до Обухівського районного суду Київської області з відповідним позовом про зняття арешту з майна. Свою заяву обґрунтував тим, що відповідно до виконавчого документа накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] , щодо суб`єкта та щодо об`єктів, про що позивачеві стало відомо лише при зверненні до нотаріуса. Копію постанови про арешт майна, а саме на квартиру за адресою: [ADDRESS] , винесену державним виконавцем відповідно до рішення Обухівського районного суду Київської області, позивач отримав в Обухівській районній державній нотаріальній конторі, та оскільки у ВДВС йому її видано не було, через знищення виконавчого провадження в зв`язку із перебігом трирічного строку, через збережений арешт в реєстрі позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті своєї матері, а тому за захистом своїх прав змушений звертатися до суду. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області 26 травня 2021 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач до судового засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача КП «Обухіврайтепломережа» до судового засідання не з`явився, заяв чи клопотань до суду не направив, про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки, не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, 11 травня 2021 року позивач звернувся з заявою до приватного нотаріуса Клименко О.П. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Однак, отримав відмову, оскільки відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо суб`єкта мається обтяження. Архівний номер: 5393381KIEV478, архівна дата: 11.04.2003 року за реєстраційним номером обтяження 1337056 зареєстрованого 28.04.2004 року реєстратором: Обухівська районна державна нотаріальна контора на підставі листа № 2817 від 10.04.2003 року ВДВС на все майно [PERSON] , в тому числі на квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] . Відповідно до постанови Обухівського ВДВС на підставі рішення Обухівського районного суду Київської області, при примусовому виконанні в/л № 2-2532-02 від 23.10.2002 року було накладено арешт на все майно [PERSON] , в тому числі на вищевказану квартиру, оскільки за нею рахувалася заборгованість перед КПТМ «Обухівтепломережа» в сумі 756 грн. 06 коп. Вказана заборгованість погашена в повному обсязі, що підтверджується Довідкою № 2 від 15.02.2021 року виданою КП «Обухіврайтепломережа». Надалі, позивач звернувся до Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття вказаного арешту та видачу постанови про виконавче провадження, відповідно до якої накладено арешт на майно, оскільки борг, який рахувався за [PERSON] сплачено в повному обсязі. Листом від 21.05.2021 року № 42050 Начальника Обухівського міськрайонного ВДВС ЦМУМЮ (м. Київ) відмовлено у видачі копії постанови про накладення арешту і у знятті арешту, оскільки у ВДВС відомості про накладення арешту на вказане майно відсутні, виконавче провадження знищене, оскільки виконавчі провадження зберігаються в архів протягом трьох років, та одночасно рекомендовано звернутися з даного приводу до суду. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 17 березня 2021 року по справі № 372/525/21 скасовано арешт з усього нерухомого майна зареєстрованого на ім`я [PERSON] , в тому числі квартири [ADDRESS] , що належала померлій, і який значиться в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за номером 1273 від 11.04.2003 року, реєстраційний номер обтяження 1337070, зареєстрований 28.09.2004 року реєстратором Обухівська районна державна нотаріальна контора. При перевірці даних щодо суб`єкта нотаріусом знову виявлено обтяження за номером: 1337056 від 28.09.2004 року на підставі листа ВДВС № 2817 від 10.04.2003 року, який внесено до реєстру заборон на підставі листа № 2817 від 10.04.2003; архівний номер: 5393381KIEV478, архівна дата: 11.04.2003 року. При зверненні позивача з відповідною заявою про зняття арешту до ВДВС за рішенням суду, було відмовлено, оскільки в рішенні суду вказано арешт, яки значиться в ЄРЗВО щодо нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 1337070, зареєстрований 28.09.2004 року реєстратором Обухівська районна державна нотаріальна контора. А відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо суб`єкта, арешт, реєстраційний номер: 1337056 зареєстрований 28.09.2004 року Архівний номер: 5393381KIEV478, архівна дата: 11.04.2003 року зареєстрованого 28.04.2004 року реєстратором: Обухівська районна державна нотаріальна контора, підстава обтяження лист 2817 від 10.04.2003 року на усе майно, в тому числі на квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] не знято. І обтяження за реєстраційним номером 1337070 щодо нерухомого майна та за реєстраційним номером 1337056 щодо суб`єкта внесено до реєстру за однією і тою ж постановою ВДВС, Обухівською державною нотаріальною конторою на підставі листа № 2817 від 10.04.2003 року, однак при зверненні позивачем до нотаріуса, позивачу було повідомлено про обтяження за номером 1337070, відповідно до якого позивач в подальшому звертався до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно п. 11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 3 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно додержуючись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно позивача, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту захистити своє порушене право не може, а також те, що наразі заборгованість, яка виникла у 2003 році, відсутня, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту її права шляхом скасування такого арешту, а відтак і про задоволення позову в частині зняття арешту. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось, а тому суд залишає їх за позивачем.

Outcome: partial