Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

18.11.2015 р. позивач звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 28309,00 дол. США, яка складається з наступного: 7912,74 дол. сша - заборгованість за кредитом, 2667,89дол. сша заборгованість по процентам за користування кредитом, 623,85 дол.сша заборгованість по комісії за користування кредитом, 15745,29 дол.сша - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до договору, 11,74 дол. сша. штраф (фіксована частина), 1347,49 дол. сша штраф (процентна складова), які просить стягнути з відповідача. В обґрунтування позову позивач зазначив, щовідповідно до укладеного договору № DNQ0AN02007378 від 21.04.2008 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 11603,13 дол. США. на термін до 20.04.2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до умов укладеного договору та згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Оскільки кредитні зобовязання відповідачем не виконуються, станом на 19.10.2015 рік відповідач має заборгованість на суму 28309,00 дол. сша, яка складається з наступного: 7912,74 дол. сша - заборгованість за кредитом, 2667,89дол. сша заборгованість по процентам за користування кредитом, 623,85 дол.сша заборгованість по комісії за користування кредитом, 15745,29 дол.сша - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до договору, 11,74 дол. сша. штраф (фіксована частина), 1347,49 дол. сша штраф (процентна складова), які просить стягнути з відповідача. Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2016 року позов було задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк заборгованість за кредитом 168462,22 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом- 56799,38 грн., заборгованість по комісії за користуваннм кредитом - 13281,77 грн. , пеню за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 335217,21 грн., штраф (фіксована частина) 250,00 грн., штраф (процентна складова) 28688,05 грн., а разом стягнути заборгованість за кредитним договором № DNQ0AN02007378 від 21.04.2008 року яка утворилась станом на 19.10.2015 року в сумі 602698 (шістсот дві тисячі шістсот девяносто вісім) грн. 63 коп., вирішено питання про розподіл судових витрат. 20.09.2016 року ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області заочне рішення від 12.02.2016 р. скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку. 13.01.2017 р. ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області справу було прийнято у провадження головуючого судді Бабій С.О. та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому\~\~засіданні. У судове засідання представник позивача не зявився, до суду було подану заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вказує, що позовні вимоги не визнає, просить зменшити пеню до розміру тіла кредиту, застосувати позовну давність. Вказує, що відповідач пенсіонер, інвалід ІІ групи. Вивчивши матеріали справи, перевіривши докази на належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, враховуючи наступне: Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитно-заставного договору № DNQ0AN02007378 від 21.04.2008 року відповідач [PERSON] отримав від позивача ПАТ КБ ПРИВАТБАНК кредит в розмірі 11603,13 дол. США на термін до 20.04.2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. (а.с. 10-15). Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З розрахунку заборгованості за договором про надання кредиту станом на 19.10.2015 рік вбачається, що відповідач має заборгованість, яка складається з наступного: 7912,74 дол. сша - заборгованість за кредитом, 2667,89дол. сша заборгованість по процентам за користування кредитом, 623,85 дол.сша заборгованість по комісії за користування кредитом, 15745,29 дол. сша - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до договору, 11,74 дол. сша. штраф (фіксована частина), 1347,49 дол. сша штраф (процентна складова) (а.с. 5-8). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитно-заставного договору № DNQ0AN02007378 від 21.04.2008 року відповідачем не надано. Проте, щодо вимоги позивача про стягнення із відповідача штрафів, а саме 11, 74 долари США штраф (фіксована частина) та 1347, 49 грн. - штраф (процентна складова), суд виходить із наступного. Відповідно до п.14.9. кредитно-заставного договору № DNQ0AN02007378 від 21.04.2008 року при порушенні позичальником будь-якого грошового зобовязання за договором понад 30 календарних днів банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми невиконаного зобовязання. Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, а ст.360-7 ЦПК України встановлено обовязковість судових рішень Верховного Суду України. У суду немає підстав відступити від правової позиції, викладеної у висновку Верховного Суду України у вищезазначеній справі. Що стосується стягнення із відповідача 15745,29 дол. сша пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, то зважаючи на визначені сторонами умови сплати відповідачем неустойки, обєкт для обчислення її розміру, суму, яку просить стягнути з відповідача позивач, що у значно перевищує суму заборгованості за кредитом, який було надано позивачем відповідачу, суд, на підставі ч.3 ст. 551 ЦК України вважає справедливим зменшити розмір неустойки, яка підлягає стягненню із відповідача на користь позивача, з 15745,29 дол. сша до 7912,74 дол. США. Відповідно до роз'яснень Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених в п. 12 Постанови №5 від\~\~30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533\~ЦК. \~\~Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі ст.ст. 526,527,530,599, 1050 ЦК України,

Outcome: partial