Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із заявою в якій просить встановити їй факт, що має юридичне значення від якого залежить виникнення майнових прав, а саме факт її спільного проживання із чоловіком [PERSON] з травня 1984 року по 26 вересня 2020 року в [ADDRESS] , однією сім`єю без реєстрації шлюбу. На обґрунтування заяви вказала, що вона з травня 1984 року проживала однією сім`єю з [PERSON] до дня його смерті [INFO] . У вказаний період часу вони проживали як одна сім`я, вели спільне господарство та мали взаємні права, обов`язки, які притаманні подружжю. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 2,10 га. Заявник вважає себе спадкоємцем за законом четвертої черги, а тому звернулася до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено з підстав неможливості довести факт проживання однієї сім`єю із спадкодавцем, а тому звернулася до суду. Заявник [PERSON] у вступному слові заяву підтримала з підстав, викладених у ній. Заінтересована особа - Новоушицька селищна рада Хмельницької області направила до суду заяву про розгляд справи без участі представника, заяву визнала (арк.спр.43). Процесуальні дії у справі 10 червня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи по суті, задоволено клопотання заявника про витребування доказів, в порядку частини другої статті 294 ЦПК України витребувано з Новоушицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 01 липня 2021 року в порядку частини другої статті 294 ЦПК України витребувано з Новоушицької селищної ради Хмельницької області повну виписку з погосподарських книг за місцем проживання заявника, розгляд справи відкладено. Фактичні обставини справи, встановлені судом [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( арк.спр.5). Згідно з копією державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №806541 від 16 жовтня 2002 року, [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 2,10 га, розташованої на території Зеленокуриловецької сільської ради (арк.спр. 6). Даними довідок Новоушицької селищної ради № 195, 196 від 21 травня 2021 року, сформованих на основі погосподарських книг за 2016-2020 підтверджується, що за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] голова двору, [PERSON] дочка, [PERSON] зять (помер [INFO] ), [PERSON] онук (арк.спр.7,9). Такі ж дані містять виписки з погосподарських книг за 1983-2020 роки (арк.спр. 35-42). Даними довідки Новоушицької селищної ради №204 від 01 червня 2021 року підтверджується, що [PERSON] з 1984 по 2020 рік проживала у незареєстрованому шлюбі з [PERSON] в [ADDRESS] (арк. спр. 8). Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану вбачається, що [PERSON] та [PERSON] не перебували в інших зареєстрованих шлюбах (арк. спр.24). Даними спадкової справи №41-2021, підтверджується те, що після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулася заявник [PERSON] (арк. спр. 26-29). Показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , які є односельчанами заявника, підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] , як подружжя проживали разом у с.Зелені Курівлі близько 35 років до дня смерті останнього, спільних дітей не мали, проте виховували сина заявника від першого шлюбу. Вони спільно обробляли земельні ділянки, доглядали за господарством, тобто проживали як одна сім`я. [PERSON] похоронила [PERSON] . Свідок [PERSON] також зазначила, що [PERSON] та [PERSON] були гарною зразковою сім`єю. Заявнику нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті [INFO] [PERSON] в зв`язку з неможливістю доведення факту спільного проживання однією сім`єю із померлим, що підтверджується постановою нотаріуса від 27 травня 2021 року (арк.спр.15). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. За змістом статті 1264 ЦК України до спадкоємців четвертої черги належать, зокрема жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу. Відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Заявник просила встановити факт проживання однією сім`єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу з травня 1984 року по 26 вересня 2020 року. Інститут спільного проживання осіб як чоловіка і жінки, який породжує юридичні наслідки, передбачений ЦК України 2004 року і такий факт може бути встановлений лише з 01 січня 2004 року. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у постанові від 30 березня 2020 року по справі № 755/7103/18. Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , оскільки вони проживали однією сім`єю як подружжя, протягом тривалого періоду були зареєстровані за однією адресою, були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, що підтверджено показаннями свідків та наявними в матеріалах справи доказами, тому у зв`язку з доведеністю цих вимог встановлення заявленого заявником факту, який згідно принципу незворотності дії закону у часі та пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, підлягає встановленню з 01 січня 2004 року по день смерті [PERSON] , тобто по [INFO] . Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення спадщини після смерті [PERSON] . Водночас суд не бере до уваги надані заявником письмові підтвердження свідків [PERSON] та [PERSON] (арк.спр. 10,12), оскільки вони не є показання свідків у розумінні частини першої статті 90 ЦПК України та не є письмовими доказами в розумінні статті 95 ЦПК України. Окрім того, заінтересованою особою по справі не заперечуються факт, який підлягає встановленню в судовому засіданні. Розподіл судових витрат Відповідно до положень частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: partial