Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до звернулась до Краматорського міського суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON], якою просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 27 травня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 260. після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Граневська». Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 03 квітня 2018 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] передано за підсудністю на розгляд Рубіжанського міського суду Луганської області. \~ \~ \~ \~У підготовче судове засідання, сторони не зявились, причини неявки суду не повідомили. Позивач подала заяву, якою просила суд розглянути справу без її участі, вказала, що свої вимоги підтримує. А відповідач подав заяву про безумовне і добровільне визнання позовних вимог в повному обсязі. Також зазначив, що правові наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі, їх розяснення з боку суду не потребує, а розглянути справу та ухвалити рішення по суті спору просив за його відсутності. За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Позиція позивача полягала у тому, що під час спільного проживання у неї з [PERSON], не склались відносини, появились сварки, внаслідок чого спільне життя та збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. У звязку із цим вона з вересня 2017 року припинила шлюбні відносини з [PERSON] та вони перестали вести спільне господарство і стали проживати окремо. І як наслідок вважає, що шлюб слід розірвати. Відповідач подав заяву, якою добровільно та безумовно позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Зважаючи на те, що відповідач подав письмову заяву, якою визнав позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому, судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), а також те, що визнання позову не є добровільним чи є умовним. Тому, оскільки позивач просить суд захистити її порушене право способом, який передбачений законом, зокрема шляхом розірвання шлюбу за рішенням суду, а відповідач при цьому визнає вказані вимоги, і ці заяви відповідають їх дійсній волі, а підстави вважати, що фактом розірвання шлюбу будуть порушені особисті та майнові права позивача чи відповідача, а також їх дітей (в разі наявності) відсутні, суд вважає, що позов в частині розірвання шлюбу, підлягає задоволенню. Позовні вимоги в частині залишення їй, після розірвання шлюбу, права і надалі іменуватись прізвищем «Граневська», задоволенню не підлягають, у зв`язку із наступним. Відповідно до положень частини 1 статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тобто питання зміни прізвища, за загальним правилом, вирішується позивачем у позасудовому порядку. Таким чином,

Outcome: partial