Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі. Позов мотивувала тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 26.10.2012 року, від якого у них народився син - [PERSON], [INFO]. Вказує, що відповідач залишив її ще під час вагітності (на 9-му місяці) та з того часу вони проживають окремо. З моменту народження дитини відповідач ухиляється від виконання, покладеного на нього, обов'язку утримувати дитину, жодним чином не приймає участі у виховані сина та не цікавиться його життям. Натомість дитина росте та потребує постійних витрат на придбання спеціальних продуктів харчування, одягу, лікування тощо. Відповідач отримує нерегулярний, мінливий дохід від тимчасових заробітків, при цьому, інших осіб, які перебувають на його утриманні немає, та стягнення по виконавчих документах з нього не проводяться, а тому він спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1032 гривні щомісячно, починаючи від дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів позивачем визначений виходячи із прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років, який відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» становить 1032 гривні на місяць. Належним чином повідомлена позивач в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, однак свої інтереси доручила представляти представнику [PERSON] Представник позивача [PERSON] в канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином судом був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить оголошення у пресі - газеті «Волинь нова» про виклик відповідача в судове засідання. За викладених обставин, суд провів заочний розгляд справи в порядку ч. 2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення частково. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 жовтня 2012 року, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любомльського районного управління юстиції Волинської області 26.10.2012 року (а.с.3). Від даного шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що доводиться копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 09.10.2013 року відділом державної РАЦСу реєстраційної служби Любомльського районного управління юстиції Волинської області (а.с.4). Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Неповнолітня дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Римачівської сільської ради Любомльського району Волинської області від 23.09.2014 року №774 (а.с.5). Доказів існування обставин, які істотно обмежують працездатність відповідача, наявність у нього зобов'язань по утриманню інших осіб, а також існування інших обставин, які мають істотне значення для вирішення справи, стороною відповідача подано не було. Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, однак добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що є підставою для стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі, оскільки протилежного останнім не доведено. Разом з тим, суд не знаходить належного обґрунтування та достатніх підстав для задоволення позовних вимог в частині розміру аліментів, визначених позивачем, в сумі 1032 гривні на місяць. Закон України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 16.01.2014 року № 719-VII дійсно встановлює прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років у розмірі 1032 гривні на місяць. Однак слід врахувати, що згідно ст.180 СК України, обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладено, як на матір, так і на батька. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, - визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі. Згідно ч.3 ст.184 СК України, якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на вищенаведені норми чинного законодавства України та зважаючи на обставини, встановлені в судовому засіданні, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, потреби дитини, суд прийшов до висновку про обов'язок відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 500 грн. щомісячно. Такий розмір аліментів, зважаючи на обов'язок участі в утриманні дитини обох батьків, є достатнім для задоволення розумних потреб дитини та буде повністю забезпечувати нормальні її матеріальні та побутові потреби. Відповідно до вимог ч. 1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви - з 26 вересня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст.367 ЦПК України. Крім цього, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України: судовий збір в розмірі 243,60 грн. в користь держави та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, в розмірі 96,00 грн. в користь позивача.

Outcome: partial