Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

10 жовтня 2013 року позивач звернувся до суду до відповідачів, в якому просив частково зняти арешт накладений постановою державного виконавця ВДВС Новомосковського МРУЮ від 20 вересня 2011 року в рамках виконавчого провадження № 28772643 про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь [PERSON] на все нерухоме майно [PERSON], а саме - зняти арешт з іпотечного майна, а саме: квартири, розташованої за адресою вул. Горького, 8/7 в м. Новомосковську Дніпропетровської області, яка належить [PERSON] та перебуває в іпотеці ПАТ "Мегабанк" згідно з іпотечним договором №91-03ПВ/2007-з від 10 серпня 2007 року. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що нерухоме майно, на яке накладено арешт державним виконавцем ВДВС Новомосковського МРУЮ 20 вересня 2011 року в рамках виконавчого провадження № 28772643, а саме - квартира, розташована за адресою вул. Горького, 8/7 в м. Новомосковську Дніпропетровської області, яка належить [PERSON] перебуває в іпотеці ПАТ "Мегабанк" згідно з іпотечним договором №91-03ПВ/2007-з від 10 серпня 2007 року. Вказуючи, що накладення арешту на об`єкт іпотечного майна порушує права позивача на першочергове задоволення його вимог у разі порушення кредитного договору. Вказує на положення п.5.13.2 Інструкції "Про проведення виконавчих дій" №74/5 від 15 грудня 1999 року, положення Закону України "Про іпотеку". В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач-1 в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач-2 в судове засідання не з`явився, підстав неявки не пояснив, про дату час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи-1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, вказуючи на те, що права позивача не порушені, оскільки відповідач-2, на майно якого накладено стягнення в межах виконавчого провадження не має заборгованості перед позивачем по сплаті поточних платежів згідно умов кредитного договору. Представник третьої особи-2, залученої до участі у справі, в судове засідання не з`явився, підстав неявки не пояснив, про дату час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 10 серпня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством "МЕГАБАНК", правонаступником якого є позивач та [PERSON] укладено кредитний договір № 91-03ПВ/2007 від 10 серпня 2007 року, згідно умов якого відповідачу-2 надані кредитні кошти в розмірі 100 000 доларів 00 центів США строком до 09 серпня 2017 року зі сплатою 14,5% відсотків річних. В забезпечення кредитного договору, згідно договору іпотеки № 91-03ПВ/2007-з від 10 серпня 2007 року, відповідач-2 передав в іпотеку позивачу квартиру за адресою: вул. Горького, 8/7 в м. Новомосковську Дніпропетровської області. Того ж дня, згідно витягу про реєстрацію в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 10 серпня 2007 року № 13873768 накладено заборону відчуження предмета іпотеки. 04 січня 2012 року, 17 травня 2012 року, 10 серпня 2012 року на адресу позивача відповідачем-1 направлено листи з повідомленням про наявність виконавчого провадження, порушеного відносно відповідача-2 в ході якого встановлено наявність у боржника нерухомого майна - квартири, розташованої за адресою: вул. Горького, 8/7 в м. Новомосковську Дніпропетровської області з проханням повідомити вартість заставленого майна згідно договору іпотеки та суму заборгованості за договором іпотеки. Вказано про накладення 20 вересня 2011 року арешту на все нерухоме майно боржника для забезпечення реального виконання рішення та роз`яснено право звернення із позовом про зняття арешту. 16 січня 2012 року, 01 червня 2012 року, 22 серпня 2012 року позивачем на адресу відповідача-1 направлено лист із повідомленням про надання відповідачу-2 кредитних коштів, укладення договору іпотеки з приводу нерухомого майна, розташованого за адресою: вул. Горького, 8/7 в м. Новомосковську Дніпропетровської області, термін дії договірних зобов`язань по договору кредиту, залишок несплаченої заборгованості, сплату відповідачем-1 заборгованості згідно графіку її погашення та повідомлено про те, що у разі проведення виконавчих дій, спрямованих на реалізацію нерухомого майна. що знаходиться в іпотеці позивач звернеться з позовом до суду, в листах від 01 червня 2012 року, 22 серпня 2012 року висвітлено прохання не проводити стягнення на предмет іпотеки та повідомляти позивача про можливість вчинення таких дій. На виконання ухвали суду про витребування доказів від 26 березня 2014 року відповідачем-2 10 вересня 2014 року надано копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 28772643, з яких вбачається наступне. 19 вересня 2011 року Державним виконавцем ВДВС Новомосковського МРУЮ відкрито виконавче провадження на виконання виконавчого листа Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2011 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості в розмірі 158629,88 гривень. Постановою Державного виконавця ВДВС Новомосковського МРУЮ від 27 вересня 2011 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику - [PERSON], заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику. Згідно довідки №1157 КП "Новомосковське МБТІ", наданої на запит Державного виконавця, відповідно до комп`ютерної бази даних БТІ по м. Новомосковську, станом на 31 жовтня 2011 року, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою: вул. Горького, 8/7, м. Новомосковськ Дніпропетровської області. 07 лютого 2012 року Державним виконавцем ВДВС Новомосковського МРУЮ винесено постанову про звернення стягнення на майно [PERSON] Постановою Державного виконавця ВДВС Новомосковського МРУЮ від 12 лютого 2014 року виключено з акту опису та арешту майна, складеного державним виконавцем від 27 серпня 2012 року 1/2 частини квартири [ADDRESS], що належить [PERSON], яка мешкає за адресою: вул. Горького, 8/7, м. Новомосковськ Дніпропетровської області. Знято арешт з 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Накладено арешт на 1/2 частину квартири [ADDRESS], що належить [PERSON], який мешкає за адресою: вул. Горького, 8/7, м. Новомосковськ Дніпропетровської області. Згідно ст.54 ч.1 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення в заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувана - заставодержателя. Відповідно до ст.54 ч.4 Закону України "Про виконавче провадження", про звернень стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладень арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, і роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту заставленого майна. Згідно ч.8 ст.54 Закону України "Про виконавче провадження", примусове звернень стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закон України "Про іпотеку". Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно з вимогами частин шостої і сьомої статті 3 цього Закону у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Відповідно до частини третьої статті 33 вказаного Закону звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Таким чином, перебування нерухомого майна в іпотеці не виключає можливість встановлення щодо цього майна інших обтяжень, а права іпотекодержателя за наявності таких обтяжень гарантуються встановленим законом пріоритетом задоволення його вимог. Наведене свідчить про те, що внаслідок накладення на це майно арешту з метою виконання судового рішення у цивільній справі права банку, як іпотекодержателя квартири не порушені. Про наведене свідчить також і пояснення представників позивача, які вказували на відсутність заборгованості відповідача-2 перед позивачем. Оскільки права банку як іпотекодержателя внаслідок накладення державним виконавцем арешту на предмет іпотеки для забезпечення вимог особи, яка не є заставодержателем, не порушені, вони не потребують захисту обраним позивачем способом. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що матеріали виконавчого провадження містять постанову Державного виконавця ВДВС Новомосковського МРУЮ від 12 лютого 2014 року, згідно якої, крім іншого накладено арешт на 1/2 частину квартири [ADDRESS], що належить [PERSON], який мешкає за адресою: вул. Горького, 8/7, м. Новомосковськ Дніпропетровської області. Після оголошення матеріалів справи позовні вимоги в судовому засіданні не змінювались та не уточнювались, внаслідок чого позивачем невірно обрано спосіб захисту порушеного права. В звязку з наведеним, суд приходить до переконання, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, матеріали справи не містять доказів понесення відповідачем судових витрат, обов`язок компенсації судових витрат покладається на позивача відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed