Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області із позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про розірвання шлюбу. Позивач у своїй позовній заяві зазначила, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у подружжя дітей немає. Позивач посилається на те, що подружнє життя у них не склалося, шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство вони не ведуть, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливим. Оскільки відповідач не погоджується на розірвання шлюбу за спільною згодою, позивач просить розірвати шлюб у судовому порядку. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14.07.2020 року підсудність спору визначено за Подільським районним судом м. Києва. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 31.08.2021 року відкрито провадження по справі, призначено судове засідання, встановлено строк для подання відзиву. Відповідач відзив у встановлений строк не подав, в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи до суду не надавав. Позивач подала клопотання про розгляду справи за її відсутності, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечила, а відтак, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що 28.03.2018 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб від 28.03.2018 року, серія [NUMBER] , актовий запис №454, зареєстрований Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с.5). Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Причиною розірвання шлюбу є те, що між сторонами фактично припинені шлюбні відносини, сторони мають різні погляди на життя, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та не ведуть спільного господарства, відтак, суд робить висновок, що шлюб має формальний характер та підлягає розірванню у судовому порядку. Перешкод для розірвання шлюбу в судовому порядку судом не встановлено. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved