Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», [PERSON] , третя особа : [PERSON] про відшкодування матеріального збитку внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що 05.01.2018 року о 18 год.45 хв. у м. Херсоні на площі [PERSON] , водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21121, д.н. [NUMBER] , порушила вимоги п.13.1 ПДР та скоїла зіткнення з його автомобілем «Ford Scorpio» д.н. [NUMBER] . Внаслідок ДТП був пошкоджений належний йому автомобіль «Ford Scorpio» д.н. [NUMBER] . Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.02.2018року у справі № 766/783/18 [PERSON] , визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляду штрафу. Цивільно-правова відповідальність відповідача власника автомобіля ВАЗ 21121, д.н. [NUMBER] на момент вчинення ДТП застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім», згідно договору обов`язкового страхування АМ /0428235 від 07.07.2018 року . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 06.04.2011р. МРЕВ ДАІ м. Гола Пристань, власником автомобіля «Ford Scorpio» д.н. [NUMBER] , 1991 р.в. являється [PERSON] . Вказаним автомобілем керував [PERSON] ,на відповідній правовій підставі за наявністю документів, визначених п. 2.1. (а,б,ґ) Правил дорожнього руху, а саме, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на даний транспортний засіб і поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказаний автомобіль знаходиться тривалий час у його володінні, користуванні зберіганні. Колишнім Власником після повного з ним розрахунку за придбаний автомобіль, передано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу і з того часу, титульний власник ( [PERSON] ) не цікавиться автомобілем. Всі витрати по утриманню, страхуванню та ремонту транспортного засобу позивач несе безпосередньо самостійно. 05.01.2018 року [PERSON] , надано до страховика ПрАТ «Київський страховий дім» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та копії необхідних документів та повідомив місце знаходження свого пошкодженого транспортного засобу, документи щодо ДТП, а 13.02.2018 року заяву про страхове відшкодування для отримання відшкодування. Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження за №АВє-13 від 22.01.2018 вартість матеріального збитку становить 54005,25, вартість відновлювального ремонту складає 59510,13.. ПрАТ «Київський страховий дім» ознайомив його із сумою страхового відшкодування яка складала 54005,25 грн. Визначених законом підстав для відмови у виплаті йому страхового відшкодування немає, рішення про відмову у здійснення страхового відшкодування страховик не приймав. [PERSON] відшкодування шкоди не пропонувала, будь-які розрахунки не проводила. У відповідності до п.22.1 ст.22, п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(далі Закон №1961-ЙV) страхова компанія була зобов`язана не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, тобто 14.05.2018 року, виплатити страхове відшкодування в сумі, що дорівнює 54005,25 грн. Однак в порушення зазначених норм законодавства ПрАТ «Київський страховий дім»» не виплатило страхове відшкодування, незважаючи на його неодноразові звернення. Згідно до п. 36.5 ст.36 Закону №1961-ЙV за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. На час звернення до суду з позовом виплата страхового відшкодування прострочена на 182 днів, розмір пені за період з 11.07.2017року до 15.11.2017року складає 9447,82грн. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України за період прострочення виконання грошового зобов`язання по страховій виплаті з 15.05.2018року по 12.11.2018року розмір інфляційних нарахувань становить 807,86грн/, а розмір 3% річних від простроченої суми за вказаний період становить 1674,16 грн. Загальна сума штрафних санкцій складає - 11929,84 грн (9447,82 +807,86+1674,16 грн.) Окрім того, стягненню підлягають послуги судового експерта, що складають 993,75 грн. З огляду на викладене, вимоги ст.ст.22,1166,1187,1194 ЦК України позивач просив стягнути на його користь із ПрАТ «Київський страховий дім» страхове відшкодування в розмірі 54005,25 грн., пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в сумі 9447,82грн., 807,86грн. 3% річних, 1674,16грн. інфляційні втрати, витрати на послуги експерта в сумі 993,75 грн., а всього 65934,09 грн.; а також просить стягнути з [PERSON] , на його користь моральну шкоду яку він оцінює в 10 000 грн., оскільки наслідки ДТП негативно вплинули на стан його здоров`я,він відчуває постійні головні болі, втратив душевний спокій, втратив засіб для пересування, який до того ж був ще і засобом для існування, оскільки він працював таксистом. Ухвалою суду від 23.11.2018року прийнята справу до провадження та визначено розгляд справи у порядку спрощенного провадження без виклику сторін. Клопотання про слухання справи з викликом сторін до суду не надходили. Від відповідачів відзив до суду не надходив. Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що 05.01.2018 року в м. Херсоні, по площі Ганібала сталася ДТП за участю автомобіля «Ford Scorpio» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та автомобіля ВАЗ 21121, д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого належний позивачеві транспортний засіб отримав пошкодження. Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.02.2018 року у справі № № 766/783/18 [PERSON] , визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляду штрафу. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ВАЗ 21121, д.н. [NUMBER] на момент вчинення ДТП застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім», згідно договору обов`язкового страхування АМ /0428235 від 07.07.2018 року . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 06.04.2011р. МРЕВ ДАІ м. Гола Пристань, власником автомобіля «Ford Scorpio» д.н. [NUMBER] , 1991 р.в. являється [PERSON] Автомобілем «Ford Scorpio» д.н. [NUMBER] керував [PERSON] ,на відповідній правовій підставі за наявністю документів, визначених п. 2.1. (а,б,ґ) Правил дорожнього руху, а саме, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на даний транспортний засіб і поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказаний автомобіль знаходиться тривалий час у його володінні, користуванні зберіганні. Колишнім Власником після повного з ним розрахунку за придбаний автомобіль, передано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу і з того часу, титульний власник ( [PERSON] ) не цікавиться автомобілем. Всі витрати по утриманню, страхуванню та ремонту транспортного засобу позивач несе безпосередньо самостійно. Право на відшкодування шкоди, завданої майну фізичної та юридичної особи, згідно з вимогами ч. З ст. 386 ЦК України має власник. Згідно ч. 1 ст. 395 ЦК України речовим правом на чуже майно є право володіння. Під поняттям "власник" транспортного засобу слід розуміти, в чиєму реальному володінні знаходиться джерело, тобто хто безпосередньо його експлуатує або зберігає. Як роз`яснено у п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» відповідно до статей 386,395,396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених п.2.1. Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо). Таким чином, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 3 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14. Згідно висновку експертно автотоварозначого дослідження № АВє-13 від 22.01.2018року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ford Scorpio 2,0і» д.н. [NUMBER] , пошкодженого 05.01.2018 року в результаті ДТП на дату завершення дослідження складає 59510,13 грн. ринкова вартість легкового автомобіля «Ford Scorpio» на момент пошкодження складає 54005,25 грн. вартість матеріальної шкоди спричиненої з технічної точки зору власнику транспортного засобу «Ford Scorpio» д.н. [NUMBER] складає 54005,25 грн. Відповідно до частини першої ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є витрати, які особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) Відповідно до ч.1 ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди. Ліміт відповідальності страховика визначається умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності укладеного з власником (володільцем) транспортного засобу. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності ( стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), а відтак на користь позивача підлягає стягненню із ПрАТ «Київський страховий дім» страхове відшкодування в розмірі 54005,25грн. При цьому суд, враховує, що про настання ДТП позивач повідомив 05.01.2018року ПрАТ «Київський Страховий Дім», а 13.02.2018року подав заяву про виплату страхового відшкодування, однак страховою компанією страхове відшкодування не виплачено. Судом також встановлено, що позивач звертався до МТСБУ з скаргою на протиправну бездіяльність ПрАТ «Київський страховий дім» щодо не сплати страхового відшкодування пошкодженого транспортного засобу, однак відповідно до листа Юридичного департаменту МТСБУ від 06.06.2018 року позивачу роз`яснено про можливість звернення до суду для врегулювання даного питання. Пунктом 36.5 ст.36 Закону №1961-IV передбачено, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Оскільки, з моменту отримання відповідачем заяви про виплату страхового відшкодовування та по день звернення до суду 09.11.2018року виплата страхового відшкодування прострочена на 182дні з вини страхової компанії, тому страховик на підставі п.36.2, п. 36.5 ст.36 Закону №1961-IV зобов`язаний сплати пеня в сумі 9447,82 грн. Окрім того, у відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Оскільки, зобов`язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, тому таке зобов`язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.01.2019року № 639/9965/15-ц, який суд у відповідності до ч.4 ст. 263 ЦПК України враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. ПрАТ «Київський страховий дім» прострочило виконання грошового зобов`язання, а тому на користь позивача підлягають стягненню також інфляційні втрати у розмірі 1674,16 грн. та 3% річних у розмірі 807,86 грн., (розрахунок яких зазначено у позовній заяві). Відповідачем доказів щодо неправильності нарахування пені, інфляційних витрат та 3% річних чи періоду за який вони нараховані, суду не надано. Отже, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 54005,25 грн, а також пеня за прострочення виплати страхового відшкодування в сумі 9447,82 грн, інфляційні втрати в сумі 1674,16 грн., 3% річних в сумі 807,86 грн. Що стосується моральної шкоди то суд виходить із наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною 2 цієї статті передбачено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Враховуючи вищевикладене, а також встановлені в судовому засіданні обставини, які підтверджують факт пошкодження майна позивача в ДТП, завдання йому збитків, не можливості користуватися своїм майном, а також підтверджують факт відмови відповідача від добровільного відшкодування позивачу завданих йому збитків, що свідчить про порушення його права власності, а також порушення нормальних життєвих зав`язків, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задовленні в розмірі 5000 грн., що відповідає вимогам розумності і справедливості виходячи з усіх обставин справи. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача ПрАТ «Київський страховий дім» на користь позивача сплачений останнім судовий збір за позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди, пені, 3% річних інфляційних, які є вимогами майнового характеру, в сумі 704,80 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] , на користь позивача сплачений останнім судовий збір за позовні вимоги про стягнення моральної шкодив сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,ст.ст.13,22,625,1166,1187,1194ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial