Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

14.05.2018 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 15.10.2007 року в розмірі 88139.15 грн. укладеного між банком та [PERSON] 15.05.2018 року судом направлено запит про місце реєстрації відповідача. Ухвалою суду від 24 травня 2018 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 15.06.2018 року на адресу суду надійшла інформація від юридичного управління Кам'янець-Подільської міської ради, про те, що відповідач зареєстрована по [ADDRESS]. 08.08.2018 року проведено підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду, про що постановлено ухвалу суду і повідомлено учасників справи. В обґрунтування позову представник ПАТ КБ «ПриватБанк» Чепіга Д.О., який діє на підставі довіреності № 8331-К-Н-О від 31.08.2017 року, вказує, що 15.10.2007 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 2000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 31.03.2018 року має заборгованість в розмірі 88139.15 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також стягнути 1762,00 грн. понесених позивачем судових витрат. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день розгляду справи повідомлялася своєчасно, належним чином, що стверджується розпискою приєднаною до матеріалів справи. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що 15.10.2007 року між ПАТ КБ "Приват Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н і згідно даного договору останній було надано кредит в розмірі 2000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36.00 % на рік за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору, надання банківських послуг, відповідач зобов'язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Крім того, кредитним договором передбачено умови надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідач [PERSON] зобов'язання по кредитному договору не виконала і станом на 31.03.2018 року має заборгованість в розмірі 88139.15 грн., яка складається із: заборгованість за кредитом - 1941.72 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 76765.23 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 4997.00 грн.; штраф (фіксована частина) - 250.00 грн.; штраф (процентна складова) - 4185.20 грн. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу. У зв'язку із невиконанням відповідачем умов кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 15.10.2007 року підлягають задоволенню частково зменшивши розмір пені та відмовити у стягненні штрафів з урахуванням матеріального становища відповідача. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду,якщо він значно перевищує розмір збитків,та за наявності інших обставин,які мають істотне значення. Оскільки розмір непогашеного тіла кредиту становить 1941,72 грн.,а розмір пені та штрафні санкції значно перевищують цю суму,суд вважає,що з відповідача слід стягнути пеню в розмірі-100 грн . В решті позов підлягає задоволенню. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню із відповідача на користь позивача понесений ним судовий збір, що підтверджуються платіжним дорученням № PROM5ВІНРН від 05.05.2018 року.

Outcome: partial