Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

11.09.2020 до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до відповідача [PERSON] , в якій позивач просить змінити спосіб стягнення і розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 04.12.2012 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх ви дів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і стягувати з [PERSON] на мою користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 20.10.2010 року, який було розірвано 29.03.2019 року. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Київського районного суду Харківської області від 18.11.2014 року, по справі № 640/16785/14-ц, з відповідача присуджено аліменти на її користь на утримання сина в розмірі ј частини від усіх доходів щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Посилається на те, що відповідач, працездатний, на утриманні у нього нікого немає, аліменти нікому не виплачує. В теперішній час вони живуть окремо, син мешкає з нею. Витрати на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту дитини постійно збільшується, а визначений розмір аліментів є занадто низьким. Зазначає, що претендує на стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2.500 грн. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20.10.2020 року відкрито загальне позовне провадження, по справі призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11.12.2020 року справу призначено до судового розгляду. Позивач до судового засідання не з`явилась, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.10.2010 року, який було розірвано 29.03.2019 року Рішенням Київського районного суду м. Харкова /а.с.6/. Відповідно до свідоцтва про народження, сторони від шлюбу мають спільного неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] /а.с.8/. Згоди щодо добровільної сплати аліментів між сторонами досягнуто не було. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 Сімейного Кодексу України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. З копії рішення Київського районного суду Харківської області від 18.11.2014 року, по справі № 640/16785/14-ц, вбачається, що з відповідача присуджено аліменти на її користь на утримання сина в розмірі ј частини від усіх доходів щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму, встановленого на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття /а.с.4/ Відповідно до ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів, визначеного за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Аналогічна правова позиція викладена в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якої розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З посилань позивача в позовній заяві вбачається, що самостійно займається вихованням дитини, витрати на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту дитини постійно збільшуються, а визначений розмір аліментів є занадто низьким. Зміна матеріального стану позивача після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів на утримання дитини є підставою для зміни способу стягнення аліментів та їх розміру. Разом з тим, суд вважає що аліменти у розмірі 1.500 грн. щомісяця на утримання дитини у віці 8 років з боку відповідача, є достатнім розміром для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Разом з тим, ч. 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України "Про державний бюджет на 2019 рік" встановлено прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 1 січня 2021 року - 2395 грн. За таких обставин, враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи за його відсутності до суду не надавав, суд вважає можливим змінити спосіб стягнення аліментів та їх розмір на тверду грошову суму у розмірі 1.500 грн. щомісяця. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial