Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк», третя особа без самостійних вимог [PERSON] нотаріус Городенківського районного нотаріального округу [PERSON] в якому просив позов задовольнити, визнавши Іпотечний договір з майновим поручителем від 14.04.2008 року недійсним уже в момент укладення та припинити іпотеку на житловий будинок по вул. Т.Глинського, 13 в м.Городенка Івано-Франківської області та земельну ділянку площею 0,1 га, на якій розташований, що належить йому на праві приватної власності. Стягнути з відповідача в його користь 400 000 грн. завданої моральної шкоди. Стягнути з відповідача в його користь всі судові витрати, включаючи оплату за надання правової допомоги в сумі 15000 грн. Зазначає, що від оплати судового збору звільнений на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів». В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 15.04.2008 року між [PERSON] та АТ «Брокбізнесбанк» було укладено кредитний договір №4088/10 на споживчі цілі на загальну суму 10 000,00 доларів США строком дії до 14.04.2018 року. 15.04.2008 року між [PERSON], [PERSON] та АТ «Брокбізнесбанк» було укладено також і трьохсторонній [PERSON] поруки №4088/10/1, згідно якого «Поручитель зобов»язується відповідати перед Кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання Боржником усіх його зобовязань за кредитним договором №4088/10 від 15.04.2008 року та додатковими угодами, що виникнуть на його підставі в майбутньому». 14.04.2008 року між [PERSON] та АТ «Брокбізнесбанк» було укладено Іпотечний договір з майновим поручителем, згідно п.1.1 якого «Іпотекодавець з метою забезпечення виконання Позичальником Основного зобовязання, що випливає з Кредитного договору, цим передає в іпотеку, а Іпотекодавець приймає в іпотеку Предмет іпотеки», а саме: незавершений будівництвом житловий будинок по вул. Т.Глинського,13 в м. Городенка Івано-Франківської області та земельну ділянку площею 0,1 га, на якій він розташований. Акцентує увагу суду на тому, що даний договір укладений на виконання зобовязань по Кредитному договору від 11.04.2008 року, який [PERSON] ніколи не укладав, а уклав такий договір 15.04.2008 р., тобто на день пізніше, ніж оспорюваний Іпотечний договір. Оскільки, як зазначено в п.1.1. Іпотечного договору, він має забезпечувати виконання умов основного Кредитного договору, то і має бути укладеним в той самий день, що і Кредитний договір, чи пізніше. Укладення Кредитного договору 15.04.2008 року виключає укладення Іпотечного договору за день до цього як забезпечення кредиту, а Кредитний договір 11.04.2008 року взагалі не укладався. З огляду на це оспорюваний Іпотечний договір укладено з порушенням вимог ч.5 ст.3 Закону України «Про іпотеку», яка регламентує виникнення, застосування і пріоритет іпотеки, де чітко зазначено: «Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору». Отже, іпотека не може існувати на забезпечення виконання основного зобовязання за Кредитним договором від 11.04.2008 року, якого взагалі немає. Зазначає, що відповідач ПАТ «Брокбізнесбанк» вважає себе правонаступником АТ «Брокбізнесбанк», який ще з 2009 року припинив своє існування, так як був реорганізований у ПАТ«Брокбізнесбанк». А, як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №20955235 від 30.07.2015 року, за параметром пошуку «Дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа» зазначено «відомості відсутні»; за параметром пошуку «Дані про юридичних осіб-правонаступників: повне найменування та місцезнаходження юридичних осіб-правонаступників, їх ідентифікаційні коди» зазначено «відомості відсутні»; за параметром пошуку «Дата державної реєстрації, дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи, яка утворена в результаті перетворення» зазначено «відомості відсутні». Відсутність цих відомостей у реєстрі, де вони обовязково мають бути вказані, свідчить про відсутність правонаступництва. В цьому конкретному випадку, коли вже нема первісного кредитора, то і виконувати зобовязання немає перед ким, тим більше, що за Кредитним договором №4088/10 від 15.04.2008 року сплачено вже навіть більшу суму, ніж отримано. Так, насправді [PERSON] сплатив кредит на загальну суму 14 330,93 $ замість 10000 $ і це вже встановлений факт по іншій цивільній справі за позовом ПАТ «Брокбізнесбанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом [PERSON], [PERSON] до ПАТ «Брокбізнесбанк» про порушення прав споживачів, визнання договорів недійсними та стягнення моральної шкоди. Не маючи жодних доказів правонаступництва, [PERSON] і припинив виконувати свої договірні зобовязання за Кредитним договором. Зазначає, що АТ «Брокбізнесбанк» порушило зобовязання, проігнорувало вимоги норм ст.ст. 518, 527, 614 ЦК України і не повідомило [PERSON] письмово про зміну кредитора. А це означає, що [PERSON] не погоджував зміну кредитора, зміну істотних обставин Кредитного та Іпотечного договорів, не укладали з теперішнім кредитором ніяких договорів, тому не маємо перед ним жодних зобовязань (ч.1 ст.513, ч.2 ст.516 ЦК). З огляду на зазначене вище, вважає оспорюваний Іпотечний договір недійсним, посилаючись на вимоги чинного законодавства, яке було порушено ще при його укладенні. Також зазначає, що до позовної заяви додано як доказ Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №20955235, де за параметром запиту «дані про відокремлені підрозділи юридичної особи» зазначено: «Відомості відсутні», що якраз і підтверджує відсутність реєстрації Городенківського відділення №1 Івано-Франківської філії АТ «Брокбізнесбанк» та Івано-Франківської філії АТ «Брокбізнесбанк». А це однозначно означає, що незареєстровані у відповідності з вимогами чинного законодавства підрозділи не мають юридичного права укладати від свого імені чи від імені відповідача будь-які договори навіть на підставі довіреності, та здійснювати будь-яку банківську діяльність. Вагомим аргументом того, що оспорюваний Іпотечний договір від 14.04.2008 року має бути скасованим, є та обставина, що відповідач займався незаконною діяльністю. Крім грубих порушень зазначених вище правових норм, суттєвим є і той неспростовний факт, що його структурний підрозділ - Городенківське відділення №1 Івано-Франківської філії АБ «Брокбізнесбанк», - ніколи (ні на момент укладення кредитного договору, ні тепер) не занесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що є порушенням вимог цілого ряду юридичних норм, зокрема і ч.5 ст.95 ЦК України, яка вимагає: «Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру». Городенківське відділення №1 було представництвом, відокремленим структурним підрозділом АТ «Брокбізнесбанк», тому його діяльність чітко регламентувалася ч.2 ст.95 ЦК України: «Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи». Відділення має юридичне право тільки на здійснення представництва і захист інтересів юридичної особи, а не на здійснення всіх або частини функцій юридичної особи, як це має право робити зареєстрована у встановленому законом порядку філія згідно ч.1 ст.95 ЦК України. Однак, Івано-Франківська філія АБ «Брокбізнесбанк», яка нібито видала кредит від імені відповідача, не є юридичною особою, тому вона не підлягає державній реєстрації в порядку, який передбачений для юридичних осіб, але інформація про її створення як відокремленого підрозділу юридичної особи також повинна включатися до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» (ч.2 ст.17, ст.28). Насправді ж Кредитний договір укладався в Городенківському відділенні №1 Івано-Франківської філії АБ «Брокбізнесбанк», тому й Іпотечний договір з майновим поручителем [PERSON] був посвідчений приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу [PERSON] Зрозуміло, що й підписував згадані вище два договори керуючий цього відділення, а не Івано-Франківської філії АТ «Брокбізнесбанк» (як зазначено в договорах) не мав права, що робить їх взагалі нелегітимними. [PERSON], який нібито підписував ці договори, в очі ще не бачив, оскільки він не був присутнім при їх укладенні і їх точно не підписував навіть і в нотаріуса. Той факт, що підпис на Іпотечному договорі не належить [PERSON] без проблем може встановити почеркознавча експертиза. Іпотечний договір укладено ще й з порушенням згаданих вище правових норм, що не надають керівникові Городенківського відділення №1 Івано-Франківської філії АБ «Брокбізнесбанк» по імені «Роман» достатніх повноважень на вчинення дій щодо укладення цього договору, надання кредитних ресурсів та ще й у валюті, ведення підприємницької діяльності як банківська установа автономно. Самостійно підписувати Кредитний та похідний від нього Іпотечний договори і займатися господарською діяльністю відділенню, як структурному підрозділу юридичної особи, не можна. Це прямо обмежено законом. Такі договори може підписувати тільки особисто керівник юридичної особи чи його заступник. Ці посадові особи не мають права передавати свої повноваження керівнику незареєстрованого у встановленому законом порядку структурного підрозділу, який за законом має право тільки представляти інтереси юридичної особи, а не займатися замість неї підприємницькою діяльністю, як це підставно має право робити філія, але тільки та, відомості про яку занесено до Єдиного державного реєстру. В тому якраз і полягає відмінність між відділенням і філією, та в цьому конкретному випадку і відділення, і філія знаходяться поза законом. Тобто, при укладенні спірного договору підпис від імені відповідача повинен був ставити керівник чи його заступник згідно посадових інструкцій, реквізити повинні були б зазначити юридичної особи, а не Івано-Франківської філії АБ «Брокбізнесбанк», що не зареєстрована у встановленому законом порядку, а печатка мала бути юридичної особи, а не філії, яка не є юридичною особою. Ні філія, ні відділення не володіли на момент укладення спірного договору необхідним обсягом цивільної правоздатності та дієздатності, тому й договір є нелегітимний, що тягне за собою визнання його недійсним. Тому, з огляду на ці обставини, оспорюваний Іпотечний договір був підписаний не уповноваженою особою, що робить його цілком незаконним. Крім того, посилаючись на вимоги ст.ст.1167, 227, 230 ЦК України зазначає, що йому завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких сім»я зазнала у звязку з протиправною поведінкою відповідача щодо конституційних прав споживача, що незаконно уклав Кредитний та Іпотечний договори, застосовуючи обман та нечесну підприємницьку практику,яка вводить в оману. Саме з вини відповідача, який незаконно видав валютний кредит, займаючись нечесною підприємницькою діяльністю та приховуючи інформацію, на яку по закону він мав право, та постраждав через значну зміну валютного курсу. Якби він знав і міг передбачити ризики від зміни курсу валют, і відповідач надав би таку інформацію, то ні Кредитний, ні Іпотечний договори нікол б не укладав. Відповідач не попереджав про те, що всі ризики від коливання валют несуть споживачі, що повинен був зробити. Завдану моральну шкоду оцінює в сумі 400 000 грн. Зазначає, що чинним законодавством не врегульовано розрахунок суми спричиненої моральної шкоди, тому при заявленні такої позовної вимоги керувався виключно принципами добропорядності, самодостатності, а також здоровим глуздом з огляду на суму коштів, достатню, на його думку, для задоволення моральних страждань і переживань через порушення відповідачем цивільних прав. Також просить стягнути з відповідача на його користь за надання правової допомоги в сумі 15000 грн. Доказом витрат за юридичну допомогу є укладений з адвокатом [PERSON] про надання правової допомоги, де вказана сума цих витрат, а також квитанція. Ухвалою від 02.02.2017 року позовну заяву [PERSON] до ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача [PERSON], третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу [PERSON] про порушення прав споживача, визнання договору недійсним та стягнення моральної шкоди було залишено без руху та надано строк для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків. На виконання ухвали суду від 02.02.2017 року позивачем направлено заяву про виправлення недоліків, зазначених в ухвалі. Ухвалою від 20.02.2017 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Городенківського районного суду від 15.03.2017 року до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача залучено приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу [PERSON] та повідомлено [PERSON] про його право заявити про свою участь у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача. По даній справі призначено судове засідання, яке за клопотанням представника відповідача вирішено провести в режимі відео конференції. 15.03.2017 року представником відповідача на адресу суду направлено заперечення на позовну заяву, згідно якого він просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] до АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» про порушення прав споживачів, визнання договору недійсним та стягнення моральної шкоди. В запереченні зазначає, що АТ «БРОБІЗНЕСБАНК» не погоджується з доводами позовної заяви і вважає, що дана позовна заява спрямована на уникнення виконання своїх кредитних зобов'язань перед банком і спростовується наступним.19.09.2016 Городенківським районним судом Івано-Франківської області було винесено рішення у справі № 342/905/15-ц за позовом АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 15.04.2008 р. в загальній сумі 131 864,36 грн. та за зустрічним позовом [PERSON]. [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» про порушення прав споживачів, визнання недійсним кредитного договору № 4088/10 від 15.04.2008 року, договору поруки № 4088/10/1 від 15.04.2008 року стягнення коштів, збитків та моральної шкоди відповідно до якого позов АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» було задоволено, а в зустрічному позові [PERSON] і [PERSON] відмовлено. Городенківським районний судом Івано-Франківської області було встановлено, що згідно Положення про Івано-Франківську філію АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», затвердженого Постановою спостережної Ради АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» 27.04.2007 р. філія є відокремленим структурним підрозділом Банку, що не має статусу юридичної особи і здійснює свою діяльність від імені банку; філія має код, окремий баланс, який входить до консолідованого балансу Банку, вона має присвоєний банком реєстраційний код і вправі укладати договори, на які вона уповноважена банком на підставі Положення. Згідно п.4.1 Положення загальне управління діяльністю філії здійснює Банк в особі Правління Банку та [PERSON] ради, банку. Управління поточною діяльністю банку здійснює директор філії, який призначається та звільняється з посади Головою правління за погодженням, правлінням банку. Межі його повноважень визначає довіреність Банку, зазначає п. 4.3 Положення. Наказом (по особовому складу) АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК» від 23.09.2004 р. № 173/3 [PERSON] призначено з 27.09.2004 р. на посаду директора Івано-Франківської філії АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК». Згідно довіреностей від 14.02.2007 р., від 24.07.2007 р., від 25.04.2008 р. [PERSON] мав повноваження від імені банку укладати, підписувати, вносити зміни, та розривати кредитні договори, договори застави, іпотеки. Посилаючись на Законом України "Про банки і банківську діяльність" зазначає, що банки мають право здійснювати операції з надання кредитів в іноземній валюті, отримання відсотків від позичальників за такими кредитами на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу Національного банку України на здійснення операцій з валютними цінностями, зокрема залучення і розміщення іноземної валюти на валютному ринку України. У відповідності до ст. 204 ЦК України (презумпція правомірності правочину). Позивачами також не доведено факт спричиненням зі сторони банку та не надано жодних доказів в причиненні моральної шкоди. Не доведено факт морального страждання на суму 400 000, 00 грн. Представник АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» зауважує, що це банк надав позивачам кредит у сумі 10 000,00 дол. США. Сторони оспорюваними договорами домовились про істотні умови договору, що і спричинило надання кредиту. Отже, твердження позивачів про заподіяння шкоди зі сторони банку є безпідставними та хибними. Тому у задоволенні позову [PERSON] до АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» про порушення прав споживачів, визнання договору недійсним та стягнення моральної шкоди слід відмовити. 15.12.2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». Згідно з підпунктом 9 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. У звязку із тим, що під час відкриття провадження у справі була відсутня норма, що зобовязувала суд визначитися, за правилами якого позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа, суд вважає за необхідне зазначити, що вказана справа розглядається за правилами загального позовного провадження. Представник позивача в судових засіданнях, які були призначені для розгляду справи, заявлені вимоги підтримала з підстав, викладених у позовні заяві. Ствердила, що між [PERSON] та АТ «Брокбізнесбанк» 15.04.2008 року було укладено кредитний договір №4088/10 на споживчі цілі на загальну суму 10 000,00 доларів США строком дії до 14.04.2018 року. Даний факт встановлено Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2016 року у справі № 342/905/15-ц, яке набрало законної сили.15.04.2008 року між [PERSON], [PERSON] та АТ «Брокбізнесбанк» було укладено також і трьохсторонній [PERSON] поруки №4088/10/1, згідно якого «Поручитель зобов»язується відповідати перед Кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання Боржником усіх його зобовязань за кредитним договором №4088/10 від 15.04.2008 року та додатковими угодами, що виникнуть на його підставі в майбутньому». 14.04.2008 року між [PERSON] та АТ «Брокбізнесбанк» було укладено Іпотечний договір з майновим поручителем. Зазначає, що даний договір укладений на виконання зобовязань по Кредитному договору від 11.04.2008 року, який [PERSON] ніколи не укладав, а уклав такий договір 15.04.2008 р., тобто на день пізніше, ніж оспорюваний Іпотечний договір. Оскільки, як зазначено в п.1.1. Іпотечного договору, він має забезпечувати виконання умов основного Кредитного договору, то і має бути укладеним в той самий день, що і Кредитний договір, чи пізніше. Укладення Кредитного договору 15.04.2008 року виключає укладення Іпотечного договору за день до цього як забезпечення кредиту, а Кредитний договір 11.04.2008 року взагалі не укладався. З огляду на це оспорюваний Іпотечний договір укладено з порушенням вимог ч.5 ст.3 Закону України «Про іпотеку», яка регламентує виникнення, застосування і пріоритет іпотеки, де чітко зазначено: «Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору». Отже, іпотека не може існувати на забезпечення виконання основного зобовязання за Кредитним договором від 11.04.2008 року, якого взагалі не має. Просила позов задовольнити в повному обсязі. Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] в судовому засіданні 04.12.2017 року суду пояснив, що з метою отримання кредиту звернувся у відділення ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» що у м. Городенка, безпосередньо до керівника відділення. Йому було надано перелік документів, які необхідно було зібрати для отримання кредиту. Після того, як ним було зібрано документи, зазначені в переліку, керівник Городенківського відділення ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» повідомив, що ще необхідно підписати договір іпотеки, тобто заставу на кредитні кошти. Разом із мамою і батьком звернувся в нотаріальну контору у м.Городенка, де приватний нотаріус [PERSON] оформив договір іпотеки. На другий день звернувся у відділення ПАТ «БРОБІЗНЕСБАНК», безпосередньо до керівника відділення, де підписав кредитний договір. Після чого, через декілька днів отримав кредитні кошти. Ствердив, що у нотаріальній конторі при підписанні іпотечного договору були його батьки, нотаріус і керуючий Городенківського відділення ПАТ «БРОБІЗНЕСБАНК» пан [PERSON]. 19.03.2018 року позивач подав заяву, в якій просив ухвалити остаточне рішення по суті заявленого позову без його участі та без участі його представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовільнити. Не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення. В судових засідання, які були проведені в режимі відео конференції, представники відповідача [PERSON] та [PERSON] проти заявлених вимог позивача заперечили з підстав, викладених у запереченні на позов. Вважають вимоги позивача безпідставними та необґрунтованими. Просили у задоволенні вимог позивача відмовити повністю. 20.04.2018р. представник АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» подав додаткові пояснення до заперечення на позовну заяву, в яких вказав, що за змістом глав 6, 9 ЦПК України суд повинен: визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів до своєчасного їх подання. Предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить установити при ухваленні судового рішення. Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Наведеною нормою ЦПК України встановлені преюдиційні обставини, тобто ті обставини, що встановлені в судовому рішенні, яке набрало законної сили. Зазначені преюдиційні обставини є підставами для звільнення від доказування. Преюдиційність грунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб'єктивними і об'єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішення у такій справі правовідносини. Тобто, за змістом частини 4 статті 82 ЦПК України учасники цивільного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Натомість такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, в якому відповідні обставини зазначені як установлені. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2016 року у справі № 342/905/15-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 листопада 2016 року позовні вимоги Банку до [PERSON] та [PERSON] задоволені в повному обсязі, натомість в задоволенні зустрічного позову [PERSON] та [PERSON] до Банку про порушення прав споживачів, визнання недійсним кредитного договору № 4088/10 від 15.04.2008, стягнення коштів, збитків та моральної шкоди - відмовлено. Тобто, відмовлено в тих самих вимогах, які є предметом даного спору. Просить звернути увагу шановного суду на той факт, що Позивачеві було достеменно відомо про наявність вищенаведених обставин та фактів, однак, він свідомо ввів суд в оману, звертаючись з позовом, чим грубо порушив вимоги пункту 3 частини 2 статті 44 ЦПК України, тобто подав завідомо безпідставний позов, а також грубо порушив приписи частин 2-4 ЦК України. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 березня 2018 року касаційну скаргу [PERSON] та [PERSON] залишено без задоволення. Рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2016 року у справі № 342/905/15-ц та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 листопада 2016 року - залишено без змін. Таким чином, в задоволенні вимог [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» про порушення прав споживачів, визнання недійсним кредитного договору № 4088/10 від 15.04.2008 та стягнення моральної шкоди просить відмовити. 11.05.2018 року на електронну адресу суду представник Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» направив клопотання в якому зазначив, що зважаючи на те, Банком було надано до суду додаткові пояснення до заперечення на позовну заяву, якими представник обґрунтовує свої заперечення проти позову,

Outcome: partial