Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

22.02.2018 року позивач [PERSON] звернулася в суд з цим позовом, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], як на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, в розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову та до закінчення навчання, а саме до [INFO], а також стягнути з відповідача на її користь 250 грн. на відшкодування витрат на правничу допомогу. Підставами звернення до суду з позовом стало те, що 07.10.1997 року вона з відповідачем по справі [PERSON] зареєстрували шлюб, від якого у них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка на даний час є повнолітньою та продовжує навчатися у Могилів-Подільському медичному коледжі на денній формі навчання мед сестринського відділення. Незважаючи на те, що навчання безкоштовне, процес навчання потребує матеріальних витрат на придбання підручників, наглядних посібників, шкільного приладдя, використання оргтехніки, крім того на час навчання донька проживає у гуртожитку, що потребує для неї додаткових витрат для облаштування побуту, харчування, витрат на дорогу, а також враховуючи те, що дочка навчається на денній формі навчання, вона не має змоги влаштуватися на роботу щоб самостійно отримувати заробіток. Пояснила, що дочка є членом її сім'ї, перебуває на її утриманні, також на її утриманні ще перебуває малолітня дитина [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що відповідач ухилявся від сплати аліментів на утримання дітей, вона змушена була у грудні 2017 року звертатись до Жмеринського міськрайонного суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання дітей, в теперішній час, коли дочка після досягнення повноліття продовжує навчання, останній в жодному вигляді матеріальної допомоги на її утримання не надає, добровільно виплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання не бажає, на її прохання надавати дочці матеріальну допомогу не реагує. Зазначила, що відповідач працює водієм, матеріально забезпечений та має змогу утримувати їх спільну дитину. 23.02.2018 року дану позовну заяву залишено без руху. 06.03.2018 року недоліки вказані в ухвалі суду позивачем було усунуто. 20.03.2018 року ухвалою судді відкрито провадження в даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Одночасно роз'яснено учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Роз'яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено сторонам 5-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. 03.04.2018 року до суду надійшов зустрічний позов відповідача, у якій відповідач за первісним позовом просить об'єднати в одне провадження вимоги за даним зустрічним позовом з первісним позовом у справі; відмовити в задоволенні первісного позову [PERSON] та стягнути з останньої аліменти на його ім'я на утримання доньки [PERSON], у зв'язку з продовженням навчання, в розмірі 1000 грн., щомісячно, з моменту подання позовної заяви до закінчення навчання у Могилів-Подільському медичному коледжі, тобто до [INFO]. У зустрічному позові [PERSON] виклав наступну позицію. 06.03.2018 року відповідач [PERSON] звернулась до суду з первісним позовом про стягнення з нього аліментів на утримання їхньої повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, з тих підстав, що дочка нібито перебуває на її утриманні, при цьому посилається на довідку Браїлівської селищної ради від 19.02.2018 року, однак в даній довідці вказано, що діти знаходяться біля батьків та на їх утриманні, проти цих обставин він не заперечує. Відповідно до довідки вони всією сім'єю: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживають разом у будинку, який належить йому на праві особистої власності, та це означає те, що саме він забезпечує житлом всіх членів сім'ї, утримуючи як відповідача, так і обох своїх дітей. Натомість у своєму позові відповідач перекрутила зміст даної довідки, вказавши, що дочка перебуває на її утриманні та неправдиво стверджує, що вона сама утримує дочку, а він не надає дитині в будь-якому вигляді матеріальної допомоги, однак не навела та не надала жодного доказу. Повідомив, що він працює водієм у ПП «Агро-Вілам» та має дохід, з якого здійснює утримання своїх дітей, крім цього, він у вільний від роботи час періодично виконує замовлення по виготовленню столярних виробів, від чого також має дохід, який спрямовує на всі потреби сім'ї і в першу чергу на утримання дітей. Вже після досягнення дочкою повноліття, а саме 07.03.2018 року він передав їй готівкові кошти у розмірі 900 грн.. Зазначив, що у нього немає жодних непорозумінь з дочкою стосовно його участі в її утриманні. Вказав, що відповідач [PERSON] неправдиво та бездоказово повідомляє суд, що вона намагалась домовитися з ним про їхню спільну участь в утриманні дочки. Отже, з наведених вище міркувань йому взагалі не зрозуміло, на яких правових підставах [PERSON], яка ніде не працює (хоча є працездатною) та не має доходу, знаючи, що дочка проживає з ним та в його будинку, вважає себе повноважною стягувати з нього аліменти. Дочка [PERSON] для нього, так як і для відповідача така сама дитина, якій він постійно надавав та до цього часу надає утримання, любить її та дбайливо ставиться до неї, незважаючи на те, що вони з відповідачем наразі зіпсували стосунки між собою. Вважає, що первісний позов є безпідставним, а тому не підлягає задоволенню в силу того, що він ніколи не проживав окремо від дочки та не ухилявся від своїх обов'язків щодо її утримання, більше того, він як власник будинку, у якому проживає дочка [PERSON], а також як її батько, який має постійне місце роботи і сталий дохід, вправі стверджувати, що саме позивач за первісним позовом, яка ніде не працює та після їхнього розлучення згодом може втратити право на проживання у його будинку та зобов'язана в силу ст.199 СК України надавати утриманні їхній дочці, яка дійсно його потребує, у зв'язку з продовженням навчання, таким чином вважає, що відповідач повинна надавати їхній повнолітній дочці солідарне з ним утримання у розмірі 1000 грн. 04.04.2018 року ухвалою судді прийнято до спільного розгляду та відкрито провадження за зустрічною позовною заявою, об'єднавши вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом. Визначено розгляд справи провести за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 18.05.2018 року. Роз'яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 18.05.2018 року у підготовчому судовому засіданні відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] заявив клопотання про відкладення судового засідання, у зв'язку з цим розгляд справи відкладено на 31.05.2018 року. 31.05.2018 року ухвалою судді підготовче провадження закрито та призначено до розгляду по суті з викликом учасників справи на 07.08.2018 року. В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що вона є матір'ю двох дітей, неповнолітнього сина [PERSON] та повнолітньої доньки [PERSON], яка навчається у Могилів-Подільському медичному коледжі. Навчання та проживання доньки вимагає значних коштів. Після розлучення з чоловіком, вони залишились жити разом, з ними також в одному будинку проживають їхні діти. Вони знаходяться в неприязних стосунках, її бувший чоловік жодним чином не допомагає у їх спільному домашньому господарстві, більше того часто не ночує вдома. Вона заробляє тим, що займається городництвом та скотарством, продукцію продає на ринку, з чого має зиск. В неї не завжди є готівкові кошти, які б вона могла дати дочці [PERSON], в основному вона їй допомагає продуктами харчування. А її колишній чоловік [PERSON] офіційно працює, однак вкрай рідко надає кошти дочці [PERSON]. Тому вона просить суд задовольнити вимогу, щоб [PERSON] сплачував аліменти на їх доньку у розмірі 1000 гривень щомісячно, оскільки лише проживання у гуртожитку за рік навчання коштує 4500 гривень. Вона особисто кожен тиждень під час навчання дає доньці 300-400 гривень, збирає їжу, купує продукти харчування, засоби гігієни, одяг, взуття та багато іншого. На запитання суду [PERSON] повідомила, що не визнає зустрічний позов [PERSON], хоча має можливість і бажає допомагати доньці, погоджується сплачувати їй аліменти в розмірі 1000 гривень щомісяця до закінчення навчання, однак в натуральній і грошовій формі, оскільки в неї н завжди є готівкові кошти. Представник [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні підтримав первісні позовні вимоги, та заперечує проти задоволення зустрічного позову, а також промову [PERSON], разом з тим додав, що у 2017 році остання самостійно заплатила за проживання у гуртожитку. В судовому засіданні [PERSON] зазначив, що первісний позов [PERSON] не визнає, разом з тим підтримує свій зустрічний позов, оскільки його бувша дружина [PERSON] не регулярно допомагає своїй доньці [PERSON] матеріально. Пояснив, що він своїй доньці кожен місяць допомагає матеріально, з вересня 2017 року по січень 2018 року давав по 2000 грн., а з лютого по червень 2018 року по 1000 грн. Вказав, що донька проживає разом з ним та його колишньою дружиною в одному будинку, та питань стосовно допомоги, щоб завести чи забрати дитину з місця навчання ніколи у них не виникало, також восени він їй купив зимовий одяг. Зазначив, що на даний час він офіційно працює водієм у ПП «Агро-Вілам», де його середній заробіток становить приблизно 3000 грн. Також повідомив, що сплачує за усі комунальні послуги в будинку де вони спільно проживають після розлучення, худоба є їх спільною, в дома дійсно часто не ночує через постійні сварки з колишньою дружиною. На запитання суду [PERSON] повідомив, що не визнає зустрічний позов [PERSON], хоча має можливість і бажає допомагати доньці, погоджується сплачувати їй аліменти в розмірі 1000 гривень щомісяця до закінчення навчання. Представник [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні роз'яснив зміст довідки Браїлівської селищної ради та вказав, що згідно даної довідки родина «[PERSON]» у складі чотирьох чоловік проживають разом за адресою: [ADDRESS], однак власником даного будинку є [PERSON], з чого випливає, що він приймає участь у вихованні дітей, сплачує комунальні послуги. Вказав, що його клієнт йому повідомив, що після досягнення донькою повноліття, з лютого по червень 2018 року передавав доньці по 1000 грн., що і планує робити надалі. Таким чином вважає, що первісний позов [PERSON] є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, разом з тим зустрічний позов [PERSON] підтримує в повному обсязі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що вона закінчила третій курс Могилів-Подільського медичного коледжу та наразі є студенткою четвертого курсу. Вказала, що на момент досягнення нею повноліття, батьки вже були посварені та їхній шлюб був на етапі розлучення, та наразі вони вже розлучені. Пояснила, що її мати під час навчання кожен тиждень дає їй 200-250 грн. та забезпечує продуктами харчування. В неї не завжди є готівкові кошти, адже її дохід складає виручені кошти від продажу продукції з домашнього господарства. З батьком вона в неприязних стосунках через особисті образи, їй дуже важко звертатися до нього за матеріальною допомогою. На даний час її батько працевлаштований, у квітні 2018 року надав їй 2000 грн., у травні 2018 року - 2000 грн. та у липні 2018 року - 800 грн., для придбання босоніжок. Однак його допомога є нерегулярною. Вона б воліла, щоб суд стягнув з її батьків аліменти на її користь для того, щоб вона мала гарантований стабільний дохід для закінчення в навчання в Могилів-Подільському медичному коледжі. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Як вбачається із копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, який зареєстрований 07.10.1997 року у м. Мурафа Шаргородського району Вінницької області, актовий запис №21 (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER], сторони по справі [PERSON] та [PERSON], являються батьками [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до довідки №307 від 15.02.2018 року [PERSON] є студенткою групи 3 м/с Б денної форми навчання мед сестринського відділення Могилів-Подільського медичного коледжу І рівня акредитації, навчається з 01.09.2015 року та закінчує навчання в червня 2019 року (а.с.6). Відповідно до довідки виданої виконкомом Браїлівської селищної ради Жмеринського району Вінницької області від 19.02.2018 року № 731 [PERSON] проживає в [ADDRESS], до складу сім'ї входять: чоловік [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], син [PERSON] [INFO], діти знаходяться біля батьків та на їх утриманні (а.с.7). Згідно копії рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12.03.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с38-39). Відповідно до копії договору дарування від 26.05.2010 року [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок з господарчими будівлями під [ADDRESS], розташований на присадибний земельній ділянці площею 0,1500 га, яка не є власністю [PERSON] (а.с.35). Відповідно до копії витягу про державну реєстрацію прав від 06.10.2010 року [PERSON] 26.05.2010 року зареєстрував договір дарування за реєстровим номером №1704 (а.с.35). Відповідно до копії довідки від 03.04.2018 року №19 [PERSON] з 19.03.2018 року працює у ПП «Агро-ВІЛАМ» на посаді водія вантажного автомобіля (а.с.37). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом. До вказаних правовідносин застосовуються норми права, визначені Сімейним кодексом України. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно ч. 3 ст. 181 за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2016 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів : досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження нею навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При призначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із частини 1 і 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до статті 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом враховується визнання сторонами, обставин того, що їхня дочка [PERSON], продовжуючи навчання у Могилів-Подільському медичному коледжі, термін якого закінчується [INFO], та за недосягнення віку двадцяти трьох років потребує матеріальної допомоги. Також суд враховує, що сторони мають можливість, бажають, однак через неприязні стосунки, пов'язані з розірванням шлюбу, які знаходять своє відображенні на дітях, нерегулярно надають матеріальну допомогу своїй донці [PERSON], яка продовжує навчання у Могилів-Подільському медичному коледжі. Тому суд приходить висновку про задоволення первісного позову [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь доньки [PERSON] аліментів у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду до закінчення останньою навчання, а саме до [INFO], разом з тим підлягає частковому задоволенню зустрічний позов [PERSON] (за виключенням вимоги в частині стягнення на його користь аліментів на утримання повнолітньої доньки, що не відповідає вимога статті 199 СК України), з [PERSON] на користь доньки [PERSON] слід сягнути аліменти у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду до закінчення останньою навчання, а саме до [INFO], що відповідатиме принципам розумності та справедливості та не порушуватиме права сторін, оскільки вказана сума аліментів до стягнення з однієї сторони перебуває в межах половини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якими на разі є сторони у справі. Відповідно до положень статті 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць. З урахуванням задоволення первісного позову [PERSON] відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача за первісним позовом [PERSON] необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.. З урахуванням з часткового задоволення зустрічного позову [PERSON] відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача за зустрічним позовом [PERSON] необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. Згідно статті 137 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за первісним позовом [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрати на правову допомогу в сумі 250 грн. (а.с.10).

Outcome: partial