Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області в якому просила: визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку від 27.06.1991 року; визнати право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування після смерті [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] помер [PERSON] , який є чоловіком позивача, та відкрилась спадщина на житловий будинок за вказаною адресою. Позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не проведено державну реєстрацію житлового будинку, а тому позивач звернулася до суду. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, проте надав суду письмове клопотання в якому просив розглянути справу без його участі, а також не заперечував проти задоволення позову (а.с.35). Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 12.11.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому, актовий запис №3138 (а.с.15). 27.07.1991 року [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з [PERSON] , згідно якого [PERSON] продала, а [PERSON] придбав житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , договір посвідчений і зареєстрований секретарем виконкому Первозванівської сільської ради народних депутатів Кіровоградського району Кіровоградської області в реєстрі за №19 (а.с.6). Рішенням Первозванівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області №15 від 12.11.2015 року вирішено перейменувати вулицю Колгоспну в с . Попівка на вулицю Зарічна без зміни поштових номерів житлових будинків, установ (а.с.9). Архівна довідка №53592 від 08.07.2019 року, видана ОКП "Кіровоградське ООБТІ", свідчить, що реєстрація права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , станом на 01.01.2013 року, не проводилась. Адреса [ADDRESS] , відповідає адресі [ADDRESS] (а.с.8). Довідка Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області №06-24/912 від 24.06.2019 року свідчить, що згідно земельно-кадастрової книги [PERSON] належала земельна ділянка орієнтовною площею 0,3000 га. в [ADDRESS] (а.с.10). Довідка виконавчого комітету Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області №1/1162 від 18.09.2019 року свідчить, що згідно погосподарської книги №15 за 2016-2020 роки особовий рахунок [NUMBER] домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , числиться за [PERSON] , за вказаною адресою ніхто не зареєстрований (а.с.18-21). Технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами №76 від 11.07.2019 року свідчить, що проведено технічну інвентаризацію житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] (а.с.11-13). Постановою №1953/02-31 від 09.08.2019 року державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки відсутній правовстановлюючий документ і не проведено державну реєстрацію (а.с.14). На запит суду Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою №1 надано лист №2778/01-16 від 26.11.2019 року та копію спадкової справи №502/1999, яку заведено після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , де міститься заява [PERSON] про прийняття спадщини, документи, які підтверджують, що остання є дружиною померлого, інші спадкоємці не звертались, інформація щодо складених заповітів відсутня, видано свідоцтва про право на спадщину на квартиру, автомобіль, грошові вклади та земельну частку (пай), а на спірний будинок не видавалося (а.с.45-90). Інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №195543517 та №195543972 від 03.01.2020 року свідчать, що відсутня будь-яка інформація щодо будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.101-102). Статтями 12, 13, 81, 89 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно ст.227 ЦК УРСР (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Згідно ст.3 ч.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Проаналізувавши викладені вище норми та матеріали справи, судом встановлено, що 27.07.1991 року [PERSON] уклав договір купівлі-продажу житлового будинку з [PERSON] , згідно якого [PERSON] продала, а [PERSON] придбав спірний житловий будинок, вказаний договір посвідчений і зареєстрований секретарем виконкому Первозванівської сільської ради народних депутатів Кіровоградського району Кіровоградської області в реєстрі за №19, що свідчить про дотримання вимог ст.227 ЦК УРСР. [PERSON] звернулася з позовом до Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області в якому просить визнати вказаний договір дійсним, проте сільська рада не є належним відповідачем щодо вказаної позовної вимоги, а тому позовна вимога про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку від 27.07.1991 року не підлягає задоволенню. Відповідно ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно статей 1217, 1218, 1261 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, суд вважає, що позовна вимога про визнання права власності у порядку спадкування є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки матеріали справи містять належні, допустимі та достатні докази, що свідчать про наявність достатніх правових підстав для визнання права власності за позивачем на житловий будинок у порядку спадкування, а також відсутність можливості у позасудовому порядку оформити спадщину. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд, зважаючи на прийняте рішення по суті, враховуючи звільнення позивача від сплати судового збору, вважає, що судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру (про визнання договору дійсним) підлягає компенсації за рахунок держави, а щодо вимоги майнового характеру (про визнання права власності) підлягає стягненню з відповідача на користь держави у сумі 768,40 грн., що відповідає ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial