Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

14.10.2014 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області про визнання права власності на ? частку спадкового майна, (Том № 1, а.с., 2 - 4), в якій позивач просив суд винести рішення, яким: - визнати за [PERSON], право власності на ? домобудівництва [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті його матері - [PERSON], яка померла у 1979 році. Свої позовні вимоги позивач в мотивувальній частині позовної заяви обґрунтовує наступним: Він, [PERSON], народився в селі Стайки Кагарлицького району, [INFO] року, в сім'ї [PERSON] 1903 р.н., та [PERSON] 1907 р.н., що підтверджується записами в погосподарчих книгах Стайківської сільської ради та його свідоцтві про народження, виданим 03 березня 1949 року під № [NUMBER] Стайківським сільським бюро ЗАГС. Окрім нього, у батьків було ще троє доньок: [PERSON], [INFO], у другому шлюбі - [PERSON], померла у віці 63 років в с. Стайки, Кагарлицького району; [PERSON], [INFO], у шлюбі - [PERSON], померла у віці 60 років у місті Києві; та [PERSON], [INFO], померла у віці 57 років в с. Стайки. Навесні 1959 року почалась перебудова старої хати, яка відбувалася власними силами та коштом. Особистої участі у господарчих справах діти не приймали, але активно допомагали батькам фізично кожну вільну від навчання, хвилину. Усі роботи були закінчені восени 1962 року. В 1965 році, після закінчення Стайківської восьмирічної школи, [PERSON] продовжив навчання в Київському ГПТУ № 3 за спеціальністю - газоелектрозварник. З травня 1967 року по травень 1969 року проходив строкову службу в лавах Радянських збройних сил, і після звільнення в запас влаштувався працювати в Києві на заводі "Хімволокно". Сестри [PERSON] та [PERSON], свого часу, також виїхали з родинної хати. У 1964 році помер голова родини, батько - [PERSON], а через п'ятнадцять років, у 1979 році померла і мати - [PERSON]. Батьки були звичайними селянами і не мали ніякого уявлення про необхідність належного оформлення документів на будинок, присадибну земельну ділянку та інше нерухоме майно. Володіння здійснювалося за фактом постійного користування і ніяких суперечок з тогочасною владою у членів родини не виникало. Після смерті матері в родинній хаті залишилась господарювати наймолодша сестра Люба. Але 1998 році вона померла і домоволодіння фактично залишилась без господаря та без постійних мешканців. До вересня 2010 року там ще був зареєстрований її наймолодший син - [PERSON]. Але фактично він там не мешкав ще з початку дев'яностих років, постійно перебуваючи на заробітках в інших місцевостях. З весни 2004 року там поселився та почав утримувати будинок за свій рахунок, племінник - [PERSON]. Ніхто з дітей [PERSON] та [PERSON], як спадкоємців першої черги після них, не переймався документальним оформленням майнових прав на обійстя батьків, тому що за життя батьків вони їх постійно відвідували, підтримували не тільки матеріально, а й особисто допомагали по господарству, брали фізичну участь при малих та великих ремонтах. Але в жовтні 2011 року діти [PERSON] звернулися до Кагарлицького районного суду з позовом про прийняття спадщини та визнання право власності тільки за ними. 17 січня 2012 року Кагарлицьким районним судом було прийняте Заочне рішення по справі за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання права власності за кожним на 1/3 частку житлового будинку та господарських споруд, що розташовані за адресою: 09210, [ADDRESS] Оскільки, як зазначали Позивачі, будинок перейшов в їхнє спільне володіння після смерті в 1998 році, їх матері [PERSON], по заповіту, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. В нотаріальному порядку Позивачі отримати свідоцтво про право власності на означене майно не змогли, оскільки за життя мати не здійснила державну реєстрацію прав на нерухомість. Суд вимоги моїх племінників задовольнив повністю. Не погодившись з цим Рішенням, оскільки, судом першої інстанції було допущено неповне з'ясування фактичних обставин справи, які мають істотне значення, Позивачі до суду першої інстанції не надали ніяких документів на підтвердження своєї версії подій, викладеної в їхньому позові, [PERSON], звернувся у березні 20014 року зі скаргою до Апеляційного суду Київської області. 22.04.2014 року відбулося Рішення Апеляційного суду, яким його скаргу було задоволено, Заочне рішення Кагарлицького районного суду від 17.01.2012р. скасовано, а у задоволенні позову [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання права власності за кожним на 1/3 частку житлового будинку та господарських споруд, - відмовлено. У травні місяці цього року, [PERSON] звернувся з касаційною скаргою до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Вивчивши всі обставини справи Вищим спеціалізованим судом України було ухвалено - касаційну скаргу [PERSON] відхилити, Рішення Апеляційного суду Київської області залишити без змін. Що стосується обґрунтування позовних вимог. В фактичне володіння будинком, після смерті матері у 1979 році, [PERSON], вступили, згідно ст. 527 ЦК УРСР всі живі на той час її діти кожний на 1/4 частину будинку, як спадкоємці першої черги відповідно до положень ст. 529 ЦК УРСР. Оскільки правоутворювачі, [PERSON] та [PERSON], свого часу не уклали ніякого заповіту на будинок, то все спадкове майно, за адресою: 09210 [ADDRESS] унаслідувалося, після смерті [PERSON] їхніми дітьми, згідно ст. 527 ЦК УРСР в рівних долях, за кожним на 1/4 частину. І після смерті когось з них, їхні діти, мають право наслідувати лише ту частину, яка залишиться від них з цієї спадщини, як спадкоємці другої черги (ст. 530 ЦК УРСР). 14.10.2014 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 11 - 1 ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 17.10.2014 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до судового розгляду, (Том № 1, а.с., 15). 28.10.2014 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла письмова заява представника позивача, - [PERSON] про уточнення позову, (Том № 1, а.с., 25). 11.11.2014 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу, (Том № 1, а.с., 33 - 35), якою: - клопотання представника позивача, - [PERSON] про залучення до участі в справі в якості відповідачів інших осіб, - задоволено. - залучено до участі у справі, в якості співвідповідачів: - [PERSON], адреса фактичного проживання: [ADDRESS]; тел.: [NUMBER]; - [PERSON], адреса: [ADDRESS]; тел.: ([NUMBER]; - [PERSON], , адреса: [ADDRESS] - [PERSON], адреса: буд. [ADDRESS]: - [PERSON], адреса: [ADDRESS]; тел.: [NUMBER]; - [PERSON], адреса: [ADDRESS]; тел.: [NUMBER]. залучено до участі у праві, в якості третьої сторони без самостійних вимог, - реєстраційну службу Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, адреса: Київська область, м. Кагарлик, вул. Кооперативна, буд. № 19. 21.10.2014 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа, - Ставівська сільська рада Кагарлицького району Київської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, (Том № 1, а.с., 58 - 62), в якій позивачі просили суд винести рішення, яким: - визнати за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері, - [PERSON] право власності за кожним на 1/3 частку спадкового нерухомого майна, а саме: - будинку за адресою: [ADDRESS] із господарськими спорудами; - земельної ділянки площею 0,25 га, розташованою за адресою: [ADDRESS] - стягнути із [PERSON] на користь позивача [PERSON] сплачений судовий збір. Автоматизованою системою документообігу для слухання даної справи на підставі ч. 3 ст. 11 - 1 ЦПК України був визначений суддя Кагарлицького районного суду Київської області Кириченко В.І., (Том № 1, а.с., 122). 18.11.2014 року представником відповідача по вищевказаній справі, - [PERSON] заявлено відвід головуючому по справі, - судді Кириченко В.І., ( Том № 1, а.с., 132). 18.11.2014 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу, якою заяву про відвід судді Кириченку В.І., - задоволено, справу направлено до канцелярії Кагарлицького районного суду Київської області для передачі в установленому порядку іншому судді, ( Том № 1, а.с., 136). Автоматизованою системою документообігу суду для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 21.11.2016 року Кагарлицьким районним судом було винесено ухвалу, (Том № 1, а.с., 163 - 165), якою: - справу за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області, третя особа, - державна реєстраційна служба Кагарлицького РУЮ Київської області, про визнання права власності на 1\\4 обов»язкову частку спадкового майна, справа № 368\\1979\\14 - ц, провадження № 2\\368\\596\\14, об»єднано в одне провадження з справою за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа, - Стайківська сільська рада Кагарлицького району Київської області, про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, справа № 368\\2049\\14 - ц, провадження № 2\\368\\618\\14. Об»єднаній справі присвоєно, - справа № 368\\1979\\14 - ц, провадження № 2\\368\\596\\14. 11.12.2014 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу, (Том № 1, а.с., 199 - 201), якою: - провадження у справі № 368\\1979\\14 - ц, провадження № 2\\368\\596\\14 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, - реєстраційна служба Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, про визнання права власності на 1\\4 обов»язкову частку спадкового майна та позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа, - Стайківська сільська рада Кагарлицького району Київської області, про визнання права на спадкове нерухоме майно, - зупинено до набрання законної судовим рішенням в справі за заявою [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, справа № 368\\2338\\14 - ц, провадження № 2 - о\\368\\43\\14. 24.03.2015 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу, (Том № 1, а.с., 212 - 214), якою: Провадження у цивільній справі № 368\\1979\\14 - ц, провадження 2\\368\\20\\15 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, - реєстраційна служба Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, про визнання права власності на 1\\4 обов»язкову частку спадкового майна та позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа, - Стайківська сільська рада Кагарлицького району Київської області, про визнання права на спадкове нерухоме майно, - відновлено. Призначити справу до розгляду. 06.04.2015 року Кагарлицьким районним судом у цивільній справі № 368/594/15 - ц винесено ухвалу, (Том № 2, а.с., 5), якою: - цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області, третя особа без самостійних вимог, - відділ державної реєстрації прав на нерухоме майно реєстраційної служби Кагарлицького РУЮ у Київської області про встановлення факту прийняття спадщини, - передано до канцелярії Кагарлицького районного суду для об»єднання з цивільною справою № 368/1979/14 - ц за позовом [PERSON] до Стайківської сільської ради, про визнання права власності на ? обов»язкову частку спадкового майна. 06.04.2015 року Кагарлицьким районним судом у цивільній справі № 368/595/15 - ц винесено ухвалу, (Том № 2, а.с., 6), якою: - цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області, третя особа без самостійних вимог, - відділ державної реєстрації прав на нерухоме майно реєстраційної служби Кагарлицького РУЮ у Київської області про встановлення факту прийняття спадщини, - передано до канцелярії Кагарлицького районного суду для об»єднання з цивільною справою № 368/1979/14 - ц за позовом [PERSON] до Стайківської сільської ради, про визнання права власності на ? обов»язкову частку спадкового майна. 06.04.2015 року Кагарлицьким районним судом у цивільній справі № 368/574/15 - ц винесено ухвалу, (Том № 2, а.с., 7), якою: - цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області, третя особа без самостійних вимог, - відділ державної реєстрації прав на нерухоме майно реєстраційної служби Кагарлицького РУЮ у Київської області про встановлення факту прийняття спадщини, - передано до канцелярії Кагарлицького районного суду для об»єднання з цивільною справою № 368/1979/14 - ц за позовом [PERSON] до Стайківської сільської ради, про визнання права власності на ? обов»язкову частку спадкового майна. 08.04.2015 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу, (Том № 2, а.с., 10 - 13), якою: - справу за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області, третя особа, - державна реєстраційна служба Кагарлицького РУЮ Київської області, про визнання права власності на 1\\4 обов»язкову частку спадкового майна, та позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа, - Стайківська сільська рада Кагарлицького району Київської області, про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, справа № 368\\2049\\14 - ц, об»єднано в одне провадження з справами за позовом: - [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Стайківської сільської ради, третя особа без самостійних вимог - відділ державної реєстрації прав на нерухоме майно реєстраційної служби Кагарлицького РУЮ у Київській області про встановлення факту прийняття спадщини, справа № 368\\574\\15 - ц; - [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Стайківської сільської ради, третя особа без самостійних вимог - відділ державної реєстрації прав на нерухоме майно реєстраційної служби Кагарлицького РУЮ у Київській області про встановлення факту прийняття спадщини, справа № 368\\594\\15 - ц; - [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Стайківської сільської ради, третя особа без самостійних вимог - відділ державної реєстрації прав на нерухоме майно реєстраційної служби Кагарлицького РУЮ у Київській області про встановлення факту прийняття спадщини, справа № 368\\595\\15 - ц. Об»єднаній справі присвоєно № 368\\1979\\14 - ц, провадження № 2\\368\\20\\15. 13.05.2015 року Кагарлицьким районним судом Київської області винесено ухвалу, ( Том № 2, а.с., 49 - 50), якою: - провадження у справі № 368\\1979\\14 - ц, провадження № 2\\368\\20\\15, за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, - реєстраційна служба Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, про визнання права власності на 1\\4 обов»язкову частку спадкового майна та позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа, - Стайківська сільська рада Кагарлицького району Київської області, про визнання права на спадкове нерухоме майно, [PERSON], [PERSON], [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини, - на підставі п. 1 ч. 1 ст. 201 ЦПК України зупинено до залучення у справі в якості позивачів правонаступника [PERSON]. 14.04.2016 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу, (Том № 2, а.с., 69 - 70), якою: - провадження у цивільній справі [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, - реєстраційна служба Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, про визнання права власності на 1\\4 обов»язкову частку спадкового майна та позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа, - Стайківська сільська рада Кагарлицького району Київської області, про визнання права на спадкове нерухоме майно, [PERSON], [PERSON], [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини, - відновлено. Призначено справу до розгляду. 10.05.2016 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу, ( Том № 2, а.с., 77 - 79), якою: - залучено до участі в справі № 368\\1979\\16 - ц, провадження № 2\\368\\8\\16, за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, - реєстраційна служба Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, про визнання права власності на 1\\4 обов»язкову частку спадкового майна та позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа, - Стайківська сільська рада Кагарлицького району Київської області, про визнання права на спадкове нерухоме майно, в якості позивача, - [PERSON], [INFO], адреса: [ADDRESS], тел.: (097) 467 - 61 - 89. 08.06.2016 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу, ( Том № 2, а.с., 97 - 98), якою: - замінено неналежну сторону по справі - Відділ державної реєстрації прав на нерухоме майно реєстраційної служби Кагарлицького районного управляння юстиції Головного управління юстиції у Київській області на Сектор державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Центра надання адміністративних послуг Кагарлицької районної державної адміністрації Київської області, адреса: 09200, Київська область, м. Кагарлик, вул.. Незалежності, 1. В судовому засіданні позивачка [PERSON]: - позовні вимоги первинного позову підтримала, посилаючись на обставини, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви, ( том № 1, а.с., 2- 4); - заперечувала проти позову [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа, - Стайківська сільська рада Кагарлицького району Київської області про визнання права на спадкове нерухоме майно; - підтримала позови [PERSON], [PERSON], [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини. Представник позивача [PERSON]: - позовні вимоги первинного позову підтримав, посилаючись на обставини, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви, ( том № 1, а.с., 2- 4); - заперечував проти позову [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа, - Стайківська сільська рада Кагарлицького району Київської області про визнання права на спадкове нерухоме майно; - підтримав позови [PERSON], [PERSON], [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини. В судовому засіданні відповідачка первинного позову [PERSON]: - заперечувала проти позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - сектор державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Кагарлицької РДА в Київській області, про визнання права власності на ? обов»язкову частку спадкового майна.; - підтримала свій позов та позов [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа, - Стайківська сільська рада Кагарлицького району Київської області, про визнання права на спадкове нерухоме майно.; - заперечувала проти позовів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини.; - представник відповідача [PERSON]: - заперечувала проти позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - сектор державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Кагарлицької РДА в Київській області, про визнання права власності на ? обов»язкову частку спадкового майна.; - підтримала позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа, - Стайківська сільська рада Кагарлицького району Київської області, про визнання права на спадкове нерухоме майно.; - заперечувала проти позовів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини.; Суд, вислухавши сторін по справі та інших учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо відмови в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - сектор державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Кагарлицької РДА в Київській області, про визнання права власності на ? обов»язкову частку спадкового майна, часткового задоволення позову [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа, - Стайківська сільська рада Кагарлицького району Київської області, про визнання права на спадкове нерухоме майно, відмови в задоволенні позову [PERSON], [PERSON], [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Отже, обґрунтування судом рішення в частині відмови в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - сектор державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Кагарлицької РДА в Київській області, про визнання права власності на ? обов»язкову частку спадкового майна, часткового задоволення позову [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа, - Стайківська сільська рада Кагарлицького району Київської області, про визнання права на спадкове нерухоме майно, Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права. Підсудність. Згідно ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред»являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Зглядаючись на позовні вимоги сторін по справі, предметом позову слугує нерухоме майно, яке входить спадкову масу, - житловий будинок, який розміщено за адресою: [ADDRESS]. Відповідно, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області, як суду першої інстанції загальної юрисдикції. Далі, що стосується фактичних обставин справи. Отже, предметом спору є спадкова маса, до складу якої входять: - житловий будинок, який розміщено за адресою: [ADDRESS]; - земельна ділянка площею 0,25 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] Отже, первинними спадкодавцями по даній справі є [PERSON], та його дружина, - [PERSON], які за життя були подружжям. Той факт, що за життя [PERSON] та [PERSON] були подружжям, сторонами по справі не оскаржується, а тому суд приходить до висновку щодо того, що до даного факту можливо застосувати положення ч. 1 ст. 61 ЦПК України, та, відвід, даний факт не підлягає доказуванню. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Слід зазначити, що обов'язок щодо доказування не є безмежним. Відповідно, визнання, - повідомлення стороною чи іншими особами, що беруть участь у справі, обставин, що підтверджують наявність чи відсутність фактів, які за законом пови\-нні доводити друга сторона чи інші особи. Процесуальним наслідком визнання в цивільному процесі однією зі сторін факту встановленим є набуття фактом безспірного характеру і звільнення другої сторони від йо\-го доказування. Проте, визнання певної обставини звільняє від обов'язку її доказування лише тоді, коли її ви\-знали інша сторона, треті особи, представники сторін та третіх осіб. Якщо хоча б хтось з числа цих осіб, які беруть участь у справі обставину не визнає, вона потребує доказування. Визнання здійснюється в попередньому або в судовому засіданні шляхом надання су\-ду відповідних пояснень. Відповідно, зглядаючись на вищевказану норму права, суд вважає факт того, що [PERSON] та [PERSON] були подружжям, в судовому засіданні набув безспірного характеру, так як позивач [PERSON] у первинному позові, та відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Стайківська сільська рада Кагарлицького району Київської області, в судовому засіданні не заперечували даного факту, а, навпаки, підтверджували наявність такого факту. Далі, за життя первинними спадкодавцями, - [PERSON] та [PERSON] був побудований житловий будинок у 1960 році. Даний факт, на думку суду, підтверджується належним та допустимим доказом в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, - технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду, який розміщено за адресою: [ADDRESS]. Паспорт складено 07.10.2011 року Кагарлицьким БТІ. Згідно вищевказаного паспорту спірний житловий будинок по даній справі побудований в 1960 році. Окрім вищевказаного, факт того, що даний спірний житловий будинок був побудований в 1960 році, підтверджується преюдиційними фактами: - в рішенні колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 22 квітня 2014 року в справі № 2 - 65/12, ( Том № 1, а.с., 10), вказано, що спірний житловий будинок з господарськими будівлями був побудований у 1960 році батьками апелянта [PERSON] та [PERSON] - в Ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року, якою вищевказане рішення апеляційного суду Київської області від 22 квітня 2014 року залишено без змін, вказано, що спірний житловий будинок був побудований у 1960 році [PERSON], [PERSON], які були подружжям, та належав їм на праві спільної сумісної власності. Отже, вищевказані факти, встановлені судами вищевказаних інстанцій, на думку суду, мають преюдиційне значення для вирішення даного спору. Так, згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адмі\-ністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обста\-вини. Отже, преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб'єктивними і об'єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в ін\-шому процесі встановлені судовим рішення у такій справі правовідносини. Суб'єктивними межами є те, що в двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об'єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням чи вироком суду. Преюдиційні обставини є обов'язковими для суду, який розглядає справу навіть у то\-му випадку, коли він вважає, що вони встановлені невірно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змі\-стом судових рішень. Отже, спірний житловий будинок, яки розташовано за адресою: [ADDRESS] належав покійним спадкодавцям [PERSON] та [PERSON], (подружжю) на праві спільної сумісної власності. На той час Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31.01.1966 року, і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 № 56. Зазначена Інструкція передбачала державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Проте, виникнення права власності на будинки, споруди, не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таку позицію висловив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.0.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». При цьому, пункт 4 вищевказаної Інструкції передбачав обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (пункт 20 цієї Інструкції). Погосподарські книги були особливою формою статистичного обліку, що здійснювався в Україні (УРСР) із 1979 року. Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності (абзац сорок другий підпункту 3.1 вищезгаданого листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ). У період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна в сільській місцевості не проводилась (абзац десятий підпункту 3.3 згаданого листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ). Абзацом тридцять четвертим підпункту 3.1 вищезгаданого листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ передбачено, що при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. Будівництво Спадкового будинку було закінчене у 1962 році, що підтверджується відповідним записом у погосподарській книзі цього будинку. Таким чином, відповідно до вищевказаних вимог чинного законодавства та наявних документів, право власності на Спадковий будинок існувало у [PERSON] і [PERSON], спадкодавців по даній справі, відповідно, спірний житловий будинок належав спадкодавцям на праві спільної сумісної власності. Право приватної власності на Спадковий будинок підтверджено відповідними записами у погосподарських книгах. Із записів погосподарських книг також вбачається що господарство, в складі якого був і Спадковий будинок, належало до суспільної групи робочий двір. Ця обставина також встановлена вказаною ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року. Згідно з записами у по господарських книгах Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області головою двору у 1963 - 1964 роках був саме [PERSON], (Том № 2, а.с., 28). У подружжя [PERSON] та [PERSON] були четверо дітей: 1. [PERSON]. Той факт, що [PERSON] є рідним сином [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане 03 березня 1949 року в с. Стайки Кагарлицького району Київської області, (Том № 1, а.с., 5), в якому вказано, що [PERSON] народився [INFO] року в с. Стайки Кагарлицького району Київської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 24 грудня 1948 року зроблено відповідний запис за № 61. В графі «батько» зазначено первинного спадкодавця по даній справі, - [PERSON]. В графі «мати» зазначена первинний спадкодавець по даній справі, - [PERSON]. Крім того, факт того, що [PERSON] рідний син [PERSON] та [PERSON] підтверджується рішенням Кагарлицького районного суду від 26 грудня 2014 року (про встановлення факту, що має юридичне значення), в справі № 368/2338/14 - ц, (Том № 1, а.с., 204), ухвала про виправлення описки, (Том № 1, а.с., 226). [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується актовим записом № 7894 від 07.05.2015 року, що складений відділом реєстрації смертей у м. Києві. По смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 12/2015 від 25.06.2015 року. Спадкова справа відкрилася по заяві [PERSON], 1977 року народження, (сина), та [PERSON], 1977 року народження, які відмовилися від прийняття спадщини користь дружини померлого, - [PERSON], 1952 року народження, [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини. Вищевказані факти підтверджуються листом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу № 125/02 - 14/2015, (Том № 2, а.с., 57). 10.02.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу видано свідоцтво про право на спадщину за законом, ( Том № 2, а.с., 62), спадкова справа № 12/2015, зареєстрована в реєстрі за № 77, на ім»я [PERSON], яка є дружиною покійного [PERSON]. 10 травня 2016 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу, (Том № 2, а.с., 77 - 79), якою залучено (замінено первісного позивача [PERSON].) в якості позивача спадкоємця [PERSON], - [PERSON] 2. [PERSON], [INFO]. В другому шлюбі, - [PERSON], померла у 1998 році у віці 63 роки в с. Стайки Кагарлицького району Київської області. 3. [PERSON], [INFO], померла у 1998 році. 4. [PERSON], [INFO], померла [INFO] року. Факт того, що [PERSON] є рідною дочкою первинних спадкодавців по даній справі, - підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане 24 квітня 1975 року Кагарлицьким райвідділом ЗАГС Київської області, в якому зазначено, що [PERSON] [PERSON] народилася [INFO] року в с. Стайки Кагарлицького району Київської області, про що в книзі реєстрації актів про народження 24 квітня 1975 року зроблено запис за № 98. В графі «батько» зазначено первинного спадкодавця по даній справі, - [PERSON]. В графі «мати» зазначена первинний спадкодавець по даній справі, - [PERSON]. У [PERSON] було четверо дітей: 1. [PERSON], [INFO]. Той факт, що [PERSON] є рідним сином [PERSON], підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане 1 лютого 1964 року Стайківською сільською радою Кагарлицького району Київської області, (Том № 1, а.с., 66), в якому зазначено, що [PERSON] народився [NUMBER] року в с. Стайки Кагарлицького району Київської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 20 січня 1963 року зроблено відповідний запис за № 6. В графі «мати» зазначена [PERSON]. 2. [PERSON], [INFO]. Той факт, що [PERSON] є рідним сином [PERSON], підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане 29 квітня 1966 року Стайківською сільською радою Кагарлицького району Київської області, (Том № 1, а.с., 67), в якому зазначено, що [PERSON] народився [INFO] року в с. Стайки Кагарлицького району Київської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 24 березня 1966 року зроблено відповідний запис за № 11. В графі «мати» зазначена [PERSON]. 3. [PERSON], [INFO]. Той факт, що [PERSON] є рідним сином [PERSON], підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] яке видане 06 травня 1983 року Стайківською сільською радою Кагарлицького району Київської області, (Том № 1, а.с., 68), в якому зазначено, що [PERSON] народився [INFO] року в с. Стайки Кагарлицького району Київської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 14 жовтня 1969 року зроблено відповідний запис за № 14. В графі «мати» зазначена [PERSON]. Проте, [INFO] року [PERSON] помер. Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], яке видане 21 вересня 2010 року виконкомом Стайківськоїх сільської ради Кагарлицького району Київської області, в якому зазначено, що [PERSON] помер [INFO] року у віці 40 років, про що в Книзі реєстрації смертей 21 вересня 2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 42. Місце смерті, - Україна, Київська область, м. Біла Церква. Проте, [PERSON] [INFO] року помер, дітей на мав, тому спадкова справа не заводилася. Даний факт підтверджується письмовою відповіддю Кагарлицької районної державної нотаріальної контори № 936/01 - 165 від 30.06.2016 року, в якій вказано, що щодо майна померлого [INFO] року [PERSON] спадкова справа в нотаріальній конторі не відкривалася. 4. [PERSON], [INFO]. факт, що [PERSON] є рідною дочкою [PERSON], підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане 18 серпня 1989 року в с. Стайки Кагарлицького району Київської області, Том № 1, а.с., 69), в якому вказано, що [PERSON] народилася [INFO] року в с. Стайки Кагарлицького району Київської області, про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис за № 10. В графі «мати» зазначена [PERSON]. Отже, [PERSON], який є первинним спадкодавцем по даній справі, помер у 1964 році. Записи у погосподарських книгах підтверджують, що після смерті [PERSON] власником Спадкового будинку стала його дружина, - [PERSON], зокрема, саме вона у 1971-1973 роках була головою двору. Проте, первинний спадкодавець по даній справі, - [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], яке видане12 квітня 1979 року Стайківською сільською радою Кагарлицького району Київської області, (Том № 1, а.с., 63), в якому зазначено, що [PERSON] померла [INFO] року, про що зроблено відповідний актовий запис за № 16. Місце смерті, - с. Стайки Кагарлицького району Київської області. Як встановлено судом в судовому засіданні, на час смерті первинного спадкодавця, - [PERSON], з нею проживала лише одна дитина, - дочка [PERSON], інші діти, як - то [PERSON], [PERSON], [PERSON], на час смерті матері на час смерті спільно з нею не проживали, відповідно, спадщину не приймали в установленому законом порядку. Той факт, що після смерті спадкодавця, - [PERSON] з нею проживала лише її дочка, - [PERSON] також підтверджується обставинами, на які вказує позивач [PERSON] в мотивувальній частині своєї позовної заяви, окрім того такий факт не заперечують інші сторони по справі, тому до даного факту суд застосовує знову ж таки положення ч. 1 ст. 61 ЦПК України. Крім того, такий факт підтверджується довідкою № 735, виданою 24.06.2016 року Стайківською сільською радою Кагарлицького району Київської області, (Том № 2, а.с., 140), в якій вказано, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті матері, - [PERSON] шляхом охорони та утримання спадкового житлового будинку в належному технічному і санітарному стані на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини, обробітку земельної ділянки. Отже в даному випадку слід використовувати відповідні правила ЦК УРСР, в частині спадкового права на підставі п. 1 ППВС України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Так згідно вищевказаної норми права відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, ( Том № 1, а.с., 63), [PERSON] померла [INFO] року, відповідно, відповідно до прикінцевих та перехідних положень ЦК України на вказані правовідносини поширюється дія ЦК України в редакції 1963 року. Так, в даному випадку слід застосувати наступні норми ЦК УРСР в редакції 1963 року, - розділ VІІ, - «спадкове право». Згідно ст. 524 ЦК УРСР спадкування здійснюється по закону і по заповіту. Як встановлено в судовому засіданні, та не оспорюється сторонами по справі, [PERSON] за життя заповіт не склала, тому спадкування після її смерті слід здійснювати по закону. Згідно ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно, днем відкриття спадщини після [PERSON] є день її смерті, - [INFO] року, (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], яке видане12 квітня 1979 року Стайківською сільською радою Кагарлицького району Київської області, Том № 1, а.с., 63). Згідно ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини є постійне місце проживання спадкодавця. Отже, місцем відкриття спадщини померлої [PERSON] є: Київська область с. Стайки Кагарлицького району Київської області. Згідно ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, які знаходилися живими до моменту смерті спадкодавця, а також діти померлої особи, які були зачаті та народилися після смерті спадкодавця. Згідно ст. 529 ЦК УРСР при спадкування по закону спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти ( в тому числі усиновлені), чоловік чи дружина, батьки (усиновлювачі) померлого. Відповідно, судом в судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] із спадкоємців першої черги по закону були: 1. [PERSON], помер [INFO] року. 2. [PERSON], [INFO]. В другому шлюбі, - [PERSON], померла у 1998 році у віці 63 роки в с. Стайки Кагарлицького району Київської області. 3. [PERSON], [INFO], померла у 1998 році. 4. [PERSON], [INFO], померла [INFO] року. Проте, зглядаючись на обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні, суд вважає, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла лише [PERSON], а інші діти, - [PERSON], [PERSON], [PERSON] спадщину не прийняли з огляду на наступне. Згідно ст. 548 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою. Прийнята спадщина визнається таким, що належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо: 1. якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном; 2. якщо він подав в державну нотаріальну контору по місцю відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Отже, як встановлено в судовому засіданні, на час смерті первинного спадкодавця по даній справі, - [PERSON], що померла [INFO], спільно із нею проживала лише її донька, - [PERSON], разом із трьома своїми синами, - [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Інші діти, що, до речі не оспорюється учасниками процесу, - [PERSON], [PERSON], [PERSON], спільно з спадкодавцем, - [PERSON] не проживали, спільного господарства з нею не вели. У відповідності до вимог чинного на той час Цивільного кодексу Української PCP, зокрема, частин першої статті 548 і 549 цього Кодексу, [PERSON], яка є матір»ю [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], прийняла спадщину після смерті [PERSON], оскільки вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, адже, як встановлено судом вище, на час смерті матері, - [PERSON], проживала разом із нею у Спадковому будинку, була у ньому прописаною, доглядала за матір'ю, спадковим будинком та присадибною земельною ділянкою, у тому числі сплачувала житлово-комунальні послуги, страхувала Спадковий будинок, тощо. Факт прийняття [PERSON] спадщини після померлої [PERSON] підтверджується, зокрема: - довідкою № 735, виданою 24.06.2016 року Стайківською сільською радою Кагарлицького району Київської області, (Том № 1, а.с., 140), в якій вказано, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті матері, - [PERSON] шляхом охорони та утримання спадкового житлового будинку в належному технічному і санітарному стані на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини, обробітку земельної ділянки; - аналогічною довідкою № 644 від 15.07.2014 року, (Том № 1, а.с. 79); - записами у погосподарських книгах Спадкового будинку, (Том № 1, а.с., 80 - 89), з яких вбачається, що у 1977-1979 роках головою сім'ї була [PERSON], первинний спадкодавець, а членами її сім»ї були, - дочка, - [PERSON] та троє її синів, - [PERSON], [PERSON], [PERSON]; - страховими свідоцтвами про добровільне страхування будівель (домашнього майна), що збереглися, (Том № 1, а.с., 94 - 106). Отже, зглядаючись на вищевказані встановлені факти, суд приходить до висновку щодо того факту, що [PERSON] одноособово прийняла спадщину після смерті своєї матері, - [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння житловим будинком, який розміщено за адресою: [ADDRESS] так як дані факти підтверджуються належними та допустимими доказами, які судом наведені вище. Напроти, суд вважає, що інші діти, а саме, [PERSON], [PERSON], [PERSON], спадщину після померлої [PERSON] не прийняли, зокрема, відмовилися, так як фактично не вступили в управління чи володіння спадковим майном, - житловим будинком, який розміщено за адресою: [ADDRESS] не подавали в державну нотаріальну контору на протязі шести місяців з моменту смерті [PERSON] заяви про прийняття спадщини, що передбачено ст. 553 ЦК УРСР. Так, згідно ст. 553 ЦК УРСР спадкоємець вважається таким, що відмовився від спадщини, який не здійснив ні одну з дій, які свідчать про прийняття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР). Далі, [INFO] року [PERSON] померла. Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії - [NUMBER], яке видане [INFO] року Стайківською сільською радою Кагарлицького району Київської області, в якому зазначено, що [PERSON] померла [INFO] року у віці 57 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть [INFO] року зроблено запис за № 55. Місце смерті, - с. Стайки Кагарлицького району Київської області. На час смерті [PERSON] спадкова маса складалася з житлового будинку, який розміщено за адресою: [ADDRESS] Даний факт підтверджується довідкою № 2016, виданою 24.06.2016 року виконкомом Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області, в якій вказано, що [PERSON] до дня своєї смерті проживала у власному будинку по [ADDRESS] підстава, - о/рахунок № [NUMBER] погосподарської книги № 7 за 1996 - 2000 роки. Отже в даному випадку, тобто після смерті [PERSON], слід використовувати відповідні правила ЦК УРСР, в частині спадкового права на підставі п. 1 ППВС України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Так згідно вищевказаної норми права відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. Так, в даному випадку слід застосувати наступні норми ЦК УРСР в редакції 1963 року, - розділ VІІ, - «спадкове право». Згідно ст. 524 ЦК УРСР спадкування здійснюється по закону і по заповіту. Як встановлено в судовому засіданні, та не оспорюється сторонами по справі, [PERSON] за життя заповіт не склала, тому спадкування після її смерті слід здійснювати по закону. Згідно ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно, днем відкриття спадщини після [PERSON] є день її смерті, - [INFO] року. Згідно ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини є постійне місце проживання спадкодавця. Отже, місцем відкриття спадщини померлої [PERSON] є: Київська область с. Стайки Кагарлицького району Київської області. Згідно ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, які знаходилися живими до моменту смерті спадкодавця, а також діти померлої особи, які були зачаті та народилися після смерті спадкодавця. Згідно ст. 529 ЦК УРСР при спадкування по закону спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти ( в тому числі усиновлені), чоловік чи дружина, батьки (усиновлювачі) померлого. Відповідно, судом в судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] із спадкоємців першої черги по закону були: 1. [PERSON], [INFO]. 2. [PERSON], [INFO]. 3. [PERSON], [INFO]. Проте, [INFO] року [PERSON] помер, дітей на мав, тому спадкова справа не заводилася. 4. [PERSON], [INFO]. Зглядаючись на обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні, суд вважає, що спадщину після смерті [PERSON] прийняли її діти, - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], з огляду на наступне. Згідно ст. 548 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою. Прийнята спадщина визнається таким, що належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо: 1. якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном; 2. якщо він подав в державну нотаріальну контору по місцю відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як встановлено судом в судовому засіданні, на час смерті [PERSON] спільно із нею проживали її діти, - [PERSON] і [PERSON]. Інші діти - [PERSON] і [PERSON] хоча і не проживали разом із матір»ю, проте постійно допомагали їй та своїм братові і сестрі, адже сестра, - [PERSON], була ще неповнолітньою, (15 з половиною років), і [PERSON] важко було самій доглядати дітей, Спадковий будинок, присадибну ділянку, сплачувати усі необхідні податки та інші платежі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що діти [PERSON], - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті їхньої матері, - [PERSON], яка складається із Спадкового будинку, так як вони фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, проте, заперечує проти того факту, що вони успадковують земельну ділянку площею 0,25га, Факт прийняття спадщини [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтверджується: - довідкою № 2016, виданою 24.06.2016 року Стайківською сільською радою Кагарлицького району Київської області, (Том № 2, а.с., 141), в якій вказано, що [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті матері, - [PERSON] шляхом охорони та утримання спадкового житлового будинку в належному технічному і санітарному стані на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини, обробітку присадибної ділянки; - довідкою № 734, виданою 24.06.2016 року Стайківською сільською радою Кагарлицького району Київської області, (Том № 2, а.с., 142), в якій вказано, що [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті матері, - [PERSON] шляхом охорони та утримання спадкового житлового будинку в належному технічному і санітарному стані на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини, обробітку присадибної ділянки; - довідкою № 732, виданою 24.06.2016 року Стайківською сільською радою Кагарлицького району Київської області, (Том № 2, а.с., 143), в якій вказано, що [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті матері, - [PERSON] шляхом охорони та утримання спадкового житлового будинку в належному технічному і санітарному стані на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини, обробітку присадибної ділянки; - довідкою № 731, виданою 24.06.2016 року Стайківською сільською радою Кагарлицького району Київської області, (Том № 2, а.с., 142), в якій вказано, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті матері, - [PERSON] шляхом охорони та утримання спадкового житлового будинку в належному технічному і санітарному стані на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини, обробітку присадибної ділянки; - погосподарськими книгами спадкового будинку. Так, із погосподарських книг Спадкового будинку видно, що у 1980-1982 роках сім»я складалась із спадкодавця, - [PERSON] та трьох її синів ([PERSON], [PERSON], [PERSON]), у 1983-1987 роках зазначена сім'я збільшилася [PERSON]; При цьому, необхідно зазначити, що [INFO] [PERSON] помер, дітей не було, дружини не було, спадкова справа не заводилася. - квитанціями про оплату комунальних послуг, - електроенергії, ( Том № 1, а.с., 107). Зглядаючись на вищевказане, суд приходить до висновку, що відповідачі по справі, - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], успадковують в рівних частках, а саме, по 1/3 частині спадкове майно після померлої [PERSON], яке складається з житлового будинку, який розміщено за адресою: [ADDRESS] Отже, щодо даного спору слід застосувати наступні норми матеріального права. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає, що за даних обставин право позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] на отримання спадщини за законом порушено, а тому повинно бути поновлено на підставі рішення суду. Відповідно до п. 1 ППВС України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, - спадкові відносини регулюються Цивільним Кодексом України, Законами України від 2 вересня 1993 року № 3425 - ХІІ «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709 - ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно - правовими актами. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності надувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» обов»язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, а саме, - право власності на нерухоме майно. Згідно ч. 7 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», ( в редакції Закону № 5037 - VІ від 04.07.2012 року), державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого набувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного реєстратора у випадках, передбачених цим Законом. Таким чином, станом на даний час зареєструвати в установленому Законом порядку право власності покійної [PERSON] на будинок неможливо, в зв»язку з смертю особи, якій фактично належало нерухоме майно, так як згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент смерті, тому спадкодавець, відповідно, не може самостійно зареєструвати своє право власності на нерухоме майно чи уповноважити другу особу здійснити вказану вище дію. Згідно п. 4.15. «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», який затверджено наказом Міністерства Юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правоустановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», в разі смерті фізичної особи, підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Зглядаючись на вищевказані факти, обставини, викладені судом, суд вважає, що задоволення позову [PERSON], [PERSON], [PERSON] з підстав, та в порядку, вказаних вище судом, повністю виключає задоволення позову [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Так, свою відмову в задоволенні позовів [PERSON], [PERSON], [PERSON] суд обґрунтовує наступним. Так, позивачі, [PERSON], [PERSON], [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги, вказують, що кожен із них має право на частку у спадковому будинку, розташованому по [ADDRESS] оскільки їх матері, як спадкоємці першої черги успадкували від своїх батьків [PERSON] і [PERSON] по 1/4 частці даного будинку. При цьому, Позивачі зазначають, що після вступу у шлюб їх матері проживали разом із своїми сім'ями окремо від своїх батьків ([PERSON] і [PERSON]) і на час смерті зазначених батьків у спадковому будинку залишилася проживати наймолодша із сестер [PERSON] (тобто, - [PERSON]). Сім'ями Позивачів спадковий будинок використовувався виключно як дача для відпочинку лише влітку. Слід зазначити, що сам факт родинних відносин не свідчить про прийняття спадщини спадкоємцем, адже відповідно до частини першої статті 548 ЦК УРСР, ( який діяв на момент відкриття спадщини, та норми якого слід застосовувати в даному випадку), для прийняття спадщини необхідно було, щоб спадкоємець її прийняв. А згідно частин першої та другої статті 549 вказаного Кодексу визналося, що спадкоємець прийняв спадщину: - якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; - якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У зв'язку із наведеним, у відповідності до вимог чинного на той час Цивільного кодексу Української PCP, зокрема, частин першої статті 548 і 549 цього Кодексу, спадщину після смерті [PERSON], яка померла [INFO], прийняла її донька [PERSON], оскільки вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, адже, як встановлено судом вище, вона на час смерті матері проживала разом із нею у Спадковому будинку, була у ньому прописаною, доглядала за матір'ю, Спадковим будинком та присадибною земельною ділянкою, у тому числі сплачувала житлово-комунальні послуги, страхувала Спадковий будинок тощо. Факт прийняття [PERSON] спадщини підтверджується, зокрема, відповідними довідками Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області, записами у погосподарських книгах Спадкового будинку та окремими страховими свідоцтвами про добровільне страхування будівель (домашнього майна) та свідоцтвами про добровільне страхування домашнього майна, що збереглися (копії наявні у матеріалах справи). Зокрема, із погосподарських книг Спадкового будинку видно, що: - у 1977-1979 роках головою сім'ї була [PERSON], а членами сім'ї: її донька [PERSON] та троє її синів ([PERSON], [PERSON], [PERSON]); - у 1980-1982 роках сім'я складалась із [PERSON], яка стала її головою, та трьох її синів ([PERSON], [PERSON], [PERSON]). Таким чином, сам факт наявності родинних стосунків між спадкодавцем і спадкоємцями (у даному випадку: мама і її четверо дітей) не свідчить про прийняття усіма дітьми спадщини після смерті матері, адже необхідним було, щоб спадкоємець прийняв спадщину, що, як встановлено судом, та обґрунтовано вище, у даному випадку зробила лише одна донька спадкодавця - [PERSON], яка фактично вступила в управління спадковим майном, про що вказано вище. В той же час, на момент смерті [PERSON] матері Позивачів у передбачений статтею 549 ЦК УРСР термін не подавали державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяв про прийняття спадщини та не вступили фактично в управління або володіння спадковим майном, тобто вони не прийняли спадщину після смерті [PERSON]. Таким чином, у Позивачів відсутні правові підстави для визнання за їх матерями фактів прийняття спадщини та за Позивачами права власності на частину спадкового майна, а їх позовні вимоги є необґрунтованими, що є підставою для відмови в задоволенні позовів. Відповідно, для зручності розуміння обставин справи, судом приводиться схематично спадкова трансмісія в даній цивільній справі. Що ж стосується відмови в задоволенні позовних вимог позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] щодо визнання за ними права власності на земельну ділянку, то така відмова обгрунтовується наступним. Так, спадковий будинок розташований на земельній ділянці загальною площею 0,25 га, та який розміщена за адресою: [ADDRESS] Дійсно, мати [PERSON], [PERSON], [PERSON], - [PERSON] 05.01.1994 зверталася до Стайківської Ради народних депутатів Кагарлицького району Київської області із заявою про передачу їй у приватну власність цієї земельної ділянки, (Том № 1, а.с., 108). Проте, в матеріалах справи міститься лише архівний витяг з протоколу двадцять першої сесії двадцять першого скликання від 02 квітня 1994 року Стайківської сільської ради народних депутатів, (Том № 1, а.с., 110), в якому вказано, що питання щодо передачу у приватну власність земельної ділянки в с. Стайки гр. - ці [PERSON] слухалося, проте, рішення щодо передачі земельної ділянки відсутнє, що не дає суду законної підстави визнавати земельну ділянку такою, яка входить до спадкової маси спадщини після [PERSON], що, звісно ж, є підставою для відмови в задоволення позову [PERSON], [PERSON], [PERSON] щодо визнання за ними права власності на спадкове майно, - вищевказаної земельної ділянки. Відповідно, суд вважає, що відповідачі первинного позову, - [PERSON], [PERSON], [PERSON] всупереч вимогам ст.ст. 10, 57 - 60 ЦПК України не надали суду доказів того, що спірна земельна ділянка належала на праві приватної власності померлій [INFO] року спадкодавцю [PERSON], та після її смерті на цю земельну ділянку відкрилася спадщина, тобто, що вона ввійшла до складу спадкового майна, як зазначено в позові вищевказаних осіб. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial