Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

24.01.14 року позивач звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «МБВ Інвест» про стягнення заборгованості по заробітній платі, про стягнення середнього заробітку за несвоєчасну виплату заробітної плати, про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він з 01.10.2012 року працевлаштувався заступником директора виробництва до ТОВ «МБВ Інвест». На його ім»я роботодавець у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» відкрив рахунок для перерахування заробітної плати. Відповідно до укладеного трудового договору він виконував свої обов»язки протягом майже трьох місяців, відповідач за вказаний період несистематично і не в повному обсязі проводив виплату заробітної плати, тому він прийняв рішення про звільнення. 29.12.2012 року його звільнено з підприємства за власним бажанням. На день звільнення заборгованість по невиплаченій заробітній платі складає 8194,00 грн. : за листопад - 4097,00 грн., за грудень - 4097,00 грн. На неодноразові звернення до керівництва підприємства із проханням проведення повного розрахунку керівництво не реагувало, відмовляло у видачі документів необхідних для звернення до суду за захистом порушених трудових прав. Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2013 року директор ТОВ «МБВ Інвест» [PERSON] визнаний винним у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн. з позбавленням права займати посади, пов»язані з виконанням на підприємствах, установах та організаціях будь - якої форми власності організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських повноважень строком на один рік. Вчиненим директором ТОВ «МБВ Інвест» [PERSON] злочином йому завдана матеріальна та моральна шкода. Просить позов задовольнити, стягнути на його користь з ТОВ «МБВ Інвест» заборгованість по заробітній платі в сумі 8194,00 гривень, моральну шкоду в сумі 5000 гривень, середній заробіток за весь час затримки розрахунку з січня 2012 року по січень 2014 року в сумі 60000 гривень та витрати по справі. Позивач в судове засідання не з»явився, подавши заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст. ст. 116, 117 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, належних йому від підприємства, проводиться в день звільнення. У разі спору про розмір сум, що належить виплатити працівнику при звільненні, власник або уповноважений ним орган зобов"язаний в указаний термін виплатити суму, що ним не оспорюється. У разі невиплати з вини власника чи уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум в передбачені законом строки при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В судовому засіданні встановлено, що позивач з 01.10.2012 року до 29.12.12 року працював заступником директора виробництва у відповідача, після чого був звільнений за власним бажанням. З довідки ТОВ «МБВ Інвест» встановлено, що заборгованість по заробітній платі [PERSON] складає 8194,00 гр. (а.с.7). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач звільнився з роботи 29.12.2012 року, остаточний розрахунок з ним не був проведений, в зв"язку з чим з відповідача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 8194,00 гривень. Також суд вважає, що з відповідача у відповідності до ст. 237-1 Кзпп України на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач грубо порушив трудові права позивача, що призвело до скрутного матеріального становища позивача, у якого на утриманні перебуває сім»я, позивачу необхідно було докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Все це відбувалося з вини відповідача. Суд вважає, що достатньою сумою для відшкодування моральної шкоди є 1 000 гр. Позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано довідки про розмір середньої заробітної плати із зазначенням її структури, що позбавляє суд можливості обрахувати розмір середнього заробітку, який підлягає стягненню. З відповідача також підлягають стягненню судовий збір в розмірі 243 гр. 60 коп., так як позивач звільнений від сплати вказаних витрат по справі.

Outcome: partial