Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

24 лютого 2016 року\~\~позивач [PERSON]\~\~звернулася\~\~до\~\~суду\~\~з позовом до ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат»(далі Відповідач) про стягнення моральної шкоди, у звязку з втратою працездатності, в розмірі 793 728 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що працювала на підприємстві відповідача на посаді стовбурова (підземна). Загальний стаж роботи позивача складає 37 років 8 місяців, в шкідливих умовах на підприємстві відповідача 9 років з 09.04.2005 по 10.04.2014. Висновком МСЕК від 11.06.2015 їй первинно встановлено третю групу інвалідності та 50 % втрати професійної працездатності за професійним захворюванням радилукопатія з 25 травня 2015 року . Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, втратила своє здоров`я, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що протягом тривалого часу відчуває фізичні страждання, фізичну біль, обґрунтовану важкістю самопочуття та особливостями лікування, психологічний дискомфорт, страждає безсонням, не може виконувати звичайну роботу, повноцінно спілкуватися з людьми, потребує сторонньої допомоги, що її досить сильно морально пригнічує, потребує постійного лікування, але професійні захворювання не дають надії на видужання у майбутньому. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позові, наполягав на задоволенні позовних вимог у заявленому розмірі. Представник відповідача проти позову заперечував у повному обсязі, просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, надав письмові пояснення, які долучені до матеріалів цивільної справи. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, позивач [PERSON] працювала у шкідливих умовах праці на шахті «Гігант-Глибока» ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат»», у період з 09.04.2005 по 10.04.2014 перебував у трудових правовідносинах з Відповідачем, що підтверджується копією трудової книжки та не оспорюється сторонами (а.с.22-24). 03 квітня 2015 року на підприємстві ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат»було проведено розслідування хронічного професійного захворювання [PERSON]: радикулопатія попереково-крижова з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і мязово-тонічним синдромами, з синдромом хребцевої артерії, нейродистрофічними проявами у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФС другого ступеня) М54.1, установленого Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини, про що складено Акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4, затвердженого Головним державним санітарним лікарем м. Кривого Рогу 03 квітня 2015 року (а.с.12-13). Згідно копії Довідки огляду МСЕК Серія 12 ААА №004921 від 11.06.2015 року, [PERSON] встановлена третя група інвалідності та 50% стійкої втрати професійної працездатності з 25 травня 2015 року безстроково (а.с.14). Згідно\~статті 3 Конституції України\~людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до\~статті 4 Закону України "Про охорону праці"\~державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У відповідності зі\~ст. 237-1 КЗпП України\~відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз'яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). У відповідності зі ст.ст.23,1167 ЦК України\~\~моральних шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або\~\~внаслідок профзахворювання\~\~складається, зокрема, у фізичному болі, душевних\~\~стражданнях, які він поніс у зв'язку з\~\~ушкодженням здоров'я. Наведені вище докази свідчать про те, що\~\~ушкодження\~\~здоров'я, заподіяне позивачеві\~\~під час виконання ним\~\~трудових обов'язків, заподіює йому\~\~моральні\~\~й фізичні\~\~страждання, які обмежують його\~\~можливість вести звичний спосіб життя (приділяти увагу своїй неповнолітній дитині), тягнуть за собою не відновлення здоров'я, відчуття болю. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Зазначені обставини\~наступили\~у\~[PERSON] у зв'язку із професійними захворюваннями, що призвели до встановлення\~50% втрати професійної працездатності та третьої групи інвалідності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода. Щодо заперечень представника відповідача про час роботи позивача на інших підприємствах, праця на яких могла спричинити виникнення профзахворювання у позивача, судом не береться до уваги, оскільки в судовому засіданні встановлено належними та допустимими доказами факт роботи [PERSON] на підприємстві відповідача протягом 9 років перед звільненням. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та моральних страждань позивача, ступінь втрати нею безстроково професійної працездатності, встановлення інвалідності, потребу в проходженні курсів лікування у медичних закладах, та, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 25 000,00 грн. На підставі\~ст. 88 ЦПК України\~підлягає стягненню з відповідача\~\~на користь держави судовий збір у сумі 551,20 грн. На підставі ст. ст.\~23,\~1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial