Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

18 березня 2015 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу в розмірі 52 285,67 грн., моральну шкоду в розмірі 16 320,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 3 586,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між сторонами був укладений договір №170811 про виготовлення меблевих виробів. За умовами договору відповідач повинен був виготовити, доставити та встановити меблеві вироби до 07.09.2011 року, а позивачка зобов'язувалась оплатити 21 000,00 грн. та прийняти меблеві вироби. Загалом позивачем було сплачено суму у розмірі 21 725,00 грн., що підтверджується розпискою відповідача. Проте відповідач не виконав свої зобов'язання взагалі та видав позивачеві розписку про повернення сплачених коштів в еквіваленті 2 070 євро в повному обсязі у строк до 31.12.2014 року. Як зазначає позивач, у вказаний термін кошти відповідачем повернуті не були та станом на 11.03.2015 року сума боргу за офіційним курсом НБУ становить 47 907,13 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача на підставі ч.2 ст.625 ЦК України індекс інфляції та три відсотки річних на зазначену суму за період з 01.01.2015 року по 11.03.2015 року, що відповідно становить 4 102,91 грн. та 275,63 грн. Як зазначає позивач, в зв'язку з тим, що договір не був виконаний відповідачем, позивач вимушена була замовити меблі в іншому місці, в результаті чого витратила додаткову суму коштів. Тобто позивач вимушена була двічі сплатити за меблі. Внаслідок порушення відповідачем зобов'язань за договором, позивачка хвилювалась, вимушена була витрачати сили і кошти на захист порушеного права, а тому оцінила моральну шкоду в розмірі 16 320,00 грн. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою представника позивача. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 17.08.2011 року між суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір №170811 про виготовлення меблевих виробів. За умовами даного Договору [PERSON] мав виконати для [PERSON] меблі, а саме: тумба під телевізор, стелаж, тумба та шафу-купе. Зазначені меблі мали бути виготовлені в строк 21 робочий день з дня підписання Додатку №2 та внесення передплати в розмірі 70% від вартості замовлення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] свої зобов'язання в частині виготовлення меблів не виконав та в зв'язку із цим написав розписку про повернення [PERSON] 2 070 Євро до 31.12.2014 року повністю в євро, або в гривнях за курсом Національного банку України на момент розрахунку. Частина 1 статті 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, так як в судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконав свої зобов'язання в частині виготовлення меблів, зобов'язався повернути кошти про що написав розписку, в судове засідання не з'явився, доказів на підтвердження повернення суми боргу суду не надав, тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 2 070,00 Євро, що станом на 11.03.2015 року (за офіційним курсом НБУ 100 євро = 2 314,3543 грн.) становить 47 907,13 грн. На підставі ч.2 ст.625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача за період з 01.01.2015 року по 11.03.2015 року індекс інфляції та три відсотки річних. Проте, так як відповідач зобов'язався повернути кошти в іноземній валюті, а позивач просив стягнути суму в гривнах по курсу НБУ станом на 11.03.2015 року, діючим законодавством не передбачено нарахування індексу інфляції на іноземну валюту, тому суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині стягнення індексу інфляції на суму 47 907,13 грн. за період з 01.01.2015 року по 11.03.2015 року. Водночас суд вважає за можливе стягнути три відсотки річних за період з 01.01.2015 року по 11.03.2015 року, що становить 275,64 грн. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Крім цього, згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31.03.1995 року - пунктом 5 передбачено, що обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач свої зобов'язання не виконав, позивач в зв'язку з невиконанням умов Договору та відсутністю меблів, вимушена була замовляти меблі за іншим договором, в зв'язку з чим мала докладати значних зусиль для відновлення становища та отримання меблів, які вона замовляла у відповідача, тому суд приходить до висновку, що позивач зазнала моральних страждань та з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача 2 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. Стаття 84 ЦПК України визначає, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» у статті 1 визначає, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Представник позивача надав суду копію Договору про надання правової допомоги від 29.01.2015 року, який укладено між [PERSON] та адвокатом Соколовим В.В. З копії квитанції вбачається, що 05.03.2015 року на рахунок Соколова В.В. були перераховані кошти в сумі 3 586,00 грн. Проте з копії квитанції не вбачається ким були перераховані ці кошти. Соколов В.В. надавав правову допомогу позивачу у судовому засіданні, але його не було допущено до участі у справі за ухвалою суду на підставі ч.2 ст.56 ЦПК України. А тому з врахуванням зазначеного не можуть бути стягнуті з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 3 586,00 грн. Крім того, на підставі статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати - судовий збір. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial