Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

06.11.2019 року до суду звернувся представник Руденківської територіальної громади в особі виконавчого комітету Руденківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області з позовом до суду, яким просив стягнути з відповідача на користь Руденківської сільської ради заборгованість з орендної платі за земельну ділянку загальною площею 1,39 га, яка знаходиться по [ADDRESS] , у розмірі 546757,94 грн., витрати на сплату судового збору в розмірі 8201,37 грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 28.11.2007 року між Руденківською сільською радою в особі сільського голови Головка І.І. та громадянином [PERSON] був укладений договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5323485501:01:001:0181 загальною площею 1,39 га для комерційного використання (оптової торгівлі та складського господарства), яка розташована в с. Руденківка Новосанжарського району Полтавської області, строком на 49 років. Згідно з акту приймання-передачі земельної ділянки від 28.11.2007 року відбулася передача вищезазначеної земельної ділянки. Вказаний договір від 28.11.2007 року зареєстрований в Новосанжарському ВО ПРФ «ЦДЗК», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 28.07.2009 року № 040954500014. Пунктом 9 договору від 28.11.2007 року визначено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 7410,91 грн. в рік. Згідно з п.п. 10, 11 договору від 28.11.2007 року передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, щомісячно рівними частинами по 617,57 грн. Згідно з п. 14 договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 3% несплаченої суми за кожний прострочений день. Пунктом 28 договору від 28.11.2007 року передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до п. 31 договору орендар зобов`язаний своєчасно вносити орендну плату за користування земельною ділянкою. Проте, [PERSON] протягом 2011-2019 років ухиляється від сплати орендної плати за земельну ділянку загальною площею 1,39 га, яка розташована в с. Руденківка Новосанжарського району Полтавської області. За вказаний період плату за користування земельною ділянкою [PERSON] не сплачував. Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 29.11.2018 року у справі № 542/853/14-ц, яке набрало чинності 03.01.2019 року, позов керівника Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Руденківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області задоволено повністю та вирішено стягнути з відповідача на користь сільської ради заборгованість по орендній платі за земельну ділянку загальною площею 1,39 га, яка знаходиться по [ADDRESS] , у розмірі 143037,28 грн. Вказаним рішеннями суду стягнуто на користь сільського бюджету заборгованість відповідача за період з 2011 по 2013 роки. Борг же відповідача з орендної плати за користування [PERSON] даною земельною ділянкою за період 2014-2019 роки складає 546757,94 грн. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11 листопада 2019 року вказана позовна заява була залишена без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків (а.с. 37-38). Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 29 листопада 2019 року вказана позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та призначене підготовче судове засідання на 08.01.2020 року. Повідомлено відповідача про розгляд справи шляхом поміщення на веб-сайті «Судова влада України» оголошення про призначення справи до розгляду (а.с. 54-56). Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 08 січня 2020 року відкладено розгляд справи на 10.02.2020 року, повідомлено відповідача про розгляд справи шляхом поміщення на веб-сайті «Судова влада України» оголошення про призначення справи до розгляду (а.с. 96- 97). Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 08 січня 2020 року витребувано у Міністерства соціальної політики України з Єдиної інформаційної з бази даних про взятих на облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції відомості щодо відповідача [PERSON] , витребувано у Державної міграційної служби України інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) щодо відповідача [PERSON] (а.с. 98, 99). Ухвалами Новосанжарського районного суду Полтавської області від 10 лютого 2020 року, 10 березня 2020 року, 01 липня 2020 року, 04 серпня 2020 року, 05 жовтня 2020 року, відкладено розгляд справи на 10.03.2020 року, повідомлено відповідача про розгляд справи шляхом поміщення на веб-сайті «Судова влада України» оголошення про призначення справи до розгляду (а.с. 112-113, 129-130, 151-152, 156-157, 169-170). Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 13 квітня 2020 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.05.2020 року, повідомлено відповідача про розгляд справи шляхом поміщення на веб-сайті «Судова влада України» оголошення про призначення справи до розгляду (а.с. 137, 138). Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце, час та день розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити (а.с.135, 147,162). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився і не повідомив суд про причини неявки, заяви про розгляд справи без його участі чи відзиву на позов не надав. Представник третьої особа - Головного управління Державної податкової служби в Полтавській області в судове засідання не з`явився, про місце, час та день розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву, в якій проти задоволення позову не заперечує (а.с. 64). Ухвалою суду від 27.01.2021 року встановлено заочний розгляд справи. За вказаних обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з. ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» ( в редакції чинній на час укладання договору оренди землі) передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України "Про плату за землю" Відповідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно пункту 1 ст. 36 ЗУ «Про оренду землі» у разі невиконання зобов`язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та цим договором. Встановлено, що 28.11.2007 року між орендодавцем Руденківською сільською радою в особі сільського голови Головка Сергія Івановича та орендарем в особі громадянина [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 1,39 га, віднесеної до земель комерційного використання, яка знаходиться по [ADDRESS] , строком на 49 років. Вказаний договір зареєстрований в Новосанжарському ВО ПРФ «ЦДЗК», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 28.07.2009 року № 040954500014 (а.с. 24-28). Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України ( в редакції чинній на час укладання договору оренди землі) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. А згідно з ч.1 ст.124 ЗК України ( в редакції чинній на час укладання договору оренди землі) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Так, згідно з рішенням Руденківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області від 11.06.2007 року було вирішено надати [PERSON] в оренду земельну ділянку площею 1,39 га для комерціного використання терміном 49 років. Згідно з акту приймання-передачі земельної ділянки від 28.11.2007 року відбулася передача земельної ділянки площею 1,39 га для комерційного використання (оптової торгівлі та складського господарства), яка розташована в с. Руденківка Новосанжарського району Полтавської області (а.с. 29). Пунктом 9 договору від 28.11.2007 року визначено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 7410,91 грн. в рік. Пунктом 28 договору від 28.11.2007 року передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно п. 31 договору орендар зобов`язаний своєчасно вносити орендну плату за користування земельною ділянкою. Проте, [PERSON] протягом 2011-2019 років ухиляється від сплати орендної плати за земельну ділянку загальною площею 1,39 га, яка розташована в с. Руденківка Новосанжарського району Полтавської області. За вказаний період плату за користування земельною ділянкою [PERSON] не сплачував. Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 29.11.2018 року у справі № 542/853/14-ц (провадження № 2/542/237/18), яке набрало чинності 03.01.2019 року, позов керівника Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Руденківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області задоволено повністю та вирішено стягнути з відповідача на користь сільської ради заборгованість по орендній платі за земельну ділянку загальною площею 1,39 га, яка знаходиться по [ADDRESS] , у розмірі 143037,28 грн. Також стягнуто з відповідача на користь сільської ради 1430,37 грн. судового збору(а.с. 16-23). За період з 2014 року по 2019 рік сума боргу по орендній платі за користування земельної ділянки , загальною площею 1,39 га, яка розташована в с. Руденківка Новосанжарського району Полтавської області, виходячи зі змісту позовної заяви складає 546757,94 грн., однак на підтвердження вказаної суми боргу позивачем на надано обгрунтований розрахунок такої суми, з вказаннями заборгованості по роках та яким чином нарахована така заборгованість. Разом з тим, відповідно до наданого сільською радою розрахунку 02.10.2020 року (а.с.167) сума заборгованості [PERSON] з орендної плати за земельну ділянку перед Руденківською сільською радою за 2014-2019 роки становить 454857,76 грн., та складається: заборгованість за 2014 рік - 46743,62 грн., за 2015 рік - 58385,70 грн., за 2016 рік - 83666,69 грн., за 2017 рік - 88687,25 грн., за 2018 рік - 88687,25 грн., за 2019 рік - 88687,25 грн. (а.с. 167). Відповідно до наданого розрахунку, орендна плата за рік була обрахована в розмірі 3% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, відповідно до п.п.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України. Пунктом 9 договору оренди землі, що укладений між сторонами 28.11.2007 року визначено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 7410,91 грн. на рік. Тобто, розмір орендної плати, що визначений у договорі є меншим 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Згідно з п. 41 договору від 28.11.2007 року, за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору. З 1 січня 2011 року набрав чинності ПК, який, відповідно до пункту 1.1 статті 1 регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, і, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. За змістом підпункту 9.1.10 пункту 9.1 статті 9 ПК плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 цього ж Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Відповідно до пункту 269.1 статті 269 ПК платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Останні ж, як визначає зміст підпункту 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу, це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності. Отже, ПК визначив обов`язок й орендаря сплачувати земельний податок у формі орендної плати. Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136. пункту 14.1 статті 14 ПК). Подібне визначення міститься й у статті 21 Закону № 161-XIV. Справляння плати за землю, в тому числі й орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу ХIII ПК. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (пункт 288.1 статті 288 ПК). Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 зазначеного Кодексу встановлено, що розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється розділом ХIII ПК; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом, та не може перевищувати, зокрема, для інших земельних ділянок, наданих в оренду, 12 % нормативної грошової оцінки (підпункт 288.5.2 зазначеного пункту). Тобто, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі. Суд погоджується з обгрунтуваннями позивача щодо обрахування орендної плати, відповідно до п.п.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України, з урахуванням правової позиції Верховного Суду України висловленої, зокрема у постановах від 2 грудня 2014 року № 21-274а14 та від 07 квітня 2015 року №21-117а15, відповідно до якої, з набранням чинності ПК України річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати. При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм ПК України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 ПК, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в жодному разі не може бути меншим, ніж встановлений пунктом 288.5 ст. 288 ПК України. Враховуючи, що відповідачем не виконується укладений договір оренди землі в частині строків та розміру внесення орендної плати, та орендар не вносить орендодавцеві орендну плату за користування земельною ділянкою протягом 2014-2019 років, з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по орендній платі за вказаний період, виходячи із положень Податкового кодексу України, а не договору оренди, тобто в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 454857,76 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З відповідача на користь банку підлягає стягненню 6822,72 грн. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру, поданих юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 8201,37 грн. З відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на 83,19 % з розрахунку: 454857,76 грн. (сума задоволених позовних вимог) х 100% : 546757,94 грн. (сума заявлених позовних вимог) = 83,19 % (відсоток задоволених позовних вимог). Сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача складає 6822,72 грн. з розрахунку: 8201,37 грн. (сума сплаченого судового збору) х 83,19 % (відсоток задоволених позовних вимог). Відповідно до ч. 2 ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» від 12 серпня 2014 року №1632-VII (в редакції Закону України від 03.10.2017 р. № 2147-VIII) учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться в районі проведення антитерористичної операції і які не мають офіційної електронної адреси, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень. З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення. Так, місце проживання відповідача по справі зареєстровано в м. Хрестівка Донецької області, тобто в населеному пункті, на території якого відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, і поштовий зв`язок з якими відповідно відсутній. Оскільки місце проживання відповідача у справі зареєстровано на тимчасово окупованій території, він не має офіційної електронної адреси, то про ухвалення цього рішення суд вважає необхідним повідомити його шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному реєстрі судових рішень. З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала рішення суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial