Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

У червні 2020 року на адресу Бориспільського міськрайонного суду надійшла вищевказана позовна заява. Позов вмотивований тим, що 10 січня 2014 року сторони зареєстрували шлюб. Від вказаного шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.08.2017 року шлюб між сторонами було розірвано. Дитина проживає з матір`ю. У добровільному порядку відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, позивачка самостійно не має можливості утримувати дитину, а тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частки заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Також позивач просить суд стягнути з відповідача понесені додаткові витрати на дитину та посилається на те, що вона витратила грошові кошти в розмірі 6684 гривні на лікування дитини. Участь обох батьків у додаткових витратах на дитину є рівною. Тому [PERSON] просить стягнути з відповідача додаткові витрати на дочку [PERSON] в розмірі 3342 гривні (6684: 2). Ухвалою судді від 19.06.2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила задовольнити повністю. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, а саме не заперечував проти сплати аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Разом з цим, заперечував проти стягнення з нього додаткових витрат. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 10 січня 2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище у подружжя - [PERSON] (а.с.8). [INFO] у них народилася дочка [PERSON] , ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 вересня 2015 року (а.с.9). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 18 серпня 2017 року шлюб між сторонами був розірваний. Відновлено дошлюбне прізвище [PERSON] - [PERSON] (а.с.10). Зі змісту довідки Перемозької сільської ради № 737/03-29 від 18.10.2019 року (а.с.11) вбачається, що після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Згідно із ч.1 ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За таких обставин [PERSON] зобов`язаний утримувати свою дочку до досягнення нею повноліття і позивач має право на отримання від відповідача аліментів на утримання їх спільної дитини. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч.1, ч.2 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Зі змісту виписки з медичної карти стаціонарного хворого №899 від 10.12.2018 року вбачається, що в [PERSON] виявлено дегеративне захворювання (а.с.11). Зі змісту фіскальних чеків та актів-розрахунків вбачається, що [PERSON] витратила грошові кошти в розмірі 6 684 гривні на лікування дитини (а.с.13-16). Безумовно, частка кожного з батьків в додаткових витратах на дитину є рівною. Ці обставини свідчать про те, що у [PERSON] виникло зобов`язання компенсувати позивачу додаткові витрати на дочку [PERSON] в розмірі 3 342 гривні (6 684 : 2). Однак відповідач ухиляється від добровільної сплати не тільки аліментів, а також додаткових витрат на дитину. З урахуванням обставин встановлених під час судового розгляду справи та вимог ст. 182-184 СК України суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Розмір аліментів необхідно встановити в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, з відповідача на користь [PERSON] слід стягнути додаткові витрати на дитину в розмірі 3 342 гривні. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» складає 840,80 грн. У відповідності до п.1. ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved