Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокоммуненерго" в особі ВО «Слов'янськтепломережа» про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 22727,27 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку в сумі 20451,20 грн., починаючи з 24 вересня 2014 року по день винесення судом рішення, та моральної шкоди у розмірі 5000 грн. Свої вимоги обґрунтував тим, що працював у відповідача з 16.03.2004 р. по 24.09.2014 р. На час звільнення підприємство заборгувало перед ним заробітну платню в сумі 22727,27 грн. Однак при звільненні з ним не було проведено повний розрахунок. У зв'язку з цим вважає, що відповідач повинен сплатити заборгованість із заробітної плати, середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 20451,20 грн. та вважає, що оскільки відповідач порушив його права пов'язані зі своєчасною сплатою заробітної платні, йому було спричинено моральну шкоду, оскільки він залишився без матеріальної підтримки, в той час коли йому було необхідно утримувати родину, оскільки це єдиний дохід в родині, у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 5000 грн. . У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надавши суду заяву про слухання справи у його відсутність. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги позивача підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача Титаренко О.Л. в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала частково, посилаючись на те, що заборгованість відповідача з заробітної плати перед позивачем складає 16337,65 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку в складає 12434,96 грн., у зв'язку з чим визнає позов у зазначеному розмірі. Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди просить залишити без задоволення в повному обсязі, посилаючись на те, що підприємство знаходилось у край важкому фінансово-економічному стані, які став наслідком того 7 квітня 2014року було прийнято рішення щодо проведення антитерористичної операції в Донецькій , Луганській та Харківській областях, у наслідок чого відповідач отримав Сертифікат торгово-промислової палати України №3071/05-4 від 12.09.2014 року про наставання обставин непереборної сили, які на момент видачі сертифікату тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо. У зв'язку з чим протягом травня, червня , липня 2014 року підприємство не мало можливості здійснювати свою господарську діяльність, робота була призупинена у зв'язку з зупиненням роботи у м. Слов'янську банківських установ, органів Міндоходів, правоохоронних органів та інших установ та організацій. Вищенаведене й стало причиною затримки виплати заробітної плати. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази суд приходить до переконання, що даний позов підлягає частковому задоволенню. Так в суді з вірогідністю встановлено, що [PERSON] працював у відповідача з 16.03.2004 р. по 24.09.2014 року, що сторонами не оспорюється та підтверджується довідками відповідача, записами в трудовій книжці. На час звільнення відповідач заборгував [PERSON] заробітну плату з травня 2014 року по вересень 2014 року в сумі 16337,65 грн., чим порушив вимоги ст. 115 КЗпП України, про своєчасну сплату заробітної платні. Ця обставина визнається відповідачем, що підтверджується наданою довідкою про заборгованість. Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідач порушив ці вимоги не розрахувавшись з позивачем в день звільнення, тому вимоги позивача стосовно стягнення заборгованості заробітної плати підлягають задоволенню. Згідно ст. 233 КЗпП України - Працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Також позивач заявив вимоги про стягнення сререднього заробітку за весь час затримки розрахунку. Відповідно до ст. 117 КЗпП України- в разі невиплати з вини власника або уповноваженого органу належних звільненому робітникові сум у строки , зазначені в ст. 116 КЗпП України, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки. Судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем виникла у період з жовтня 2014 року по вересень 2014 року, позивач був звільнений 24.09.2014 року і до теперішнього часу розрахунок по заробітній платі з ним не проведено. Відповідно до ст. 117 КЗпП України- в разі невиплати з вини власника або уповноваженого органу належних звільненому робітникові сум у строки , зазначені в ст. 116 КЗпП України, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки. Судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем виникла у період з жовтня 2014 року по вересень 2014 року, позивач був звільнений 24.09.2014 року і до теперішнього часу розрахунок по заробітній платі з ним не проведено. Таким чином встановлено, що відповідач порушивши строки розрахунку при звільненні працівника, у зв'язку з чим настають наслідки передбачені ст. 117 КЗпП України. Розрахунок середнього та середньоденного заробітку визначено Постановою КМУ №100 від 08.02.1995р. Так відповідно до табелю використання робочого часу за липень та вересень 2014 року, які передували звільненню позивача, кількість робочих днів складала 26 днів, а загальна сума нарахованого доходу за відпрацьований час - 8737,99 грн., що підтверджується довідкою. Таким чином розмір середньоденного заробітку позивача складає - 336,08 грн. /8737,99 грн : 26 дн./ З часу звільнення до прийняття рішення судом минуло 37 робочих днів. Тобто відповідно до положень ст. 117 КЗпП відповідач повинен сплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі - 12434,96 грн. /336,08 грн. х 37дн./. Окрім того позивач просить стягнути моральну шкоду. Така шкода відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодовується в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У зв'язку з цим, враховуючи обставини справи, а саме, що позивачем не надано доказів спричинення такої шкоди, а також те, що визнання факту порушень відповідачем строку розрахунку з позивачем сам по собі становить достатньо справедливу сатисфакцію за моральну шкоду, завдану позивачу, суд вважає, що в задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди слід відмовити. Крім цього, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 287 грн. 72 грн. на користь держави, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial