Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] підприємства «Жилкомсервіс», [PERSON] міської ради, який в подальшому уточнив, та в якому просить стягнути з [PERSON] міської ради, КП «Жилкомсервіс» на його користь заподіяну моральну шкоду в розмірі по 5000,00 грн. з кожного з відповідачів. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 09.04.2015 близько 15-30 год. біля будинку № 5 по пр. Правди у м. Харкові, де мешкає позивач, сталось падіння сухого дерева на автомобіль [NUMBER]. Внаслідок цієї події, автомобілю, яким позивач за згодою власника вказаного транспортного засобу [PERSON] постійно користувався з моменту придбання транспортного засобу, було спричинено технічні пошкодження, а позивачеві суттєву маральну шкоду, яка полягає у нервовому стресі , що було перенесено позивачем в той момент, коли він побачив знешкоджений автомобіль, в порушенні його життєвих зв'язків та встановленого порядку, незручності в особистому житті та побуті , необхідності звертатися за захистом своїх прав у відповідні інстанції, трати часу на обставини, пов'язані з наслідками ДТП. 23.01.2017 ухвалою суду прийнято до розгляду позовну заяву третьої особи [PERSON], яка заявляє самостійні вимоги до [PERSON] міської ради, [PERSON] підприємства «Жилкомсервіс», [PERSON] комунального підприємства «Харківзеленбуд» [PERSON] міської ради, Виконавчого комітету [PERSON] міської ради, яку в подальшому було уточнено, та в якій [PERSON] просить суд стягнути з відповідачів солідарно на її користь спричинену матеріальну шкоду в розмірі 74897,60 грн. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначає, що 09.04.2015 близько 15-30 год. біля будинку № 5 по пр. Правди у м. Харкові, де мешкає позивач, сталось падіння сухого дерева на автомобіль [NUMBER], який на праві власності належить [PERSON] Внаслідок цієї події автомобілю [PERSON] було спричинено технічні пошкодження, а власнику значну матеріальну шкоду, вартість якої становить 74897,60 грн, що підтверджується висновком судової автотоварознавчої експертизи. Ухвалою суду від 11.09.2015 позовну заяву [PERSON], яка згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана у провадження судді Рубіжному С. О., залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків (том 1, а.с. 11). 28.09.2015 ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду (том 1, а.с. 36). 11.01.2016 ухвалою суду, згідно розпорядження № 01-36/156 від 28.12.2015 щодо передання справи на повторний автоматизований розподіл у звязку із закінченням повноважень судді Рубіжного С. О., прийнято цивільну справу у провадження судді Шиянової Л. О. та призначено до розгляду (том 1, а.с. 78). Ухвалою суду від 29.08.2016 у цивільній справі призначено судову автотоварознавчу експертизу (том 1, а.с. 134-135). У звязку із закінченням повноважень судді Шиянової Л. О., у провадженні якої знаходилась вказана справа,\~призначено повторний автоматизований розподіл справи. 30 листопада 2016 року ухвалою суду цивільну справу прийнято до провадження судді Гаврилюк С. М. та, у звязку з тим, що 28.11.2016 на адресу суду з ХНДІСЕ ім. Засл. проф. [PERSON] надійшов висновок судової автотоварознавчої експертизи № 9397 від 31.10.2016, провадження у справі відновлено та призначено судове засідання (том 1, а.с. 153). 23.01.2017 ухвалою суду прийнято до розгляду позовну заяву третьої особи [PERSON], що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, до [PERSON] підприємства «Жилкомсервіс», [PERSON] комунального підприємства «Харківзеленбуд», [PERSON] міської ради, Виконавчого комітету [PERSON] міської ради, третя особа: Управління Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 68185,25 грн та сплаченого судового збору у сумі 682,00 грн. Позов [PERSON] до [PERSON] підприємства «Жилкомсервіс», [PERSON] комунального підприємства «Харківзеленбуд», [PERSON] міської ради, Виконавчого комітету [PERSON] міської ради, третя особа: Управління Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду (том 1, а.с. 201-203). 01.03.2017 ухвалою Апеляційного суду Харківської області апеляційну скаргу [PERSON] на ухвалу суду від 23.01.2017 задоволено. Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 січня 2017 року в частині залишення без розгляду позову [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (том 2, а.с. 12-13). Ухвалою суду від 05.04.2017 залишено без руху уточнену позовну заяву [PERSON] з наданням строку на усунення недоліків (том 2, а.с. 67). 24.04.2017 ухвалою суду повернуто позивачеві уточнену позовну заяву [PERSON] до [PERSON] підприємства «Жилкомсервіс», [PERSON] міської ради, третя особа, що заявляє самостійні вимоги: [PERSON], третя особа: Управління Державної казначейської служби України в м. Харкові про відшкодування солідарно моральної шкоди (том 2, а.с. 86). Ухвалою суду від 24.04.2017 на підставі заяви представника позивача залишено без\~розгляду позов [PERSON] до [PERSON] підприємства «Жилкомсервіс», [PERSON] комунального підприємства «Харківзеленбуд», [PERSON] міської ради, Виконавчого комітету [PERSON] міської ради, третя особа: Управління Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в частині позовних вимог до [PERSON] комунального підприємства «Харківзеленбуд», Виконавчого комітету [PERSON] міської ради про відшкодування матеріальної, моральної шкоди та в частині позовних вимог до [PERSON] підприємства «Жилкомсервіс», [PERSON] міської ради про відшкодування матеріальної шкоди. Прийнято до розгляду\~ спільно з позовом [PERSON]\~ до [PERSON] підприємства «Жилкомсервіс», [PERSON] комунального підприємства «Харківзеленбуд», [PERSON] міської ради, Виконавчого комітету [PERSON] міської ради, третя особа: Управління Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної\~ шкоди уточнену позовну заяву [PERSON] від 24.04.2017 до [PERSON] підприємства «Жилкомсервіс», [PERSON] міської ради, третя особа, що заявляє самостійні вимоги: [PERSON], третя особа: Управління Державної казначейської служби України\~ в м. Харкові\~ про стягнення моральної шкоди (том 2, а.с. 87-88). 14.12.2017 ухвалою суду відмовлено представнику позивача у задоволенні заяви про виклик свідків (том 2, а.с. 190). Крім того, 14.12.2017 у судовому засіданні задоволено клопотання представника позивача та третьої особи [PERSON] [PERSON] щодо прийняття уточненої позовної заяви третьої особи, що заявляє самостійні вимоги [PERSON] (том 2, а.с. 201-202). У судовому засіданні позивач [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в уточненій позовній заяві. Представник позивача [PERSON] та третьої особи, що заявляє самостійні вимоги [PERSON] - [PERSON], який діє на підставі довіреності, у судовому засіданні 27.11.2017 уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі (том 2, ас. 162-163). В подальшому [PERSON] подано до суду заву про розгляд справи за його відсутності, в якій він позовні вимоги своїх довірителів підтримує в повному обсязі. [PERSON] подано до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій позовну заяву вона підтримує у повному обсязі. Представник відповідача КП «Жилкомсервіс» [PERSON], який діє на підставі довіреності, у судовому засіданні 11.12.2017 уточнені позовні вимоги не визнав, посилаючись на їх безпідставність та недоведеність (том 2, а.с. 177-180). Також представником відповідача подано письмові заперечення, в яких він просив відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог [PERSON] до КП «Жилкомсервіс» (том 2, а.с. 36-37). В подальшому відповідачем подано заяву про розгляд справи без участі представника КП «Жилкомсервіс». Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи представники відповідачів [PERSON] міської ради, Виконавчого комітету ХМР та СКП «Харківзеленбуд» ХМР у судове засідання не з'явилися, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомили. Представником відповідача ХМР подано заперечення на позовну заяву, в якій він просив відмовити в повному обсязі у задоволенні позовної заяви [PERSON] (том 2, ас. 60-64). Представником відповідача СКП «Харківзеленбуд» подано заперечення на позовну заяву, в якій він просив відмовити повністю у задоволенні позовної заяви [PERSON] (том 2, ас. 32-34). Третьою особою Управлінням Державної казначейської служби України в м. Харкові подано заяву про розгляд справи без їх участі, а також письмові пояснення, в яких представник УДКСУ в м. Харкові зазначила, що третя особа прав та охоронюваних законом інтересів позивача не порушувала, а що стосується позовної вимоги щодо відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 грн, то позивачем взагалі не надано жодних доказів в обґрунтування її наявності та розміру (том 1, а.с. 182-184; том 2, а.с. 105-106). Суд, вислухавши позивача [PERSON], представника позивача та третьої особи, що заявляє самостійні вимоги [PERSON] - [PERSON], представника відповідача КП «Жилкомсервіс»,\~вивчивши матеріали\~справи,\~дослідивши надані докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 09.04.2015 близько 15-30 год. біля будинку № 5 по пр. Правди у м. Харкові, де мешкає позивач, сталось падіння сухого дерева на автомобіль [NUMBER], що зазначено у висновку затвердженому начальником Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 27.04.2015 (том 1, а.с. 17) та, що також підтверджується дослідженим у судовому засіданні відеозаписом з місця події (том 1, а.с. 132). Власником вказаного автомобіля є третя особа, що заявляє самостійні вимоги [PERSON] (том 2, а.с. 63). 14.04.2015 позивач звернувся із заявою щодо проведення автотоварознавчого дослідження до [PERSON] науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. [PERSON] та 05.06.2015 на його заяву на адресу [PERSON] направлено висновок автотоварознавчого дослідження № 4088 від 04.06.2015 (том 1, а.с. 19, 20-27). Відповідно до вказаного висновку величина матеріального збитку завданого власнику автомобіля [NUMBER], в результаті падіння дерева складає 68185,25 грн (том 1, а.с. 20-27). З висновку судової автотоварознавчої експертизи № 9397 від 31.10.2016 вбачається, що величина матеріального збитку завданого власнику автомобіля [NUMBER], в результаті падіння дерева на момент проведення експертизи становить 74897,60 грн (том 1, а.с. 143-151). Відповідно до адміністративно-територіального поділу міста Харкова, пр. Правди, 5 (наразі пр-т Незалежності) знаходиться на території Дзержинського району (наразі Шевченківський район м. Харкова). Як вбачається з акта, складеного комісією СКП «Харківзеленбуд» ХМР 07.12.2015, вказане підприємство не обслуговує зелені насадження біля будинку № 5 по пр. Правди в м. Харкові (том 2, а.с. 35), що також підтверджується листом юридичного департаменту ХМР від 19.10.217 № 6729/9-17 (том 2, а.с. 159). Рішенням [PERSON] міської ради № 1186 від 20.12.2006 визначено виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова з управління будинком, спорудою або групою будинків КП «Жилкомсервіс». Скасовано рішення виконавчого комітету ХМР від 06.09.2006 № 711 «Про передачу майна в господарське відання КП «Жилкомсервіс» (том 2, а.с. 39). Відповідно до розпорядженням Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 2253 від 30.11.2011 та актів приймання-передачі основних засобів зелених насаджень, передані на баланс КП «Жилкомсервіс» дерева від Управління комунального майна та приватизації [PERSON] міської ради становить 97150 одиниць по восьми районах м. Харкова, дерева по Дзержинському району м. Харкова до КП «Жилкомсервіс» не передавались. Крім того, КВЖРЕП Дзержинського району м. Харкова не передавав дерева по Дзержинському району м. Харкова до Управління комунального майна та приватизації ХМР (том 2, а.с. 43, 44, 45), що також підтверджується листом юридичного департаменту ХМР від 19.10.217 № 6729/9-17 (том 2, а.с. 159). Згідно інформаційного листа [PERSON] регіонального центру з гідрометеорології від 25.05.2016 № 36-07/473 про погодні умови 09 квітня 2015 року за даними метеостанції Харків (Основа) найближчої до місця події (пр-т Правди, 5) з 06 год. 43 хв. до 17 год. 02 хв. спостерігалися пориви вітру 15 19 м/с. Також, зазначено, що швидкість вітру 15 24 м/с відноситься до небезпечного гідрометеорологічного явища (а.с. 46). У звязку із завданими пошкодженнями транспортному засобу «Toyota Camry 3,5», д.н. [NUMBER], [PERSON] просив стягнути з [PERSON] підприємства «Жилкомсервіс» та [PERSON] міської ради завдану моральну шкоду в розмірі по 5000 грн з кожного з відповідачів, посилаючись на те, що за згодою власника вказаного автомобіля [PERSON], позивач постійно користувався транспортним засобом з моменту його придбання [PERSON] У звязку із технічними пошкодженнями позивачеві завдано суттєву моральну шкоду, яка полягає у нервовому стресі, який було перенесено безпосередньо [PERSON] в той момент, коли він побачив знешкоджений автомобіль; у порушенні життєвих звязків позивача та встановленого порядку; незручності в особистому житті та побуті; необхідності звертатись за захистом своїх прав у відповідні інстанції, трати часу на це та обставини, повязані з наслідками ДТП. Спричинені позивачеві душевні страждання він оцінює у 10000 грн, які розраховані останнім, виходячи з восьмикратного розміру мінімальної заробітної плати, яка у 2015 році складала 1218,00 грн. Проте, суд відмовляє позивачеві [PERSON] у задоволенні позову щодо стягнення з відповідачів [PERSON] підприємства «Жилкомсервіс» та [PERSON] міської ради моральної шкоди, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст. 32, 56, 62 Конституції України фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок порушення їх прав та законних інтересів. Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода може полягати: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Зазначений перелік дій, внаслідок яких особа може зазнавати моральної шкоди, безперечно не є виключним та не перелічує всі випадки, коли особі завдається моральна шкода. Отже, правильним є визначення моральної шкоди, яке надається п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду № 4 від 31.03.1195 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого під моральною шкодою слід розуміти\~ втрати\~ немайнового характеру\~ внаслідок\~ моральних\~ чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним\~ перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Отже, розмір відшкодування моральної шкоди встановлюється судом і визначення його має ґрунтуватися на характері й обсязі моральних і фізичних страждань, заподіяних особі у кожному конкретному випадку. Стаття 1167 ЦК встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за завдання моральної шкоди настає за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінки, моральної (немайнової) шкоди, причинного зв'язку та вини завдавача. При цьому треба враховувати, чим підтверджується факт завдання особі моральної шкоди, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вона завдана, в якій грошовій формі чи в якій матеріальній формі особа оцінює завдану їй шкоду та з чого вона при цьому виходить та інші обставини. Вимагаючи відшкодування моральної шкоди, позивач визначає її розмір, виходячи з особистих міркувань, при цьому вказуючи, що власником пошкодженого автомобіля є третя особа [PERSON] Як вже вище судом зазначено, моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням її майна.\~ Тобто, пошкоджене майно не належить позивачеві, що також підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САА № 153414 (а.с. 63). Таким чином, позивачем не доведено належним чином, що саме відповідачами КП «Жилкомсервіс» та [PERSON] міською радою завдано йому моральної шкоди. Крім того, жодних доказів, що у звязку з моральними стражданнями, стресом позивач звертався за допомогою до лікувальних закладів, також не надано суду. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Щодо вимог третьої особи [PERSON], яка заявляє самостійні вимоги про відшкодування матеріальної\~ шкоди, то суд дійшов висновку щодо їх часткового задоволення виходячи з наступного. Із досліджених у судовому засдіанні документів, які містяться в матеріалах справи, судом встановлено, що [PERSON] міська рада не визначала балансоутримувача дерев, які ростуть біля будинку № 5 по пр-ту Правди (наразі пр-т Незалежності) у м. Харкові, що територіально відноситься до Дзержинського району м. Харкова. Відповідачі КП «Жилкомсервіс», Спеціалізоване комунальне підприємство «Харківзеленбуд» [PERSON] міської ради не є балансоутримувачами дерев, що ростуть в Дзержинському районі м. Харкова та безпосередньо біля будинку № 5 по проспекту Правди (наразі пр-т Незалежності) у м. Харкові. Пунктом 9\~статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»\~до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення контролю за станом благоустрою та утриманням територій, інженерних споруд та об'єктів, підприємств, установ та організацій, їх озелененням, охороною зелених насаджень, водних об'єктів тощо. Положеннями статті\~25, частини першої статті\~28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»\~передбачено, що утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території. Правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади Відповідно до пункту 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України,\~затверджених\~наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105, якими врегульовано питання утримання зелених насаджень, до елементів благоустрою віднесено, зокрема, зелені насадження (у тому числі, снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об'єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях. Пунктом 5.5 вказаних Правил передбачено, що відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об'єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об'єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі. Пунктом 7 частини першої\~статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»\~передбачено право громадян звертатися до суду з позовами про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров'ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об'єктів благоустрою. Відповідно до частини першої\~статті 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною другою\~статті 1166 ЦК України\~передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його\~вини у завданні шкоди позивачеві. Відповідно до підпункту 7 пункту «а» частини першої\~статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від\~\~форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян. Тобто, організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень належить до відання саме виконавчого органу міської ради, а тому обов'язок відшкодування заподіяної власнику транспортного засобу [PERSON] майнової шкоди внаслідок падіння дерева, не може бути покладено на [PERSON] міську раду, як орган місцевого самоврядування. Аналогічний висновок зазначено у Постанові Верховного суду України у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04.04.2018 по справі № 2-1474/11-ц. Таким чином, за спричинену матеріальну шкоду повинен відповідати саме Виконавчий комітет [PERSON] міської ради. Як вже вище зазначено судом, матеріальна шкода завдана в результаті падіння дерева становить 74897,60 грн (том 1, а.с. 143-151). Відповідачем - Виконавчим комітетом [PERSON] міської ради не доведено суду відсутність його\~вини у завданні матеріальної шкоди позивачеві [PERSON] Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне позовну заяву третьої особи [PERSON] задовольнити частково та стягнути з Виконавчого комітету [PERSON] міської ради на її користь матеріальну шкоду в сумі 74897,60 грн. Отже, суд відмовляє у задоволенні необгрунтованого позову [PERSON] до [PERSON] підприємства «Жилкомсервіс», [PERSON] міської ради про відшкодування моральної шкоди та у задоволенні позову третьої особи [PERSON], яка заявляє самостійні вимоги про відшкодування матеріальної\~ шкоди в частині позовних вимог до [PERSON] міської ради, [PERSON] підприємства «Жилкомсервіс», [PERSON] комунального підприємства «Харківзеленбуд» [PERSON] міської ради, оскільки вони не є належними відповідачами. Позивачеві [PERSON] у судовому засіданні\~ було розяснено на підставі п. 3 ч. 5 ст. 12 ЦПК України наслідки невчинення такої процесуальної дії, як заміна неналежного відповідача, а саме\~вимоги закону щодо відмови у задоволенні позову у разі його предявлення\~ до неналежного відповідача, однак він не скористався\~ своїм правом щодо заміни відповідача. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, підлягає стягненню з виконавчого комітету [PERSON] міської ради на користь [PERSON] судовий збір у сумі 748 грн 98 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial