Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

09.01.14 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що 25.01.2008 року близько 23 год. 30 хв. на Привокзальній площі м. Апостолове групою осіб було здійснено на нього напад та побиття. Один з нападників - [PERSON] наносив удари ногами в голову, при цьому він був залишений в непритомному стані. В результаті злочинних дій відповідача він перебував на стаціонарному лікуванні з 26 січня по 18 лютого 2008 року, а потім тривалий час лікувався амбулаторно, на що були витрачені кошти. Просить стягнути з відповідача 1105,29 гр. матеріальної шкоди, що є витратами на лікування, та 32400 гр. - моральної шкоди. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просить його задовольнити та пояснив, що 25.01.2008 року в 23-30 год. поблизу магазину «Меркурій» на ст. Апостолове його побили [PERSON], [PERSON] та [PERSON], при цьому [PERSON] наніс декілька ударів ногами по голові, коли він лежав на землі, в зв'язку з чим він втратив свідомість. Вважає, що самі від ударів [PERSON] йому було завдано тяжкі тілесні ушкодження. 05.02.2014 року [PERSON] засуджено за ст.121 КК України і стягнуто на його користь матеріальну шкоду в сумі 3315, 88 гр., які є витратами на лікування, та стягнуто 30000 гр. моральної шкоди. Сума, яку він просить стягнути з відповідача, - 1/3 частина від суми затрачених на лікування коштів. Моральна шкода полягає у тому, що він кожного року лікується, звертається за допомогою до лікарів, крім того, відповідач з часу завдання йому тілесних ушкоджень навіть не вибачився перед ним. Відповідач в судове засідання не з"явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі. У запереченні на позов відповідач зазначив, що ухвалою Апостолівського районного суду від 09.12.2013 року кримінальне провадження відносно нього за ч.1 ст.125 КК України закрито в зв'язку із закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності. Він визнав себе винним у завданні позивачу легких тілесних ушкоджень, але у нанесенні позивачу тяжких тілесних ушкоджень він не брав участі, оскільки у вказаному злочині винним визнано [PERSON]. Винним у завданні позивачу матеріальної та моральної шкоди визнано також [PERSON]. Позов не визнає, оскільки своїми діями він не завдав позивачу шкоди. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали кримінального провадження відносно [PERSON] та [PERSON], вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Матеріальна шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що завдала шкоду (ст. 1166 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що завдала таку шкоду, за наявності вини даної особи. В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Апостолівського районного суду від 09 грудня 2013 року кримінальне провадження відносно [PERSON] у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, закрито в зв»язку із закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України. Вказана ухвала набула законної сили. З матеріалів кримінального провадження відносно [PERSON] встановлено, що 22.11.2013 року [PERSON] повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за наступних обставин: 25 січня 2008 року близько 23 год. 30 хв. [PERSON] наніс потерпілому [PERSON] удар кулаком руки в область голови останньому, чим завдав легкі тілесні ушкодження у вигляді синців та саден обличчя; згідно висновку експерта № 52/45-додаткова від 01.08.2011 року тілесні ушкодження у вигляді саден обличчя відносяться до легких тілесних ушкоджень. З матеріалів кримінального провадження № 171/3256/13-к відносно [PERSON] встановлено, що вироком Апостолівського районного суду від 05.02.2014 року його визнано винним у завданні [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень у вигляді лінійного перелому лівої тім»яної кістки, забою головного мозку, субарахноїдального крововиливу, правостороннього геміпарезу, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначено покарання. Вказаним вироком із [PERSON] стягнуто матеріальну шкоду в сумі 3315, 88 гр. та 30000 гр. моральної шкоди. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач завдав позивачу легкі тілесні ушкодження у вигляді саден обличчя. Позивачу було завдано фізичного болю, крім того, з дня спричинення легких тілесних ушкоджень до розгляду справи відповідач не намагався принести вибачення та відшкодувати спричинену шкоду. Вказані обставини вимагали від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Все це відбулося з вини відповідача, в зв"язку з чим з відповідача підлягає стягненню моральна шкода. Суд вважає, що достатньою сумою для відшкодування моральної шкоди є 200 гр. Позовні вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди з відповідача задоволенню не підлягають, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачу завдано матеріальну шкоду діями [PERSON], крім того, позивачем в порушення вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України позивачем не надано доказів на підтвердження факту завдання матеріальної шкоди саме відповідачем. Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження факту завдання йому відповідачем тяжких тілесних ушкоджень. З відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 243 гр. 60 коп.

Outcome: partial