Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається та додаткових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що від спільного шлюбу з відповідачем мають дитину [PERSON],[INFO], яка на даний час досягла повноліття. Дитина навчається у Лубенському лісотехнічному коледжі на контрактній основі, проживає разом із ним та у зв»язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Крім цього до досягнення дитиною віку 18 років ним понесено витрати на оплату її навчання у розмірі 2500 грн. згідно квитанції від 14.08.2014 р. та витрати на оплату за курси водіїв згідно квитанції від 25.12.2014 року в розмірі 1500 грн. На підставі викладеного позивач [PERSON] прохав суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON], яка навчається, у розмірі ? частини із всіх видів заробітку щомісячно та 4000 грн. додаткових витрат. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов прохали задовольнити, обґрунтовуючи його обставинами, викладеними у позовній заяві, не заперечували проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомляла. Третя особа [PERSON] прохала суд позов задовольнити. Тому, враховуючи, що позивач надав згоду на проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача, суд вважав за необхідне проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача. З"ясувавши обставини справи на підставі доказів, поданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, судом встановлено, що сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], якій на час звернення із позовом до суду виповнилося 18 років. На підставі договору від 13.08.2014 року [PERSON] з 01.09.2014 р. і по даний час навчається на контрактній основі у Лубенському лісотехнічному коледжі, стипендії не отримує. [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] та перебуває на його утриманні У зв»язку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки не має ніяких доходів у зв»язку з навчанням на денному відділенні. Даних про працевлаштування відповідача матеріали справи не містять, однак відповідач є працездатною особою, має можливість працювати, а тому суд вважає, що відповідач має можливість надавати допомогу своїй дитині [PERSON] В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги своїй доньці у зв»язку з її навчанням, не надає. Відповідно до ст. ст. 198-200 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що дитина є повнолітньою, продовжує навчання, у зв»язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, її мати - відповідач по справі може надати таку матеріальну допомогу. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд виходить з того, що норма ч. 1 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів відсилає до ст. 182 СК України. З урахуванням критеріїв, визначених ст. 182 СК України суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на період навчання. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім цього, відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Так згідно квитанції від 14.08.2014 р. позивачем сплачено за навчання доньки , яка на той час була неповнолітньої кошти в сумі 2500 грн. , що є додатковими витратами на дитину в розумінні ст.. 185 СК України. Вирішуючи питання щодо стягнення вказаних коштів із відповідача суд виходить з того, що матеріали справи не містять доказів даних про доходи відповідача у порівнянні із позивачем, а тому із відповідача на користь позивача необхідно стягнути половину понесених ним даних витрат, тобто 1250 грн., що є справедливим при вирішенні спору. Витрати згідно квитанції від 25.12.2014 року про сплату за курси водіїв 1500 грн. понесено самою [PERSON], а тому суд вважає, що правових підстав для їх стягнення із відповідача на користь позивача не має. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial