Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Державного підприємства "Нігинський кар`єр" про стягнення заборгованості із заробітної плати. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що 13.03.2019 року, наказом №16-к його було призначено на посаду радника з правових питань Державного Підприємства «Нігинський кар`єр». Згідно наказу №30-к від 16.10.2020 р. його було звільнено з посади радника з правових питань Державного Підприємства «Нігинський кар`єр» за угодою сторін. Однак, під час роботи на підприємстві, заробітна плата йому належним чином не виплачувалась, у зв`язку з чим виникла заборгованість за період з червня 2019 року по жовтень 2020 року у розмірі 253745,01 грн. (двісті п`ятдесят три тисячі сімсот сорок п`ять гривень 01 копійка), яка так і не була виплачена Відповідачем про звільненні його з роботи. Неодноразові звернення до відповідача стосовно проведення з ним повного рахунку після його звільнення з роботи залишилися поза увагою останнього. Дана обставина свідчить про явне ігнорування Відповідачем положень чинного трудового законодавства. Позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість із заробітної плати у розмірі 253745,01 грн. (двісті п`ятдесят три тисячі сімсот сорок п`ять гривень 01 копійка), допустити негайне виконання рішення суду. Позивач подав суду заяву про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи неодноразово повідомлявся судовими повістками, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без його участі із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечував позивач в своїй заяві до суду. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач 13.03.2019 р., наказом №16-к був прийнятий на посаду радника з правових питань Державного Підприємства «Нігинський кар`єр». Згідно наказу №30-к від 16.10.2020 р. його було звільнено з посади радника з правових питань Державного Підприємства «Нігинський кар`єр» за угодою сторін. Вказані обставини підтверджуються копіями наказів по підприємству(а.с.3-4). Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оплату праці»: заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника, перед виплатою зазначених сум. Під час роботи на підприємстві, заробітна плата йому належним чином не виплачувалась, у зв`язку з чим виникла заборгованість за період з червня 2019 року по жовтень 2020 року у розмірі 253745,01 грн. Заборгованість по заробітній платі не була виплачена позивачу при його звільненні. Розмір заборгованості по заробітній платі підтверджується довідкою підприємства від 16.10.2020 р.(а.с.5). Розмір заборгованості відповідачем не спростовано. Оскільки розмір заборгованості підтверджується належним та допустимим доказом, відповідачем не спростований, а тому вимоги позивача в частині стягнення заборгованості підлягають до задоволення. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Ч.2 зазначеної статті передбачено, що суд, ухвалюючи рішення, може допустити негайне його виконання у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті. Враховуючи, обставини справи, загальний розмір заборгованості по заробітній платі, ро суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду в межах заробітної плати за один місяць. При визначення її розмір суд враховує середньомісячну заробітну плату за два місяці роботи які передували місяцю звільнення. На підстав викладеного,

Outcome: partial