Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

22.05.2019 позивач звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області із вищевказаним позовом до відповідача , який обґрунтувала тим, що з 29.07.2013 вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 18.03.2019 - розірвано. Вказує, що у період шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають разом з нею, знаходяться на її утриманні, оскільки відповідач з березня 2018 року з сім`єю не проживає, матеріальну допомогу на утримання дітей надає періодично та в невеликих розмірах. Зазначає, що вона в зв`язку з доглядом за донькою не працює, перебуває у скрутному матеріальному становищі та потребує матеріальної допомоги, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає. Вказує, що відповідач є фізично здоровий та може надавати їй допомогу її утримання відповідно до свого стану здоров`я і матеріального становища. Просить суд стягнути з відповідача на її користь, аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу), починаючи з 22.05.19 , щомісячно і до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] ,- трьох років. 12.06.2019 судом відкрито провадження даній у справі та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України та вирішено справу розглянути у порядку спрощеного провадження. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні. 02.07.2019, через канцелярію суду від представника позивача - адвоката Руденко М.А. надійшов відзив на позовну заяву (а.с.23-26), який мотивовано тим, що відповідач не заперечує того факту, що діти проживають разом позивачем, однак той факт, що вони перебувають на утриманні позивача не відповідає дійсності. Вказує, що в доданій позивачем довідці про склад сім`ї - мають міститись відомості про склад сім`ї, а в ній натомість вказані висновки, що батько не приймає участь у вихованні дітей. Вважає, що вказана довідка складена з порушенням чинного законодавства. Зазначає, що позивач із відповідачем не проживають разом із березня 2018, але ініціатором розлучення була саме позивач [PERSON] , яка в позовній заяві про розірвання шлюбу вказала, що причиною розлучення було різне бачення чоловіка і дружини в сім`ї та постійні сварки в сім`ї, але не вказала, що саме до причиною цього - це вихід позивача на роботу, коли меншій дитині не було і року. Саме це стало причиною розлучення. А на даний час позивач в позовній заяві і вказує, що немає змоги працювати. Вказує, що позивач [PERSON] вказала, що потребує матеріальної допомоги і перебуває у скрутному матеріальному становищі, але вона жодного разу не говорила про це відповідачу. Зазначає, що відповідач не заперечує того факту, що позивач має право на отримання аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х років, але він не погоджується із сумою, заявленою відповідачем. Вказує, що позивач [PERSON] вказала, що відповідач має стабільне грошове забезпечення, однак вказаний факт не відповідає дійсності, оскільки він дійсно не працює. І саме визначення розміру аліментів в частках буде призводити до виникнення заборгованості. Зазначає, що позивач [PERSON] вказала в позові, що відповідач не бажає добровільно сплачувати аліменти, однак вказана інформація не відповідає дійсності, оскільки відповідач добровільно, без жодного примусу з боку держави сплачує аліменти на утримання двох дітей шляхом грошового переказу в період часу з травня 2018 по даний час, крім цього відповідач постійно купує речі та іграшки для дітей. Вказує, що відповідно до інформації розміщеної на сайті Головне управління статистики у Вінницькій області - «Кількість, відпрацьований час та середньомісячна заробітна плата штатних працівників по містах та районах у 2019 році» у Вінницькому районні середня нарахована заробітна плата становить 7 860 грн. Просить суд позов задовольнити частково та визначити розмір аліментів на утримання позивача до досягнення дочкою [PERSON] 3-х років в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 гривень щомісячно. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, з підстав, які зазначені у позові, просила їх задовольнити, зазначила що дійсно , відповідач сплачував аліменти добровільно на утримання дітей по 2000 гривень, а згідно до рішення Вінницького районного суду від 01.10.2019 з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання двох малолітніх дітей з відповідача у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи [INFO] до повноліття дітей. Але цих коштів їй не вистачає, тому просить суд задовольнити її позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився , по невідомим для суду причинам , про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належними чином. Представника відповідача - адвокат Руденко М.А., просила суд позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача дочкою [PERSON] 3-х років у твердій грошовій сумі 1 000 гривень, посилаючись на те, що відповідач офіційно не працює, і аліменти у такій формі буде зручно сплачувати відповідачу та отримувати позивачу, в іншій частині позову просить відмовити оскільки дійсно рішенням Вінницького районного суду від 01.10.2019 з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання двох малолітніх дітей з відповідача у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи [INFO] до повноліття дітей. Суд, з урахування міркування позивача та представника відповідача, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача. Вислухавши вступне слово учасників справи, вивчивши позов, дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності докази, суд дійшов висновку, що позов є частково обґрунтованим та таким, що підлягає до часткового задоволення, виходячи з такого. Судом установлено, що сторони по справі з 20.07.2013 перебували в зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 18.03.2019 -розірвано. (а.с.5). В період шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що свідчать копії свідоцтв про народження дітей (а.с.6-7). Також судом установлено, що позивач та відповідач мешкають окремо; діти проживають разом із позивачем, що підтверджується, довідкою, виданою відділом соціального захисту населення Вороновицької селищної ради № 610 від 16.05.2019 (а.с.8). З копій квитанцій, які подані представником відповідача [PERSON] судом установлено , що відповідач періодично сплачував на користь позивача аліменти на утримання дітей по 2000 гривень за період з квітня 2018 - вересень 2019, що не заперечує позивач (а.с.29-30). Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 01.10.2019 позов задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи 22.05.2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.59-60) Судом установлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання позивачки. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов`язків утримувати позивача, судом не установлено. Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 75 СК дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Нормами ч. 2, 4 ст. 84 СК встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на таке утримання є незалежним від того, чи працює дружина, незалежним від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 ст. 80 СК зазначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище дітей, які проживають із позивачем та перебувають на її утриманні, позивача, яка на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох річного віку, фізично здорова; також суд враховує матеріальне становище відповідача, зокрема те, що він є фізично здоровою людиною, працездатного віку, не є особою, що має інвалідність, зобов`язаний до сплати аліментів на утримання двох малолітніх дітей, а тому виходячи з вище викладеного суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачу в розмірі 1/8 частки його заробітку ( доходу). В решті позовних вимог позивача слід відмовити у задоволені за необґрунтованістю, оскільки позивач не довела перед судом належними та допустимими доказами в розумінні стст. 77-78 ЦПК заявлений розмір аліментів. Посилання представника відповідача на те, що позов підлягає до часткового задоволення в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 гривень, суд вважає хибним , оскільки суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог, а позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення аліментів в частині від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, а не в твердій грошовій сумі, як визнає частково позовні вимоги відповідач. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому, аліменти на дружину необхідно стягувати починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 22.05.2019 і до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , 3-х річного віку. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial