Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Фізична особа - підприємець [PERSON] звернувся до суду з уточненим позовом (а.с. 46-47) до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи вимоги тим, що 19 жовтня 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі- продажу металопластикових виробів. Загальна сума договору 14500,00 гривень. По договору була внесена передплата в розмірі 4400,00 гривень на рахунок фізичної особи підприємця. На момент монтажу був виявлений заводський брак вікон, про що була зроблена помітка в акті виконаних робіт. Відповідачем була сплачена сума в розмірі 7000 гривень. Тобто недоплачена сума в розмірі 3100 гривень до моменту усунення браку. Після чого позивачем була складена рекламація на завод та були доставлені на адресу відповідача 10.12.2018 та 21.12.2018 року нові комплектуючі для заміни. Про отримання нових комплектуючих є два маршрутні листи в яких є відмітка, а саме розпис [PERSON] . Позивач неодноразово хотів провести заміну бракованих деталей, крім того він повинен браковані деталі відправити на завод, але боржник на адресу не допускає, не відповідає на телефонні дзвінки, блокує роботу по заміні комплектуючих, а саме створює штучні умови. Отже, відповідач повинен сплатити 3100,00 грн. основного боргу. Відповідно до п.5.3. Договору відповідач зобов`язаний сплатити 1% пені за кожен календарний день прострочення від загальної суми заборгованості. Відповідно до п.5.4 сторони домовилися встановити відповідальність за прострочку виконання грошового зобов`язання в підвищеному розмірі 24 відсотки річних від простроченої суми. Таким чином, відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання і зобов`язаний сплатити позивачеві крім суми основного боргу, 24% річних з заборгованості та пеню. Дані суми складають: пеня у розмірі суми 12090,00 грн., 24% річних у розмірі суми 794,95 грн., а загалом 15984,95 грн. На підставі вище викладеного позивач просить стягнути вказану заборгованість та понесені судові витрати з відповідача. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, але був належним чином повідомлений про дату , час і місце розгляду справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, розглянувши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 19 жовтня 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі- продажу металопластикових виробів, загальна сума договору 14500,00 гривень (а.с.4). По договору була внесена передплата в розмірі 4400,00 гривень на рахунок фізичної особи підприємця (а.с.7). Відповідно до п.1.1. Договору, позивач зобов`язався зняти розміри віконних отворів відповідача, виготовити, доставити та встановити вироби згідно із специфікацією. Відповідачем була погоджена специфікація на пластикові вікна (а.с.5). Згідно п.2.1. Договору, строк виготовлення та доставки продукції складає 21 робочих днів з моменту внесення передплати. Відповідач отримав продукцію 02 листопада 2018 року за адресою [ADDRESS] , тобто в строки, передбачені договором, про що є акт на виконання робіт (а.с.6). На момент монтажу був виявлений заводський брак вікон, про що була зроблена помітка в акті виконаних робіт. Відповідачем була сплачена сума в розмірі 7000 гривень. (а.с.8), тобто недоплачена сума в розмірі 3100 гривень до моменту усунення браку. Після чого мною була складена рекламація на завод та були доставлені на адресу відповідача 10.12.2018 та 21.12.2018 року нові комплектуючі для заміни (а.с.11-12). Про отримання нових комплектуючих є два маршрутні листи в яких є відмітка, а саме розпис [PERSON] (а.с.39). Після цього позивач неодноразово хотів провести заміну бракованих деталей, крім того він повинен браковані деталі відправити на завод, але боржник на адресу не допускає, не відповідає на телефонні дзвінки, блокує роботу по заміні комплектуючих, а саме створює штучні умови. На адресу відповідача неодноразово направлялись листи претензії (а.с.13-18), скріншоти переписки в месенджері Viber (а.с. 19-21), але на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав ті інтересів позивача. Отже, відповідач повинен сплатити 3100,00 грн. основного боргу. Відповідно до п.5.3. Договору відповідач зобов`язаний сплатити 1% пені за кожен календарний день прострочення від загальної суми заборгованості. Відповідно до п.5.4 сторони домовилися встановити відповідальність за прострочку виконання грошового зобов`язання в підвищеному розмірі 24 відсотки річних від простроченої суми. Таким чином, відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання і зобов`язаний сплатити позивачеві крім суми основного боргу, 24% річних з заборгованості та пеню. Згідно розрахунку дані суми складають: пеню у розмірі суми 12090,00 грн., 24% річних у розмірі суми 794,95 грн., а загалом 15984,95 грн. (а.с. 48-49). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав позивача. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови договору. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або освоюваних прав, свобод чи інтересів. При вищевикладених обставинах, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, які свідчать про наявність підстав для задоволення позовної заяви, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 768,40 грн. покладається судом на відповідача.

Outcome: approved