Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Стислий виклад позиції позивача. Позивач в обґрунтування завлених вимог покликається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21.04.2017 року, є батьками неповнолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. [PERSON] офіційно не працевлаштований, однак як відомо позивачу, виїздить на тимчасові заробітки до Республіки Польща, м.Київ, є працездатним, інших утриманців не має. У звязку з чим, [PERSON] просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі пояснивши, що відповідач з дня народження дитини жодного разу доньку не бачив, не цікавиться її життям, здоровям, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Вона отримує соціальну допомогу 830 грн. в місяць, інших доходів не має, проживає разом зі своїми батьками, які допомагають їй утримувати дочку. Витрати на утримання дитини складають близько 2500 грн. в місяць, а саме: придбання памперсів, дитячої суміші для годування, одягу тощо. Стислий виклад заперечень відповідача. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] у відзиві на позовну заяву та в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково вказавши, що на сьогоднішній день відповідач має змогу сплачувати аліменти в сумі 900 грн. [PERSON] підтвердив той факт що кошти на утримання дитини жодного разу не надавав. Вказав, що 5 років тому потрапив у ДТП, в якій пошкодив ногу, а тому через незадовільний стан здоров"я обмежений у фізичних навантаженнях. Власного житла не має, проживає у багатодітній сімї разом із батьками; має середньомісячний дохід близько 5000 грн. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Позивачем заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для подання відзиву на даний позов, яке вирішено ухвалою суду від 25.03.2019 року. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія І ГЮ №127127 від 21.04.2017 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21.04.2017 року. Сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія І ГЮ №307104 від 22.12.2018 року). Згідно з положеннями ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року) передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України). Визначаючи розмір аліментів, суд приймає до уваги наступні обставини. Згідно довідки №1084 від 14.03.2019 року, виданої Прислуцькою сільською радою Березнівського району Рівненської області, [PERSON], [INFO], зі слів заявника трудової книжки не має. Із довідки №1083 від 14.03.2019 року, виданої Прислуцькою сільською радою Березнівського району Рівненської області вбачається, що сімя [PERSON], [INFO] складається з матері [PERSON], [INFO], сестер [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], братів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до положень ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. При цьому закріплений на законодавчому рівні мінімальний розмір аліментів не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів, який цей мінімум перевищує. Судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, інших утриманців немає, будь-яких доказів щодо незадовільного стану здоров"я відповідач суду не представив. [PERSON] визнається той факт, що він періодично виїздіть на сезонні роботи та отримує дохід. Стороною відповідача не було доведено навність істотних обставин, які б зумовлювали виконання ним своїх батьківських обов'язків щодо утритмання дитини лише у мінімальному розмірі. Враховуючи вищевикладені обставини, вік дитини та її потреби, матеріальне становище відповідача, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати у справі зі сплати судового збору, відповідно до положень ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial