Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Ківерцівська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. В обґрунтування вимог посилається на те, що з 2011 року до 09 червня 2018 року вона і [PERSON] проживали однією сім`єю у будинку по [ADDRESS] , були пов`язані спільним побутом, однак для реєстрації шлюбу не звертались. [INFO] її чоловік [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що у [ADDRESS] . Заповіт від імені спадкодавця складено не було. Враховуючи, що у померлого [PERSON] відсутні спадкоємці першої, другої та третьої черг, а вона належить до четвертої черги спадкоємців за законом, при зверненні до нотаріуса їй стало відомо, що заяву про прийняття спадщини після смерті її покійного цивільного чоловіка, подала також невідома їй особа - [PERSON] , відповідач по справі, таким чином у них виник спір про право на спадщину. Таким чином, просить суд встановити факт проживання її і [PERSON] однією сім`єю без шлюбу з 2011 року до 09 червня 2018 року в будинку [ADDRESS] . Відповідачем [PERSON] було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить в задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю, оскільки позивач проживала зі спадкодавцем однією сім`єю лише до 05 червня 2018 року, а [PERSON] помер [INFO] . На момент відкриття спадщини позивач не проживала разом зі спадкодавцем, не займалася його похованням, таким чином відсутні підстави для задоволення позову. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог, суду показав, що [PERSON] не може бути належним відповідачем у даній справі, так як вона не заперечує факту проживання позивача та спадкодавця однією сім`єю, однак позивач проживав зі спадкодавцем лише до 05 червня 2018 року, а не до дня смерті [PERSON] , тому позовні вимоги є безпідставними. Представник третьої особи - Ківерцівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі, заяв про розгляд справи у відсутності їх представника до суду не надходило. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 2011 року перебували у цивільному шлюбі, вели спільне господарство та спільно проживали, що не заперечується сторонами та підтверджується довідкою Цуманської селищної ради № 490 від 22.06.2018 року (а.с. 10). При зверненні позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , останній було роз`яснено, що факт проживання її зі спадкодавцем однією сім`єю повинен бути підтверджений відповідним рішенням суду (а.с. 11), також позивачу стало відомо, що до нотаріальної контори із аналогічною заявою звернулась [PERSON] , яка відноситься до п`ятої черги спадкоємців за законом, відповідач по даній справі (а.с. 13). Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Враховуючи наведене, до спадкоємців четвертої черги можуть належати не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу і не перебували у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, а і інші особи, які не перебували зі спадкодавцем у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. В силу ст. 77 ЦПК України, суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, обставини, які, за законом, повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Факт постійного проживання [PERSON] і [PERSON] однією сім`єю без шлюбу з 2011 року до 05 червня 2018 рок в будинку [ADDRESS] підтверджений в судовому засіданні показаннями свідків, які не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає достатніми підстави для задоволення позову частково, оскільки факт проживання однією сім`єю померлого та позивача з 05.06.2019 року до дня його смерті будь-яким доказами, крім суперечливих пояснень свідків та позивача не підтверджено, а тому до задоволення не підлягає. На думку суду, не є підставою для відмови у позові непроживання позивача зі спадкодавцем з 05 по 09 червня 2018 року, оскільки зі змісту ст. 1264 ЦК України вбачається саме термін не менш як п`ятирічний спільного проживання для права спадкування четвертої черги спадкоємців.

Outcome: partial