Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

[PERSON] 8 травня 2018 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , треті особи Управління-служба у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпрі ради та Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, встановлення графіку спілкування з дітьми та заборону вчиняти певні дії. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2018 року позов залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки з додержанням вимог п. 4 ч. 3 ст. 175, ч.ч. 1, 4, 5 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких 31 липня 2018 року позивачем було подано виправлений позов. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2018 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито провадження цивільній справі у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2018 року в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог до участі у розгляді справи на стороні позивача залучено Орган опіки та піклування Чечелівської районної у м. Дніпрі ради. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2018 року підготовче провадження у справі закрито і справу призначено до судового розгляду. Позивач у своєму позові та відповіді на відзив посилався на те, що він з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 2005 року. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2013 року шлюб було розірвано. З моменту розірвання відносин відповідач чинить перешкоди позивачеві у спілкуванні з синами: не дозволяє проводити час з дітьми, не дозволяє їм залишатися у батька з ночівлею, не надає дозволу на виїзд [PERSON] і [PERSON] з батьком для відпочинку та оздоровлення на море, перешкоджає у спілкуванні засобами зв`язку. На підставі звернення позивача до ВК Новокодацької районної у м. Дніпрі ради було прийнято рішення від 22 січня 2016 року, яким встановлені дні побачень, проте, [PERSON] вказане рішення не виконує. Позивач у своєму позові просив суд визначити йому час побачення з малолітніми синами [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , шляхом особистих побачень під час навчального року (з 01 вересня по 31 травня), за винятком періоду канікул: перший і третій тиждень кожного місяця з 14 години 00 хвилин вівторка по 08 годину 30 хвилин середи, і з 19 години 00 хвилин п`ятниці по 20 годину 00 хвилин суботи, другий і четвертий тиждень кожного місяця з 14 години 00 хвилин середи до 08 години 30 хвилин четверга та 19 години 00 хвилини по 20 годину 00 хвилин неділі, за умови забезпечення позивачем безперешкодного доступу дітей до учбового процесу; під час осінніх канікул (з 25 жовтня по 31 жовтня) з 09 години 00 хвилин по 20 годину 00 хвилин у середу, та з 19 години 00 хвилин п`ятниці по 20 годину 00 хвилин суботи; під час зимових канікул (з 01 січня по 14 січня) - з 09 години 00 хвилин 02 січня до 20 години 00 хвилин 06 січня; під час весняних канікул (з 25 березня по 31 березня) - з 09 години 00 хвилин 27 березня по 20 годину 00 хвилин 30 березня; на час літніх канікул: перший і третій тиждень місяця: з 09 години 00 хвилин вівторка по 20 годину 00 хвилин середи та з 19 години 00 хвилин п`ятниці до 20 години 00 хвилин суботи, другий і четвертий тиждень місяця: з 09 години 00 хвилин середи по 20 годину 00 хвилин четверга, та з 19 години 00 хвилин суботи по 20 годину 00 хвилин неділі; шляхом особистого спілкування за допомогою мобільного телефону, з використанням інтернет-технологій, за умови придбання батьком власними засобами зв`язку та сплатою послуг зв`язку, у будь-який день без обмежень; а також просив суд визначити право на особисте спілкування у святкові дні та дні народження дітей та їх родичів: батька, баби, прадіда, сестри; визначити участь у вихованні дітей шляхом надання йому можливості один раз на рік забирати дітей для проходження лікування та/або реабілітації в дитячому спеціалізованому лікувально-профілактичному закладі, санаторії, реабілітаційному або лікувально-оздоровчому центрі тривалістю не менше 14 робочих днів за медичними показаннями з направленням від профільного фахівця, за умови попереднього повідомлення матері не менш як за 45 днів; відвідувати дітей в дитячих загальноосвітніх, спортивних або оздоровчих закладах, забирати їх на ніч з поверненням до зазначеної установи ранком наступного дня, у тих випадках, коли мати не має змоги їх забрати, і залишає з ночівлею; забирати дітей для проходження ними медичних консультацій і/або лікування у лікарів відповідного профілю та суміжних спеціалістів. У своїй заяві просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, у якій просила розгляд відкласти, проти задоволення позовних вимог заперечувала. 14 вересня 2018 року надала до суду відзив, у якому зазначила, що позивач має іншу родину, жодного разу не забирав дітей за адресою свого проживання, а діти перебували у його батьків (баби і діда), щодо участі батька у спілкуванні з дітьми та їх вихованні відповідач не заперечує, проте, заперечує, що зазначений у позовних вимогах час на спілкування позивача з синами є неприйнятним, оскільки такий графік порушуватиме нормальний встановлений режим розпорядку дня дітей. Просила визначити порядок побачень [PERSON] з дітьми наступним чином: перші півроку щонеділі з 10 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин у присутності матері, а в подальшому - побачення першого та третього тижня місяця з 10 години 00 хвилин суботи до 18 години 00 хвилин неділі; та шляхом особистого спілкування за допомогою мобільного телефону, з використанням інтернет-технологій, за умови придбання батьком власними коштами засобів зв`язку та сплатою послуг зв`язку, не менше трьох разів на тиждень. У задоволенні інших позовних вимог просила відмовити. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Новокодацької районної у м. Дніпрі ради надала заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Чечелівської районної у м. Дніпрі ради надала заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради надала заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 2005 року. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2013 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 43). Сторони є батьками двох малолітніх синів: [PERSON] , [INFO] (а.с. 24), і [PERSON] , [INFO] (а.с. 25), які проживають з відповідачем. Малолітньому [PERSON] , [INFO] , 13 квітня 2018 року переоформлено інвалідність на 5 років, дитина потребує постійного догляду з боку дорослих, самостійно не пересувається (а.с. 42). Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2015 року, яким рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2015 року в частині стягнення аліментів на утримання дітей було змінено, а в частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] - скасовано, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , по 350 гривень на кожного, до повноліття дітей, починаючи стягнення з 15 травня 2015 року; у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання [PERSON] відмовлено (а.с. 45). На теперішній час відповідач перешкоджає позивачеві у спілкуванні з дітьми, хоча [PERSON] бажає брати участь у вихованні синів, спілкуватися з ними. Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної у м. Дніпрі ради № 12 від 22 січня 2016 року [PERSON] встановлено дні побачень з його малолітніми синами [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] : перші півроку щонеділі з 10.00 до 18.00, а в подальшому: перший та третій тижні місяця з 10.00 години суботи до 18.00 години неділі; зобов`язано матір [PERSON] не чинити перешкоди батькові у спілкуванні з малолітніми синами (а.с. 8). Але рішення виконкому відповідачем не виконується, про що свідчать відповідь Новокодацького ВП ДВП ГУНП України у Дніпропетровській області від 16 липня 2018 року щодо звернення позивача до поліції із заявою щодо невиконання [PERSON] рішення виконкому Ленінської районної у м. Дніпрі ради № 12 від 22 січня 2016 року (а.с. 66), відповідь Новокодацької районної у м. Дніпрі ради від 09 серпня 2018 року щодо невиконання відповідачем рішення виконкому Ленінської районної у м. Дніпрі ради № 12 від 22 січня 2016 року (а.с. 67), а також витяги з протоколу засідань комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Чечелівської районної у м. Дніпрі ради (а.с. 68-70), і на теперішній час вона продовжує чинити позивачу перешкоди у спілкуванні з дітьми. Окрім цього, з листа адміністрації КЗО «СЗШ № 50» № 333 від 08 жовтня 2018 року вбачається , що відповідач забороняє позивачеві спілкування з сином [PERSON] , зазначається, що саме [PERSON] більше відвідує школу та активно співпрацює з питань виховання і навчання сина (а.с. 71). Згідно з листом КЗО «ССЗШ № 90» № 01-27/220 від 08 жовтня 2018 року, позивач систематично відвідує сина [PERSON] , [INFO] , цікавиться його життям, навчанням, слідкує за його досягненнями і успіхами (а.с. 72). Разом з тим, об`єктивні причини, які б мали бути перешкодою для спілкування [PERSON] з дітьми, відсутні, оскільки позивач має окреме орендоване житло (а.с. 28) з належними умовами для виховання та проживання дітей, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 23 березня 2018 року (а.с 64), а також житло баби і прадіда [PERSON] і [PERSON] , яке також облаштовано належними умовами для проживання дітей, що підтверджується актом обстеження умов проживання № 02/2786 від 26 жовтня 2015 року (а.с. 63). Позивач цікавиться життям і вихованням дітей, проявляє до них інтерес, приймає активну участь у їх житті. На підставі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обсяг прав та обов`язків щодо виховання та розвитку дитини встановлено ст. ст. 150, 151 СК України. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Частиною 1 та абзацом 1 частини 2 статті 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. З урахуванням того, що відповідачем рішення виконкому, яким встановлено позивачу дні та час спілкування з дітьми не виконується, позивач був змушений звернутися з цим позовом до суду. У той самий час, судом під час розгляду справи не виявлено будь-яких обставин, які б могли зумовити обґрунтованість обмеження [PERSON] в його правах та обов`язках стосовно спілкування та виховання дітей, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та зобов`язати відповідача надавати позивачеві періодичні побачення з малолітніми [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , які визначити наступним чином: шляхом особистих побачень першого та третього тижнів місяця з 14 години 00 хвилин суботи до 18 години 00 хвили неділі за місцем проживання або перебування [PERSON] без присутності матері [PERSON] з урахуванням стану здоров`я дітей, та щотижня з 16 години 00 хвилин середи до 18 години 00 хвилин четверга з дотриманням режиму дня дітей та з урахуванням стану здоров`я дітей, зобов`язати позивача забезпечувати безперешкодний доступ дітей до учбових закладів та процесу; шляхом особистого спілкування за допомогою мобільного телефону, а також з використанням інтернет-технологій (скайп, електронна пошта та ін.) у будь-який день тижня з дотриманням режиму дня дітей за умови забезпечення [PERSON] [PERSON] і [PERSON] відповідними пристроями з оплатою послуг зв`язку; шляхом особистого спілкування в осінні, зимові та весняні шкільні канікули - у кількості половини часу тривання канікул безперервно за місцем проживання або перебування позивача без присутності матері [PERSON] з урахуванням стану здоров`я дітей, відповідно до графіку навчального процесу, літні шкільні канікули - з 08 липня до 14 липня за місцем проживання або перебування [PERSON] без присутності матері [PERSON] з урахуванням стану здоров`я дітей. Задоволення позовних вимог в іншій частині призведе по порушення режиму дня та графіку малолітніх [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , оскільки окрім спілкування з батьком, у дітей має бути вільний час для відпочинку, проведення дозвілля, спілкування з однолітками задля соціалізації і розвитку, а задоволення позовних вимог в повному обсязі призведе до того, що діти будуть позбавлені можливості на вільне проведення часу поза спілкуванням з батьком та навчальним процесом. Окрім того, визначення часу на проведення святкових днів і днів народжень з батьком є порушенням рівності прав обох батьків на участь у спілкуванні і вихованні дітей, ураховуючи той факт, що відповідач має змінний графік роботи цілодобового чергування. Щодо позовних вимог про затвердження права батька відвідувати дітей у загальноосвітніх, спортивних, оздоровчих та інших дитячих закладах (і установах іншого типу) суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Тобто, позивач має право на спілкування з дітьми та на активну участь у їх вихованні відповідно до приписів закону, а суд захищає порушене права особи. Так, з урахуванням положень ст.ст. 15, 16 ЦК України обраний позивачем спосіб захисту своїх прав у вигляді затвердження права батька дітей не є належним способом захисту судом цивільних прав та інтересів особи, тому позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають. З метою врахування прав та інтересів самих дітей, а також їх матері по відношенню до дітей, у задоволенні інших позовних вимог позивачеві слід відмовити. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 36 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2 819 гривень 20 коп. (а.с. 1, 17), враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, то з [PERSON] підлягає стягенню судовий збір у розмірі 1 409 гривень 60 коп. (2 позовні вимоги немайнового характеру х 704 гривні 80 коп. = 1 409 гривень 60 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: partial