Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

[PERSON], яка діє як представник за договором від імені та в інтересах [PERSON] звернулася в суд з позовом до[PERSON] про зменшення розміру стягуваних аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що на підставі рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 05 травня 2008 року по справі №2-482/2008 стягуються, щомісячно з позивача, на користь відповідача, аліменти, на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на день звернення до Рахівського районного суду Закарпатської області у позивача відсутня заборгованість по виконанню рішення суду. 05 вересня 2017 року між позивачем та гр. [PERSON], укладено шлюб. Від цього шлюбу у позивача народилась одна дитина, син [PERSON], [INFO]. З часу звернення [PERSON] до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини, його позиція як батька була спрямована на досягнення спільного інтересу між ним та відповідачем щодо визначення розміру аліментів необхідних та достатніх для утримання їх спільної дочки. На той час, [PERSON] не був одружений, не створив нову сім'ю та не мав інших утриманців, його заробіток був достатнім для того, щоб утримувати не лише себе, але й свою неповнолітню дитину, і він був готовий сплачувати аліменти на матеріальне та духовне забезпечення своєї дитини від першого шлюбу. Про те, з часу укладення другого шлюбу та народження другої дитини матеріальний стан позивача значно погіршився. Починаючи з 2017 року по сьогоднішній день позивач ніде не працює, не отримує доходів і заробітку, оскільки не має можливості влаштовуватись на роботу за своєю спеціальністю із заробітком необхідним та достатнім для утримання не лише себе та нову сім'ю, але й свою дочку від першого шлюбу. Сімейний стан позивача на даний час не дає можливості сплачувати аліменти в розмірі визначеному рішенням суду в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30%, оскільки змінився його сімейний та матеріальний стан як платника аліментів, оскільки на його утриманні є дружина, малолітній син та дочка від першого шлюбу. Як наслідок, він не отримує сталого заробітку чи будь-якого іншого доходу, тому не має можливості сплачувати аліменти саме в такому розмірі, в якому вони були встановлені судовим рішенням. Крім того, позивач повідомляє суд про те, що не має у своїй власності рухомого чи нерухомого майна, в тому числі, автомобіля, квартири, будинку чи земельної ділянки, а лише засоби для щоденного проживання. Враховуючи те, що на момент звернення з цим позовом до суду, матеріальний стан позивача суттєво змінився, оскільки він не отримує дохід, просила винести судове рішення, яким зменшити розмір стягуваних аліментів з [PERSON], визначений рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 05 травня 2008 року по цивільній справі №2-482/2008. Стягувати з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, [PERSON] від 28.11.2018 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Надано відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. 26.12.2018, відповідачем [PERSON], через канцелярію суду, подано відзив на позовну заяву. У відзиві віддповідач, [PERSON] заперечила проти позову. Вважає позовні вимоги [PERSON] необгрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню з наступних причин. Позовна заява не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, а саме не зазначено номер облікової картки платника податків, або номер і серію паспорта громадянина України позивача. У позовній заяві зазначено, що вона проживає по [ADDRESS], якої не існує в с. Косівська Поляна. Крім того, позивач зазначив, що рішенням суду з нього стягуються аліменти в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходів). Однак насправді, рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 05.05.2008 по справі №2-482/2008 з відповідача стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів). Просила суд врахувати наступні обставини. Вона самостійно виховує та утримує неповнолітню доньку, проживає з своїми батьками у належному їм будинку, фінансово їм допомагає, так як батьки являються пенсіонерами, батько хворіє на важку хворобу - онкозахворювання. Зважаючи на вищенаведене, зменшення розміру аліментів, поставить її та її дитину у скрутне матеріальне становище. Також зазначила, що твердження позивача про те, що він не має у своїй власності рухомого чи нерухомого майна, в тому числі, автомобіля, квартири, будинку чи земельної ділянки, а лише засоби для щоденного проживання не відповідає дійсності. Насправді, позивачу на праві приватної власності належать житловий будинок, загальною площею 180,51 кв.м., розташований у с. [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0.06 га за кадастровим номером :[NUMBER], що стверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №149448376 від 13.12.2018 та Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку. На підставі наведеного просила відмовити у задоволенню позову. У підготовчому засіданні відповідач [PERSON] зазначила, що вона змінила своє прізвище на [PERSON], на підтвердження чого надала копію паспорта громадянина України. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак його представник [PERSON] надала через канцелярію суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримує з підстав зазначених у позовній заяві. На задоволенні позову наполягає. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала. Зазначила, що позивач не надав доказів того, що погіршився його матеріальний стан. Наявність у позивача іншої дитини не являється підставою для зменшення розміру стягуваних аліментів. Просила взяти до уваги той факт, що позивачу на праві власності належить житловий будинок, загальною площею 180,51 кв.м. та земельна ділянка, що стверджується письмовими доказами наданими нею до відзиву на позовну заяву. Позивач постійно працює за кордоном, та має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки, призначені рішенням суду. Натомість, її матеріальний стан не покращився. На підставі наведеного, просила відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторонни [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними було розірвано 28.03.2017, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 05 вересня 2017 року. Від шлюбу у сторін народилася одна дитина, дочка [PERSON], [INFO], що стверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13листопада 2002 року. На даний час неповнолітня дитина, дочка [PERSON], [INFO], знаходяться на матеріальному утриманні відповідача, [PERSON], що стверджується довідкою Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №1915, від 12.12.2018 та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 12.12.2018. Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 05 травня 2008 року по справі 2-482/2008, стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання дочки, [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Паспортом громадянина України [NUMBER] виданим 03.01.2019, стверджується що відповідач [PERSON] змінила своє прізвище на [PERSON]. У частині 3 статті 181 СК України, зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України). Відповідно до змін, прийнятих Верховною радою України Законом України "Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо збільшення розміру аліментів на дітей № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017" мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», зазначено про те, що прожитковий мінімум з 01 січня 2019 року на одну дитину віком від 6 до 18 років, встановлений в розмірі 2027.00 грн. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років не може бути меншим ніж 1013,50 грн. Відповідно до положень частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз'яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З урахуванням вище зазначених норм Закону, суд, приходить до висновку, про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів на підставі статті 192 СК України, оскільки позивач не надав доказів погіршення його матеріального стану, а також погіршення свого здоров'я. Доводи позивача, [PERSON] стосовно того, що на його утриманні є малолітній син [PERSON], [INFO] не являється підставою для зменшення розміру стягуваних аліментів. Більше того, з письмових доказів наданих відповідачем, судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності в цілій частині належить житловий будинок, загальною площею 180,51 кв.м., який розташований в [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0.06 га, кадастровий номер: [NUMBER], в с. Косівська Поляна, Рахівського району, Закарпатської області, що стверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №149448376 від 13.12.2018 та Інформацією Державного земельного кадастру від 21.12.2018. Така обставина як відсутність роботи у позивача, який є молодою, здоровою, працездатною людиною, не може тлумачитись на його користь та оцінюватись як обставина, що впливає на визначення мінімальної суми аліментів, оскільки пошук роботи залежить лише від позивача. Визначений за рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 05 травня 2008 року розмір аліментів відповідає вимогам СК України, його зменшення у зв'язку з наявністю на утриманні позивача сина [PERSON], [INFO] , без підтвердження погіршення матеріального стану позивача не сприятиме належному забезпеченню його дочки [PERSON], [INFO] та суперечитиме інтересам дитини. Анологічну позицію зайняв і Верховний Суд у постанові від 09 серпня 2018 року по справі №640/10064/16-ц, провадження №61-35771св18. Судом встановлено, що у відповідача з часу винесення рішення суду про стягнення аліментів (травень 2008 року) не покращилось матеріальне становище. Остання хоч і працює вчителем у Косівсько-Полянській ЗОШ І-ІІ ступенів, однак фінансово допомагає важко хворому батькові, [PERSON], [INFO] та матері пенсіонерці, [PERSON], [INFO], власного житла не має, проживає у будинку батьків, має на утриманні неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка являється студенткою 2 курсу Комунального вищого навчального закладу "Ужгородський музичний коледж іменіД.Є. Задора4". Вказані обставини підтверджуються: довідкою Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №1915, від 12.12.2018 та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 12.12.2018, довідкою Рахівської РЛ №1395 від 12.12.2018, довідкою Комунального вищого навчального закладу "Ужгородський музичний коледж іменіД.Є. Задора4" №5 від 21.01.2019. Таким чином, враховуючи, що позивач є особою молодого віку, працездатний, та з метою уникнення обставин настання випадків, за яких дитина, яка одержує аліменти, виявиться не забезпеченою належним рівнем життя, необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку, суд вважає, що відсутні підстави для зменшення розміру аліментів, які стягуються на підставі рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 05.05.2008, а відтак і для задоволення позову. У зв'язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: dismissed