Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивує тим, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 жовтня 2011 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблений актовий запис № 1371 та який розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 03.08.2018р. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачем та фактично лише позивач несе всі витрати з його утримання. Дитина зростає, потребує все більше витрат на харчування, одяг, взуття, відвідування кружків, груп для розвитку, духовного збагачення. Оскільки відповідач не виконує свого обов`язку щодо утримання дитини, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку доходу, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.09.2018 року. 13.11.2018р. відповідачем [PERSON] подано відзив, згідно якого, отсанній не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі ј частини зі всіх видів доходів, щомісячно з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, за викладеними в позові обставинами та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 01 жовтня 2011 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблений актовий запис № 1371. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). 03.08.2018 р. рішенням Деснянського районного суду м. Києва по справі № 754/8906/18 шлюб між сторонами розірвано. На даний час малолітній син сторін [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю. Даний факт відповідачем не оспорювався в судовому засіданні. З наданих учасниками справи пояснень, суд вбачає наявність спору між сторонами щодо розміру аліментів. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Абзацом 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року постановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до вимог ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, статтею 182 СК України визначено обставини, які суд повинен врахувати при визначенні розміру аліментів. При визначенні розміру аліментів, суд врахавує стан здоров`я малолітнього [PERSON] , який часто хворіє на респіраторні захворювання дихальних шляхів та взятий на облік логопедом, у зв`язку з складною дислалією (16.07.2018р.), відповідно до довідки КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги №1" Деснянського району м. Києва від 10.09.2018р. (а.с.48), інформацію про доходи [PERSON] , відповідно до відомостей наданих Головним управлінням ДФС у м. Києві від 19.02.2019р. Пояснення позивача та надані нею докази, які підтверджують, що остання є опікуном недієздатного [PERSON] , [INFO] , та навчається на державній формі фінансування денної форми навчання Київського міського медичного коледжу, суд не приймає до уваги, оскільки вважає, що при визначенні розміру аліментів дані обставини не мають істотного значення. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне, на підставі ст.184 СК України, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.09.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.141 ЦПК України та враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача стягуються на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн 40 коп. На підставі наведеного та,

Outcome: partial