Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

21 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що 01 серпня 2015 року померла його матір [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі на домоволодіння №71 по вул. Івана Низового в с. Рудка Білопільського району Сумської області, яке вона побудувала у 1978 році. За життя мати склала заповіт, яким все своє майно заповіла йому та дочці [PERSON] Позивач своєчасно прийняв спадщину після смерті матері шляхом постійного проживання разом з нею до дня смерті. Його сестра [PERSON] у визначений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та оформила свої права на частину спадкового майна матері, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння нотаріус їй відмовила у звязку з тим, що мати за життя не зареєструвала його на себе. Вказує, що [PERSON] не заперечує проти визнання за ним права власності на все домоволодіння. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] просить визнати за ним право власності на домоволодіння №71 по вул. Івана Низового в с. Рудка Білопільського району Сумської області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] Ухвалою суду від 22 грудня 2016 року відкрито провадження за вказаним вище позовом. 16 січня 2017 року до суду надійшла уточнена позовна заява [PERSON] до [PERSON], в якій посилаючись на те, що він є спадкоємцем першої черги за законом та фактично прийняв спадщину після смерті матері шляхом постійного проживання разом з нею до дня смерті, а також у звязку з тим, що він відмовився від прийняття спадщини за заповітом, позивач просить визнати за ним право власності на домоволодіння №71 по вул. Івана Низового в с. Рудка Білопільського району Сумської області в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] 16 січня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння №71 по вул. Івана Низового в с. Рудка Білопільського району Сумської області в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 01 серпня 2015 року, яку мотивувала тим, що вона та її брат [PERSON] є спадкоємцями першої черги померлої та мають рівні права на спадщину, яка залишилася після матері. Зазначила, що вона своєчасно звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та оформила свої спадкові права на 1/2 частину земельної ділянки, яка належала матері. 17 січня 2017 року відкрито провадження за зустрічним позовом та зустрічний позов обєднаний з первісним позовом. У судове засідання позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] не зявився, його представник [PERSON] направила суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] у судове засідання не зявилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги просить задовольнити. Представник третьої особи за первісним та зустрічним позовами Марківської сільської ради Білопільського району в судове засідання не з'явився, сільський голова [PERSON] направив суду листа про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення оборх позовів не заперечують. Представник третьої особи за зустрічним позовом Улянівської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився. Виконуюча обовязки завідуючої нотконторою [PERSON] надіслала заяву про розгляд справи без участі їх представника. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та третіх осіб за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що первісний позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] повному задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що матірю [PERSON] та [PERSON] була [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження [PERSON] та [PERSON], свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON], свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] (а. с. 8, 12, 13, 14). Відповідно до довідки виконкому Марківської сільської ради Білопільського району від 17 листопада 2016 року №301 [PERSON] у 1978 році побудувала житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в с. Рудка по вул. Івана Низового, 71. Згідно з записами в погосподарській книзі №8 (сторінки 140-141) остання була господаркою садиби (а. с. 9). 01 серпня 2015 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а. с. 76). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі на вказаний житловий будинок. До дня своєї смерті [PERSON] право власності на вказане вище домоволодіння не зареєструвала. Згідно з довідкою КП\~«Сумське міське бюро технічної інвентаризації» філіал\~«Білопільська госпрозрахункова виробнича дільниця» від 22 листопада 2016 року №305/1\~домоволодіння за адресою: с. Рудка, вул. Івана Низового, 71 білопільського району на даний час ні за ким не зареєстровано. До державного реєстру прав на нерухоме майно не внесено (а. с. 20). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Марківської сільської ради Білопільського району 23 липня 2003 року, зареєстрований в реєстрі за №113, яким все своє майно, крім земельного і майнового паїв, заповіла своєму синові [PERSON], а земельні та майнові паї своєму онукові [PERSON] (а. с. 52). Також [PERSON] за життя склала другий заповіт, посвідчений державним нотаріусом Торезької державної нотаріальної контори 30 серпня 2011 року, яким належну їй земельну ділянку площею 4,014 га, розташовану на території Марківської сільської ради, та майновий пай, який знаходиться в ТОВ «Агрофірма Дружба», заповіла в рівних частинах [PERSON] та [PERSON] (а. с. 52). Як вбачається з вищевказаної довідки виконкому Марківської сільської ради Білопільського району від 17 листопада 2016 року №301, [PERSON] до дня своєї смерті була зареєстрована та проживала разом з сином [PERSON] за адресою: с. Рудка, вул. Івана Низового, 71 (а. с. 9). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. У відповідності з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). У відповідності до ч. ч. 1, 6 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Як вбачається зі спадкової справи, 15 вересня 2015 року [PERSON] та [PERSON] подали до Улянівської державної нотаріальної контори Білопільського району заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 01 серпня 2015 року. 21 вересня 2015 року [PERSON] та [PERSON] подали нотаріусу заяви, якими відмовилися від прийняття спадщини за заповітами, складеними [PERSON], та відкликали свої заяви про прийняття спадщини після смерті матері за заповітами. Також в цей же день [PERSON] подала нотаріусу нову заяву про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] (а. с. 46-55). Таким чином, [PERSON] та [PERSON] згідно зі ст. ст. 1268-1270 ЦК України вважаються такими, що своєчасно прийняли спадщину після смерті матері: [PERSON] шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, [PERSON] шляхом подання у визначений законом строк нотаріусу заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері. Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих державним нотаріусом Улянівської державної нотаріальної контори [PERSON] 03 березня 2016 року, зареєстрованих в реєстрі за №№204, 205, 206 [PERSON] після смерті своєї матері [PERSON] успадкувала 1/2 частину земельних ділянок загальною площею 3,7065 га та 0,3062 га, які розташовані на території Марківської сільської ради Білопільського району, та 1/2 частину вкладу у банку (а. с. 54, 55). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] мають рівні права на спадщину, яка залишилася після смерті їхньої матері [PERSON], тому вониповинні її успадкувати в рівних частинах. На даний час [PERSON] та [PERSON] мають намір оформити свої спадкові права на вказаний вище будинок, що залишився після смерті їхньої матері, однак внаслідок того, що зазначене домоволодіння їхньою матірю у відповідних державних установах не зареєстроване, вони позбавлені можливості оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі. На час побудови спірного домоволодіння діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка передбачала реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст та селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто фактично записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності. Згідно з довідкою та висновком начальника КП "Білопільське районне архітектурно-планувальне бюро" від 06 грудня 2016 року житловий будинок в с. Рудка по вул. Івана Низового, 71, Білопільського району зведений з дотриманням архітектурних, санітарних та протипожежних норм та правил. Житловий будинок і надвірні будівлі знаходяться в межах земельної ділянки, не виходять за червону лінію вулиці, а також не знаходяться на суміжних земельних ділянках (а. с. 22-23). Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає за необхідне позовну заяву [PERSON] задовольнити частково, а зустрічну позовну заяву [PERSON] - повністю та визнати за кожним з них право власності на 1/2 частину домоволодіння №71, яке розташоване по вулиці Івана Низового в с. Рудка Білопільського району Сумської області в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 01 серпня 2015 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial