Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Фізична особа підприємець [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріального збитку у розмірі 575150 гривень та моральної шкоди у розмірі 300000 гривень. При цьому позивачка посилається на те, що 19 серпня 2011 року між сторонами було укладено договір про надання юридичних послуг, пов'язаних з представленням інтересів [PERSON] в Київському районному суді м.Одеси по оскарженню договору з ТОВ «Емвей Україна», а також представлення інтересів [PERSON] по справі щодо розподілу спільного майна подружжя. Позивачка зазначила, що умови договору нею були виконані, послуги надані, проте відповідач своїх зобов'язань не виконав та відмовився сплачувати кошти за надані юридичні послуги. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в заяві, просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні, яке відбулося 30 серпня 2013 року та 17 грудня 2013 року позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що юридичні послуги було надано неякісно, а саме, що позивачем не було вжито усіх заходів щодо зупинення справи в апеляційному суді Одеської області про розділ спільного майна подружжя на підставі знаходження іншої справи на розгляді в Київському районному суді м.Одеси про оскарженню договору з ТОВ «Емвей Україна», що на його думку саме і було підставою односторонньому розірванню договору з позивачем. У подальшому до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Вислухавши учасників процесу, свідків, вивчивши матеріали справи, оглянувши цивільну справу №2-6377/11, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 19 серпня 2011 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про надання юридичних послуг (а.с.6-10). Позивач, як суб'єкт підприємницької діяльності-фізична особа зареєстрована з 02 червня 2009 року (а.с.14). Згідно умов Договору п.1.1 замовник - [PERSON] доручає, а Виконавець (спд-фо [PERSON].) приймає на себе обов'язки надати послуги пов'язанні з представництвом інтересів Замовника в Київському районному суді м. Одеси по оскарженню договору підписаного Замовником та ТОВ «Емвей Україна», який суперечить його інтересам, а також представлення інтересів Замовника в Київському районному суді м.Одеси по справі щодо розподілу спільно нажитого майна подружжя [PERSON]. Після виконання умов Договору, згідно додатків 1 та 2, Замовник повинен був виплатити Виконавцю грошову винагороду у розмірі 840000 (вісімсот сорок тисяч гривень), а також сплачувати юридичні послуги згідно п.3 додатку №1 Договору. 20 квітня 2012 року відповідач, особисто повідомив позивача про розірвання вищезазначеного договору в односторонньому порядку, а 30 квітня 2012 року надіслав письмову заяву про розірвання договору поштою. 03 травня 2012 року позивачем, на виконання умов договору п. 7.4, було надіслано поштою: за місцем фактичного мешкання та за адресою реєстрації відповідача, звіти про виконані роботи, проте 08 червня 2012 року листи повернулись за закінченням строку зберігання. (а.с.18,19). Згідно розрахунку за оплату юридичних послуг, відповідач повинен сплатить 5150 гривень (а.с.17). Відповідно до матеріалів цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON], товариства з обмеженою відповідальністю «Емвей Україна» про визнання додаткової угоди нікчемною, застосування наслідків нікчемності, стягнення збитків та моральної шкоди (№2-6377/11) позивач, як представник [PERSON] та виконуючи умови договору від 19 серпня 2011 року, приймала участь у шістьох судових засіданнях, ознайомлювалась з матеріалами справи. В порушення умов Договору п.3.3; п.4.4., [PERSON] не сплачував позивачу послуги, посилаючись на відсутність грошових коштів, і прохаючи відстрочити оплати. При зверненні [PERSON] до відповідача з проханням сплатити гроші за виконані дії, відповідач 04 лютого 2012 року склав розписку на зворотному боці Договору про те, що він сплатить 50% від фіксованої суми моральної шкоди, яка буде визначена в рішенні суду про визнання договору з ТОВ «Емвей України» недійсним, (а.с.13). В судовому засіданні свідок [PERSON], який є чоловіком позивачки, пояснив, що знає [PERSON] з 2008 року, за час співпраці з [PERSON] відповідач увесь час ухилявся від сплати грошових коштів за працю позивача, пояснюючи це складним матеріальним становищем, а також свідок зазначив, що йому відомий той факт, що [PERSON] склав розписку про повернення 50 % від суми моральної шкоди, яка буде призначена відповідачу за рішенням суду, і він особисто був присутній під час складання відповідачем цієї розписки. Також свідок пояснив, що був присутній на робочому місці [PERSON], під час візиту відповідача, та особисто чув нецензурну лайку та образи по відношенню до жінки, зазначеними діями [PERSON] значно підірвав ділову репутацію позивача. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він був присутнім на робочому місці позивача і був свідком нетактовної та ображаючої поведінки відповідача по відношенню до [PERSON], і що після цього випадку він більше не бажав звертатися до позивача. Відповідно до ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до умов договору про надання юридичних послуг, укладеному між сторонами вбачається, що [PERSON] був ознайомлений з умовами, погодився з ними та підписав їх. Розписка, що складена відповідачем, є власноручною і не спростовується ним. Отже, договір про надання послуг є відплатним, сторони визначили розмір плати, договір «виконавцем» послуг виконано, представлення інтересів в суді про оскарженню підписаного договору з ТОВ «Емвей Україна», так «замовником» послуги прийнято, однак не оплачено. Між сторонами мають місце договірні правовідносини, які відповідно до передбачених статтею 526 ЦК України загальних умов виконання зобов'язань мають виконуватись належним чином відповідно умов договору. Таким чином, з відповідача на користь позивачки згідно умов договору підлягає стягненню заборгованість за виконані послуги, яка складає 5150 гривень (п'ять тисяч сто п'ятдесят), 50% грошової винагороди згідно п.7.4. Договору що складає 420 000 гривень (чотириста двадцять тисяч гривень), крім того, згідно розписки: 50% від суми моральної шкоди, зазначеної у рішенні Київського районного суду по справі № 2-6377/11, що складає 150000 (сто п'ятдесят тисяч ) гривень, тобто 575150 (п'ятсот сімдесят п'ять тисяч сто п'ятдесят ) гривень. Вимоги [PERSON] про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Особа (фізична або юридична) має право вимагати компенсації завданої їй моральної шкоди в будь-якому випадку порушення її прав, незалежно від того, чи передбачене таке право договором або законом. Разом з тим, певними нормативними актами прямо передбачається можливість потерпілого вимагати компенсації завданої йому моральної шкоди, так у ЦК таке право передбачено, зокрема, 611 ЦК України тощо. Відповідно до ст.32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації. Статті 297 та 299 ЦК України гарантують право кожного громадянина на повагу до його гідності, честі та недоторканості ділової репутації. Цими ж нормами гарантовано і право фізичної особи на звернення до суду з позовом про захист гідності, честі та ділової репутації. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Суд, позовні вимоги позивача, що суб'єктивна думка відповідача, яка була висловлена в брутальній, принизливій формі, що принижує гідність, та ділову репутацію, у присутності сторонніх осіб знаходить обґрунтованими, та в судовому засіданні доведеними. (Пленум ВСУ від 27.02.2009 р. № 1) Вирішуючи питання про спосіб захисту порушеного права позивача, враховуючи позовні вимоги, враховуючи характер і обсяг заподіяних позивачу моральних і фізичних страждань, тих наслідків, які настали для неї, та оцінюється в сукупності з встановленими по даній справі обставинами у вигляді сплати грошової суми у розмірі 30000 гривень. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» вимоги [PERSON] про стягнення судового збору у розмірі 3441,00 гривень, також підлягають задоволенню.

Outcome: partial