Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

У червні місяці 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, який мотивує тим, що вона є власником квартири № 170 що по вулиці Степана Бандери, 8 у м. Хмельницькому відповідно до договору міни укладеного 15 листопада 1995 року та посвідченого державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори [PERSON] Відповідач [PERSON] з січня місяця 2014 року у квартирі не проживає, не сплачує комунальні платежі, особистих речей та майна у ній не зберігає, квартирою не цікавиться. Вказані обставини підтверджуються актом обстеження житлово-експлуатаційною конторою № 6, перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачу вона не чинила. Просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житлом. В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримала, просить його задоволити. Суду пояснила, що відповідач з січня місяця 2014 року у вказаній квартирі не проживає, вказаним житлом не користується, витрат по оплаті комунальних послуг не несе., є громадянином [PERSON] і постійно виїжджає за межі України. Відповідач [PERSON] С,І.. в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце розгляду справи у передбаченому законом порядку через органи місцевого самоврядування. Заслухавши доводи позивача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що відповідно до договору міни власником квартири № 170 у будинку № 8, що знаходиться по вулиці Степана Бандери, посвідченого державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори [PERSON] 15 листопада 1995 року є позивач, [PERSON]. У вказаній квартирі в с складі сім»ї [PERSON] зареєстрований, але не проживає відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою житлово-експлуатаційної контори № 6 за №16 від 05 травня 2016 року. Вказана квартира належить позивачеві на праві приватної власності, а відповідач зареєстрований як член його сім'ї, втім з січня місяця 2014 року [PERSON] у спірній квартирі не проживає без поважних причин, будь-яких перешкод у користуванні спірним будинком власник квартири не чинила, з вимогами про вселення відповідач не звертався, що є підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, відповідно до приписів ч. 2 ст. 405 ЦК України. Означенні обставини підтверджуються актами житлово-експлуатаційної контори № 6 та показаннями свідків [PERSON], [PERSON] [PERSON] та [PERSON], котрі підтвердили факт не проживання відповідача [PERSON] у спірній квартирі з січня місяця 2014 року. Як вбачається із інформації наданої Державною прикордонною службою України [PERSON] здійснював вїзд та виїзд за межі України впродовж 2014-2016 років. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно із ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. За приписами ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] самостійно вирішив не проживати в даній квартирі, що підтвердила допитана свідок [PERSON], участі в оплаті витрат на комунальні послуги не бере, спірною квартирою не цікавиться, з вимогами про її вселення до спірного житлового будинку не звертався та будь-якої домовленості між сторонами щодо тривалості не проживання не було, а також виходить із того, що перешкод у проживанні в спірному будинку йому ніхто не чинив, приходить до висновку щодо відсутності поважних причин не проживання відповідача у спірній квартирі більше одного року та задоволення позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved