Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

Позивач звернувся із зазначеною заявою, яку в судовому засіданні повністю підтримав представник. Заявленими вимогами ставиться питання про визнання недостовірними та такими, що не відповідають дійсності, порушують права, свободи, ганьблять ділову репутацію позивача відомості опубліковані у статті "Хто хазяїн партії Тягнибока?", поширені 12 вересня 2013 року газетою "Експрес" №7139 та 18 вересня 2013 року народним тижневиком "Субота" № 38 (713); визнати наклепом дії відповідачів з виготовлення та поширення інформації відносно позивача у статті "Хто хазяїн партії Тягнибока?", поширені 12 вересня 2013 року газетою "Експрес" №7139 та 18 вересня 2013 року народним тижневиком "Субота" № 38 (713); зобовязати відповідачів, за власний кошт спростувати відомості у статті "Хто хазяїн партії Тягнибока?", поширені 12 вересня 2013 року газетою " Експрес" №7139 та 18 вересня 2013 року народним тижневиком "Субота" № 38 (713) у спосіб найбільш близький до способу їх поширення, шляхом публікації офіційного вибачення перед позивачем керівника газети "Експрес", народного тижневика "Субота" про те, що ними поширена недостовірна, така, що не відповідає дійсності, порушує права, ганьбить ділову репутацію політичної партії всеукраїнського об'єднання "Свобода" не пізніше пятнадцяти днів з дня набрання рішенням суду законної сили. Заявлені вимоги представник позивача обґрунтовувала тим, що викладені у згаданих статтях відомості є такими, що не підтверджені фактами та ганьблять ділову репутацію позивача. Представник [PERSON], як засновника народного тижневика "Субота", в судовому засіданні вимоги визнав частково. Погодився із тим, що позов може бути задоволений лише щодо першої вимоги. Інші вимоги задоволенню не підлягають. Представник іншого відповідача, в судове засідання не з'явився і судом було вирішено проводити розгляд справи у його відсутність. Заслухав пояснення учасників розгляду, проаналізував надані позивачем докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи. 18 вересня 2013 року народним тижневиком "Субота" в № 38(713) опублікована стаття під назвою "Хто хазяїн партії Тягнибока?", в якій йдеться про членів партії ВО "Свобода", деякі, як зазначено в статті, особливості їх біографії та діяльності партії загалом. Копія даної статті була надана позивачем, а освітлене у статті, як і її опублікування, не спростовувалось представником відповідача. Натомість ані оригіналу, ані копії примірника статті з газети "Експрес" суду надано не було і суд був позбавлений можливості її дослідити. Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей (ст. 68 Конституції України). Звідси, відповідно, право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обовязок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Кожному гарантується судовий захист, право спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї (ст. 32 Конституції України). Юридична особа має право на недоторканість її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 ЦК України (ст. 94 ЦК України). Особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 ЦК України. Захист особистого немайнового права може здійснюватись також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення (ст. 275 ЦК України). Особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право, також і на спростування цієї інформації (ч. 1 ст. 277 ЦК України). Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності) (ч. 3 ст. 277 ЦК України). Під діловою репутацією юридичної особи та інших осіб, розуміється оцінка їх громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. В свою чергу пунктом 15 ППВС України № 1 від 27 лютого 2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" визначено наступне. При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти, серед іншого - опублікування її у пресі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила. Пунктом 18 згаданої ППВС України, також визначено і те, що згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК обовязок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Проаналізував зазначені фактичні обставини справи та норми матеріального права, якими врегульовані дані правовідносини, суд приходить до висновку, про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні було доведено позивачем факт поширення через народний тижневик "Субота" інформації про позивача і що міститься у статті "Хто хазяїн партії Тягнибока?". Суд вважає дану інформацію саме недостовірною адже представником відповідача [PERSON] (засновника народного тижневика "Субота"), в судовому засіданні, не було доведено протилежного. За таких обставин, суд приходить до висновку, що недостовірною інформацію і такою, що підлягає до спростування є інформація про біографію народного депутата України від ВО "Свобода" [PERSON], походження його коштів, звязки із кримінальним світом, вплив [PERSON] на Тягнибока, незаконні прибутки партії ВО "Свобода" відображені у наступних абзацах згаданої статті: десятому, тринадцятому, двадцятому, двадцять третьому, двадцять четвертому, двадцять сьомому, двадцять дев'ятому, тридцятому, тридцять першому, тридцять сьомому, тридцять восьмому, тридцять дев'ятому, сороковому, сорок другому, пятдесят другому та сімдесят другому. Поширена і згадана інформація, на переконання суду, порушує особисті немайнові права позивача, тобто завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право та підлягає спростуванню способом розповсюдження у народному тижневику "Субота". Позовна заява не містить посилань на інші абзаци статті у народному тижневику "Субота", які підлягають до спростування, а тому суд позбавлений можливості виходити за межі позовних вимог, визнавати недостовірними інші відомості відображені у інших абзацах статті та спростовувати їх. Стосовно інших вимог позивача про визнання наклепом поширеної інформації, зобовязання відповідачів публікувати офіційні вибачення не відповідають способам захисту визначеним законом і не можуть бути задоволені судом. Вимоги до газети "Експрес" суд позбавлений можливості задовольнити виходячи з наступного. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 60 ЦПК України). Судом зазначалось, що в ході розгляду справи позивачем суду не було надано примірник статті з газети "Експрес" або її копія для дослідження, що виключає можливість здійснити аналіз її змісту та приймати рішення по суті заявлених вимог і що вимагає у задоволенні вимог до відповідача № 2 відмовити. Враховуючи, що до задоволення підлягають лише вимоги до відповідача № 1, доля судових витрат, сплачених позивачем при зверненні до суду, має бути вирішена відповідно до положень ст. 88 ЦПК України тобто пропорційно до задоволеної частини вимог. За таких обставин, на користь позивача мають бути стягнуті з відповідача № 1 судові витрати в розмірі 114,71 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial