Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в шлюбі з відповідачем народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] , які в даний час знаходяться на утриманні матері. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 травня 2016 року постановлено стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] в розмірі 1/3 частини від його доходу щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття. Зазначає, що у зв`язку з мінливим доходом, несплатою відповідачем аліментів на утримання дітей та виниклою заборгованістю, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 квітня 2018 року постановлено змінити спосіб стягнення аліментів, який встановлений рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 травня 2016 року та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 930 грн. на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексації стягуваних сум, відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», стягнуто з відповідача пеню за прострочення строків сплати аліментів у розмірі 5762,56 грн. Однак, вказує, що відповідач свідомо ухиляється від виконання рішення суду щодо сплати аліментів, а тому виникла заборгованість в розмірі 50301 грн. відтак, відповідач має сплатити їй пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 217654,06 грн. згідно розрахунку за період з 15 травня 2018 року по 31 серпня 2020 року включно. Просить суд, стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 217654,06 грн. У заперечені на позовну заяву відповідач вказує, що не ухиляється від сплати аліментів, а перераховує кошти позивачу по мірі власних можливостей. Разом з тим, зазначає, що з лютого 2020 року влаштувався на роботу та отримує заробітну плату, з якої відраховуються аліменти на утримання дітей. Крім того, вважає, що для стягнення пені застосовується спеціальна позовна давність терміном в один рік, що має бути враховано судом при визначені розміру пені. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 листопада 2020 року розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, з підстав, зазначених у позовній заяві, надала пояснення аналогічні до викладених у ній. Просила суд позов задовольнити. Крім того, не заперечила, що з жовтня 2020 року відповідач частково сплачує аліменти на утримання дітей. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в межах однорічного строку позовної давності, в решті позову просив відмовити за спливом зазначеного строку звернення до суду. Крім того, суду пояснив, що працює неофіційно священнослужителем в с. Баїв та по мірі можливості сплачує аліменти на утримання дітей. Заслухавши думку учасників справи, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із матеріалів справи вбачається, що у спільному подружньому житті у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] (а.с. 11-12). Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 травня 2016 року постановлено стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] в розмірі 1/3 частини від його доходу щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову 09.03.2016 року і до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с. 13-14). Також, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 квітня 2018 року постановлено змінити спосіб стягнення аліментів, який встановлений рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 травня 2016 року та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , у твердій грошовій сумі у розмірі по 930 грн. на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексації стягуваних сум, відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», стягнуто з відповідача пеню за прострочення строків сплати аліментів у розмірі 5762,56 грн. (а.с. 19-20). Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Як було вже зазначено, рішенням суду від 12 квітня 2018 року з відповідача стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 930 грн. щомісячно на утримання двох неповнолітніх дітей до досягнення дітьми повноліття. З матеріалів справи вбачається, що за період з 15 травня 20218 року по 31 серпня 2020 року відповідач сплачував аліменти не в повній мірі внаслідок чого його заборгованість по сплаті аліментів станом на 31 серпня 2020 року становить 50301 грн. (а.с. 23). Оскільки, відповідач не в повній мірі сплатив аліменти, то позивач на підставі ст. 196 СК України, має право на стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Разом з тим, при визначенні розміру заборгованості відповідача по сплаті аліментів за період з 15 травня 2018 року по 31 серпня 2020 року та нарахуванні пені, суд виходить з визначеного державним виконавцем у відповідній довідці розміру заборгованості з врахуванням сплачених відповідачем у травні-червні 2018 року на рахунок позивача аліментів в розмірі по 50 грн. за кожен місяць (а.с. 23, 68, 70). При цьому, суд виходить з того, що початком розрахункового періоду щодо визначення розміру пені за кожен місяць буде перше число наступного місяця. Наприклад, кількість днів прострочення щодо сплати аліментів за травень 2018 року визначається за період з 15 травня 2018 року по 31 серпня 2020 року та становить 838 днів. Зазначений принцип застосовується по аналогії до інших періодів. З врахуванням наданої Луцьким районним відділом ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) довідки розрахунку заборгованості по аліментах, судом проведено відповідні розрахунки боргу по аліментам та пені, що відображені у відповідних таблицях. Місяць К- сть днів простроченняРозмір аліментів, визначений у виконавчому листі, грн.Сума аліментів, яка підлягає стягненню, грн.Сума, яка сплачена боржником (за місяць)/грн.Заборгованість по аліментам, грн.Заборгованість по неустойці (пені)/грн. 2018 рік Травень8381860,00930,0050,00880,007374,40 Червень8231860,001860,0050,001810,0014896,30 Липень7921860,001860,00100,001760,0013939,20 Серпень7611860,001860,00-1860,0014154,60 Вересень7311860,001860,00100,001760,0012865,60 Жовтень7001860,001860,0050,001810,0012670,00 Листопад6701860,001860,00100,001760,0011792,00 Грудень6391860,001860,00200,001660,0010607,40 Всього596914880,0013950,00650,0013300,0098299,50 2019 рік Січень6081860,001860,0050,001810,0011004,80 Лютий5801860,001860,00200,001660,009628,00 Березень5491860,001860,00-1860,0010211,40 Квітень5191860,001860,00-1860,009653,40 Травень4881860,001860,00-1860,009076,80 Червень4571860,001860,00-1860,008500,20 Липень4261860,001860,00-1860,007923,60 Серпень3961860,001860,00-1860,007365,60 Вересень3651860,001860,00-1860,006789,00 Жовтень3351860,001860,00-1860,006231,00 Листопад3041860,001860,00-1860,005654,40 Грудень2731860,001860,00-1860,005077,80 Всього 530022320,0022320,00250,0022070,0097116,00 2020 рік Січень2441860,001860,0049,001811,004418,84 Лютий2131860,001860,00-1860,003961,80 Березень1831860,001860,00-1860,003403,80 Квітень1521860,001860,00-1860,002827,20 Травень1221860,001860,00-1860,002269,20 Червень911860,001860,00-1860,001692,60 Липень601860,001860,00-1860,001116,00 Серпень301860,001860,00-1860,00558,00 Всього 109514880,0014880,0049,0014831,0020247,44 Всього за період з 15.05.2018 по 31.08.202052080,0051150,00949,0050201,00215662,94 Отже, сума заборгованості по сплаті аліментів за період з 15 травня 2018 року по 31 серпня 2020 року становить 50201 грн. та пені у розмірі 215662,94 грн. Такий висновок узгоджується з Правовою позицією Великої палати Верховного Суду, висловленій у Постанові від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15ц , у якій Велика Палата Верховного суду вважала за необхідне відійти від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року справі № 6-94цс15 та наступних постановах. Із врахуванням вимог ч.1 ст. 196 СК України, відповідно до якої, розмір пені не може бути більшим ніж 100 відсотків заборгованості, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 50201 грн., що буде відповідати розміру заборгованості по сплаті аліментів за період з 15 травня 2018 року по 31 серпня 2020 року. При цьому, суд не бере до уваги доводи відповідача щодо застосування для стягнення пені спеціальної позовної давності в один рік, встановленої п. 1 ч. 2 ст. 258т ЦК України, оскільки, відповідно до ст. 20 СК України, до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується. Крім того, суд не вбачає підстав для зменшення розміру неустойки (пені) на підставі ч. 2 ст. 196 СК України, оскільки, відповідачем не надано доказів, щоб підтверджували обставини незадовільного матеріального та сімейного стану, а саме, доказів наявності тяжко хворого члена своєї сім`ї, непрацездатних дітей, батьків та обставин, що зумовлювали б реальну неможливість сплачувати наявної заборгованості по пені за прострочення сплати аліментів. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягнути 50201 грн. неустойки по аліментах на утримання неповнолітніх дітей. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 840,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial