Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

У червні 2020 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] та ПрАТ «СК «Галицька» про стягнення з ПрАТ «СК «Галицька» на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 33570,82 грн., витрати понесені на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 2500,00 грн., пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 12983,58 грн., стягнення з [PERSON] на користь позивача моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн. а також стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 06.12.2018 року о 15.20 год по вул. Героїв Космосу - вул. Жмеринська в м. Києві сталася ДТП за участю автомобіля «БМВ», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобілем «Мерседес Бенц», д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Відповідно до постанови Святошинського районного суд м. Києва від 17.01.2019 р. визнано винною [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Галицька» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/2429543. 16.06.2020 року експертом ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт», було оглянуто пошкоджений автомобіль «Мерседес Бенц», д/н [NUMBER] та складено акт пошкоджень. Відповідно до висновку матеріальний збиток з урахуванням фізичного зносу автомобіля склав 33570,82 грн. Вартість відновлювального ремонту склала 74701,92 грн. 18.12.2018 року позивач подав повідомлення про ДТП. Внаслідок ДТП позивачу було заподіяно майнову шкоду, яку він визначає у розмірі 33570,82 грн. та у зв`язку з тим, що жоден з відповідачів не відшкодував її, просить суд: стягнути з ПрАТ «СК «Галицька» на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 33570,82 грн., витрати понесені на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 2500,00 грн., пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 12983,58 грн., стягнути з [PERSON] на користь позивача моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. а також стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн. Ухвалою суду від 25.06.2020 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачам запропоновано надати відзив на позовну заяву. Враховуючи те, що відповідачі у встановлений строк відзив на позовну заяву не надали, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявили, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.12.2018 року о 15.20 год. [PERSON] керуючи автомобілем «БМВ», д/н [NUMBER] в м. Києві на перехресті вул. Героїв Космосу - вул. Жмеринська в порушення вимог п.п. 2.3б, 13.1 ПДР України не була уважна, не врахувала дорожню обстановку, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «Мерседес Бенц», д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який пригальмував попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Винним у вищенаведеному ДТП згідно постанови Святошинського районного суду м.Києва від 17.01.2019 року визнано [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , автомобіль «Мерседес Бенц», д/н [NUMBER] належить позивачу - [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку від 16.06.2020 р. вартість відновлювального ремонту автомобіля «Мерседес Бенц», д/н [NUMBER] складає 33570,82 грн., вартість відновлювального ремонту складає 74701,92 грн. (а.с. 18-50). Відповідно до Полісу № АМ/2429543, цивільно-правова відповідальність за автомобілем «БМВ», д/н [NUMBER] , застрахована в ПрАТ «СК «Галицька». Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] повідомив ПрАТ «СК «Галицька» про настання страхового випадку відповідним повідомленням від 13.12.2018 року (а.с. 14-15) Відповідно до Заяви від 18.12.2018 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Галицька» щодо здійснення на його користь виплати страхового відшкодування у зв`язку із заподіянням позивачу збитку. Вказану заяву ПрАТ «СК «Галицька» було отримано 18.12.2018 року. (а.с. 16). Причиною спору між сторонами стала відмова відповідачів в добровільному порядку відшкодувати позивачу заподіяну матеріальну шкоду. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Ст. 1192 ЦК України визначає, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо), як це зазначено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1996 року. Згідно Постанови ВСУ від 20.01.2016р. у справі 6-2808цс15 право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. Згідно ст. 36.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний, зокрема, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування шкоди, завданої нею іншій особі, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З урахуванням вищевказаного, суд вбачає достатньо правових підстав для задоволення позовних вимог до ПрАТ «СК «Галицька» та стягнення на користь позивача 33570,82 грн. страхового відшкодування. Крім того, позивач просить стягнути з ПрАТ «СК «Галицька» пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань за період з 18.03.2019 року по 22.06.2020 року у розмірі 12983,58 грн. Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. За період з 18.03.2019 року по 22.06.2020 року сума пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України становить 12983,58 грн. згідно розрахунку наданого позивачем. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, стягненню з ПрАТ «СК «Галицка» на користь позивача підлягає 12983,58 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язання. За послуги проведення експертного дослідження майнової шкоди позивачем було сплачено 2500,00 грн. відповідно до Квитанції до прибуткового касового ордера № С-20-104 від 16.06.2020 року (а.с. 17). Відтак, суд вбачає також доведеною вимогу про стягнення з ПрАТ «СК «Галицька» 2500,00 грн. вартості проведення експертного дослідження для визначення розміру майнової шкоди завданої позивачу у зв`язку з пошкодженням його транспортного засобу. Окрім відшкодування майнової шкоди, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] також моральну шкоду у розмірі 10000 грн. 00 коп. Частина 1 статті 27 ЦК України визначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч. 2 вказаної норми моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 3 вказаної норми встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. (ч. 4 ст. 27 ЦК України) Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. (ч. 5 ст. 27 ЦК України) Статтею 280 ЦК України встановлено, що якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31.03.95 у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Пунктом 5 вказаної Постави визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. В контексті практики Європейського суду з прав людини варто зазначити, що справедливість компенсації як категорія, що застосовується й національним законодавцем, проте є не розкритою в судових прецедентах, визначається ЄСПЛ з урахуванням усіх обставин, а також особливостей справи. Суд суворо дотримується позиції, що відшкодування має виключно компенсаційний, а не каральний, обтяжуючий або запобіжний характер. З урахуванням наведеного і виходячи з принципу справедливості та розумності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача компенсації моральної шкоди підлягають частковому задоволенню і з [PERSON] слід стягнути на користь позивача 3000,00 гривень відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті ДТП. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, позов підлягає частковому задоволенню. Щодо стягнення судових витрат, правничої допомоги слід зазначити наступне. Відповідно до ч.1,2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до квитанції № 600347 від 22.06.2020 року позивачем на підставі договору про надання правової допомоги від 07.12.2018 р. сплачено 5250,00 грн. (а.с. 58). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача 5250,00 грн. понесені судові витрати на правничу допомогу.

Outcome: approved