Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

01 жовтня 2014 року позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1000 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач перебувала в шлюбі з [PERSON] з 1998 року по 04.09.2007 року. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] року року народження. Вона проживає разом з дітьми в [ADDRESS]. Крім цього, разом з нею проживають двоє дітей від іншого шлюбу. Старша їх спільна донька [PERSON] є інвалідом з дитинства. Її сім'я є багатодітною. З моменту розірвання шлюбу їх спільні діти перебувають на повному її утриманні. Матеріальної допомоги на їх утримання відповідач з 2007 року не надає. Вона неодноразово зверталась до нього з проханням платити аліменти на утримання дітей, проте він відмовляється добровільно виділяти кошти на їх утримання. На даний час вона не працює, оскільки доглядає четверту дитину, яка народилась в 2012 році. Враховуючи те, що вона не працює, тому утримувати дітей самій їй вкрай важко. Відповідач офіційно не працює, однак час від часу займається різними видами діяльності, їздить на заробітки, тобто має не регулярний, мінливий дохід, а тому має можливість надавати грошову допомогу на утримання дітей. Тому, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1000 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач проживає окремо. Діти знаходяться на її утриманні та проживають з нею. На неодноразові прохання, відповідач не надавав коштів для утримання дітей. Старша донька є інвалідом з дитинства, а тому потребує особливого догляду. Відповідач добровільно щомісяця коштів на утримання дітей не надає, а вона змушена телефонувати і випрошувати їх, в зв"язку з чим просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позов визнає частково, погоджується сплачувати аліменти на утримання дітей, однак в меншому розмірі ніж просить позивач. Крім цього, повідомив, що періодично, в разі можливості надає матеріальну допомогу, зокрема зазначив, що купував дітям одяг, а саме шкільну форму та кофти, придбав донькам велосипед, мобільний телефон. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом серії [NUMBER] (а.с. 4). З довідки Шацької селищної ради Шацького району Волинської області №1974, виданої 30.09.2014 року, вбачається, що діти [PERSON] та [PERSON] проживають із матір"ю. Крім цього разом з неї проживають також її діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.5). Позивач не працює, отримує допомогу по догляду за дитиною - [PERSON] (а.с. 8). Крім цього встановлено, що її старша донька - [PERSON] є інвалідом з дитинства, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 01.10.2003 року (а.с. 6). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не працює, однак має мінливий нерегулярний дохід, їздить на заробітки. [PERSON] не надав суду доказів існування обставин, які істотно обмежують його працездатність, доказів існування у нього зобов'язань по утриманню інших осіб та існування інших обставин, що мають істотне значення, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Також суд враховує те, що відповідач в разі можливості надає кошти дітям на придбання одягу, інших речей, що визнала в судовому засіданні і позивач. Зважаючи на обставини, встановлені в судовому засіданні, та які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання обох неповнолітніх дітей в розмірі 700 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі статей 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial