Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

Фермерське господарство «САД НАДІЯ» в особі його голови- Лабунського Д.С. звернулося до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної підприємству працівником. Позов обгрунтовано тим, що [PERSON] працював у Фермерському господарстві на посаді охоронця з 1 вересня 2017 року, на яку був прийнятий на неповний робочий день. 18 червня 2020 року відповідач прийняв від бригадира [PERSON] товарно-матеріальні цінності хімія для обробки яблуневого саду, господарську діяльність на якому здійснює Фермерське господарство «САД НАДІЯ». 19 червня 2020 року при виконанні роботи [PERSON] була виявлена нестача товарно-матеріальних цінностей на суму 11\~082,76 грн., з яких: «Ютака»,СЕ 5 л (209626, 01.01.2020)-10л на суму 5573 грн., 50 коп; «Іназума», ВГ 1 кг (172379, 01.04.2020)- 6 кг на суму 6229 грн. 26 коп. При виявленні зазначеної нестачі , 16 червня 2020 року [PERSON] написав заяву про звільнення та після того на Фермерському господарстві «САД НАДІЯ» не з`являвся. Наказом №1906-К від 30.06.2020р., [PERSON] був звільнений за згодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України . Оскільки з вини [PERSON] . Фермерському господарству «САД НАДІЯ» завдано шкоди, вважає, що на відповідача має бути покладена повна матеріальна відповідальність на підставі п. 3 ст. 134 КЗпП України, у зв`язку із чим звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 11\~802, 76 грн. Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 08.04.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 28.04.2021 на адресу Немирівського районного суд Вінницької області надійшов відзив адвоката Головенка Є.В., який діє в інтересах відповідача [PERSON] , у якому зазначено, що відповідачем повністю заперечуються обставини, викладені у позовній заяві, оскільки подій щодо виявлення нестачі товарно-матеріальних цінностей під час його роботи не було взагалі, видатковою накладною підтверджується тільки факт купівлі даних матеріальних цінностей,а не факт їх нестачі. Крім того, згідно з п. 3 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, у випадках, коли: шкоду завдано діями працівника, які мають ознак діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. Проте, посилаючись на дану норму, позивач не додав доказів відкриття кримінального провадження за фактом вчинення [PERSON] кримінального правопорушення та результатів такого провадження. Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 14 травня 2021 року витребувано у Фермерського господарства «САД НАДІЯ» копію усіх заповнених сторінок трудової книжки [PERSON] та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача-адвокат Наконечний О.М. підтримав поданий позов, просив його задовольнити з наведених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] та його представник-адвокат Головенко Є.В. вважали позов необґрунтованим, у зв`язку із чим просили відмовити у його задоволенні. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що офіційно він почав працювати у Фермерському господарстві «САД НАДІЯ» з вересня 2017 року, був прийнятий на неповний робочий день на посаду охоронця, хоча фактично працював цілий робочий день, при цьому заробітна плата була мізерною. Графік роботи був наступним: сутки працював, двоє вдома. Крім роботи охоронця, також виконував роботу тракториста, оскільки весною його залучали до підготовки саду, яка полягала у його обробці хімікатами. Роботу він виконував добросовісно, хімікатів з фермерського господарства не брав, хто міг їх взяти йому невідомо. Допитаний в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що працює у Фермерському господарстві «САД НАДІЯ» бригадиром. У червні 2020 року у садку багато дерев було пошкоджено паршою, що значно впливало на майбутній врожай яблук, оскільки покритиі паршою яблука мали нетоварний вигляд та коштували значно дешевше. Оскільки виникла необхідність у з`ясуванні зазначених обставини, він особисто обробив садок та запам`ятав, що було затрачено 8, 5 мотогодин. З`ясувалося, що [PERSON] витратив набагато менше. Відповідач це пояснював тим, що обробляв садок на підвищеній передачі, пішло 11, 5 бочок розчину хімікатів. У червні 2020 року неподалік території садку у кущах він знайшов повні каністри від хімікатів «Ютака» і «Іназума», які хотів показати [PERSON] . На питання, чи необхідно їх розкрити і подивитись, що там, відповідач відповів, що не треба. В цей же день [PERSON] написав заяву про звільнення, у зв`язку із чим керівництвом було прийнято рішення поліцію не викликати. Заслухавши думку сторін,показання свідків, дослідивши зібрані у справі докази, судом встановлені наступні обставини. 01.09.2017 року [PERSON] був прийнятий на посаду охоронця Фермерського господарства «САД НАДІЯ» на неповний робочий день, що підтверджується наказом 1-К від 31.08.2017 року. Прийняття [PERSON] на роботу до Фермерського господарства «САД НАДІЯ» також підтверджується копією повідомлення про прийняття працівника на роботу від 31.08.2017 року. Періодично [PERSON] у даному господарстві виконував також роботу тракториста, оскільки щовесни залучався до оприскування саду хімікатами, що підтверджується показаннями як самого [PERSON] , який був допитаний судом в якості свідка, так і показаннями іншого свідка- [PERSON] . Згідно видаткової накладної №132 від 14.04.2020 р. Фермерське господарство «САД НАДІЯ» придбало хімікатів та добрив на суму 25\~918, 87 копійок, серед яких були придбані хімікати «ЮТАКА», СЕ-5л та «Іназума» ВГ 1 кг. Частина даних хімікатів 18.06.2020р була знайдена [PERSON] неподалік саду у кущах. 19.06.2020 року [PERSON] написав заяву про звільнення, а 30.06.2020 його звільнено з посади охоронця за згодою сторін, що підтверджується копією наказу №1906-К та копією трудової книжки. З листа управління держпраці у Вінницькій області від 05.02.2021 року №02-П647/20-51 вбачається, що [PERSON] звертався до даного управління з приводу оплати праці керівництвом «САД НАДІЯ» та ним було отримано відповідь про неможливість проведення заходу державного контролю з рекомендацію про вирішення даного питання в судовому порядку. Статтею 4 ЦПК України\~визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~Відповідно до\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.\~\~ Відповідно до ч.1\~ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~\~\~ Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В п.9 листа ВССУ «Узагальнення про практику застосування судами законодавства, що регулює матеріальну відповідальність працівників за шкоду, заподіяну роботодавцю» від 01.09.1995р. зазначено, що у справах про відшкодування шкоди заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх колишніми працівниками, потрібно керуватись нормами ст.ст.130-137 КЗпП України. Відповідно до\~ст.130 КЗпП України\~працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. Згідно п.3 ч.1\~ст.134 КЗпП України\~працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку коли шкоду завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму ВСУ№ 14 від 29.12.1992 року /із\~змінами від\~28.03.1997р.,\~03.12.1997\~р./\~«Про судову\~практику в\~справах про\~відшкодування шкоди,\~заподіяної підприємствам,\~установам,\~організаціям їх\~працівниками» судам слід мати на увазі, що до позовних заяв про матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку (п. 3 ст. 134 КЗпП), повинні додаватись докази, які підтверджують, що вчинення працівником таких діянь встановлено у порядку кримінального судочинства. Разом з тим, суду не надано доказів про те, що у порядку кримінального судочинства було встановлено вчинення [PERSON] діянь, пов`язаних з пропажею хімікатів з Фермерського господарства «САД НАДІЯ». Згідно з вимогами ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. З огляду на наведене, показаня свідка [PERSON] з приводу можливої крадіжки хімікатів [PERSON] суд до уваги не бере, оскільки такі обставини повинні бути встановлені обвинувальним вироком суду або ухвалою суду про закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, які вступили в законну силу. Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог «САД НАДІЯ», у зв`язку з чим вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, заявлену представником відповідача, суд вважає зазначити наступне. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно із ч. 4\~ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Представником відповідача [PERSON] - [PERSON] надано суду договір про надання правничої допомоги з розрахунком витрат, відповідно до якого вартість правничої допомоги відповідачу складає 3000грн. Згідно дублікату квитанції №0.0.2148016938.1 зазначена сума гонорару сплачена адвокату 02.06.2021 року. У зв`язку з наведеним, з ФГ «САД НАДІЯ» слід стягнути на користь [PERSON] 3000 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved