Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця та жителя [INFO] в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень з врахуванням індексації, відповідно до закону щомісячно, з моменту звернення в суд з заявою, до досягнення дитиною повноліття. В позовній заяві зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO], який реєстровано 30.10.2015 року в Ясеневопільнівській сільській раді Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 15. За час спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з нею і перебуває на повному її утриманні. Сімейне життя між ними поступово погіршувалося, кожен мав свої погляди на життя і співіснування, які не співпадали з поглядами іншого, в результаті чого виникали сварки. Перебуваючи в нетверезому стані, чоловік бив її. Ще під час її вагітності чоловік залишив її та ішов жити до своєї мами. Народження дитини, це важлива подія в житті батьків, тому позивач попросила [PERSON] прийти в пологове відділення лікарні, думаючи, що хоч тепер сімейне життя налагодиться з появою синочка. На даний час відповідач подав позов про розірвання шлюбу до Городенківського районного суду Івано-Франківської області. [PERSON] не утримує їхню дитину. Всі витрати при народженні сина були за її рахунок. Всі витрати на утримання дитини в подальшому теж були за її кошт. Періодично приїжджаючи з-за кордону додому відповідач відвідував сина, при цьому, купляючи дитині машинки, іграшки. Один раз за півтора року приніс памперси та купив туфельки, ще якусь одежу. Відповідач не розуміє, що дитина щоденно потребує їжі, догляду, одежі, памперсів, взуття, спеціальних сумішей для годування, періодично лікування. Лише забезпечити дитину молоком щомісячно становить 600-700 гривень. Дитина часто хворіє. Позивач працює, але їй на це все грошей не вистачає, доводиться приймати фінансову допомогу своїх батьків. [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу їхній дитині, однак добровільно цього не робить. Протягом півтора року після народження дитини кілька раз купляв дещо для дитини. Коли захворів син, а відповідач перебував на заробітках в Чехії зателефонувавши йому та повідомивши, що дитина хвора, він відповів щоб позивач ішла попросити грошей в його мами, якщо немає коштів на ліки. Відповідач фізично здоровий, працездатний, інших утриманців немає. Він систематично їздить на заробітки в Чехію, Польщу. Там отримує хороший заробіток, про що свідчать його покупки автомобілів як в Україні так і в Чехії. Він веде веселий спосіб життя, відвідуючи різноманітні бари та кафе, про що свідчать світлини на різних сайтах в інтернеті. Розмір його заробітку їй не відомий, відповідачв розмові з друзями хвалився, що щомісячно отримує 1200 євро в Чехії. Їхній син єдиний у відповідача, інших утриманців він немає. Відповідач працездатний, фізично здоровий, має постійний заробіток за кордоном, розмір якого їй не відомий. Враховуючи всі обставини, позивач має підстави просити призначити їй аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно на утримання сина [PERSON] до досягнення ним повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилася. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, до суду подав заяву що згідний сплачувати 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину що становить 733 грн в місяць. Тому він не заперечує в тому щоб з нього стягували аліменти в розмірі по 750 грн. на кожну дитину. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Копією свідоцтва про шлюб серія I-НМ №154619 від 30.10.2015 року встановлено, що 30.10.2015 року зареєстровано шлюб між гр. [PERSON], [INFO], та гр. [PERSON] (дошлюбне прізвище Візінська) [PERSON], [INFO]. Від шлюбу в сторін народився син [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії I-НМ № 312585, виданого 26.04.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, Відповідач, в добровільному порядку коштів на утримання сина не надає. Конституцією України визначено основні права й обовязки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону - батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Обовязок батьків утримувати дітей до досягнення останніми повноліття визначено статтею 180 СК України. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно з\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене, величину прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством, а також те, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягувати з відповідача в користь позивача аліменти в розмірі по 1000 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO]. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивач звернулася до суду з позовом 12.10.2017 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до п.1 ч. 1\~ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно з п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Частиною 3 статті 88 ЦПК України визначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищенаведене, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн. На підставі наведеного, ст.ст. 141, 180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial