Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] зазначив, що з 09.04.2012 р. він працював на Запорізькому державному підприємстві «Кремнійполімер» на посаді електрогазозварювальника. 16.02.2015 р. його було звільнено з підприємства за угодою сторін відповідно до вимог п. 1 ст. 36 КЗпП України. Але, остаточний розрахунок із заробітної плати з ним при звільнені проведений не був, заборгованість складає 4146,63\~грн. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану суму заборгованості із заробітної плати, а також ? середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 44777,70 грн. Представник позивача до судового засідання не зявився, про час та місце його проведення був повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності. Заявлені [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер», повідомлений про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку, до суду не зявився. Представником відповідача суду були надані заперечення проти позову [PERSON] та клопотання про розгляд справи у відсутності представника підприємства. Дослідивши подані документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] з 09.04.2012 р. перебував у трудових відносинах з Запорізьким державним підприємстві «Кремнійполімер». Наказом № 39 від 16.02.2015 року позивача було звільнено з вказаного підприємства за угодою сторін відповідно до вимог п. 1 ст. 36 КЗпП України (а.с. 7-8). Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Частиною першої ст. 47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок (ч. 1 ст. 116 КЗпП України). При звільненні з підприємства остаточний розрахунок із заробітної плати з позивачем проведений не був. Відповідно до довідки № 125 від 25.05.2016 р., наданої відповідачем, заборгованість по заробітній платі позивача за період з травня по липень 2014 р. складає 4146,63 грн. (а.с. 9). Враховуючи викладене, вказану сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Відповідно до вимог ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Тому, в цій частині заявлений позов також підлягає задоволенню, проти чого не заперечує відповідач. Але, задовольняючи вказані позовні вимоги суд не бере до уваги довідку відповідача щодо розрахунку середньоденної заробітної плати [PERSON] з таких підстав. Відповідно до п. 5 розд. ІV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 (далі ? Порядок), основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час затримки розрахунку, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз. 2 п. 8 Порядку). Для обчислення середньої заробітної плати [PERSON] судом береться до уваги заробітна плата останнього за грудень 2014 р. та січень 2015 р. Кількість робочих днів у грудні 2014 року становить 23, у січні 2015\~року становить 19 робочих днів. Середньоденна заробітна плата позивача за два повних робочих місяця до звільнення складає: (1849,26 грн. + 1849,26 грн.) / (23 р.д. + 19 р.д.) = 88,06 грн. Відповідно до відомостей, наданих Міністерством соціальної політики України, загальна кількість робочих днів з 17.02.2015 р. (наступного дня після звільнення) до 01.08.2016\~р. (день постановлення судового рішення) складає 359 робочих днів. Отже, сума середнього заробітку за весь час затримки розрахунку з позивачем до дня ухвалення судового рішення складає з розрахунку: 88,06 грн. (середньоденна заробітна плата) х 359 (робочих дня) = 31613,54 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивача при звернені до суду з цим позовом було звільнено від сплати судового збору. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат (ч. 2 ст. 88 ЦПК України). Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 402,89 грн., пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial