overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі із 03.09.2005р. від спільного проживання в якому народилися син [PERSON], 01.07.2006р.н. та дочка [PERSON], 16.10.2012р.н., які проживають з матірю. Відповідач проживає окремо і з того часу не бере участі у вихованні та утриманні дітей. На момент звернення до суду між сторонами не досягнуто добровільної згоди з приводу утримання дітей. Відповідач працює у ВФ ДПЗД «Укрінтеренерго» «Калуська ТЕЦ» і має постійний дохід, інших дітей чи утриманців не має, тому [PERSON] звернулася із позовом до суду про стягнення з [PERSON] аліментів в її користь на утримання неповнолітніх сина [PERSON], 01.07.2006р.н. та дочки [PERSON], 16.10.2012р.н., у розмірі 1/2 частини з усіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімум на кожну дитину відповідного віку щомісячно до досягнення ними повноліття. У судове засідання [PERSON] не зявилася, однак подала суду заяву про уточнення позовних вимог і просить стягувати з відповідача аліменти в її користь на утримання неповнолітніх сина [PERSON], 01.07.2006р.н. та дочки [PERSON], 16.10.2012р.н., у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімум на кожну дитину відповідного віку щомісячно до досягнення ними повноліття, а справу просить розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, однак подав заяву про те, що позов визнає та не заперечує проти стягнення із нього аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімум на кожну дитину відповідного віку щомісячно до досягнення ними повноліття, а справу просить розглянути без його участі. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав: Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі є батьком сина [PERSON], 01.07.2006р.н. та дочки [PERSON], 16.10.2012р.н. (а.с. 5, 6). Діти проживають з матір»ю (а.с.7). Позивачка працює в Степанівському НВК вчителем початкових класів (а.с.8). Відповідач утриманням дітей не займається, працює у ВФ ДПЗД «Укрінтеренерго» «Калуська ТЕЦ», інших утриманців немає, тому суд вважає, що позивач як мати правомірно вимагає стягнення аліментів. Враховуючи наведене, майновий стан, здоровя відповідача й те, що у нього інших дітей та утриманців немає, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити і стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх [PERSON], 11.07.2006р.н. та дочки [PERSON], 16.10.2012р.н. щомісячно у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімум на кожну дитину відповідного віку щомісячно до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід також стягнути в користь позивачки та 400 грн. судових витрат на правову допомогу та в дохід держави 551,20 грн. судового збору. На підставі ст. ст. 180, 182, 183 СК України, й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі із 14.07.2009р. по 25.08.2016р., від якого народився син Матвій, 19.01.2015р.н., який після розірвання шлюбу проживає з матірю. Відповідач ще до розірвання шлюбу перейшов проживати до матері і з того часу не бере участі у вихованні та утриманні дитини. Позивачка на даний час не працює, оскільки займається доглядом за дитиною і отримує тільки державну соціальну допомогу по догляду за дитиною. Оскільки, відповідач працює на ТОВ «Карпатнафтохім» на посаді старшого майстра зміни і має постійний дохід, інших дітей чи утриманців не має, тому [PERSON] звернулася із позовом до суду про стягнення з [PERSON] аліментів в її користь на утримання неповнолітнього сина Матвія, 19.01.2015р.н., щомісячно у розмірі 30% усіх видів його доходу щомісяця, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання [PERSON] не зявилася, однак подала суду заяву про уточнення позовних вимог і просить стягувати з відповідача аліменти в її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 19.01.2015р.н. у розмірі ? частини з усіх видів доходу, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а справу просить розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, однак подав заяву про те, що позов визнає та не заперечує проти стягнення із нього аліментів на утримання сина у розмірі ? частини усіх видів доходу, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а справу просить розглянути без його участі. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав: Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі є батьком неповнолітнього сина Матвія, [INFO] (а.с. 3), який вихованням та утриманням дитини не займається, працює старшим майстром зміни на ТзОВ Карпатнафтохім», інших утриманців немає, тому суд вважає, що позивач як мати правомірно вимагає стягнення аліментів. Враховуючи наведене, майновий стан здоровя відповідача й те, що у нього інших дітей та утриманців немає, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити і стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина Матвія, [INFO] щомісячно у розмірі ? частини з усіх видів заробітку але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід також стягнути 551,20 грн. судового збору в дохід держави та 500 грн. витрат на правову допомогу в користь іванової І.О. (а.с. 8). На підставі ст. ст. 180, 182, 183 СК України, й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.05.2006р., який зареєстрований у Верхнянській сільській раді Калуського району, актовий запис № 6. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], 16.02.2007р.н. , який проживає з позивачкою та знаходиться на її вихованні та утриманні. Подружнє життя між сторонами не склалося через різні погляди на життя та різні інтереси. Шлюбні стосунки фактично припинилися і сторони тривалий час разом не проживають, тому шлюб існує лише формально. Вважаючи, що примирення між ними не можливе, а подальше продовження шлюбних відносин буде суперечити її інтересам, тому [PERSON] звернулася із позовом до суду про розірвання шлюбу, а після розірвання шлюбу сина залишити на її вихованні, а прізвище змінити на дошлюбне «Захарків». \~ \~ \~ \~У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак подала до суду заяву про те, що позов підтримує повністю та просить його задоволити, а справу просить розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] також у судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про те, що позов визнає в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення, а справу просить розглянути без його участі. Суд, проаналізувавши докази по справі вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони з 11.05.2006р., перебувають у шлюбі, який зареєстрований у Верхнянській сільській раді Калуського району Івано-Франківської області, актовий запис № 6 (а.с. 4), в якому від спільного проживання народився син [PERSON], 16.02.2007р.н. (а.с.7). Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхнім дітей, що мають істотне значення. Подружнє життя у сторін не склалося, вони тривалий час проживають окремо, у подружжя різні інтереси та погляди на життя, обоє розуміють, що сімейне життя розпалося і примирення між ними не можливе. Суд вважає, що сімя розпалася, примирення між сторонами не можливе, а подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та інтересам їхньої неповнолітньої дитини, тому шлюб слід розірвати. Після розірвання шлюбу сина [PERSON], 16.02.2007р.н. слід залишити проживати з матір»ю [PERSON] та позивачці слід повернути дошлюбне прізвище\~ «Захарків».\~ У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати, в тому числі 500 грн. витрат на правову допомогу (а.с.8). На підставі\~ ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.05.2011, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 642, в якому народилася дочка [PERSON] [INFO].н. Після народження дочки, відповідач допомагав здійснювати догляд за дитиною, а позивачка працювала, щоб матеріально забезпечувати сім'ю, однак згодом чоловік став залишати сім'ю та часто відлучатись з дому. Між сторонами почали виникати сварки та непорозуміння і в адресу позивачки від відповідача лунали образи та погрози. Відповідач проживає у м. Івано-Франківську і інколи навідується до дочки. Фактично сім'я розпалася і зберігати шлюб стало недоцільно і оскільки, подружжя не могло створити міцної сім'ї, тому [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу, після розірвання якого просить дочку [PERSON], [INFO].н. залишити проживати із нею та залишити їй прізвище «[PERSON]», а також стягнути в її користь судові витрати. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак подала до суду заяву про те, що позов підтримує повністю та просить його задоволити, а справу просить розглянути без її участі (а.с. 19). Відповідач [PERSON] також у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про те, що позов визнає в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення, а справу просить розглянути без його участі (а.с. 15). Суд, проаналізувавши докази по справі вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони з 25.05.2011 перебувають у шлюбі, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 642 (а.с. 4). У шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO].н. (а.с. 5). Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Подружнє життя у сторін не склалося, вони конфліктують та сваряться, разом не проживають і обоє розуміють, що сімейне життя розпалося і примирення між ними неможливе. Суд вважає, що сім'я розпалася, примирення між сторонами неможливе, а шлюб носить формальний характер, тому його слід розірвати, після розірвання шлюбу дочку [PERSON], [INFO].н. залишити проживати з позивачкою і їй залишити прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує із відповідача судові витрати. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі із 31.01.1998р. від спільного проживання в якому народилася дочка [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу проживає з матір'ю. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому позивачка на даний час звернулася із заявою про розлучення. Відповідач на утримання дитини коштів не надає. Позивачка вважає, що відповідач, як батько дитини зобов'язаний брати участь у витратах на неї, тому [PERSON] звернулася із позовом до суду про стягнення з [PERSON] аліментів в її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] щомісячно у розмірі ? частини з усіх видів заробітку до досягнення нею повноліття, а також просить стягнути із відповідача в її користь розмір судових витрат. У судове засідання [PERSON] не з'явилася, однак подала суду заяву про уточнення позовних вимог і просить стягувати з відповідача аліменти в її користь на утримання неповнолітньої дочки у розмірі ? частини з усіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімум на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття, а справу просить розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, однак подав заяву про те, що позов визнає та не заперечує проти стягнення із нього аліментів на утримання сина у розмірі ? частини усіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімум на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття, а справу просить розглянути без його участі. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав: Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Відповідач займається вихованням та утриманням дитини, працює у Калуській спеціальній загальноосвітній школі-інтернат № 2 інших утриманців немає, тому суд вважає, що позивач як мати правомірно вимагає стягнення аліментів. Враховуючи наведене, майновий стан відповідача, а саме те що він працює й те, що у нього інших утриманців немає, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити і стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] щомісячно у розмірі ? частини з усіх видів заробітку але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача також слід стягнути 551,20 грн. судового збору в дохід держави та 500 грн. витрат на правову допомогу в користь [PERSON] (а.с. 5). На підставі ст. ст. 180, 182, 183 СК України, й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

що сторони по справі перебувають у шлюбі 02.03.2016 р., який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Калушу Калуського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 70. У шлюбі дітей немає. Подружнє життя у сторін не склалося, міцної сім`ї сторони не створили і рішення про одруження вони прийняли передчасно і необдумано. Між ними часто виникали конфлікти та непорозуміння в сім`ї і на грунті вживання алкоголю, відповідач ставав агресивним, влаштовував дебоші і наносив побої. Оскільки, примирення між сторонами не можливе, тому з наведених підстав [PERSON] просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] » та стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір. Ухвалою суду від 11.01.2020 р. відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 24.01.2020 р. Ухвалою суду від 24.01.2020 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду на 10.02.2020 р. Позивачка [PERSON] подала заяву, в якій вона позовні вимоги підтримує у повному обсязі, а справу просить розглянути без її участі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 23). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, проте був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, шляхом вручення судової повістки та розміщення оголошення на сайті «Судова влада» (а.с. 21, 22). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає умовам ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони 02.03.2016 р. зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Калушу Калуського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 70 (а.с. 5). У шлюбі дітей немає. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що подружнє життя у сторін не склалося, вони разом не проживають та не ведуть спільного господарства, у них відсутні почуття любові та поваги один до одного, тому їхній шлюб розпався і вони не виявляли бажання щоб примиритися. Таким чином, суд вважає, що сім`я розпалася, а шлюб носить формальний характер, тому його слід розірвати, після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати, тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути 840,80 грн. судового збору (а.с. 3, 4). На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

що сторони по справі перебувають у шлюбі 21.05.2001 р., який зареєстрований у селі Підмихайля Калуського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5. У шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини почали погіршуватися через сварки та скандали із-за різних характерів та поглядів на сім`ю. Таке відношення відповідача до сім`ї призвело до того, що шлюбні відносини фактично припинилися і кожен живе своїм життям, внаслідок чого вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Оскільки, примирення між ними неможливе, тому з наведених підстав [PERSON] просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] » та проживати із нею дочку [PERSON] , а також стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 11.01.2020 р. відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 22.01.2020 р. Ухвалою суду від 22.01.2020 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду на 11.02.2020 р. Позивачка [PERSON] подала заяву, в якій вона позовні вимоги підтримує у повному обсязі, а справу просить розглянути без її участі (а.с. 14). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, проте був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, шляхом вручення судових повісток та розміщення оголошення на сайті «Судова влада» (а.с. 17, 19, 20). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає умовам ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони 21.05.2001 р. зареєстрували шлюб у селі Підмихайля Калуського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5 (а.с. 4). У шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що подружнє життя у сторін не склалося, вони разом не проживають та не ведуть спільного господарства, у них втрачені відчуття любові та поваги один до одного, тому їхній шлюб розпався і вони не виявляли бажання щоб примиритися. Таким чином, суд вважає, що сім`я розпалася, а шлюб носить формальний характер, тому його слід розірвати, після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « [PERSON] » та залишити проживати із нею дочку [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 840,80 грн. судового збору (а.с. 3). На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

що сторони по справі перебувають у шлюбі з 14.11.2008 р., у якому народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося і вони два роки вже разом не проживають, так як відповідач переїхав жити в село до своїх батьків. Основна причина розпаду сім`ї, що відповідач не хоче працювати та утримувати сім`ю і через різні погляди на життя між ними часто виникали сварки та непорозуміння. На неодноразові прохання змінити поведінку і ставлення до сім`ї, відповідач не реагував, тому майбутнього у сім`ї немає. Вони втратили почуття поваги та любові один до одного, тому позивач просить шлюб розірвати, після розірвання якого залишити із нею проживати дітей, залишити їй прізвище « [PERSON] » та стягнути з відповідача судові витрати. Позивач подала заяву, в якій позов підтримала, а справу просила розглянути без її участі (а.с. 23). Відповідач у судове засідання не з`явився, проте був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада» (а.с. 24). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає умовам ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони 14.11.2008 р. зареєстрували шлюб у Монастирецькій сільській раді Жидачівського району Львівської області, актовий запис № 12 (а.с. 4). У шлюбі народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 7, 8). Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд встановив, що подружнє життя у сторін не склалося, вони разом не проживають два роки і у них відсутні почуття любові та поваги один до одного, тому їхній шлюб розпався і вони не виявляли бажання щоб примиритися. Таким чином, суд вважає, що сім`я розпалася, а шлюб носить формальний характер, тому його слід розірвати, після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] » та залишити проживати із нею дітей. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати, тому з відповідача на користь позивачаслід стягнути 840,80 грн. судового збору та 800,00 грн. витрат на правничу допомогу (а.с. 3, 13). На підставі ст. ст. 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved