Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

[PERSON] 13.06.2014 року звернулась до Хмільницького міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у зв'язку з продовженням навчання. Позов обґрунтовано тим, що відповідач є її батьком. Позивач є студенткою другого курсу денного відділення Вінницького торгівельно-економічного інституту Київського національного торговельно-економічного університету, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач має можливість, однак матеріальну допомогу на утримання позивача не надає, а тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно, до досягнення нею 23 років. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності також зазначила, що підтримує позов в повному обсязі та просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченого ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Зокрема, судові повістки, разом з копіями відповідних документів надсилались відповідачу поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, що підтверджується довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Вінницькій області від 25.06.2014 року, а саме за адресою: [ADDRESS], Хмільницький район, Вінницька область (а.с.10). Згідно відміток Укрпошти на поштовому відправленні вони повернуті через те, що адресат за зазначеною адресою не проживає. Згідно з ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у справі доказів достатньо для вирішення справи по суті та враховуючи, що відповідач, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, повторно не з'явився, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідач - [PERSON] зазначений батьком повнолітньої - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.03.2009 року. (а.с. 6). Довідкою № 52 від 11.04.2014 року Вінницького торговельно-економічного інституту Київського національного торговельно-економічного університету підтверджено, що [PERSON] є студенткою 2 курсу даного навчального закладу, навчається за державним замовленням на факультеті економіки та менеджменту. Отримує стипендію. Закінчує навчання у червні 2016 року (а.с. 8). Довідкою №109 Хмільницької міської ради підтверджено, що [PERSON], [INFO] знаходиться на утриманні матері [PERSON], батько [PERSON] участі у вихованні не приймає (а.с.7). Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених в ст. 182 СК України, а саме: стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища відповідача; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У зв'язку з тим, що відповідач є працездатною особою, суд дійшов висновку, що він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання своєї доньки [PERSON] При цьому судом враховується, що [PERSON] є повнолітньою, а тому вимога про стягнення аліментів не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в даному випадку не підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Враховуючи те, що згідно довідки з навчального закладу (а.с. 8) [PERSON] закінчує навчання в червні 2016 року, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а на користь позивача підлягають стягненню аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від доходу (заробітку) [PERSON] до закінчення [PERSON] навчання, тобто до - 30.06.2016 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн. в дохід держави.

Outcome: partial