Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця [PERSON] про захист прав споживача, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 23 липня 2020 року між ним та ФОП [PERSON] був укладений договір виконання послуг згідно із яким, відповідач, як виконавець, зобов`язався виконати суворо із дотриманням завдань замовника, роботи по виготовленню та доставці товару згідно з розцінками виконавця (обладнання для будинкового опалення), а він зобов`язався здійснити оплату та прийняти результат виконаних послуг. Строк виконання послуг договором обумовлений у період з 23 липня 2020 року по 28 вересня 2020 року, що було обумовлено з відповідачем в усній формі під час підписання договору. Ціна договору становила 120\~000,00 грн. Передоплата на час підписання договору становить 70% від ціни договору, а саме 80\~000,00 грн. На виконання договору, а саме під час його підписання, він передав відповідачу суму 80\~000,00 грн. Зазначені кошти були отримані відповідачем. Крім того, за пропозицією відповідача, ним було перераховано ще 30\~000,00 гривен на виконання договору, так як відповідач запропонував йому зробити знижку в сумі 10\~000,00 гривен, в разі, якщо він оплатить йому всю суму відповідно до договору. Факт перерахування відповідачу грошових коштів у зазначеній вище сумі, підтверджується скріншотами переписки з додатку "вайбер" його мобільного телефону та телефону відповідача [PERSON] , де останній підтверджував отримання від нього грошових коштів. До теперішнього часу на неодноразові його вимоги виконати умови договору, відповідач взяті за договором зобов`язання не виконав, до виконання робіт не приступив, оплату не повернув. У зв`язку із тим, що відповідач у визначений ними строк та його неодноразові вимоги не приступив до виконання робіт, він бажає розірвати вищезазначений договір. Посилаючись на п.3,4 ч. 1 ст.611 ЦК України зазначає, що пунктом 4.3 вищевказаного Договору передбачено, що за порушення передбаченого договором строку виконання послуг, виконавець виплачує замовнику неустойку в розмірі 0,5% від суми договору за кожен день прострочення (ч.2 ст.551 ЦКУ). Розмір неустойки за порушення умов договору становить: 110\~000,00 грн. х 0,5% х 383 дні прострочення (з 23 липня 2020 року по 10 вересня 2021 року) = 210\~650,00 грн. Зазначає, що протиправними діями відповідача йому завдана моральна шкода, яка полягає у тому, що через невиконання умов договору він зазнав сильних страждань та хвилювань, у нього мав місце сильний стрес, насідком якого сталося загальне погіршення здоров`я, з`явилося безсоння, роздратованість, стан депресії, які були раніше йому не властиві. Для вирішення проблеми він неодноразово письмово, за телефоном звертався до відповідача з вимогою про виконання умов договору. Ним були затрачені сили та час, які він міг використати на більш корисні для себе цілі, наприклад спілкування з рідними та близькими, вирішенні побутових питань, роботу, тощо. У зв`язку із чим розмір моральної шкоди він оцінює у 50\~000,00 грн. Просить суд: - розірвати Договір підряду від 23 липня 2020 року, укладений між ним, [PERSON] , та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] ; - стягнути з Фізичної особи-підприємця [PERSON] на його, [PERSON] , користь оплату за Договором підряду від 23 липня 2020 року в сумі 110\~000,00 грн.; - стягнути з Фізичної особи-підприємця [PERSON] на його, [PERSON] , користь неустойку за Договором підряду від 23 липня 2020 року у розмірі 210\~650,00 грн.; - стягнути з Фізичної особи-підприємця [PERSON] на його, [PERSON] , користь моральну шкоду в сумі 50\~000,00 грн.; - стягнути з Фізичної особи-підприємця [PERSON] на його, [PERSON] , користь, судові витрати. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином (а.с.50). Відповідач Фізична особа-підприємець [PERSON] до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином (а.с.47). У відповідності до ч. 7 ст. 128 ЦПК України «У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач повідомлений у встановленому порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні особисто або через представника, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), вважає можливим відповідно до правил ч.1 ст. 280 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідач Фізична особа-підприємець\~ [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні особисто або через представника, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Фізичної особи-підприємця [PERSON] про захист прав споживача, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. У відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Так, відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як встановлено в судовому засіданні, 23 липня 2020 року між Фізичною особою-підприємцем [PERSON] (Виконавець) та [PERSON] (Замовник) укладено Договір (а.с.8). Відповідно до п. 1.1 Договору, Замовник поручає, а Виконавець зобов`язується виконати роботи по виготовленню та доставці товару згідно з розцінками виконавця. Пунктом 1.2 Договору встановлено, що Замовник зобов`язується оплатити та прийняти готовий товар та роботу згідно умов цього договору. Згідно з п. 2.1 Договору, вартість товару складає 120\~000,00 грн. Завдаток (попередня оплата не менше 70%) 80\~000,00 грн. Залишок 40\~000,00 грн. Замовник зобов`язується сплатити вартість заказу (п.3.1). Після виконання п. 2.1 Виконавець зобов`язується виготовити і доставити товар протягом (не зазначено) робочих днів, згідно акту приймання-передачі (додаток 1 доданого договору) (п.3.2). Термін дії договору вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 9.1). Відповідно до Специфікації до договору від 23 липня 2020 року, [PERSON] було замовлено роботи по виготовленню та доставці товару (обладнання для будинкового опалення) на суму 120\~000,00 грн. (а.с.9). Згідно з Довідкою Компанії «Klimenko.biz», «Патріот» роботи по виготовленню та доставці товару згідно з розцінками виконавця (обладнання для будинкового опалення), передбачені вищевказаним Договором, становлять 129\~509,00 грн. (а.с.10-11). З переписки в програмі Viber з 01 липня 2020 року по 22 червня 2021 року між позивачем і чоловіком на ім`я [PERSON] вбачається, що переписка уявляє собою інформацію про характеристики товару, який зазначено у Специфікації до Договору від 23 липня 2020 року, пропозиція чоловіка на ім`я [PERSON] щодо знижки даного товару, сума з урахуванням якої становить 120\~000,00 грн., [PERSON] повідомив, що грошові кошти у розмірі 10\~000,00 грн. надійшли, на письмові повідомлення позивача [PERSON] відповіді не надав, після чого позивач повідомив, що на наступному тижні він замовить котел та термонакопичувач у інших виробників, а справу передасть до суду, також вказав, що чекати не має сенсу, оскільки попереду зима, на що [PERSON] відповів, що буде намагатися вирішити це питання, позивач просив привезти котел та термонакопичувач, який він змонтує сам, або запропонував приїхати та вивезти його самостійно, після чого [PERSON] не відповідав, позивач запропонував [PERSON] зустрітися 24 червня 2021 року та обговорити дане питання, та повідомив, що 29 червня 2021 року він буде звертатися до поліції (а.с.13-33). Відповідач [PERSON] ніяких доказів не надав, подані позивачем докази не оспорив. Згідно ст. 837 ЦК України - за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно ст. 849 ЦК України - Замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Згідно ст. 852 ЦК України - за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Згідно ст. 901 ЦК України - за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно ст. 902 ЦК України - виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Згідно ст. 906 ЦК України - збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 639 ЦК України - договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулює Закон України від 12 травня 1991 р. №\~1023-ХІІ\~«Про захист прав споживачів». Зазначеним Законом встановлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1\~Закону України «Про захист прав споживачів»\~споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Отже, у судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] сплатив відповідачу [PERSON] завдаток у розмірі 80\~000,00 грн. відповідно до п.2.1 укладеного Договору під час його підписання. В наданій переписці між позивачем і відповідачем - відповідач не оспорював факту отримання коштів від позивача, проте свою частину Договору не виконав, перестав відповідати на повідомлення позивача, роботи по виготовленню та доставці товару позивачу не виконав. Таким чином, суд погоджується з позивачем у тому, що відповідач отримав від позивача завдаток у розмірі 80\~000,00 грн. відповідно до п.2.1 Договору, проте їх не відпрацював, зокрема не виконав роботи по виготовленню та доставці товару позивачу. Відповідач не довів відсутності у нього боргу перед замовником і не довів виконання передбачених договором робіт на вказану суму. Суд вважає встановленим факт неналежного виконання стороною договору (виконавцем) взятих на себе за договором зобов`язань. Тому суд вважає, що є підстави для розірвання договору, укладеного між сторонами. А також є підстави для покладення на відповідача обов`язку повернути грошові кошти у вигляді завдатку у розмірі 80\~000,00 грн., отримані ним за договором, які на даний час відповідач необґрунтовано довго утримує у себе без законних і достатніх підстав. Таким чином, позов в частині розірвання Договору підряду від 23 липня 2020 року, укладений між Фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] , підлягає задоволенню, а в частині стягнення з відповідача оплати за Договором підряду у вигляді завдатку у розмірі 80\~000,00 грн. підлягає частковому задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Пунктом 4.3 Договору встановлено, що в разі не виконання Виконавцем п. 3.2 з власної вини Виконавець зобов`язаний виплатити неустойку в розмірі 0,5 % від вартості даного договору за кожний день прострочення (ч. 2 ст. 551 ЦК України). Відповідачем умови Договору підряду було порушено, зобов`язання виконано не було, отже, враховуючи п. 4.3 Договору, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача неустойки в розмірі 153 200,00 грн. (80\~000,00 грн. (вартість оплати : 100 х 0,5 (неустойка відповідно до п. 4.3 Договору) х 383 (дні прострочення (з 23 липня 2020 року по день звернення до суду - 10 серпня 2021 року). Крім цього, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, між іншим, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Позивач зазначає, що підставою його вимог про стягнення моральної шкоди є те, що через невиконання умов договору він зазнав сильних страждань та хвилювань, у нього мав місце сильний стрес, насідком якого сталося загальне погіршення здоров`я, з`явилося безсоння, роздратованість, стан депресії, які були раніше йому не властиві. Для вирішення проблеми він неодноразово письмово, за телефоном звертався до відповідача з вимогою про виконання умов договору. Ним були затрачені сили та час, які він міг використати на більш корисні для себе цілі, наприклад спілкування з рідними та близькими, вирішенні побутових питань, роботу, тощо. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Відносини щодо відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок одержання чи припинення послуги або недоліку продукції, регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». Захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди (частини перша, друга статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів»). Судом встановлено порушення відповідачем прав позивача як споживача, яке полягало у не виконанні робіт по виготовленню та доставці товару позивачу, отже, протиправними діями відповідач завдав позивачу моральну шкоду. Відтак, протиправні дії ФОП [PERSON] , які виразилися в порушенні прав споживача, призвели до погіршення стану здоров`я позивача, тобто [PERSON] була завдана моральна шкода у вигляді душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього, що дає йому право на відшкодування такої шкоди. Крім того, відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду. Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Судове рішення, що набрало законної сили, є підставою для його виконання. Виконання судового рішення сприяє втіленню законів у життя та зміцненню їх авторитету. Рішення суду охороняє права, свободи та законні інтереси громадян, а також є завершальною стадією судового провадження. За статтею 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Загальні підстави відповідальності за моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Право на справедливий суд, гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. Право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції («Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28.07.1999, § 63; «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997, § 40). Враховуючи викладене вище, суд вважає, що розмір морального відшкодування, з урахуванням всіх обставин справи, а саме неправомірності дій в частині невиконання робіт по виготовленню та доставці товару позивачу, та вимог розумності, добросовісності, справедливості, підлягає стягненню з ФОП [PERSON] на користь позивача [PERSON] в розмірі 10 000,00 грн. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Позивач при зверненні до суду із даним позовом звільнений від сплати судового збору. Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15 грудня 2020 року № 294-ІХ, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2021 року складає 2270,00 грн. Отже, за подання даної позовної заяви розмір судового збору становить 908,00 грн. Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] про захист прав споживача у розмірі 80 000 грн. - оплата за\~Договором підряду\~від 23\~липня 2020\~року;\~153\~200,00\~грн.\~ неустойка;\~10\~000\~грн.\~ моральна\~шкода,\~а всього\~243\~200,00\~грн. Отже, процентне співвідношення задоволених вимог становить 65,61 % ((243\~200,00 грн. задоволені вимоги) / ( 370\~650,00 грн. заявлені позовні вимоги )*100%). З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 595,74 грн. (908,00 грн. судовий збір * 65,61 %), який підлягає стягненню до державного бюджету за рахунок відповідача і тому з відповідача слід стягнути до державного бюджету судовий збір у розмірі 595,74 грн., що є пропорційним до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial