Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що, з 16.12.2011 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що починаючи з 2013 року з відповідачем фактично припинили проживати та вести спільне господарство, останній почав вести аморальний спосіб життя та вживати наркотичні речовини. Крім того, останній на даний час знаходиться в місцях позбавлення волі - у ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)». Вказує на те, що сином опікується лише вона, батько дитини участі у її вихованні взагалі не приймав та не приймає, не цікавиться життям сина, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Дитина знаходиться на повному її утриманні, для повноцінного розвитку дитини вона прикладає всі свої зусилля та можливості. Вказуючи на ухилення відповідача від виховання дитини, свідоме нехтування ним своїми обов`язками, позивачка, з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав і законних інтересів дитини, просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON] , [INFO] , народження та стягнути аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі, в розмірі 1100 грн. щомісячно, до досягнення сином повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. В підготвчому засіданні заявлений до нього позов в частині позбавлення батьківських прав не визнав, в його задоволенні просив відмовити. Пояснив, що він бажає брати участь у вихованні дитини, при можливості буде надавати матеріальну допомогу на його утримання. Зазначив, що з 2016 року відбуває покарання в місцях позбавлення волі, тому немає реальної можливості виконувати свої батьківські обов`язки в повній мірі особисто. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - органу опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області в судове засідання не з`явився, представник за довіреністю Занов`як І.С. подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести у його відсутність, щодо вирішення спору покладався на розсуд суду. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбу, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 16.12.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Синельниківському району Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.10.2012 року батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , є сторони по справі. З довідок ПП Управлінська Компанія «Житлофонд» від 21.01.2019 року № 8 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №б/н від 20.02.2019 року, вбачається, що малолітній [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає разом матір`ю - [PERSON] в [ADDRESS] . Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В абзаці 2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем рішення суду першої інстанції про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Суд критично оцінює висновок Органу опіки і піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області ( від 20.02.2019 року №01-23/658 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , стосовно малолітного [PERSON] , [INFO] , оскільки даний висновок є недостатньо обґрунтованим, а тому не може бути беззаперечним доказом для підтвердженням факту ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, а також застосування до нього такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав. При цьому, суд враховує, що такий висновок має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду (ч.ч. 5, 6 ст. 19 СК України). Даний висновок наданий без врахування думки відповідача, так як останній не був присутнім на засіданні комісії з питань захисту прав дитини і докази належного повідомлення останнього про такий розгляд в матеріалах справи відсутні. Крім того, з висновку не видно, які заходи та коли саме були вчиненні органом опіки та піклування з приводу поведінки відповідача щодо ухилення від виконання батьківських обов`язків, попередження про зміну такої поведінки, про можливість позбавлення батьківських прав. Поведінка спрямована на ухилення від виконання батьківських обов`язків завжди має умисний характер, тобто особа має усвідомлювати свої дії й бажати їх настання, незважаючи на неодноразові попередження про можливість настання негативних наслідків та цей є предметом встановлення у таких справах. Натомість суду не надано будь-яких інших доказів, в розумінні ст. 76 ЦПК України, того, що відповідач злісно ухиляється від виконання ним своїх батьківських обов`язків при можливості їх виконувати. Що стосується посилання позивачки на те, що відповідача засуджено вироком суду до позбавлення волі і він відбуває покарання, що на її думку негативно відобразиться на дитині, то суд такі до уваги не приймає, оскільки як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] засуджено не за вчинення умисного злочину щодо дитини, а тому дана обставина не може слугувати однією з підставою для позбавлення його батьківських прав, відповідно до вимог ст. 164 СК України. Крім того, дана обставина вказує лише на те, що на даний час, у зв`язку з відбуванням покарання, відповідач позбавлений можливості належним чином виконувати свої батьківські обов`язки з незалежних від нього обставин. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини. За вказаних обставин, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити, попередивши відповідача [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання малолітнього сина. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі в сумі 768 грн.40 коп. Відповідно до ст.ст. 150, 164, 165 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial