Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO],\~ [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 50% від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, а також аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу) до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку, оскільки ідповідач в добровільному порядку матеріальної дщопомоги на утримання неповнолітніх дітей та на її утримання не надає. За таких обставин позивач просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, проти стягнення з нього в судовому порядку аліментів на утримання позивача заперечує. Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO],\~ [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у графі «батько» значиться [PERSON] (а.с.7-10). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття. Утримання неповнолітньої дитини являється обов'язком як матері, так в рівній мірі і батька. На час розгляду справи позивач не працює, перебуває на обліку в УПСЗН [PERSON] РДА, де отримує дохід у виді щомісячної одноразової допомоги при народженні 3-х дітей у розмірі станом на жовтень 2016 року 2732,50 грн., а також державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям у розмірі станом на жовтень 2016 року 2539,95 грн., що підтверджується довідками № 737 від 09.11.2016. Відповідно до Протоколу\~№ 7 до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зі змінами, внесеними Протоколом № 11 (стаття 5), кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками\~\~ цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. №789-XІІ) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Невиплата аліментів на утримання неповнолітніх дітей, на які вони мають право відповідно до законодавства становить порушення їх майнових прав відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини, яка передбачає таке: «Кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». У справі «Кечко проти України» Європейський суд з прав людини висловив наступну думку: «Поняття «власності», яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу № 1, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як «майнові права», і, таким, як «власність» в цілях вказаного положення. Питання, що потребує визначення, полягає в тому, чи мав відповідно до обставин справи, взятих в цілому, заявник право на матеріальний інтерес, захищений статтею 1 Протоколу №1. \~\~Згідно зі ст. ст.\~1,\~17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року та практику Суду як джерело права. \~\~Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8\~ст. 7 СК України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. \~\~Відповідно до\~ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст.182 СК України). При цьому, як зазначено у ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач має задовільний стан здоровя, інвалідом не являється.. Як слідує з його пояснень у судовому засіданні, відповідач офіційно працевлаштований у ТОВ «Мрія» (с.Ямне В.Писарівського району), де отримує заробітну плату у мінімальному розмірі, а також має неофіційні заробітки. Крім того, відповідач інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина у визначених законодавством розмірах. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. З урахуванням обставин справи, приписів ст.183 СК України, суд вважає за можливе позов в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити і стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у частці від його заробітку (доходу) у розмірі 1/2 частини всих видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, а також судовий збір на користь держави. Зі свідоцтва про шлюб серії 1-БП №053459 вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Сінянська) [PERSON] відділом [PERSON][PERSON] районного управління юстиції Сумської області зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис за № 39 від 17.09.2010 (а.с.6). Відповідно до ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. З урахуванням обставин справи, приписів ст.80 СК України, суд вважає за можливе позов в частині стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити частково і стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у частці від його заробітку, починаючи стягнення від дня предявлення позову, а також судовий збір на користь держави пропорційно до задоволеної частини позову. При цьому, задовольняючи частково позов в цій частині, суд врахував майновий стан відповідача.

Outcome: partial