Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді Кухти В.О., при секретарі Борисенко К.В., за участю представника позивача та відповідача , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про народження,- В с т а н о в и в : У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом у якому зазначив, що з 1989 року є членом садівничого товариства «Десна» у якому має земельну ділянку №93 площею 0,054 га. Влітку 2014 року він дізнався, що за протоколом №2 зборів садівничого товариства «Десна» земельна ділянка №92 була передана [PERSON], а потім до протоколу була здійснена дописка згідно з якою [PERSON] передавалася ще й ділянка №93. В подальшому [PERSON], звернувшись з заявою до Чернігівської райдержадміністрації, на підставі її розпорядження від 01.09.2004 №487, отримав державний акт на право приватної власності на земельну ділянку розміром 0,0861 га, з якої 0,054 га фактично належать позивачу. У звязку з цим позивач просить визнати незаконним рішення зборів садівничого товариства «Десна» від 30.11.1997 в частині виділення у користування [PERSON] земельної ділянки №93 у садівничому товаристві «Десна», визнати частково незаконним та недійсним розпорядження Чернігівської райдержадміністрації від 01.09.2004 №487 про передачу у власність земельної ділянки у садівничому товаристві «Десна» площею 0,0861 га [PERSON], визнати незаконним та скасувати державний акт на право власності на землю серії ЯА №435228 на імя [PERSON], виданий на підставі зазначеного розпорядження, на цю земельну ділянку. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та зазначили, що позивача незаконно позбавили його ділянки, він залишається членом товариства, сплатив всі внески, рішення щодо передачі його ділянки №93 [PERSON] сфальсифіковані, у протоколі від 05.06.1997 була здійснена дописка щодо ділянки №93, а в листопаді цього року збори взагалі не збиралися. Відповідач [PERSON] заперечив проти позову та зазначив, що він був прийнятий у члени товариства 30.11.1997 та йому була виділена ділянка №92. Коли складалася схема приватизації то виявилося, що земельна ділянка №93 не існувала в натурі як і ряд інших земельних ділянок. Позивач не використовував свою земельну ділянку та жодних претензій з 1997 року до цього часу йому не висовував. Позивач не сплачував членські внески, а тому був виключений з членів товариства. Приватизація його земельної ділянки була проведена законно. [PERSON] як представник СТ «Десна» та голова правління СТ «Десна» в судовому засіданні проти позову не заперечив, та зазначив, що дана ситуація виникла через те, що колишнім головою садового товариства земельна ділянка [PERSON] незаконно була передана [PERSON]. Коли в 2014 році [PERSON] звернувся до нього з цим питанням, то виявилося, що його ділянка №93 відсутня, а на її місці знаходиться земельна ділянка №92 приватизована [PERSON]. [PERSON] з членів товариства не виключали (таких рішень у товариства немає) та не могли виключити без його участі. Всі внески на даний час ним сплачені. Представники Чернігівської райдержадміністрації в судовому засіданні заперечили щодо позовних вимог до них, оскільки оскаржуване розпорядження було винесене на підставі документації наданої самим товариством, у діяльність якого адміністрація не мала повноважень втручатися, а тому жодних незаконних дій не вчиняла. Представник Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області також зазначила, що управління не було розпорядником земель державної власності на час видачі спірного державного акту та жодним чином не порушувало прав позивача. Заслухавши сторони та дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, про обґрунтованість частини позовних вимог. Відповідно до книжки члена садівничого товариства /а.с.7-11/ [PERSON] є членом садівничого товариства «Десна» з 11.05.1999 та йому виділена ділянка №93. Членська книжка, відповідно до п.2.1 статуту товариства, підтверджує членство в ньому. Згідно з статутом Садівничого товариства «Десна» (далі Статут) /а.с.27-34/ товариство являється добровільним обєднанням громадян. Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про обєднання громадян» всі основні питання діяльності об'єднань громадян повинні вирішуватись на зборах всіх членів або представників членів. За ч.1 ст.13 цього ж Закону об'єднання громадян діє на основі статуту або положення. Рішень щодо виключення [PERSON] з членів товариства не надано. Показання свідка [PERSON], який був головою товариства у 1997 році, що на час вступу [PERSON] в товариство [PERSON] був вже виключений з членів товариства за несплату внесків не підтверджуються іншими доказами. Крім того, свідок [PERSON] зазначила, що памятає, що [PERSON] не сплачував членську внески в той період та його не могли знайти, але нікого з членів товариства тоді не виключали. Виключення члена товариства у разі несплати внесків також не передбачене Статутом. Як зазначено в п.4.6 Статуту за членом товариства зберігаються право володіння ділянкою на випадок тимчасової відсутності, при цьому інша особа рекомендована відсутнім членом товариства може користуватись ділянкою з дозволу правління з умовою збереження цією особою вимог статуту. Тобто, [PERSON] за час своєї відсутності не був позбавлений своїх прав щодо земельної ділянки №93. Садовим товариством до суду надано дві заяви [PERSON] /а.с.76-77/ про вступ до СТ «Десна» від 10.05.1997 на одній з яких стоїть резолюція голови товариства [PERSON] про прийняття [PERSON] у члени товариства рішенням зборів 05.07.1997 з виділенням земельної ділянки №92 /а.с.77/, а на іншій про виділення ділянок №92 та 93 (площею 0,861 га) /а.с.76/. В протоколі зборів товариства №1 від 05.06.1997 /а.с.150-155/ зазначено, що останнім питанням слухали заяву [PERSON] про прийняття в члени та виділення земельної ділянки №92 (іншими чорнилами дописано після крапки «и 93»). По цьому питанню постановили виділити [PERSON] земельну ділянку №92, хоча в мотивуванні цього рішення вище за текстом також мається дописка іншим чорнилом 93. Таким чином відповідно до цього протоколу, навіть з урахуванням дописок іншими чорнилами, рішення про виділення [PERSON] ділянки №93 не приймалося. В протоколі зборів товариства №2 від 30.11.1997 /а.с.156-159/ в даті проведення на першому аркуші мається підчистка. Четвертий аркуш цього протоколу на якому зазначено, що [PERSON] передається земельна ділянка №92 и 93 виконаний на іншому папері іншими чорнилами, та містить підпис [PERSON], який відрізняється від її підпису на третьому аркуші, де було вирішене останнє питання порядку денного зборів внесення змін до статуту. Свідок [PERSON] пояснила, що на третьому аркуші стоїть її підпис, а на четвертому не її. Щоб збори проводилися у листопаді вона не памятає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні не зміг пояснити ці розбіжності в заявах [PERSON] та протоколах зборів. Також в наданій копії статуту зазначено, що його прийнято на загальних зборах товариства 30.10.1997 протокол №2. З урахуванням зазначених розбіжностей суд приходить до висновку, що допустимих доказів того, що [PERSON] передавалася земельна ділянка №93 немає. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку /а.с.55/ на підставі розпорядження Чернігівської райдержадміністрації від 01.09.2004 №487 [PERSON] приватизував земельну ділянку №92 в СТ «Десна» розміром 0,0861 га. Згідно з висновками судової земельно-технічної експертизи №С-164 від 30.07.2015 та додаткової експертизи №С-164/Д від 29.04.2016 площа земельної ділянки №92 [PERSON] складає 0,0861 га та відповідає розмірам встановленим під час приватизації, а земельна ділянка №93 відсутня в натурі. Земельна ділянка №92 збільшилася за рахунок суміжної ділянки №93 на 0,0132 га. Таким чином, суд приходить до висновку, що приватизована [PERSON] земельна ділянка містила частину земельної ділянки позивача. Відповідно до ч.3 ст.116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Отже, у звязку з тим, що [PERSON] була приватизована земельна ділянка, частиною якої він користувався без законних підстав, то оспорюваний державний акт підлягає визнанню незаконним та скасуванню, а розпорядження Чернігівської райдержадміністрації від 01.09.2004 №487, на підставі ст.155 Земельного кодексу України, підлягає визнанню недійсним в частині передачі земельної ділянки у власність [PERSON]. Разом з тим, рішення про передачу [PERSON] ділянки №93 не може бути скасоване, оскільки, як встановлено вище, воно фактично не приймалося. В цій частині позовних вимог позов не підлягає задоволенню. Також судом не встановлено й порушення прав позивача зі сторони Чернігівської райдержадміністрації, оскільки рішення нею приймалося виходячи з документів, що були підготовлені самим товариством. Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області також не порушувало права позивача, оскільки не брало участі у спірних правовідносинах. Враховуючи викладене судові витрати підлягають стягненню з [PERSON] пропорційно задоволених вимог. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial