Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Акціонерного товариства «Банк Форвард», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Котюк І.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 13 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Котюк І.В., вчинено виконавчий напис за № 2747 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в розмірі 18443,87 грн. та 15 жовтня 2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Котюк І.В., вчинено виконавчий напис за № 3008 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості у розмірі 22883,65 грн. 10.11.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. відкрито виконавчі провадження № 63572939 та 63572939 з примусового виконання виконавчого напису № 2747 від 13.10.2020 року та виконавчого напису № 3008 від 15.10.2020. Позивач зазначає, що виконавчі написи вчинено з порушенням норм ст.ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», підпункту 3.1. пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ від 22.02.2012 № 296/5, позивачем не були укладені будь-які договори, в тому числі ті, що посвідчувались нотаріально, не отримувала жодної вимоги про погашення боргу, відповідачем не було подано нотаріусу документи, визначені п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою КМУ від 29.06.1999 р. № 1172. За вказаних обставин виконавчі написи є таким, що не підлягають виконанню, у зв`язку з чим звернулась до суду з даним позовом. Позивач просила: визнати виконавчий напис № 2747, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Котюк І.В. 13.10.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості у розмірі 18443,87 грн., таким, що не підлягає виконанню. Визнати виконавчий напис № 3008, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Котюк І.В. 15.10.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості у розмірі 22883,65 грн., таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 16 червня 2021 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Цією ж ухвалою витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Котюк І.В. документи відповідно до яких було вчинено виконавчі написи № 2747 від 13.10.2020 та № 3008 від 15.10.2020 та у відповідача АТ «Банк Форвард» документи, що підтверджують наявність заборгованості [PERSON] у розмірі 18443,87 грн. та 22883,56 грн. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду представник позивача подав заяву, відповідно до якої просив здійснювати розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Не заперечують щодо ухвалення заочного рішення в справі. Відповідач по справі АТ «Банк Форвард» в судове засідання свого представника не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відзив на позов не надали, будь-яких заяв та клопотань не надходило, а тому суд здійснює розгляд справи за відсутності представника відповідача. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Котюк І.В. в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Пояснень відносно позовних вимог не надходило, будь-яких заяв та клопотань не подавала, а тому суд здійснює розгляд справи за відсутності третьої особи. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенню ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 13.10.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Котюк І.В. на підставі статті 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, вчинено виконавчий напис № 2747 від 13.10.2020 року, про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 200139643 від 16.04.2018, укладеним з ПАТ «БАНК ФОРВАРД», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», заборгованості за період з 19.08.2020 року по 18.09.2020 року в розмірі 17593,87 грн., що складається: заборгованість за сумою кредиту в розмірі - 12192,28 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 5301,59 грн., плата за пропуск мінімальних платежів становить 100 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату в розмірі 850,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню становить - 18443,87 грн. 15.10.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Котюк І.В. на підставі статті 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, вчинено виконавчий напис № 3088 про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 200157607 від 24.07.2018 року, укладеним з ПАТ «БАНК ФОРВАРД», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», стягнуто заборгованість за період з 24.06.2020 року по 24.07.2020 року в розмірі 22033,65 грн., що складається: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі - 17581,93 грн.; прострочена заборгованість за процентами становить -4451,72 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату в розмірі 850,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню становить - 22883,65 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. відкрито виконавче провадження № 63571685 від 10.11.2020 про примусове виконання виконавчого напису№ 2747 від 13.10.2020, вчиненого приватним виконавцем КМНО Котюк І.В. та відкрито виконавче провадження № 63572939 від 10.11.2020 про примусове виконання виконавчого напису № 3008 виданого 15.10.2020 року. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положеньстатей 87, 88 Закону «Про нотаріат», у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17. Для спростування доводів позову відповідач не подав належних і допустимих доказів, визначених законом, та не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву. В матеріалах справи відсутні будь які докази, які б свідчили про безспірність заборгованості боржника перед банком. Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 р., залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001 р. Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року, справа №910/13233/17. Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України №14від 18грудня 2009року «Про судове рішення у цивільній справі» встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 «Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)», § 23). Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчі написи приватного нотаріуса були вчинені в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при цьому, стороною відповідача суду не надано доказів, що при вчиненні даних виконавчих написів, нотаріусу були надані відповідні документи, які підтверджують безспірність заборгованості, суд,

Outcome: approved