Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Шлюб між сторонами зареєстрований 12 березня 1996 року Кустолово-Суходільською сільською радою Машівського району Полтавської області, актовий запис №6. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою по справі. У свідоцтві про народження дитини відповідач [PERSON] записаний батьком. Позивачка звернулась до суду і просила шлюб розірвати, на примирення не згодна. Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинилися, причиною послужили психологічна несумісність, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сім'ю та сімейне життя зокрема, в зв'язку з цим сторони втратили одне до одного почуття поваги та любові, тому вирішила шлюб розірвати. На примирення не згодна. Посилаючись на вищевикладені обставини та на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в достатній мірі не надає, він є здоровою, працездатною особою, працює, позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила суд шлюб між нею та [PERSON] розірвати та стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду просила допустити до негайного виконання та просила стягнути судові витрати у справі. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, в своїх поясненнях посилалась на обставини, що викладені в позові і просила його задовольнити. Вказала, що на примирення не згодна. Відповідач [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів визнав, в судовому засіданні заперечив обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу, вказав, строк на примирення йому не потрібний. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України «у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову». Суд, заслухавши пояснення позивачки [PERSON], відповідача [PERSON], вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що подружжя [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.03.1996 року (а.с.5), шлюб зареєстрований Кустолово-Суходільською сільською радою Машівського району Полтавської області, актовий запис №6 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] (а.с.6), яка в даний час проживає разом з позивачкою по справі, що сторонами не заперечується (а.с.7). У свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач [PERSON], матір'ю записана [PERSON] (а.с.6) З довідки, виданої виконавчим комітетом Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області від 13.01.2016 року №30 вбачається, що [PERSON], [INFO] року народження, зареєстрована та проживає в [ADDRESS] та має такий склад сім'ї: дочку [PERSON], [INFO]; чоловік [PERSON], [INFO] (а.с.7). Статтею 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно ст.21 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. За нормою ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини між сторонами припинились, на примирення не згодні. Шлюб розпався через відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги в сім'ї, різні погляди на сім'ю та сімейне життя зокрема, в зв'язку з цим сторони втратили одне до одного почуття поваги та любові. В даний час шлюб існує лише формально. На сьогоднішній день сторони спільно не проживають з початку лютого 2016 року, про що зазначили в судовому засіданні. При таких обставинах справи суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає і вони про це не просять суд, вказавши, що строк на примирення їм не потрібний, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя, тому є підстави для розірвання шлюбу. Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення Як вбачається з позовної заяви, позивачка [PERSON] в даний час разом з дитиною [PERSON], [INFO] проживає в [ADDRESS] Відповідач у справі [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] працює монтером колії Виробничого підрозділу «Гребінківська дистанція колії» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Українська залізниця», де отримує заробітну плату (а.с.25). При визначенні розміру аліментів на дитину суд враховує суть позовних вимог [PERSON], матеріальний стан сторін по справі та дитини, яка проживає з позивачкою по справі та перебуває на її утриманні, майновий стан позивача у справі, майновий стан відповідача [PERSON], який є працездатним і в даний час працює, за місцем роботи отримує заробітну плату, розмір його заробітної плати, відповідно, має можливість сплачувати аліменти на утримання своєї малолітньої дитини, тому, з урахуванням визнання відповідачем позову, згідно ч.4 ст.174 ЦПК України та усталеної судової практики розгляду справ про стягнення аліментів суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу задоволені і є документально підтвердженими (а.с.1), в порядку ч.1 ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати в сумі 551 грн.20 коп. підлягають стягненню з відповідача у справі [PERSON] Враховуючи, що в силу п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка [PERSON] звільнена від сплати судового збору за вимогами про стягнення аліментів на утримання дитини, тому, в порядку ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави в сумі 551 грн.20 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved