Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Черкаська міська рада звернулась до суду з позовом, в якому просила виселити відповідача та його неповнолітню доньку, [PERSON], з квартири за адресою: вул. Гоголя, буд.494/1, кв.15, м. Черкаси, - без надання іншого житлового приміщення. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач самоправно зайняв зазначене житлове приміщення, яке перебуває у комунальній власності, а тому підлягає виселенню без надання іншого житла. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Судовий виклик направлявся відповідачеві за зареєстрованим місцем проживання, разом з тим адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення через відсутність адресата за зазначеною адресою та його неявкою до відділу поштового зв'язку для отримання кореспонденції, що в контексті положень ч.5 ст.74 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд вважає як повідомлення відповідача належним чином. Представник позивача, [PERSON], яка діє на підставі довіреності, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність та зазначила, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Також представник позивача зазначила, що не заперечує проти заочного розгляджу справи. Представник служби у справах дітей [PERSON] надала суду клопотання (а.с.49) про розгляд справи без її участі. В заяві вона просила суд при винесенні рішення по справі врахувати житлові права малолітньої [PERSON]. Представники КП «Придніпровська СУБ» [PERSON] надав суду заяву, в якій зазначив що підтримує позовні вимоги та просить розглядати справи без його участі (а.с.58). Відповідно до ст.224 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК) судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов наступних висновків. Зокрема, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Квартира за адресою: вул. Гоголя, буд.494/1, кв.15, м. Черкаси (спірна квартира), - належить до державного житлового фонду. Зазначена квартира не приватизована, що підтверджується відповідною довідкою департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради (а.с.11). На теперішній час в спірній квартирі не зареєстровано жодної фізичної особи, яка має право користуватися зазначеною квартирою, що підтверджується даними відповідної поквартирної картки (а.с.7). Відповідач є батьком малолітньої [PERSON] (а.с.60-61). Матір'ю малолітньої є [PERSON]. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.09.2014р. зі спірної квартири виселено [PERSON] (а.с.4). Цим же рішенням суд встановив, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] з 03.07.2007р., і має право власності на цю квартиру. Крім того, цим же рішенням суд встановив, що станом на 27.12.13р. о 14-00 в спірній квартирі наявні мешканці: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Факт проживання відповідача і його доньки також підтверджується відповідним актом від 27.12.2013р., складеним КП «Придніпровська СУБ» (а.с.38). Під час виконання рішення суду від 23.09.2014р. про виселення [PERSON] зі спірної квартири державним виконавцем було встановлено, що [PERSON] виселилася зі спірної квартири добровільно, а ключі від квартири передала своєму чоловіку [PERSON], про що складено відповідний акт державного виконавця від 17.09.2015р. (а.с.12). Також було встановлено, що станом на 17.09.2015р. в спірній квартирі було виявлено особисте майно відповідача та його дитини (меблі, побутова техніка, речі, одяг, посуд та інше) відповідальність за зберігання якого несе відповідач, про що він склав відповідну розписку (а.с.9). Згідно даних ГУ ДМСУ в м. Києві відповідач [PERSON] має у встановленому порядку зареєстроване місце проживання за адресою: [INFO] (а.с.71). Враховуючи, що правових підстав для зайняття відповідачем спірної квартири немає, позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. За таких обставин між сторонами вбачається спір, що виник із житлових правовідносин, які регулюються нормами Житлового кодексу України (далі ЖК). Відповідно до ст.5 ЖК державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад). Статтею 61 ЖК передбачено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Під час розгляду справи судом не встановлено жодної правової підстави зайняття відповідачем та його донькою спірної квартири, оскільки будь-яких договорів найму спірної квартири між сторонами не укладалось, а отже спірна квартира зайнята відповідачем самоправно. Згідно ч.3 ст.116 ЖК осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Згідно ч.2 ст.18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Судом встановлено, що відповідач не має правових підстав займати спірну квартиру. Натомість, відповідач має зареєстроване місце проживання в м. Києві, а отже має право користування іншим житловим приміщенням. Малолітня [PERSON], як донька відповідача, відповідно до положень ст.ст.65, 156 ЖК також має право на вселення та користування житловим приміщенням свого батька без згоди інших осіб. Крім того, мати малолітньої має у власності житло за адресою: вул. Гоголя, буд.494/1, кв.33, м. Черкаси, а тому дитина може користуватися і житловим приміщенням своєї матері. Отже виселення відповідача та його доньки зі спірної квартири не позбавляє їх права на житло. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує положення ч.1 ст.88 ЦПК, яким передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 1218грн (а.с.1), який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved