Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

15 грудня 2014 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, в розмірі 3500 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 18 липня 2014 року [PERSON] та [PERSON] були визнані винними у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Діями [PERSON] та [PERSON] йому була спричинена матеріальна шкода на загальну суму 3500 грн., оскільки засудженими було викрадено металеві двері розміром 1,0 х 2,0 м. Крім того, позивачу була спричинена й моральна шкода, яка полягає в моральних стражданнях з приводу того, що його майно було викрадено та не повернено, через що він повинен був змінювати звичайний уклад свого життя, їздити в міліцію, суд, а не витрачати цей час на себе та сім'ю, нервуватися з приводу того, що відповідачі вчинили крадіжку та не компенсували матеріальні збитки. Позивач оцінює моральну шкоду в розмірі 5000 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, від його представника [PERSON] надійшла заява з проханням розглядати справу у її відсутність, в якій просила позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи повідомлені належним чином. Від відповідача [PERSON], який перебуває в Казаківській ВК-93, в якій зазначив, що не має можливості відшкодувати матеріальний збиток та моральну шкоду, оскільки хворіє на туберкульоз, через що перебуває у відділенні для хворих, а тому обмежений в працевлаштуванні. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 18 липня 2014року, що набрав законної сили 19 серпня 2014 року, [PERSON] та [PERSON] визнані винними у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, яким встановлено факт викрадення останніми майна потерпілого [PERSON], а саме: металевих дверей розміром 1,0 х 2,0 м та металевої калитки розміром 1.7 х 1,0 м (а.с.10-11). Згідно приписів ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Положенням ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з даними копії товарного чеку вартість металевих дверей розміром 1,0 х 2,0 м, про які зазначено в позовній заяві, складає 280 грн. (а.с.23). Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оцінюючи надані докази в сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] вчинили злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, тобто таємно викрали майно потерпілого. Таким чином, позовні вимоги позивача в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню.на суму 280 грн., тобто вартість викрадених металевих дверей, яка підтверджена письмовими доказами, Статтею 28 Конституції України передбачено право кожної людини на повагу до його гідності. Відповідно до ст.68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. За положеннями п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Частиною 1 ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. З роз'яснень, які містяться в пунктах 3, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 вбачається, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно з чинним законодавством моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків, тощо. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Враховуючи те, що винні особи притягнені до кримінальної відповідальності з постановленням обвинувального вироку, а також той факт, що позивач з позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди під час досудового слідства та судового розгляду справи не звертався, суд вважає можливим частково задовольнити вимоги щодо стягнення моральної шкоди на суму 300 грн., що є достатньою компенсацією моральних страждань. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір в сумі 14 грн. 62 коп. на користь позивача за вимогами щодо стягнення моральної шкоди. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення матеріальноих збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", з відповідачів підлягає стягненню судовий збір в сумі 19 грн. 48 коп. за вимогами на користь держави щодо стягнення матеріального збитку .

Outcome: partial