Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

11.01.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 12 листопада 2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Стосунки з відповідачем погіршились та 12 листопада 2018 року вони розірвали шлюб. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання сина в добровільному порядку, однак розмір такої допомоги не влаштовує позивача, вважає, що розмір допомоги, наданою відповідачем, не відповідає діючому законодавству, на підставі зазначеного просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частина всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття та стягнути понесені витрати на правову допомогу. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, пояснив, що сторони є батьками дитини [PERSON], проживають окремо, дитина проживає з позивачем, відповідач надає кошти на утримання дитини, однак цих коштів недостатньо, так як дитина потребує лікування, відповідач має можливість надавати допомогу на утримання дитини у розмірі 1/3 частини заробітку. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що дійсно перебував у шлюбі з позивачкою, є батьком їх дитини, проживає зараз окремо, проте постійно надає допомогу на утримання сина, про те що дитина хворіє він не знав, позивач йому про це навіть не повідомила, вважає необхідним стягнути аліменти у розмірі ј частини заробітку, оскільки цей розмір є достатнім для утримання дитини, він несе витрати на утримання свого будинку, у нього на утриманні непрацездатна мати, зобовязується у випадку виникнення необхідності нести додаткові витрати на дитину, крім того, позивач також повинна утримувати дитину. Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши докази, надані сторонами, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.11.2016 року, а рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 12.11.2018 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с.8). У період шлюбу - 28.03.2017 року у сторін народився син [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОЛ № 208021 від 30.03.2017 року (а.с. 7). Актом депутатського обстеження підтверджується той факт, що позивач [PERSON] разом зі своїм сином [PERSON] проживає за адресою: [INFO](а.с.10). Позивач [PERSON] працює, отримує заробітну плату у розмірі 2997,00 грн, що підтверджується довідкою про доходи (а.с.21-22). Відповідач [PERSON] проживає окремо, також працює, отримує заробітну плату у розмірі від 16061,46 грн. до 18258,75 грн., що підтверджується довідкою про доходи (а.с.66), виконує обовязки голови профспілкової організації на громадських засадах, що підтверджується довідкою (а.с.67), надає допомогу матері-пенсіонерці, яка потребує лікування, що підтверджується наданими довідками (а.с.45-61), позитивно характеризується за місцем роботи, що підтверджується наданою характеристикою з місця роботи (а.с.62), а також надавав позивачці грошові кошти на утримання дитини у 2018-2019 роках у розмірі від 2010,05 грн. до 4422,61 грн. щомісячно, що підтверджується дослідженими квитанціями (а.с. 26-30). Між сторонами не досягнуто домовленості щодо розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини і з цих причин у них виник спір. При вирішенні спору, що виник між сторонами, суд виходить з того, що відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати\~\~дитину\~\~до\~\~досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, передбачені\~ст. 182 СК України. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (п.п. 3, 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України"). У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком дитини - [PERSON], відповідач проживає окремо від дитини, дитина проживає з матірю, сторони договору щодо сплати аліментів не уклали, домовленості щодо розміру коштів на утримання дитини не досягли, позивач предявила вимогу про стягнення аліментів у частці від заробітку, а тому з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини на користь позивача у частці від заробітку. Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище позивача, відповідача, наявність у нього непрацездатної матері, інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає відсутніми підстави для визначення розміру аліментів заявленого позивачкою та вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу). Виходячи з розміру доходу відповідача, цей розмір не буде меншим 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, та, виходячи з всіх встановлених обставин по справі, цей розмір буде необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. На підставі положень ст.. 191 СК України аліменти з відповідача слід стягнути з дня звернення до суду з позовом, тобто з 11.01.2019 року, однак, оскільки у цей час відповідачем добровільно перераховувались на користь позивача кошти на утримання сина, а саме 26.01.2019 року у розмірі 4020,10 грн., 24.02.2019 року у розмірі 4522,61 грн., 26.03.2019 року у розмірі 4623,12 грн., 30.03.2019 року у розмірі 1600 грн., що підтверджується наданими чеками на здійснення переказу грошових коштів на користь позивача (а.с.39), а тому, вказані суми слід відрахувати з загального розміру заборгованості. З відповідача слід стягнути на користь держави витрати по сплаті судового збору, а на користь позивача - понесені витрати за надання правової допомоги у розмірі 2000 грн. (а.с.13). На підстав ст.. 180-182, 191 СК України,

Outcome: partial