Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

01.12.2015 р. [PERSON] звернулася до Городоцького районного суду з позовом до Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області, третя особа Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с. Керниця по вул. Шевченка 143 Городоцького району Львівської обл.., дві земельні ділянки, площею 0.1138 га та 0.1063 га для ведення особистого селянського господарства, та право на грошовий вклад, що відкритий у ТВБВ № 6324/08 філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк», що належали померлій [PERSON] по рахунку № [NUMBER] на суму 3887 грн.74 коп. В порядку ст.31 ЦПК України позивач збільшила позовні вимоги та просила крім визнання права власності в порядку спадкування за заповітом встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] складено на її імя заповіт, проте вона фактично проживаючи з спадкодавцем , не може оформити спадкових прав, оскільки нотаріус відмовила у звязку з пропуском строку для подання заяви, не взявши до уваги фактичне місце проживання. В судовому засіданні позивачка та її представник частково підтримали позов, та просили встановити факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] на час відкриття спадщини та визнання права на грошовий вклад, що відкритий у ТВБВ № 6324/08 філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» що належали померлій [PERSON] від решти позовних вимог позивачка відмовилася. Позивачка додала, що не зареєстрована по місцю фактичного проживання, оскільки спадкодавець хворіла довгий час, натепер не може зареєструватися у спадковому будинку бо власник помер, а вона не оформила своїх спадкових прав. Просила задовольнити позов, оскільки не має можливості в інший спосіб належним чином оформити свої спадкові права. Відповідач просив слухати справу у відсутності представника відповідача, заперечень проти позову не надали. Представник третьої особи в судове засідання не явився, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника відповідача відповідно до ст.158 ч.2 ЦПК України. Суд, заслухавши позивачку, представника позивачки [PERSON], свідків, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає що позов підлягає частковому задоволенню. Спір витікає з цивільних правовідносин, що регулюється главою 84 "Спадкове право" та ст.256 ЦПК України У судовому засіданні встановлено, що 05.03.2014 р. померла [PERSON] (а.с.10) яка 11.09.2002 р. склала заповіт і все своє майно заповіла [PERSON]М.(позивачці) (а.с.6) Свідоцтво про право особистої власності свідчить про те, що [PERSON] на праві власності належить будинок в с. Керниця Городоцького району Львівської обл..(а.с.7-9) та дві земельні ділянки (а.с.12-15) Згідно рішення Городоцького районного суду Львівської області від 27.03.2015 р. видно, що [PERSON]зверталася з позовом про визначення їй додаткового строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини і в такому їй відмовлено.(а.с.11) Як встановлено в судових засіданнях, в позивачки є правовстановлюючі документи на майно, яке має право успадкувати, натомість через відсутність офіційної реєстрації за місцем проживання спадкодавця на час її смерті в позасудовому порядку не може довести. Згідно записів в паспорті позивачки вона є зареєстрована в [INFO] (а.с.20) Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] суду показали, що їм не відомо де зареєстрована [PERSON], послідовно ствердили, що позивачка фактично постійно проживала і проживає в [INFO], доглядала до часу смерті [PERSON], яка була одинокою, тепер [PERSON] продовжує проживати у спадковому будинку. Згідно довідки Керницької сільської ради вбачається, що [PERSON] постійно проживала з спадкодавцем [PERSON] до дня смерті останньої і фактично продовжує проживати. Частиною 3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, суд приходить до висновку що після смерті [PERSON], яка померла 05.03.2014 р. спадщину позивачка прийняла, так як постійно фактично проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і є єдиним спадкоємцем. Крім того позивачка просить визнати за нею право на грошовий вклад, що відкритий в АТ»Ощадбанк» на імя [PERSON] Статтею 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до вимог цивільного законодавства визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо : 1). Постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (ч.3 ст.1268 ЦК України). Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину у відповідності з вимогами діючого законодавства. Згідно з абз.2 п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Оцінюючи в сукупності вищенаведене, суд вважає, що відсутні підстави в задоволенні позову позивачки щодо визнання за нею права на грошовий вклад, що відкритий в АТ»Ощадбанк» на імя [PERSON], оскільки є всі умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, тому в цій частині позову відмовляє позивачці.

Outcome: partial