Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

14.10.2014 позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, просить змінити розмір стягнутих з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] з 3000 грн. на 1200 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 29.01.2014 скасовано рішення Печерського районного суду м. Києва від 05.11.2013 та стягнуто з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 3000 грн. щомісячно. Разом з тим, на час призначення аліментів його матеріальне становище змінилося, а саме, з січня 2014 року його постійний офіційний дохід складає 2930 грн., інших доходів та будь-якого майна він не має. Крім того позивач зазначає про те, що у нього змінився, у тому числі і сімейний стан, [INFO] у нього народився син [PERSON]. Таким чином, на його утриманні перебувають три малолітні дитини. У зв'язку з викладеними обставинами, він не має можливості сплачувати щомісячно аліменти у розмірі 3000 грн., а тому вважає, що розмір стягнутих на підставі вказаного рішення суду аліментів може бути змінений. Протягом розгляду справи відповідач звернулась до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та стягнення пені, просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 8000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття та суму неустойки (пені) за прострочення аліментів в розмірі 9378,91 грн. Обґрунтовуючи зустрічний позов, відповідач посилається на те, що матеріальний стан позивача не змінився, окрім заробітної плати він має інші джерела доходів, крім того, на праві власності йому належать декілька автомобілів, житловий будинок, квартира та гаражний бокс. Також, позивач зауважила, що відповідач є працездатною, фізично здоровою людиною, а тому наявні підстави для збільшення розміру аліментів до 8000 грн. Крім того, оскільки позивач сплачує аліменти нерегулярно, у останнього за період з серпня 2013 року по вересень 2014 року утворилась заборгованість в розмірі 29 222, 13грн. У зв'язку з простроченням сплати аліментів, відповідач просить на підставі ч.1 ст. 191 СК України стягнути з позивача суму пені в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з серпня 2013 року по жовтень 2014 року в сумі 9378,91 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на викладені в позові обставини та доводи, просив позов задовольнити. Зустрічний позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Заперечуючи проти задоволення зустрічного позову, представник позивача зазначив, що обставини, на які посилається відповідач у своєму зустрічному позові не відповідають дійсності. Зокрема, зазначив про відсутність доказів належності позивачу на праві власності квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], відомостей про витрати, понесені відповідачем на утримання дитини, а також доказів про наявність у позивача інших доходів, окрім заробітної плати. Також, зауважив, що призначені на підставі рішення суду аліменти в розмірі 3000 грн. станом на час розгляду справи перевищують 50% розміру його доходу, що суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином вважав зустрічний позов безпідставним, необгрунтованим, а тому просив відмовити у його задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні категорично заперечив проти задоволення позовних вимог. Вважав позов безпідставним та необгрунтованим. Заперечуючи проти задоволення позову, представник відповідача зазначив, що обставини, на які посилається позивач вже були предметом апеляційного розгляду, а тому відсутні підстави для зменшення розміру аліментів. Зустрічний позов підтримав з підстав, наведених у позові, просив зустрічний позов задовольнити. Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 29.01.2014 рішення Печерського районного суду м. Києва від 05.11.2013 по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів частково скасовано та ухвалене нове, яким зменшено розмір стягнутих аліментів з [PERSON] на дитину до 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. (а.с.5-8) Дане рішення на час розгляду справи набрало законної сили і є чинним. Згідно з ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Як вбачається з наявних в матеріалах справи даних, з довідки, виданої ТОВ «Компанія Будгерметик» від 24.06.2014 №44 позивач [PERSON] працює в ТОВ «Компанія Будгерметик» на посаді Генерального директора і за період з 01.04.2014 по 31.05.2014 його сукупний дохід склав 5860грн., щомісячна заробітна плата позивача складає 2930 грн.(а.с.11) Крім того, згідно наданих представником позивача відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - податків про суми виплачених доходів та утримання податків від 20.05.2015 №250/М/26-55-11-06-12 позивач [PERSON] є фізичною особою-підприємцем і його сукупний дохід за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 складає 48658,49 грн., у тому числі заробітна плата. (а.с.118) Таким чином заробітна плата позивача щомісячно складає 4054,87грн. Інших даних та доказів, які б підтверджували, що позивач отримує дохід з інших джерел суду не надано і такі дані матеріали справи не містять. Згідно наданої УДАІ Головного управління МВС України м. Києві інформації від 02.10.2014 за №10/482азвх, за позивачем зареєстровані два автомобілі марки «ВАЗ» 2121 та 21074. (а.с.16) Таким чином, посилання відповідача та її предстаника на наявність у позивача сім автомобілів, що свідчить на їх думку, про значні доходи позивача, а також наявне в матеріалах справи повідомлення УДАІ МВС України м. Києві від 16.07.2014 №10/7-122АР спростовуються вищевказаною інформацією, яку станом на час розгляду даної справи суд вважає достовірною. Судом не приймається до уваги наявна в матеріалах справи Інформаційна довідка з Реєстру прав власності на нерухоме майно в порядку доступу державних виконавців, згідно якої позивачу на праві власності належать: гаражний бокс [ADDRESS] та житловий будинок, за адресою: [ADDRESS], оскільки вказані відомості не свідчать про наявність, зокрема, станом на час подання позову або розгляду даної справи на праві власності позивачу вказаного майна. Таким чином, твердження представника відповідача про наявність у позивача інших доходів, окрім заробітної плати, а також нерухомого майна є безпідставними та необгрунтованими, оскільки спростовуються вищевикладеним. Посилання відповідача та представника відповідача на лист Державної прикордонної служби від 14.08.2014, згідно якого, на думку відповідача, позивач за період з січня 2013 року до травня 2014 неодноразово відпочивав за кордоном судом також не приймаються до уваги як такі, що базуються на власному припущенні, оскільки відомості вказані у цьому листі жодним чином не свідчать, зокрема, про відповічинок позивача за кордоном. Враховуючи висновки Апеляційного суду м. Києва від 29.01.2014 та виходячи з встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що та обставина, що у позивача змінився матеріальний стан в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження. Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що після прийняття рішення Апеляційного суду м. Києва від 29.01.2014 у позивача народилась ще одна дитина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження.(а.с.14) Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин, суд дійшов висновку, що у позивача змінився сімейний стан, а відтак суд вважає наявними підстави для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі, згідно ч.3 ст.181 СК України. Крім того, відповідно до ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" розмір відрахувань із заробітної плати та інших доходів у разі стягнення аліментів становить 50% заробітної плати боржника. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує положення ст. 182 СК України, ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», при цьому суд виходить з постійного офіційного доходу позивача, наявності у позивача трьох дітей та в зв'язку з цим вважає за необхідне змінити розмір стягнутих з відповідача аліментів з 3000 грн. до 2000 грн., починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття. З огляду на викладене, у задоволенні зустрічного позову в частині збільшення розміру аліментів до 8000 грн. слід відмовити у зв'язку з необґрунтованістю та безпідставністю вимог. Разом з тим, зустрічні вимоги в частині стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів в розмірі 9378,91 грн. підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки(пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно наданого відповідачем розрахунку заборгованості по аліментам №1019/9, складеного головним державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві, заборгованість по аліментам у позивача [PERSON], починаючи з 15.08.2013 і по 01.10.2014 становить 29 222 грн. 13 коп. (а.с.51) Доказів, які б спростували вказану обставину суду не надано, іншого судом не встановлено. Отже, та обставина, що з вини позивача [PERSON] утворилась заборгованість по аліментам станом на 01.10.2014 у розмірі 29 222 грн. 13 коп. в судовому засіданні знайшла своє підтвердження. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 22 постанови від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно наведеного у зустрічній позовній заяві розрахунку, сума пені за період з серпня 2013 року по жовтень 2014 року становить 9 378,91 грн., що є правильним, на думку суду, розрахунком, оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Враховуючи матеріальний стан позивача, наявність у нього трьох дітей, а також період заборгованості по аліментам по вересень 2014 року, встановлений ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва суд вважає за необхідне зменшити розмір неустойки до 8 991,36 грн. У зв'язку з частковим задоволенням позову та зустрічного позову, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243грн. 60 коп., з позивача на користь відповідача 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial