Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

12.11.2019 [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що на даний час він є повнолітнім та навчається в Житомирському військовому інституті ім. С.П.Корольова на денній формі навчання, на повному державному забезпеченні. Відповідач [PERSON] є батьком позивача, який працює в Управлінні ДСНС України в Житомирській області, однак добровільно домовитись з відповідачем аліментів про сплату аліментів не вдається, посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на його користь у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікупочинаючи стягнення з часу звернення до суду та до закінчення навчання чи досягнення позивачем 23-річного віку. Ухвалою судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 25.11.2019 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання без виклику сторін. Також даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. 23.01.2020 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, копію якого з додатками [PERSON] одночасно направив позивачу (квитанція АТ «Укрпошта» від 23.01.2020, а.с.36). Відповідач позовні вимоги не визнав, зазначивши, що він офіційно працює в Управлінні ДСНС України в Житомирській області, заробітна плата є єдиним джерелом його доходу, при цьому із заробітної плати здійснюється відрахування аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей від іншого шлюбу у розмірі 1/3 частки від заробітної плати. Зазначає, що позивач знаходиться на повному державному забезпеченні. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше і, з урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 7 ч. 13 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] у м. Радомишль Житомирської області, у Свідоцтві про народження серії [NUMBER] його батьками вказані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.5). На даний час позивач [PERSON] являється повнолітнім та відповідно до Довідки від 25.10.2019 № 395/477, виданої Житомирським військовим інститутом ім. С.П.Корольова перебуває на військовій службі в Збройних Силах України на посаді курсанта Житомирського військового інституту імені С.П.Корольова з 19.07.2019, на денній формі навчання, на повному державному забезпеченні (а.с.7). Згідно Довідки про склад сім`ї від 06.11.2019 № 922, виданої ПП "ЖИТЛОРЕМСЕРВІС-9" [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] . Факт реєстрації [PERSON] за зазначеною адресою також підтверджується Витягом щодо реєстрації місця проживання № 1830-1125414-2017 від 08.12.2017 (а.с.6,8). Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підтвердження своїх заперечень проти позову відповідачем надано докази, з яких вбачається, що відповідач працює командиром відділення ДПРЧ-41 та з його грошового забезпечення, відповідно до рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 12.10.2011, стягуються аліменти на утримання двох дочок в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку до 07.03.2025 (а.с.37,38). Положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Оцінивши в сукупності надані докази, суд встановив, що позивач продовжує навчання, не працює, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 200 СК України, відповідно до якої суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а також роз`яснень, наведених Пленумом Верховного Суду України в п. 17 вищевказаної Постанови, визначаючи розмір аліментів, судом враховується наявність у повнолітнього сина потреби у матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання, форма навчання денна, однак позивач знаходиться на повному державному забезпеченні, враховує ту обставину, що відповідач офіційно працевлаштований та сплачує аліменти на двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку, а також те, що обов`язок матеріально утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, покладається на обох батьків, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на строк навчання в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку щомісячно до закінчення навчання, оскільки саме такий розмір з урахуванням рівного обов`язку батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, зможе в повній мірі забезпечити належні умови утримання та проживання сина, однак не буде порушувати права відповідача. Що стосується вимоги позивача щодо стягнення з відповідача не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає за необхідне в цій частині позовних вимог відмовити, оскільки вказане не відповідає чинному матеріальному закону (ст. 181, 200 СК України). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд покладає на відповідача судові витрати. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial