Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

29 березня 2019 року, згідно поштового відправлення, представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Кіріченко Р.А., який звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.11.2010 року в сумі 50533 грн 22 коп, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 19000,00 грн. Позичальник зобов`язалась сплачувати заборгованість по кредиту, проценти та винагороди. Проте, відповідач порушила свої зобов`язання за кредитним договором, в наслідок чого виникла заборгованість. В судове засідання представник позивача не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши про підтримання позовних вимог та відсутності заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов до суду не надала. Суд визнав можливим проводити заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, враховуючи те, що представник позивача проти цього не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши обставини справи, судом встановлено наступне. 22 листопада 2010 року [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" уклали кредитний договір № б/н, згідно якого банк зобов`язувався надати позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 19000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом, а той в свою чергу - використовувати платіжну карту в розмірі платіжного ліміту, погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування по перевитратам платіжного ліміту та сплачувати комісії. Банк свої зобов`язання за кредитним договором № б/н від 22 листопада 2010 року виконав і надав кредитні кошти позичальнику в повному обсязі, що підтверджується заявою позичальника від 22.11.2010 року та не спростовано відповідачем. Згідно п.2.1.1.5.5 умов і правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, по перевитратам платіжного ліміту, а також оплачувати комісії. У відповідності до наданого розрахунку заборгованість за тілом кредиту складає 24961,83 грн, заборгованість за простроченим тілом кредиту складає 6783,37 грн. Відповідач в судове засідання не з`явилась та не спростувала нарахованих сум. Виходячи з доводів позову та наданого розрахунку зазначена заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо вирішення позовних вимог про стягнення пені та штрафів (фіксованої частини та процентної складової) слід врахувати наступне. Як слідує з Витягу з тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна» пеня нараховується за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів. Штраф нараховується за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань. Прострочення за кредитом або відсотками на суму від 100 грн та порушення строків платежів є фактично ідентичними поняттями, а зазначення окремо пунктом щодо прострочення зобов`язання на конкретну суму є штучним збільшенням підстав цивільно-правової відповідальності клієнта та не є різними видами порушення, що зводиться до порушення строків погашення за кредитом, які передбачені Тарифом. Зазначене слідує також з п.2.1.1.12.2.2., 2.1.1.12.6.1. та 2.1.1.7.6. і фактично стосується стягнення плати за прострочене зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. Таким чином, суд приходить до висновку, що стягнення одночасно пені і штрафу, нарахованих за порушення строків проведення сплати коштів за кредитом, не відповідає вимогам закону та є подвійним стягненням, тому у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з відповідача заборгованості за пенею у розмірі 15905,49 грн слід відмовити. Згідно п. 2.1.1.7.6 умов надання банківських послуг та витягу з тарифів при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Враховуючи, що [PERSON] було порушено умови кредитного договору щодо сплати коштів у визначені договором строки, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню штрафи - 500 грн (фіксована частина) і в процентному відношенні виходячи з суми задоволених позовних вимог, тобто у сумі 1587,26 грн (24961,83+6783,37) х 5%). Отже, загальна сума заборгованості, з урахування тіла кредиту, процентів, штрафів, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за кредитним договором, укладеним між ними 22 листопада 2010 року, становить 33 832,46 грн, що складається з : 24961,83 грн - заборгованість за тілом кредиту, 6783,37 грн - заборгованість за простроченим тілом кредита, 500 грн 00 коп - штраф (фіксована частина), 1587,26 грн - штраф ( процентна складова). У зв`язку з чим заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем заявлені позовні вимоги на загальну суму 50533,22 грн. Судом стягнуто 33 832,46 грн тобто позовні вимоги задоволені на 66,95 % ( 33 832,46 х 100 : 50533,22). За таких підстав, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1286 грн 11 коп. (1921 х 66,95% : 100). На підставі викладеного,

Outcome: partial