Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягувати з нього аліменти на своє утримання до досягнення їх спільною донькою [PERSON] трьох років та на утримання дитини до досягнення донькою повнолітня. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач матеріальної допомоги на їх утримання в добровільному порядку не надає, вона ніде не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, а тому просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку доходу щомісячно та на утримання доньки до досягнення нею повноліття у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає, просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає частково, а справу просить розглянути у його відсутність. Суд вивчивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену письмово, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб (а.с.6) сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину доньку [PERSON], 17 лютого 2016 року (а.с.7), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І СР № 227225 (а.с.7). Відповідно до довідки квартального комітету № 23 Смілянської міської ради № 115377 від 3 квітня 2017 року донька [PERSON] дійсно проживає з матірю [PERSON] і вона знаходиться на її утриманні. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини аліментів до досягнення дитиною трьох років. Відповідач в письмовій заяві не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки у вказаному позивачем розмірі, позов в цій частині визнав. Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини відповідач заперечує, оскільки навчається на денному відділенні Чигиринського економіко правового коледжу, не отримує доходу, а позивач натомість працює та отримує заробітну плату, тому просить в цій частині позовних вимог відмовити. У відповідності із розясненнями Пленуму Верховного Суду України, що містяться у пункті 17 Постанови від 15.05.2006р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Посилання відповідача на те, що позивач працює та має дохід, а тому він не повинен сплачувати аліменти на її утримання не підтвердженні жодним належним доказам. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 цього кодексу .Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Оцінюючи матеріальне становище відповідача, суд бере до уваги відсутність у нього постійного місця роботи та його навчання на денній формі, необхідність сплачувати аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, враховує розмір встановленого законом прожиткового мінімуму і погоджується з відповідачем у тому, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення дитинною трьох річного віку. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову частково та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття та стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох річного віку, що на думку суду відповідає можливостям відповідача. Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» вказує на те, що у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Оскільки в позовній заяві ставиться дві вимоги немайнового характеру (про стягнення аліментів на дитину та стягнення аліментів на дружину), то з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1102 грн. 40 коп. На підставі наведеного, ст.80,84,180, 181, 182,184 СК України та

Outcome: partial