Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Херсонський національний технічний університет, 10 червня 2014 року звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що між університетом та відповідачкою [PERSON] 14 жовтня 2003 року була укладена угода №17-2002 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти, відповідно до якої, навчальний заклад надав [PERSON] цільовий пільговий державний кредит для здобуття у навчальному закладі вищої освіти за рахунок державних коштів бюджету, за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр, за денною формою навчання у розмірі 3180 грн. на навчальний рік та 12720 грн. на весь термін навчання. Крім того, між університетом та відповідачкою [PERSON] 15 березня 2006 року була укладена додаткова угода до угоди №17-2002 від 14 жовтня 2003 року про порядок: повернення цільового пільгового державгого кредиту для здобутття вищої освіти. Відповідно до умов вказаної додаткової угоди, позивач брав на себе обов'язок за рахунок коштів відповідачки здійснювати її навчання - до досягнення нею освітньо-квалфікаційного рівня бакалавр, за спеціальністю «Фінанси». Наказом по Херсонському національному технічному університету № 533-с від 30.08.2002 року [PERSON] була зарахована на перший курс денної форми навчання на кредитній основі за спеціапльністю «Фінанси» для одержанння освітньо-квалфікацим рівня бакалавр. Наказом по Херсонському національному технічному університету №398-с від 30.06.2006 року, [PERSON] закінчила навчання за освітньо-квалфікацим рівнем я бакалавр, за спеціальністю «Фінанси». Відповідно до п. 6. 1. додаткової угоди, одержувач кредиту зобов'язаний повернути використаний ним на навчання кредит в сумі 12720 грн. та відсотки за користування ним у сумі 3% річних, готівкою або в безготівковому порядку на банківський рахунок навчального закладу до 1 липня кожного року 1/15 частину від загальної суми одержанного кредиту та відсотків за користування ним, починаючи з 1 липня 2008 року до 1 липня 2023 року. Пунктом 7.2 угоди № 17-2002 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти, передбачено, що у випадку ухилення одержувача кредиту від повернення кредиту чи відсотків за користування ним, одержувач кредиту (боржник), сплачує навчальному закладу пеню у розмірі подвійної кредитної ставки Національного банку України від неповернутої в строк суми. Відповідно до п.п. 26.27 «Порядку надання цільових державних кредитів для здобуття вищої освіти», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 916 від 16.06.2003 року, одержувач кредиту, який після закінчення вищого навчального закладу пропрацював за фахом не менше ніж 5 років у державному або комунальному закладі чи установі у сільській місцевості, кредит та відсотки за користування ним не повертає, що підтверджується щороку на момент оплати довідкою з місця роботи. Строк повернення кредиту продовжується на період: строкової військової служби одержувача кредиту; перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Станом на 1 липня 2013 року, [PERSON] не надала відомості з приводу її працевлаштування за фахом у державному або комунальному закладі чи установі у сільській місцевості , проходження військової служби або перебування у відпустці по догляду за дитиною. 29 січня 2014 року адміністрація Херсонського національного технічного університету направила відповідачці лист-претензію вих. № 12-29/01-29/20 на адресу, яка була вказана нею в Додатковій угоді до угоди № 17/2002 та нагадала про необхідність погашення боргу, але до теперішнього часу відповідачка не виконала в повному розмірі свої зобов'язання за Додатковою угодою до угод № 17/2002, щодо оплати за навчання. На підставі викладеного, просили стягнути з [PERSON] на користь Херсонського національного технічного університету заборгованість за Додатковою угодою до угоди №17/2002 від 14жовтня 2003 року про порядок повернення цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти від 15 березня 2006 року в сумі 2680 грн. 46 коп. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання за викликом суду не з'явився, надав на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачка в судове засідання за викликом суду не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, а саме через засоби масової інформації, причини неявки суду не відомі. За таких обставин, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 14 жовтня 2014 року між Херсонським національним технічним університетом та відповідачкою [PERSON] була укладена угода №17-2002 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти, відповідно до якої, навчальний заклад надав [PERSON] цільовий пільговий державний кредит для здобуття у навчальному закладі вищої освіти за рахунок державних коштів-бюджету, за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр, за денною формою навчання у розмірі 3180 грн. на навчальний рік та 12720 грн. на весь термін навчання. Крім того, між університетом та відповідачкою [PERSON], 15 березня 2006 року була укладена додаткова угода до угоди №17-2002 від 14 жовтня 2003 року про порядок: повернення цільового пільгового державгого кредиту для здобутття вищої освіти. Відповідно до умов вказаної додаткової угоди, позивач брав на себе обов'язок за рахунок коштів відповідачки здійснювати її навчання - до досягнення нею освітньо-квалфікаційного рівня бакалавр, за спеціальністю «Фінанси». Наказом по Херсонському національному технічному університету № 533-с від 30.08.2002 року, [PERSON] була зарахована на перший курс денної форми навчання на кредитній основі за спеціапльністю «Фінанси» для одержанння освітньо-квалфікацим рівня бакалавр. Наказом по Херсонському національному технічному університету №398-с від 30.06.2006 року, [PERSON] закінчила навчання за освітньо-квалфікацим рівнем бакалавр, за спеціальністю «Фінанси». Відповідно до п. 6. 1. додаткової угоди, одержувач кредиту зобов'язаний повернути використаний ним на навчання кредит в сумі 12720 грн. та відсотки за користування ним у сумі 3% річних, готівкою або в безготівковому порядку на банківський рахунок навчального закладу до 1 липня кожного року 1/15 частину від загальної суми одержанного кредиту та відсотків за користування ним, починаючи з 1 липня 2008 року до 1 липня 2023 року. Пунктом 7.2 угоди № 17-2002 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти, угоди передбачено, що у випадку ухилення одержувача кредиту від повернення кредиту чи відсотків за користування ним, одержувач кредиту (боржник), сплачує навчальному закладу пеню у розмірі подвійної кредитної ставки Національного банку України від неповернутої в строк суми. Відповідно до ст. ст. 526, 629 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно положень ст. 1054 ЦК України, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до п.п. 26.27 «Порядку надання цільових державних кредитів для здобуття вищої освіти», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 916 від 16.06.2003 року року, одержувач кредиту, який після закінчення вищого навчального закладу пропрацював за фахом не менше ніж 5 років у державному або комунальному закладі чи установі у сільській місцевості, кредит та відсотки за користування ним не повертає, що підтверджується щороку на момент оплати довідкою з місця роботи. Строк повернення кредиту продовжується на період: строкової військової служби одержувача кредиту; перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Однак, відповідачка свої зобов'язання, щодо своєчасної оплати не виконала та не надала навчальному закладу відомостей з приводу праці за фахом у державному або комунальному закладі чи установі у сільській місцевості, проходження військової служби або перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у зв'язку з чим, за нею перед позивачем утворилася заборгованість в розмірі 2680 грн., про що свідчить розрахунок заборгованості по оплаті за кредитне навчання, складений позивачем. В свою чергу, лист-претензія про погашення зазначеної заборгованості за вих. № 12-29/01-29/20 від 29 січня 2014 року, надісланий Херсонським національним технічним університетом відповідачці [PERSON], залишений останньою без задоволення. Відповідно до вимог ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому, згідно пункту 1 ч.2 ст. 11 та ч.2 ст. 509 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов'язання є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона зобов'язується за завданням другої сторони надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором, а ч.1 ст. 903 ЦК України, передбачено, що, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку що встановлені договором. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в межах заявленої позивачем суми, оскільки відповідачка не виконала умов договору, що свідчить про порушення нею взятих на себе обов'язків перед позивачем. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджено судові витрати.

Outcome: approved