Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом мотивуючи тим, що з 16.10.2014 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому [INFO] у них народився син [PERSON], який в теперішній час знаходиться на її утриманні, а відповідач проживає окремо та не надає матеріальної допомоги. Просила стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також кошти на її утримання в сумі 800 грн. В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримала, пояснивши, з травня 2016 року вони з відповідачем проживають окремо. Дитина перебуває на її утриманні, відповідач грошової допомоги на її утримання не надає, іноді щось купуючи з речей. Однак така допомога є несистематичної і її не вистачає для нормального утримання дитини. Просила задовольнити її позов. Відповідач [PERSON], позов визнав частково, пояснивши, що він не працює і в теперішній час проживає з батьками пенсіонерами. Дійсно позивачка проживає окремо, з нею мешкає і їхній син [PERSON]. Повністю погоджується з вимогами останньої щодо стягнення аліментів на утримання їхньої спільної дитини і жодних заперечень не має. Однак вважав, що не повинен сплачувати кошти на утримання відповідачки у нього є неповнолітня дитина від першого шлюбу яка навчається, якій також потрібна матеріальна допомога. Дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони з 16 жовтня 2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому [INFO] народився син [PERSON], батьком якого є відповідач, однак він проживає окремо і не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, що підтверджується поясненнями сторін, свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження дитини, довідки Буринської міської ради (а.с.2-4). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.184 цього Кодексу. При цьому, визначаючи розмір аліментів, суд повинен врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи та доводів сторін, відповідач працездатний, має задовільний стан здоров'я, проживає з батьками похилого віку. Також враховується і стан здоров'я та матеріальне становище дитини та позивачки, яка не працює, отримуючи соціальну допомогу при народженні дитини, що підтверджується довідкою управління праці та соціального захисту населення Буринської РДА. В силу положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. За таких обставинах, суд, враховуючи думку сторін, вважає встановленим, що відповідач, відповідно до Закону, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до п.2 та п.4 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на таке утримання вона має за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач працездатний і має задовільний стан здоров'я, однак приймає участь в утриманні неповнолітньої дитини від першого шлюбу - доньки Аліни, яка навчається і також потребує матеріальної допомоги. За таких обставин, суд приходить до висновку, що він може надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки в розмірі 200 грн. При цьому, суд не погоджується з твердженнями [PERSON] щодо визначення розміру коштів на її утримання у сумі 800 грн., оскільки ці доводи не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і вона не довела цього відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України, у зв'язку з чим позов підлягає частковому задоволенню. Є неприйнятними і доводи відповідача, щодо не стягнення на користь позивачки коштів на її утримання, оскільки вони не базуються на Законі. Таким чином,

Outcome: partial