Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

18 листопада 2014 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (Позивачі) звернулись до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до Керівника секретаріату Вищої ради юстиції Булки Ольги Аркадіївни (Відповідач-1), начальника відділу кадрового забезпечення та антикорупційного моніторингу секретаріату Вищої ради юстиції Сухової Наталії Іванівни (Відповідач-2), начальника фінансово-економічного управління - головного бухгалтера секретаріату Вищої ради юстиції Туровської Ольги Анатоліївни (Відповідач-3) про зобов'язання вчинити дії, в якому просили: - зобов'язати Відповідача-1 до обрання Голови чи заступника Голови Вищої ради юстиції здійснювати заходи щодо реалізації позивачами, у яких на день розгляду справи по суті виникло право на основну, додаткову щорічні відпустки, права на відпочинок та отримання матеріальної допомоги шляхом видання розпорядчого акту на підставі відповідних заяв; - зобов'язати Відповідача-2 здійснити відповідний облік використання робочого часу позивачами, які реалізують право на відпочинок; - зобов'язати Відповідача-3 організувати оплату позивачам відпусток, нарахування та виплату позивачам матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі середньомісячного заробітку. Свої вимоги позивачі мотивували наступними обставинами: вони працюють у Вищій раді юстиції робітниками з комплексного обслуговування й ремонту будинків, споруд і обладнання, водіями та прибиральницями. Відповідно до Закону України «Про відновлення довіри до судової влади в Україні» з 11 квітня 2014 року припинені повноваження усіх членів Вищої ради юстиції (крім тих, які перебувають у цьому органі за посадою), у тому числі й тих, які обіймали адміністративні посади - Голови та заступника Голови Вищої ради юстиції. Проте, саме зазначені посадові особи здійснюють загальне керівництво Вищою радою юстиції. Голова Вищої ради юстиції шляхом видання відповідних наказів вирішує питання призначення на посади та звільнення, надання тих чи інших відпусток, встановлення надбавок, присвоєння рангів, виплати матеріальних допомог, а у разі відсутності Голови його повноваження виконує заступник Голови Вищої ради юстиції. Наказами Голови Вищої ради юстиції від 10 квітня 2014 року припинені повноваження Голови та заступника Голови Вищої ради юстиції у зв'язку з припиненням їх повноважень як членів Вищої ради юстиції. Станом на 17 листопада цього року, тобто протягом 7 місяців з дня припинення повноважень попередніх членів Вищої ради юстиції, повноважний склад Ради не сформований, що унеможливлює скликання засідання, де й будуть обрані Голова чи заступник Голови Вищої ради юстиції. Разом з тим, як вказали позивачі вони працюють у Апараті Вищої ради юстиції, кожний робочий день відповідно до Правил трудового розпорядку знаходяться на робочих місцях, виконуючи покладені на них посадові обов'язки. Відповідно до Конституції України та Закону України «Про відпустки» вони мають право на відпочинок, зокрема шляхом надання їм оплачуваної щорічної відпустки, і ще в грудні 2013р. Головою Вищої ради юстиції було затверджено графік відпусток працівників апарату Вищої ради юстиції, проте вони не можуть реалізувати свого права на відпустку. У поточному році вони звертались з заявами про надання відпусток, але відповіді на час звернення до суду не отримали. 14.11.2014р. на загальних зборах працівників Вищої ради юстиції Керівник секретаріату зазначила, що до обрання Голови та Заступника Голови вирішення питань, зокрема про надання відпусток та матеріальної допомоги неможливе. Поряд з цим, позивачі відзначили, що кошти на оплату праці Вищій раді юстиції виділялися і станом на листопад 2014р. наявна економія фонду оплати праці, а 31 грудня 2014р. Держказначейство відповідно до законодавства закриє рахунки і Вища рада юстиції як бюджетна установа не матиме можливості використати ці кошти. Станом на 17.11.2014р. як вказали позивачі у них виникло право на отримання щорічної основної відпустки повної тривалості, а також у певної частини позивачів - щорічної додаткової відпустки. Як наслідок, у них виникло право на отримання матеріальної допомоги на оздоровлення, проте у зв'язку зі звільненням Голови та заступника Голови Вищої ради юстиції з 11 квітня по 17 листопада 2014 року накази про надання відпусток не видавалися, що також унеможливило й отримання відповідної матеріальної допомоги на оздоровлення, а це на думку позивачів є порушенням їх конституційного права на відпочинок, гарантованого Конституцією України, Законом України «Про відпустки», у зв'язку з чим вони були змушені звернутися до суду з даним позовом. Відповідач-2 у письмових запереченнях до суду зазначила, що вважає себе неналежним відповідачем, оскільки відповідно до Положення про відділ кадрового забезпечення та антикорупційного моніторингу одним з завдань відділу (керівником якого вона є) є підготовка проектів наказів про призначення, переведення, відрядження, звільнення, надання відпусток, встановлення надбавок, присвоєння рангів персоналу Вищої ради юстиції. Пунктом 95 Інструкції з діловодства у Вищій раді юстиції, затвердженій наказом Голови Вищої ради юстиції від 8 листопада 2013 року №75/0/1-13, передбачено, що відділ кадрового забезпечення та антикорупційного моніторингу готує проекти наказів (розпоряджень) з кадрових питань на підставі доповідних записок керівників самостійних структурних підрозділів, заяв працівників та інших документів. Заяви про призначення, звільнення, переведення працівників секретаріату, надання їм відпусток візують відповідні керівники підрозділів, керівник секретаріату Вищої ради юстиції. Пункт 97 цієї Інструкції передбачає, що накази (розпорядження) підписує Голова Вищої ради юстиції, а в разі його відсутності - заступник Голови Ради; керівник секретаріату Вищої ради юстиції (а в разі його відсутності - заступник керівника секретаріату Ради) підписує розпорядження. У зв'язку з відсутністю з 11 квітня цього року Голови та заступника Голови Вищої ради юстиції жоден проект наказу чи розпорядження, зокрема про надання відпусток відділом не готувався. При цьому, облік використання робочого часу відбувається з урахуванням робочих, вихідних та святкових днів, а також днів хвороби і відсутності на роботі з поважних причин. Зауважила, що за наявності розпорядчих актів, а саме наказів чи розпоряджень з кадрових питань зазначений облік буде здійснюватися відповідним чином. Згідно з пунктом 3 Положення про відділ кадрового забезпечення та антикорупційного моніторингу відділ безпосередньо підпорядковується керівнику секретаріату Ради, тобто Відповідачу-1. Жодних доручень від Відповідача-1 щодо підготовки проектів розпоряджень про надання відпусток працівникам апарату Ради до відділу не надходило. Поряд з цим, по суті позовних вимог Відповідач-2 у запереченнях зазначила, що відповідно до Закону України «Про Вищу раду юстиції» та положень Регламенту Вищої ради юстиції Голова Вищої ради юстиції особисто вирішує лише певне коло питань, пов'язаних з трудовими відносинами між працівником і державним органом: призначає на посади та звільняє з посад працівників, присвоює їм ранги державних службовців, застосовує до працівників заходи заохочення та дисциплінарного впливу. Серед повноважень, що опосередковано впливають на трудові стосунки, Голова Вищої ради юстиції подає на затвердження Ради структуру та штат секретаріату Ради та вносить зміни до штатного розпису в межах затверджених Радою структури і штату; затверджує положення про структурні підрозділи секретаріату Ради, посадові інструкції працівників та порядок їх атестації, затверджує графік відпусток працівників. Завдання та обов'язки Відповідача-1, визначені Положенням про секретаріат Вищої ради юстиції. На думку Відповідача-2 після затвердження графіку відпусток Головою Вищої ради юстиції, працівник відповідно до цього графіку може погодити конкретне число початку відпустки та її термін з керівником структурного підрозділу. Після чого Відповідач-1 розглядає заяву працівника і у разі згоди з пропозицією керівника структурного підрозділу вправі видати розпорядження про надання відпустки працівнику. При цьому, Відповідач-2 зауважує, що у даному випадку Відповідач-1 жодним чином не розпоряджається бюджетними асигнуваннями з огляду на те, відповідно до положень Бюджетного кодексу України та свого регламенту Вища рада юстиції кожний рік подає до Міністерства фінансів України бюджетні пропозиції до Закону України про державний бюджет на наступний бюджетний рік. Ці пропозиції, зокрема стосуються й обсягів бюджетних асигнувань на фонд оплати праці. Зазначений фонд складається з окладів, надбавок, доплат, премій, оплат відпусток, матеріальних допомог. Таким чином у державному бюджеті країни для Вищої ради юстиції кожного року закладаються кошти, зокрема на оплату щорічних відпусток (основної і додаткової) працівників апарату та виплату їм матеріальної допомоги. Ці кошти передбачені у Державному бюджеті України на 2014 рік. Для Вищої ради юстиції у 2014 році вже відкриті асигнування на зазначені цілі, про що свідчить обсяг економії фонду оплати праці, згаданий у позовній заяві. До того ж фонд оплати праці є захищеною статтею видатків і використовувати виділені на ці цілі асигнування для інших потреб заборонено. Таким чином, розпорядження Відповідача-1 про надання працівнику відпустки є лише організаційною дією, що встановлює конкретні строки перебування працівника у відпустці з урахуванням відкритих асигнувань, затвердженого графіку відпусток, наявної у кадровому підрозділі інформації про робочий період, за який така відпустка надається, спрямованою на належну організацію діяльності секретаріату Ради та виконанням структурними підрозділами секретаріату покладених на них завдань. Відповідач-3 у письмових запереченнях до суду зазначає, що законних підстав щодо оплати позивачам відпусток, надання їм матеріальної допомоги на оздоровлення немає. При цьому посилається на те, що на підставі пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про відновлення довіри до судової влади в Україні» з 11 квітня 2014 року повноваження членів Вищої ради юстиції, крім тих, які перебувають у цьому органі за посадою, припинено. Наказами Голови Вищої ради юстиції від 10 квітня 2014 року припинені повноваження Голови та заступника Голови Ради у зв'язку з припиненням їх повноважень як членів Вищої ради юстиції. Наразі повноважний склад Вищої ради юстиції не сформовано, а тому на даний час у Вищій раді юстиції відсутні посадові особи, уповноважені на надання відпусток працівникам апарату Вищої ради юстиції, надання матеріальної допомоги на оздоровлення. Головний бухгалтер (Відповідач-3), разом з керівниками відповідних підрозділів та служб, зобов'язаний контролювати дотримання установлених правил оплати відпусток працівникам апарату Вищої ради юстиції, надання матеріальної допомоги на оздоровлення. Відповідач 1 письмових заперечень до суду не надала, проте направила клопотання про слухання справи за її відсутності. В судове засідання Позивачі не з'явились, про дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в позовній заяві просили справу розглянути за їх відсутності. Відповідачі 1 та 3 в судове засідання не з'явились, про дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх запереченнях та клопотаннях просили справу розглянути за їх відсутності. Відповідач-2 в судовому засіданні надала пояснення щодо позовних вимог, підтримала свої письмові заперечення та просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання її вчинити дії щодо здійснення відповідного обліку використання робочого часу позивачами, які реалізують право на відпочинок, оскільки це і так відноситься до її посадових обов'язків, які вона щоденно виконує без будь-чиїх зобов'язань. Суд, заслухавши пояснення Відповідача-2, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Як встановлено з копій трудових книжок Позивачі працюють у секретаріаті Вищої ради юстиції робітниками з комплексного обслуговування й ремонту будинків, споруд і обладнання, водіями та прибиральницями (а.с.81-93), а саме: -[PERSON] на посаді робітника з комплексного обслуговування й ремонту будинків, споруд і обладнання відділу; -[PERSON] на посаді робітника з комплексного обслуговування й ремонту будинків, споруд і обладнання відділу; -[PERSON] на посаді водія; -[PERSON] на посаді водія; -[PERSON] на посаді водія; -[PERSON] на посаді водія; -[PERSON] на посаді водія; -[PERSON] на посаді прибиральниці службових приміщень; -[PERSON] на посаді прибиральниці службових приміщень; -[PERSON] - на посаді прибиральниці службових приміщень; -[PERSON] на посаді прибиральниці службових приміщень; -[PERSON] на посаді прибиральниці службових приміщень; -[PERSON] на посаді прибиральниці службових приміщень. У серпні - вересні цього року позивачами були подані заяви про надання відпусток, а деякими з них заяви про відпустку та виплату матеріальної допомоги на оздоровлення (а.с. 45-57). Так, [PERSON] у заяві від 04.09.2014р. просив надати частину щорічної основної відпустки тривалістю 14 календарних днів з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення (а.с.49), [PERSON] в заяві від 25.08.2014р. просив надати частину щорічної основної відпустки тривалістю 14 календарних днів з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення (а.с.48), [PERSON] в заяві 04.09.2014р. просив надати частину щорічної основної відпустки тривалістю 10 календарних днів (а.с. 50), [PERSON] в заяві від 08.09.2014р. просив надати частину щорічної основної відпустки тривалістю 6 календарних днів (а.с.51), [PERSON] в заяві від 29.09.2014р. просив надати частину щорічної основної відпустки тривалістю 10 календарних днів (а.с.57), [PERSON] в заяві від 15.09.2014р. просив надати частину щорічної основної відпустки тривалістю 14 календарних днів з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення (а.с.46), [PERSON] в заяві від 29.09.2014р. просив надати частину щорічної основної відпустки тривалістю 14 календарних днів з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення (а.с.45), [PERSON] в заяві від 18.08.2014р. просила надати частину щорічної основної відпустки тривалістю 14 календарних днів (а.с.54), [PERSON] в заяві від 15.09.2014р. просила надати частину щорічної основної відпустки тривалістю 24 календарних дні з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення (а.с.52), [PERSON] в заяві від 15.09.2014р. просила надати частину щорічної основної відпустки тривалістю 14 календарних днів (а.с.53), [PERSON] в заяві від 18.08.2014р. просила надати частину щорічної основної відпустки тривалістю 14 календарних днів з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення (а.с.55), [PERSON] в заяві від 11.08.2014р. просила надати частину щорічної основної відпустки тривалістю 14 календарних днів з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення (а.с.56), [PERSON] в заяві від 25.08.2014р. просила надати частину щорічної основної відпустки тривалістю 14 календарних днів з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення (а.с.47). Відповідно до ст. 6 Закону України «Про відпустки» щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору. Частинами 9-12 ст. 10 Закону України «Про відпустки» передбачено, що щорічні відпустки за другий та наступні роки роботи можуть бути надані працівникові в будь-який час відповідного робочого року; черговість надання відпусток визначається графіками, які затверджуються власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, і доводиться до відома всіх працівників. При складанні графіків ураховуються інтереси виробництва, особисті інтереси працівників та можливості для їх відпочинку; конкретний період надання щорічних відпусток у межах, установлених графіком, узгоджується між працівником і власником або уповноваженим ним органом, який зобов'язаний письмово повідомити працівника про дату початку відпустки не пізніш як за два тижні до встановленого графіком терміну; власник або уповноважений ним орган зобов'язаний вести облік відпусток, що надаються працівникам. Аналогічні положення закріплені і у ст.79 Кодексу законів про працю України. Виходячи з положень частин 6 та 7 вказаної статті Кодексу та ст.12 Закону України «Про відпустки» щорічну відпустку на прохання працівника може бути поділено на частини будь-якої тривалості за умови, що основна безперервна її частина становитиме не менше 14 календарних днів, невикористану частину щорічної відпустки має бути надано працівнику, як правило, до кінця робочого року, але не пізніше 12 місяців після закінчення робочого року, за який надається відпустка. Однак, в матеріалах справи відсутні докази того, що Позивачам відповідно до поданих ними заяв були надані відпустки, як і відсутні докази того, що позивачі отримали на свої заяви відповідь будь-якої посадової особи Вищої ради юстиції. Разом з тим, в матеріалах справи містяться копії протоколів загальних зборів працівників апарату Вищої ради юстиції від 30 липня 2014 року (а.с. 35) та від 14 листопада 2014 року (а.с.59-65), з яких слідує, що у зв'язку із зверненнями працівників апарату Вищої ради юстиції з приводу надання відпусток, встановлення надбавок, присвоєння рангів Відповідач-1 скликала загальні збори колективу, де роз'ясняла, що до обрання Голови Вищої ради юстиції жодне з окреслених на зборах питань вирішене бути не може. Крім того, з копії протоколу загальних зборів працівників апарату Вищої ради юстиції від 14 листопада 2014 року вбачається, що Відповідач-1 на зборах також повідомила про отримання службової записки за підписом відповідачів 2 і 3 та голови комісії із соціального страхування Вищої ради юстиції про вирішення питання щодо надання всім працівникам апарату Вищої ради юстиції, які в поточному році не використали щорічну основну відпустку, такої відпустки або її частини з виплатною матеріальної допомоги на оздоровлення. Повторно поінформувала, що до обрання Голови Вищої ради юстиції питання надання відпусток нею вирішене бути не може, а на вказану службову записку вона надала відповідь (а.с.58). Також зауважила, що виходячи з позиції Мінсоцполітики, викладеної в листі від 01 жовтня 2014 № 11184/0/14-14/06 (а.с.41-42), питання поновлення порушених трудових прав та соціальних гарантій працівників можуть бути вирішені в судовому порядку. Згідно з ч.1 ст.233 Кодексу законів про працю України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Отже, з урахуванням дат звернення Позивачів з заявами про надання відпусток та дати звернення до суду з позовом, Позивачами дотримано зазначеного вище строку звернення до суду за захистом порушеного права. Також судом встановлено, що відповідно до пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про відновлення довіри до судової влади в Україні» з дня набрання чинності цим Законом повноваження членів Вищої ради юстиції, крім тих, які перебувають у цьому органі за посадою припиняються. На підставі вказаних положень Закону 10.04.2014р. припинені повноваження Голови та заступника Голови Вищої ради юстиції у зв'язку з припиненням їх повноважень як членів Вищої ради юстиції, що підтверджується копіями наказів Голови Вищої ради юстиції від 10 квітня 2014 року (а.с.9-10). Статтею 16 Закону України «Про Вищу раду юстиції» (далі - Закон) передбачено, що Вища рада юстиції є повноважною за умови призначення на посаду не менш як трьох четвертих від її конституційного складу та складення ними присяги, враховуючи тих осіб, які входять до Вищої ради юстиції за посадою. Отже, для початку роботи колегіального органу потрібні призначення та складення присяги 15 членами Вищої ради юстиції. Загальновідомо, що на даний час новий склад Вищої ради юстиції не сформовано, а отже не обраного і Голову та заступника Голови цього конституційного органу. Статтею 21 Закону визначені повноваження Голови Вищої ради юстиції, до яких належить: організація роботи Ради та головування на її засіданнях; координація роботи секцій і членів Ради; призначення засідань Ради; направлення подання Ради про призначення суддів Президентові України і про звільнення їх з посади; загальне керівництво апаратом Ради; розпорядження бюджетними асигнуваннями на утримання і забезпечення діяльності Ради; здійснення інших повноважень, передбачених регламентом Ради. Параграфом 4 глави І розділу І Регламенту Вищої ради юстиції визначено, що Голова Ради здійснює повноваження, визначені статтями 19-21 Закону, а також: інформує Раду протягом січня кожного року про результати її діяльності за попередній рік та звітує про витрачання за минулий рік бюджетних коштів, спрямованих на утримання Ради; подає на затвердження Ради проект кошторису витрат на наступний фінансовий рік; подає на затвердження Ради структуру та штат секретаріату Ради; підписує прийняті Радою акти, протоколи засідань; вносить зміни до штатного розкладу в межах структури і штату, затверджених Радою; в порядку, передбаченому цим Регламентом, доручає членові Ради провести перевірку відомостей, викладених у пропозиціях, зверненнях, скаргах, повідомленнях; координує діяльність членів Ради з виконання доручень та підготовки відповідними структурними підрозділами секретаріату матеріалів на засідання Ради; відповідно до Закону України "Про державну службу" вирішує або порушує у встановленому порядку питання про присвоєння рангів державного службовця працівникам секретаріату Ради; видає розпорядження та накази; застосовує до працівників секретаріату заходи заохочення та дисциплінарного впливу; представляє Раду у зносинах із органами державної влади та органами місцевого самоврядування України, підприємствами, установами і організаціями, органами влади інших держав та міжнародними організаціями; затверджує положення про структурні підрозділи секретаріату Ради, посадові та інші інструкції з питань діяльності секретаріату, порядок атестації працівників секретаріату згідно з чинним законодавством; призначає на посади та звільняє з посад працівників, крім посадових осіб, які обираються на посади; вирішує питання про нагородження відзнакою Ради у період між засіданнями Ради; надає відповідь у разі надходження скарги, заяви, звернення, що не містять достатніх для призначення перевірки відомостей про наявність підстав для звільнення судді за порушення присяги чи притягнення до дисциплінарної відповідальності судді Верховного Суду України або судді вищого спеціалізованого суду, про порушення вимог щодо несумісності суддею чи прокурором; здійснює інші повноваження відповідно до чинного законодавства. Відповідно до статті 48 Закону організаційне, інформаційно-довідкове та інше забезпечення діяльності Вищої ради юстиції здійснює секретаріат. Положення про секретаріат Вищої ради юстиції, його структура і штат затверджуються Вищою радою юстиції. Керівник та інші посадові особи секретаріату Вищої ради юстиції є державними службовцями. Главою 1 Розділу ІІІ регламенту Вищої ради юстиції встановлено, що формування секретаріату Ради здійснюється відповідно до Законів України «Про Вищу раду юстиції», «Про державну службу», цього Регламенту та Положення про секретаріат Вищої ради юстиції. Пунктом 15 положення про секретаріат Вищої ради юстиції, затвердженим рішенням Вищої ради юстиції від 21.02.2012р. №336/0/15-12 (а.с.13-17) визначені завдання та обов'язки керівника секретаріату, тобто Відповідача-1. Зокрема керівник секретаріату: - організовує роботу секретаріату, здійснює загальне керівництво секретаріатом, координує діяльність усіх його структурних підрозділів, несе персональну відповідальність за виконання покладених на нього обов'язків; - вносить на розгляд Голови Ради пропозиції щодо структури і штату секретаріату; - погоджує положення про структурні підрозділи секретаріату та посадові інструкції працівників цих підрозділів, подає їх на затвердження Голові; подає Голові Ради пропозиції про призначення на посади та звільнення з посад працівників структурних підрозділів секретаріату; - подає в установленому порядку Голові Ради пропозиції щодо присвоєння працівникам секретаріату рангів державних службовців, встановлення надбавок до посадових окладів, заохочення чи притягнення їх до дисциплінарної відповідальності; - здійснює контроль за формуванням кадрового резерву, добором та розстановкою кадрів у секретаріаті; - розглядає пропозиції керівників структурних підрозділів секретаріату щодо надання відпусток працівникам; - виконує за дорученням Голови Ради інші завдання в межах своїх повноважень. Отже, виходячи з Регламенту Вищої ради юстиції та Положення про секретаріат Вищої ради юстиції, керівник секретаріату у певних випадках подає пропозиції Голові Вищої ради юстиції, необхідні для реалізації його повноважень, а в певних випадках самостійно вирішує питання, які віднесені Положенням до його компетенції. Відповідно до пункту 97 Інструкції з діловодства у Вищій ради юстиції, затвердженої наказом Голови Ради від 08.11.2013 № 75/0/1-13 (а.с.94-96), керівник секретаріату Ради (а в разі його відсутності - заступник керівника секретаріату Ради) підписує розпорядження. Таким чином, аналіз наведених вище норм дає підстави суду дійти до висновку, що загальним законодавством не визначено вичерпного переліку повноважень ні у Голови Вищої ради юстиції, ні у керівника секретаріату. Голова Вищої ради юстиції особисто вирішує лише певне коло питань, пов'язаних з трудовими відносинами між працівником і державним органом: призначає на посади та звільняє з посад працівників, присвоює їм ранги державних службовців, застосовує до працівників заходи заохочення та дисциплінарного впливу. Відповідач-1 здійснює загальне керівництво секретаріатом Вищої ради юстиції для належної організації його роботи та виконання структурними підрозділами секретаріату покладених на них завдань. Отже суд приходить до висновку, що після затвердження графіку відпусток Головою Ради (графік відпусток працівників апарату Вищої ради юстиції на 2014р. було затверджено головою Вищої ради юстиції Лавриновичем О.В. ще 24.12.2013р.) (а.с. 27-34), працівник відповідно до цього графіку може погодити конкретне число початку відпустки та її термін з керівником структурного підрозділу, а Керівник секретаріату розглянути заяву працівника і у разі згоди з пропозицією керівника структурного підрозділу вправі видати розпорядження про надання відпустки працівнику. Щодо вимоги позивачів про виплату матеріальної допомоги на оздоровлення суд зазначає наступне. Умови оплати праці позивачів, розміри їх посадових окладів, доплат і матеріальної допомоги визначаються Наказом Міністерства праці України «Про умови оплати праці робітників, зайнятих обслуговуванням органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів» від 2 жовтня 1996 року № 77 (із змінами та доповненнями). Зокрема пунктом 2 цього наказу передбачено право керівника надавати матеріальну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку в межах фондів оплати праці та граничної чисельності працівників. Відповідно до положень пунктів 5.1, 5.3. Положення про порядок преміювання, надання матеріальної допомоги та установлення надбавок і доплат до посадових окладів робітникам, зайнятим обслуговуванням Вищої ради юстиції (затверджене Наказом Голови Вищої ради юстиції 27 березня 2014 № 24/0/1-14) (а.с.18-22) матеріальна допомога у розмірі середньомісячного заробітку надається при наданні основної щорічної відпустки або її частини, тривалість якої не менше 14 календарних днів, матеріальна допомога при наданні основної щорічної відпустки виплачується відповідно до наказу Голови Вищої ради юстиції на підставі особистої заяви працівника. Поряд з цим, розділом VI вказаного Положення визначено, що спори з приводу преміювання, надання матеріальної допомоги та установлення надбавок і доплат розглядаються в порядку, визначеному чинним законодавством. З довідки секретаріату Вищої ради юстиції від 20 листопада 2014 року № 8348/0/9-14 (а.с. 100) слідує, що економія фонду оплати праці станом на 01 листопада 2014 року склала 2 164,2 тис. грн. Крім того, з наданої у судовому засіданні Відповідачем-2 копії наказу Голови Вищої ради юстиції Лавриновича О.В. від 22 жовтня 2013 року №67/0/1-13, який діє і на даний час (а.с.112) вбачається, що керівнику секретаріату Вищої ради юстиції Булці О.А. (тобто Відповідачу-1) надано право першого підпису для розпорядження рахунками, підписання платіжних, розрахункових, інших розпорядчих документів, а також господарських документів. Конституцією України, а саме статтею 45 гарантується право на відпочинок кожного, хто працює. Це право забезпечується, зокрема наданням оплачуваної щорічної відпустки. Згадане положення кореспондує з положеннями Закону України «Про відпустки». Зокрема право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи (стаття 2 Закону). Черговість надання відпусток визначається графіками, які затверджуються власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, і доводиться до відома всіх працівників. При складанні графіків ураховуються інтереси виробництва, особисті інтереси працівників та можливості для їх відпочинку (стаття 10 Закону). З матеріалів справи слідує, що у грудні 2013 року Головою Вищої ради юстиції був затверджений Графік відпусток працівників апарату Вищої ради юстиції на 2014 рік (а.с.27-34). Крім того, в матеріалах справи міститься довідка від 25 листопада 2014 року № 8444/0/9-14 за підписом Відповідача-1 (а.с.97-99), з якої станом на листопад 2014р. вбачається про наявність у кожного конкретного Позивача права на щорічні основні та додаткові відпустки, а також права на отримання матеріальної допомоги на оздоровлення за певні періоди роботи. З цієї довідки також вбачається хто саме з Позивачів отримував матеріальну допомогу на оздоровлення у 2014р., а хто ні. Так, з усіх Позивачів, які звернулись до суду за захистом своїх прав, матеріальну допомогу на оздоровлення не отримували: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] При цьому майже у всіх позивачів на час розгляду справи відкрились нові періоди для отримання щорічної основної та додаткової відпусток. Відповідно до частини третьої статті 8 Основного Закону України норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 1 ЦПК України). Під час судового розгляду справи, позивачами були надані докази порушення їхніх права на відпустку, нарахування та виплату матеріальної допомоги, а також відповіді певних державних установ, з яких вбачається неможливість врегулювання питання в позасудовому порядку (листи Міністерства юстиції України (а.с.39-40), Міністерства праці та соціальної політики України (а.с.41-42), Національного агентства України з питань державної служби (а.с.43-44). Таким чином, з огляду на викладене суд приходить до висновку про наявність порушення прав позивачів на отримання відпусток, надання їм матеріальної допомоги та необхідність поновлення цих порушених прав, шляхом зобов'язання Керівника секретаріату Вищої ради юстиції до обрання Голови чи заступника Голови Вищої ради юстиції вжити заходи щодо реалізації Позивачами наявного у них права на відпочинок та отримання матеріальної допомоги, передбаченої при наданні основної щорічної відпустки на підставі заяв Позивачів. З урахуванням наявного у Керівника секретаріату права на підписання розпоряджень, що передбачено п. 97 Інструкції з діловодства у Вищій раді юстиції, права на розгляд пропозицій керівників структурних підрозділів секретаріату щодо надання відпусток працівникам, передбаченого абзацем 11 п.15 Положення про секретаріат, права на підписання платіжних, розрахункових, інших розпорядчих документів, наданого наказом Голови Вищої ради юстиції від 22.10.2013р. №67/1-13, з урахування фонду оплати праці, передбаченого для Вищої ради юстиції на 2014р., суд приходить до висновку, що порушене право Позивачів на відпустку та отримання матеріальної допомоги може бути поновлено шляхом підписання Керівником секретаріату відповідних розпоряджень про надання Позивачам основної щорічної відпустки та матеріальної допомоги, за наявності у кожного з них такого права, на підставі відповідних заяв кожного з Позивачів, а тому вважає, що позовні вимоги до Відповідача-1 підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог, які стосуються Відповідачів 2 та 3, суд доходить висновку про відмову у їх задоволенні з огляду на таке. Згідно зі статтею 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись з позовними вимогами до Відповідачів 2 і 3, Позивачі не навели у позовній заяві будь-яких обставин на обґрунтування заявлених ними вимог, а також не надали доказів на їх підтвердження. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що вимоги Позивачів до Відповідачів 2 та 3 є недоведеними, оскільки як вбачається з наданих суду документів дані Відповідачі діють в межах повноважень, визначених Положеннями про їх відділи, і незалежно від наявності на посаді Голови чи заступника Голови Вищої ради юстиції і здійснюють покладені на них функції, в тому числі і щодо обліку використання робочого часу працівниками апарату Вищої ради юстиції і щодо організації оплати праці працівників та інших виплат. На підставі ст.ст.8, 45 Конституції України, ст.ст.2, 6, 10, 12 Закону України «Про відпустки», ст.79 Кодексу законів про працю України, ст.ст.21, 48 Закону України «Про Вищу раду юстиції», п.2 наказу Міністерства праці України «Про умови оплати праці робітників, зайнятих обслуговуванням органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів, та інших органів» від 02.10.1996р. №77, з урахуванням положень п.15 Положення про секретаріат Вищої ради юстиції, затвердженого рішенням Вищої ради юстиції від 21.02.2012р. №336/0/15-12, пункту 97 Інструкції з діловодства у Вищій раді юстиції, затвердженої наказом Голови Ради від 08.11.2013р. №75/0/1-13, а також п.5.1, п.5.3. Положення про порядок преміювання, надання матеріальної допомоги та установлення надбавок і доплат до посадових окладів робітникам, зайнятим обслуговуванням Вищої ради юстиції, затвердженого Наказом Голови Вищої ради юстиції 27 березня 2014 № 24/0/1-14, у сукупності з наказом Голови Вищої ради юстиції від 22.10.2013р. №67/0/1-13, та

Outcome: partial