Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

Чернігівський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення завданої майнової шкоди в сумі 5 515,32 грн. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач перебував на обліку як безробітний в Чернігівському міському центрі зайнятості з 30.05.2013 р. по 03.03.2014 р., отримував соціальні послуги і забезпечення відповідно до ст.7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Зазначають, що під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним встановлено, що під час реєстрації в центрі зайнятості, в період перебування на обліку та отриманні допомоги по безробіттю [PERSON] не повідомив про те, що за його собистою заявою, 29.05.2012 року йому призначено пенсію за віком відповідно до ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Вказують, що своїми неправомірними діями відповідач завдав Чернігівському міському центру зайнятості майнової шкоди на суму 8015,32 грн., що включає допомогу по безробіттю, виплачену в період з 06.06.2013 р. по 02.03.2014 р. Листом від 22.11.2016 № 05/4412 [PERSON] було повідомлено про необхідність повернути неправомірно отриману ним допомогу по безробіттю у сумі 8015,32 грн. Посилаються, що відповідач завдану Чернігівському міському центру зайнятості шкоду частково відшкодував в сумі 2500,00 грн., а тому до стягнення підлягає сума 5 515,32 грн. В судове засідання представник позивача не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, звернулись до суду з заявою про розгляд справи за відсутності їх представника, заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без його участі позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Суд вважає, що в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємовідносини сторін, а отже, можливо вирішити справу на підставі наявних у ній даних і доказів, у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебував на обліку як безробітний в Чернігівському міському центрі зайнятості з 30.05.2013 р. по 03.03.2014 р. та отримував соціальні послуги і забезпечення відповідно до ст.7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (а.с.3,4,5). Позивачем під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення було встановлено, що під час реєстрації в центрі зайнятості, в період перебування на обліку та отриманні допомоги по безробіттю [PERSON] не повідомив про те, що за його особистою заявою, 29.05.2012 року було призначено пенсію за віком відповідно до ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с.6), по даному факту було складено акт №549 від 21.11.2016 року (а.с.7-8). Згідно довідки-розрахунку №06/4401 від 22.11.2016 року матеріальне забезпечення яке отримав [PERSON] за час перебування на обліку в Чернігівському міському центрі зайнятості становить 8 015,32 грн. (а.с.9). Відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 № 5067-VI статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Згідно п.13 ст.45 вказаного Закону призначення пенсії на пільгових умовах, або за вислугу років є підставою для припинення реєстрації безробітного в центрі зайнятості. Отже особа, якій призначено пенсію, зокрема на пільгових умовах або за вислугу років, не має права на отримання статусу безробітного та виплату матеріального забезпечення на випадок безробіття. Відповідно до ч. 3 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих даних та документів, на підставі який приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення покладається на зареєстрованого безробітного. Статтею 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» на застрахованих осіб, зареєстрованих в установленому порядку як безробітних, покладено обов'язок своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. З вище викладеного вбачається, що [PERSON] не мав права на отримання статусу безробітного і призначення виплати допомоги по безробіттю, оскільки перебував на обліку у пенсійному фонді і отримував пенсію за віком, що є обставиною, яка впливає на умови виплати матеріального забезпечення і надання соціальних послуг, про яку він не повідомив центр зайнятості і продовжував перебувати на обліку як безробітний та отримувати матеріальне забезпечення на випадок безробіття. Чернігівським міським центром зайнятості 22.11.2016 року було надіслано відповідачу повідомлення №05/4415 про необхідність повернення коштів (а.с.11), але як зазначено в позові на даний час [PERSON] повернув кошти частково в сумі 2500,00 грн., не повернуті - 5 515,32 грн. Згідно з ч.3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немановим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної чи юридичної особи, відкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи викладене та той факт, що відповідач [PERSON] в добровільному порядку в повному обсязі не повернув неправомірно отриману допомогу по безробіттю, що складає 5 515,32 грн., тому суд приходить до висновку що вказані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved