Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

20.07.2021 року позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] 10.01.2017 року звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 10.01.2017 року. Зазначають, що [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», які викладені на банківському сайті, склав між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначається у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшено до 17000,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору надала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» належним чином виконав зобов`язання по видачі кредиту, а позичальник [PERSON] порушив умови кредитного договору та станом на 13.06.2021 року в нього виникла прострочена заборгованість у розмірі 15014,82 гривень, яка складається з наступного: 12523,63 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 0.00 гривень - заборгованість за поточним тілом кредиту; 12523,63 заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 гривень - заборгованість за нарахованими відсотками; 2491,19 гривень - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 гривень - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 0,00 - нарахована пеня; 0,00 грн. - нарахована комісія. Підтримуючи вищевикладене, просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, також просять стягнути з відповідача на їх користь сплачений судовий збір. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 05 серпня 2021 року провадження в справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник АТ КБ «ПриватБанк» Мазченко В.О. в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду, в позовній заяві позивач зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку, та винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету - заяву № б/н від 10.01.2017 року. В сою чергу, позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що в подальшому розмір кредитного ліміту відповідачу було збільшено. Відповідно до копії довідки виданої АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] за договором б/н від 10.01.2017 року кредитний ліміт станом на 10.01.2017 року було встановлено 1000 грн. в подальшому було збільшено кредитний ліміт та 26.06.2019 року було встановлено 17 000 грн. Станом на 20.01.2021 року кредитний ліміт зменшено до 12783,97 грн. При цьому, відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені в умовах та правилах надання банківських послуг, складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. Між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був підписаний кредитний договір б/н за яким було відкрито картки картка № [NUMBER] дата відкриття 02.06.2017 року, картка № [NUMBER] дата відкриття 10.01.2017 року, картка № [NUMBER] дата відкриття 13.06.2019 року, що підтверджується копією довідки. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Також, позивач зазначає, що відповідач [PERSON] підписав анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПРИВАТБАНКУ, у зв`язку чим фактично уклав з Банком Договір. Згідно матеріалів справи, встановлено, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» належним чином виконав зобов`язання по видачі кредиту, а відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, в зв`язку з чим в нього утворилась наявна заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 10.01.2017 року, укладеного між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] станом на 21.05.2019 року у відповідача виникла прострочена заборгованість у розмірі 2983,04 гривень, яка складається з наступного: 2983,04 заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 2983,04 грн. поточним тілом кредиту; 0,00 грн. простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання; заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 2983,04 грн. загальна заборгованість за наданим кредитом. Даний факт заборгованості відповідача [PERSON] підтверджується копією довідки розрахунком заборгованості за кредитом позичальника перед банком. Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 10.01.2017 року, укладеного між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] станом на 13.06.2021 у відповідача виникла прострочена заборгованість у розмірі 12523,63 грн. яка складається з наступного: 12523,63 заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 0,00 грн. поточним тілом кредиту; 12523,63 грн. простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 2491,19 заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн. заборгованість по пені; 0,00 грн. заборгованість по комісії; 15014,82 грн. загальна заборгованість за наданим кредитом. Даний факт заборгованості відповідача [PERSON] також підтверджується копією довідки розрахунком заборгованості за кредитом позичальника перед банком. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору відповідач [PERSON] допустив заборгованість за кредитом. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до вищевикладеного, АТ КБ „ПРИВАТБАНК" також вимагає від відповідача [PERSON] повернути йому всю суму заборгованості по тілу кредиту зі сплатою заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України та заборгованості по пені. Відповідно АТ КБ „ПРИВАТБАНК" здійсню свою діяльність згідно ліцензій виданої Національним Банком України № 22 від 05 жовтня 2011 року та внесена до державного реєстру банків 19 березня 1992 року за номером 92, що підтверджується копією банківської ліцензії. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути такі кошти, у розмірах та у строки, зазначені у кредитному договорі за користування кредитом, тому позов в частині стягнення суми тіла кредиту слід задовольнити частково, в частині стягнення з відповідача 12523,63 гривень - заборгованості за тілом кредиту, оскільки матеріали справи не містять відомостей з посиланням на докази з приводу погодження відповідача з збільшенням тіла кредиту до 17000 грн. Що стосується позовних вимог позивача про стягнення з відповідача [PERSON] суми заборгованості: 2491,19 гривень - заборгованості за простроченими відсотками, суд вважає, що в цій частині позовних вимог позивачу слід відмовити, виходячи з наступних підстав. Так, кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Проте, як встановлено судом, умови та правила надання банківських послуг надані позивачем не містять підпису відповідача, а в заяві позичальника відсутня домовленість щодо сплати пені та відсотків нарахованих на прострочений кредит за невиконання договору. При цьому, судом не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які підтверджують, що саме Умови, на які посилається позивач, є складовою укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мала на увазі відповідач, підписуючи 10.01.2017 року анкету - заяву позичальника, та відповідно, чи брав на себе зобов`язання зі сплати відсотків нарахованих на прострочений кредит та пені, в разі порушення ним зобов`язання з повернення кредиту. Такого висновку дійшов Верховний суд в постанові від 23.12.2020 року в справі № 191/2648/17. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: сума заборгованості до стягнення з [PERSON] складає: 12523,63грн. - заборгованість за тілом кредиту, яку суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача. В решті частини позову позивачу слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1884,1 гривень. На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial