Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вимоги мотивує тим, що до 21 вересня 2006 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. В лютому 2006 року [PERSON] залишив сім'ю і з цього часу вони разом не проживали, рішенням Конотопського міськрайонного суду від 21.09.2006 року шлюб між ними розірвано, сина залишено проживати разом з нею. Після розірвання шлюбу, з 2007 року відповідач будь-якої участі у вихованні сина не приймає: не спілкується, не виявляє до нього батьківської уваги і турботи, не цікавиться станом здоров'я, жодного разу не відвідував батьківські збори за місцем навчання сина, не цікавиться його поведінкою та успіхами в навчанні. За всі ці роки син жодного разу не бачив свого батька. Заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина складає біля 5000 грн. Таким чином відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON], кожен окремо, в судовому засіданнні заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять задовольнити. [PERSON] також пояснила, що на даний час вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, який займається вихованням [PERSON], відвідує батьківські збори, піклується про нього та має намір усиновити, син називає його батьком і іншого батька не знає. Прокурор позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] проти заявлених позовних вимог заперечує та пояснив, що позивачка негативно настроїла сина до нього, не створює ніяких умов для того, щоб дитина бачилася з ним. Він бажає приймати участь у вихованні сина, але позивачка цього не бажає. Представник третьої особи: органу опіки та піклування Конотопської міської ради Марченко І.В. проти позову не заперечує, вважає, що його задоволення відповідає інтересам малолітнього [PERSON]. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. В свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], батьком вказаний [PERSON], а матір'ю - [PERSON] (а.с. 4). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER], виданого 17.10.2006 року, шлюб між сторонами розірвано ( а.с. 5) відповідно до рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21.09.2006 року ( а.с. 6). Відповідно до копії довідки № 136 від 19.06.2014 року [PERSON] навчається в Конотопській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 5 Конотопської міської ради Сумської області у 4-В класі, його батько, [PERSON], за час навчання сина в школі жодного разу не був присутній на батьківських зборах, не цікавився навчанням, не брав участі у класних і шкільних заходах ( а.с. 11). З відповіді державного виконавця відділу ДВС Деснянського районного управління юстиції у м. Києві № 922/22 від 15.07.2014 року вбачається, що за виконавчим листом № 2-481 від 07.03.2006 року, який виданий Конотопським міськрайонним судом, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку і до повноліття сина, але не менше 30% прожиткового мінімуму, заборгованість згідно звіту про відрахування та виплат аліментів, наданого головним бухгалтером ТзОВ "УЛІС Сістем", станом на 01.05.2014 року становить 5072,35 грн. ( а.с. 10). Суд не бере до уваги довідку ТзОВ "УЛІС Сістем" про відсутність заборгованості [PERSON] по аліментам за виконавчим листом № 2-481 від 07.03.2006 року, оскільки вона видана станом на 17.05.2012 року. Згідно довідки ТОВ ЖЕД "Сім вітрів" № 1961 від 21.11.2014 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON], донькою [PERSON] та сином [PERSON] ( а.с. 33). Відповідно до довідки про доходи [PERSON] працює в ТзОВ "УЛІС Сістем" з 01.11.2007 року на посаді інженера-програміста; загальна сума доходу заперіод з січня 2013 року по жовтень 2014 року за винятком аліментів становить 20 194 грн. 73 коп.; станом на 31.10.2014 року заборгованість по аліментах становить 4 460,35грн.( а.с. 34, 35) та позитивно характеризується за місцем роботи ( а.с. 36). В судовому засіданні також встановлено, що опікунською радою при виконавчому комітеті Конотопської міської ради 28.11.2007 року встановлено час побачення батька [PERSON] з малолітнім сином [PERSON], [INFO] таким чином: кожну суботу з 10.00 год, до 12.00 год. за місцем проживання матері ( у квартирі, на вулиці, біля будинку) до встановлення стійкого емоційно-психологічного контакту. Разом з тим, після прийняття рішення відповідач бачився з дитиною лише один раз. Також 24.04.2014 року [PERSON] було відмовлено в наданні висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON]; рекомендовано [PERSON] протягом 2 місяців налагодити стосунки з сином [PERSON]; психологу Конотопської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 5 сприяти в налагодженні стосунків [PERSON] з сином [PERSON] Згідно довідки дільничного лікаря Конотопської ЦРЛ від 14.04.2014 року [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [ADDRESS], знаходиться на диспансерному обліку в дитячій поліклініці з приводу панкреатопатії, його біологічний батько, [PERSON], під час обстеження не був присутній ( а.с. 37). З висновку органу опіки та піклування Конотопської міської ради № 01-10/781 від 03.07.2014 року вбачається, що доцільно позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а. с. 8-9). Згідно ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має, зокрема, один з батьків. Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Такі обов'язки визначені ст. 150 СК України, згідно якої, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а також зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Законодавством позбавлення батьківських прав визначається як крайній захід впливу на осіб, що не виконують батьківських обов'язків, свідомо нехтують ними та ухиляються від їх виконання (п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав"). На думку суду, застосування такого заходу, можливе лише тоді, коли вичерпані всі інші заходи впливу на батька, що спонукали б його до виконання ним своїх обов'язків по вихованню дитини, за умови, що мало місце (та було доведено в судовому засіданні) свідоме ухилення та небажання батька приймати участь в вихованні та житті своєї дитини. Поданими стороною позивача доказами підтверджено ухилення батька від виконання своїх батьківських обов'язків, а саме, що він шляхом самоусунення не здійснює виховання дитини, не цікавиться її життям і не виявляє бажання до спілкування з нею. Це вбачається з того, що навіть після попередження відповідача комісією з питань захисту прав дитини про необхідність зміни свого відношення до дитини, батько [PERSON] продовжив нехтувати своїми батьківськими обов'язками, жодного разу не зустрівся з сином, на контакт не йшов, від спілкування з органом опіки та піклування з приводу цього питання відмовлявся, що підтвердили в судовому засіданні представник органу опіки та піклування та позивачка, які також підтвердили і ті обставини, що батько з власної ініціативи жодного разу не виявив інтересу до спілкування з сином. При цьому доказів тому, що відповідачу чинились чи створювались перешкоди в спілкуванні з дитиною, суду не надано. Доказів тому, що батько з об'єктивних та поважних причин не виконував своїх батьківських обов'язків також суду надано не було, за таких обставин, беручи до уваги, що були вичерпані всі можливі заходи до спонукання батька до виконання його батьківських обов'язків, зокрема, шляхом попередження комісією з питань захисту прав дитини про необхідність налагодити стосунки з сином, проте останній ухилявся від них і продовжує не виконувати своїх батьківських обов'язків по відношенню до дитини, суд робить висновок про те, що зв'язки батька з дитиною втрачені, відповідач самоусунувся від виховання малолітньої дитини, не виявляє інтересу до цього процесу. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як свідоме ухилення відповідача від виконання обов'язків по вихованню дитини. За таких обставин, суд вважає, що в інтересах малолітньої дитини слід позбавити відповідача батьківських прав. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved