Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і суду пояснила, що 22.11.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу [INFO] у них народилася дочка [PERSON]. Спільне життя не склалось через несумісні характери, різні погляди на життя та виховання дитини, що призводило до непорозуміння та сімейних негараздів, сварок. Подружніх стосунків не підтримують тривалий час, проживають окремо, дитина проживає з нею, спору щодо місця проживання дитини немає. Вважає, що примирення між нею і відповідачем та збереження сім'ї неможливе. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище "[PERSON]". Просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу в розмірі 1 500 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні просить позов задовольнити та стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу в розмірі 1 500 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що 22.11.2012 року вони з позивачем зареєстрували шлюб, від шлюбу мають неповнолітню доньку, яка проживає разом з позивачем. Спільне життя не склалося через несумісні характери, що призводило до непорозуміння та сварок. Подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо. Просить шлюб розірвати, оскільки вважає, що примирення та подальше подружнє життя неможливе. В задоволені позову в частині стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 1 500 грн. просить відмовити, оскільки вважає дані вимоги не обґрунтованими. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є частково обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 22.11.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що складено відповідний актовий запис за № 2841, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], після реєстрації шлюбу прізвище відповідача змінено на [PERSON]. Від шлюбу [INFO] народилася дочка [PERSON], яка проживає з позивачем, спору щодо місця проживання дитини немає. В судовому засіданні встановлено, що спільне сімейне життя сторін не склалося по причині різних поглядів на життя, несхожості характерів, між ними втрачено почуття поваги та любові, сторони подружніх стосунків не підтримують тривалий час, примиритися та підтримувати подружні стосунки не бажають, що свідчить про те, що сім'я фактично розпалася. Згідно ст.112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, які виразились в тому, що сімейні стосунки у сторін не склалися через несумісні характери, сім'я фактично розпалась, сторони примиритися та підтримувати подружні стосунки не бажають, вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам дитини, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову в частині щодо розірвання шлюбу і має підстави для задоволення заявлених вимог про розірвання шлюбу. Що стосується позовних вимог в частині відшкодування позивачу судових витрат суд зазначає наступне. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: 2) витрати на правову допомогу; 3) витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; 4) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 5) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; 6) витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 56 ЦПК України, правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, зазначена в частині першій цієї статті, має право: знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, в судовому засіданні представником [PERSON] надано договір про надання правової допомоги від 12.06.2014 року, укладений між ним та позивачем, витяг з Єдиного реєстру адвокатів України та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю [NUMBER]. Як вбачається з п. 1 договору про надання правової допомоги від 12.06.2014 року відповідно до умов договору адвокат здійснює представництво та захист інтересів позивача при провадженні та розгляді цивільної справи про стягнення аліментів. Квитанцій, які підтверджували б, що позивачем сплачено кошти за надання їй правової допомоги в сумі 1 500 грн. до суду не надано. Враховуючи викладене, суд вважає, що розмір витрат на правову допомогу не підтверджений належним чином і підстав для відшкодування позивачу витрат на правову допомогу в розмірі 1 500 грн. не вбачає. Що стосується судових витрат на сплату судового збору суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, оскільки позивачем надано документальне підтвердження понесених нею судових витрат, а саме квитанцію №к25/Н/79 від 17.06.2014 року на суму 243 грн. 60 коп., а тому суд приходить до висновку, що судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивача. Згідно ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: partial