Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

15.09.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ,який у подальшому уточнив,в якому вказав, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.08.2003р., та договору дарування частки квартири та відповідної частки земельної ділянки від 03.11.2003р. він, [PERSON], є власником кв.2 за адресою: [ADDRESS], Донецької області. В жовтні 2013 року йому стало відомо про те, що [ADDRESS] відповідач зняв з балансу житлового Фонду комунальної власності територіальної громади м. Артемівськ. Ці дії здивували власника, оскільки він письмової заяви до відповідача, ніколи не подавав, і був не згоднен із зняттям з балансу будинку, який є ветхім і який не може бути на його думку знятий з балансу, бо повинен бути відремонтованим. Як вбачається з заяви від 24.05.2011г., що написана третьою особою [PERSON], співвласницею [ADDRESS], прізвище «[PERSON].» є дописаним однією рукою. Вказана копія заяви, яку надав у суді представником відповідача, не відповідає дійсності, оскільки заяву від себе, він не писав, оскільки в травні 2011р., не був в Україні, це підтверджується довідкою про пересування від 29.12.2014р. .Позивач вказує, що він неодноразово намагався вирішити це спірне питання поза судом. Так 31.10.201З р. від нього була пись\-мова заява до відповідача з проханням повідомити підставу для зазначених вище дій . Листом № 01-1648/13 від 06.11.201Зр відповідач повідомив, що [ADDRESS]. був знятий відповідачем з балансу на підставі листа-клопотання ПП «Жил-Сервіс-1 », заяви власників квартир, копій документів, які б підтверджували право власності кв.6 буд.2 за вказаної адреси. На його думку , у відповідності до норм житлового законодавства, знімати або списувати жилий будинок, який є ветхім, не можна. Позивач вказує, що він надавав і відповідачу і третій особі 1 - житловій організації рішення Артемівського міського суду від 22.05.2002 р., де встановлено, що на підставі рішення виконкому Артемівської міської ради від 01.12.1982 року № 548 буд. [ADDRESS] Донецької обл., визнаний ветхім. На його погляд, адміністрація ПП «Жил-Сервіс-1» помилково подала неправдиві документи до відповідача, щоб уникнути проведення капітальних ремонтів будинку, бо це економічно не вигідно для приватного підприємства. В свою чергу, вказує позивач , відповідач не перевірив подані не належні третьою особою документи, та неправомірним рішенням зняв з балансу житлового фонду комунальної власності територіальної громади [ADDRESS] в якому одна із квартир є його власністю . З приводу не правомірності дій з боку відповідача та третьої особи, позивач звернувся до Артемівської міжрайонної прокуратури, яка за результатами його звернення направила матеріали справи до Артемівського МВ (з обслуговування м. Артемівська та Артемівського району) ГУМВС України в Донецькій області для внесення відомостей до ЄРДР і проведення досудового розслідування від 26.08.2014р. яке 27.08.2014р. Артемівськім МВ за реєстроване в ЄРДР за №12014050150002079 та відкрите кримінальне провадження за ст.358 ч. 4 КК України. Позивач звертає увагу суду, на той факт, що Третя особа- житлова організація, була обізнана щодо переліку власників [ADDRESS]., що підтверджується перепискою з ПП «Жил- Сервіс-1» щодо укладення договору про надання послуг з утримання прибудинкової території, але здійснила неправомірні,на його погляд ,дії. Позивач просив суд: 1. Визнати дії КП« Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг» по зняття з балансу житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Артемівська буд. [ADDRESS]., власником якої є він, [PERSON], - неправомірними. 2.Визнати частково не дійсною заяву від 24.05.2011р. з підписом власника [PERSON] кв.2 до Директора КП «Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг» Бондарева А.В. і Директора ПП «Жил- Сервіс-1»Гаркавцевої Л .Д. 3.Визнати неправомірним Акт б/н від 26.05.2011 р., про ліквідацію основних засобів -буд. [ADDRESS]., відповідачем КП «Артемівська керуюча компанія- житлово-комунальних послуг». 4.Визнати неправомірним Акт б/н від 27.05.2011 р. списання основних засобів буд. [ADDRESS] в м. Артемівську Донецької обл., відповідача КП «Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг». 27.01.2015 року відповідач подав письмові заперечення на позовну заяву в якій вказав, що дійсно, 01.11.2013г. на адресу КП «АКК ЖКП» звернувся [PERSON] із заявою від 31.10.2013г. вх. № 01-1799 / 11 про надання інформації. 06.11.2013г. за вих. № 01- 1648/13 позивачу було надано відповідь.13.06.2014г. Позивач повторно звернувся із заявою від 11.06 2014р. вх. № 01- 0798/11 на адресу відповідача з питання усунення порушень. 25.06.2014г. Позивачі за вих. № 01-1744 / 13 було надано відповідь. Дані відповіді дали повну і об'єктивну оцінку дій співробітників ПП «Жил-сервіс - 1» і КП «АКК ЖКП» з питання усунення порушень неправомірності зняття з балансу будинку.15.09.1992 р. наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 було затверджено Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян . Дане Положення складене відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та визначає порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян та перелік документів, що підлягають оформленню. Пункт 13 Положення: Приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною виконавчою владою, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або в оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Пункт 14 Положення: Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Відповідно до пункту 36 Положення, державні комунальні підприємства по обслуговуванню та ремонту житлових будинків щомісяця на підставі прийнятих рішень (відповідних органів приватизації) про передачу квартир (будинків) у власність громадян здійснюють списання приватизованого житла з балансу основної діяльності. Однак даний наказ втратив чинність на підставі наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року N 396 «Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян». Дане положення визначає порядок передачі квартир багатоквартирних будинків, одноквартирних будинків, житлових приміщень у гуртожитках, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму, у власність громадян. Відповідач вказав у запереченнях, що на даний момент в державі, Міністерстві регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства, Департаменті житлово-комунального господарства обладміністрації, відсутній будь-який нормативно-правовий акт, який би передбачав порядок зняття житлового одноповерхового будинку з балансу житлового фонду комунальної власності територіальної громади. Так як дана норма законодавчо не врегульована ,то КП «АКК ЖКП» для зняття з балансу житлового будинку керується своїм порядком. Для зняття з балансу житлового будинку необхідно: - Заява власників квартир житлового будинку про зняття його з балансу - Ксерокопії документів, що підтверджують право власності на квартиру. Житлово -експлуатаційні організації які надає житлово-комунальні послуги та обслуговують житловий будинок, надають балансоутримувачу: - Акт про ліквідацію основних засобів житлово-експлуатаціонної організації, заяву про зняття з балансу житлового будинку. Після надання вищеперелічених документів балансоутримувач житлового будинку знімає з балансу цей будинок і складає акт списання основних засобів. 24.05.2011г на ім'я директора ПП «Жил- сервіс - 1» Гаркавцеву Л Д від [PERSON]. власника квартири [ADDRESS], було написано заяву про зняття житлового будинку з балансу підприємства. Дана заява була підписана власниками квартир № 1 [PERSON] і квартири № 2 [PERSON] Разом з цією заявою ПП «Жил сервіс - 1» були надані копії свідоцтв на право власності на житло по квартирі № 1 і № 2. 26.05.2011 Р. за вих. № 389 директор ПП «Жив - сервіс - 1» Гаркавцева Л Д. звернулася до відповідача- КП «АКК ЖКП» із заявою з проханням зняття з балансу будинку [ADDRESS] .До даної заяви були додані: копії свідоцтв на право власності на житло по квартирі № 1 і № 2, заява власників квартир №№ 1. 2 про зняття житлового будинку з балансу підприємства і акт про ліквідацію основних засобів від 26 травня 2011 р Після цього КП «АУК ЖКП», як балансоутримувачем житлового будинку було прийнято рішення про зняття даного будинку.01.02..2011 р наказом № 01-21 / 05 КП «АУК ЖКП» була створена комісія для обстеження та списання житлового будинку.27.05 2011 р. після обстеження житлового будинку, комісією був складений акт списання основних засобів. Даною комісією було встановлено, що даний житловий будинок був прийнятий на баланс КП «АКК ЖКП» 13.12.2006 р., рік введення в експлуатацію будинку 1917р .. площа будинку 155,9 кв.м., первинна балансова вартість станом на 01 11.2006г , - 161113,32 грн. знос на 01 11.2006г. 181113,32. грн. Технічний стан і причина списання будинку:будинок повністю приватизований. Висновок комісії: списати з балансу у зв'язку з повною приватизацією будинку. Одним із основних документів, який потрібно для зняття з балансу жилого будинку, є заява власників квартир житлового будинку про зняття його з балансу.24 05.2011 р. до директора ПП «Жил-сервіс - 1» Гаркавцевої Л.Д. звернувся власник квартири № 1 гр. [PERSON] , яка в свою чергу надала заяву підписану їй як власником квартири № 1 та [PERSON] як власником квартири № 2.Разом з тим, у свідоцтві про право власності на житло від 8 квітня 2003 р № 19656 чітко вказано, що частини [PERSON] і [PERSON] подаровані [PERSON]. Виходячи з цього, відповідач вважає, що власник квартири № 2 [PERSON] має право не тільки розпоряджатися своїм майном, частинами співвласників, нести обов'язки по ньому, але так само має право підпису від особи всіх інших власників квартири № 2 -[PERSON] [PERSON] ), що ,на його думку, їм було і зроблено в заяві про зняття житлового будинку з балансу підприємства від 24.05 2011 р.. Відповідач не наділений правом перевірки наданих йому документів на їх достовірність і відповідність підписів власників квартир заявнику. Крім цього відповідач просить врахувати, що позивач тривалий час належним чином не виконував свої обов'язки про утримання житла і за період з травня 2003 року по травень 2011 року у нього існує заборгованість перед ПП «Жилсервіс-1» по оплаті комунальних послуг у розмірі 1193 грн.40 коп. і ця сума ,якби не було перерахунку була б 5000 грн..Позивач, як вказує відповідач, також не виконував ремонт квартири та підготовку його до осінньо-зимового періоду ,що є його обов'язком. Такими діями позивач сприяв погіршенню стану житла. Відповідач також вказує, що позивач не надав документу ,а саме акту міжвідомчої комісії виконкому про те, що житловий будинок,у якому знаходиться його квартира визнаний ветхім . До того ж на думку відповідача ,законом не заборонено знімати з балансу ветхій будинок. Відповідач вважає, що третя особа [PERSON] мала право представляти інтереси позивача по його квартирі згідно його листа від 05.09.2009 року , разом з яким [PERSON] надіслав їй і копії документів - свідоцтво про право власності на квартиру та копію паспорту,які і були нею надані відповідачеві. На підставі усіх цих доводів відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. У судовому засіданні представник позивача на заявлених позивачем вимогах наполягав за вказаними у позовній заяві мотивами та просив їх задовольнити.. Він також суду пояснив, що позивач , хоч і мешкав за межами України, але приймав заходи щодо утримання житла та оплати комунальних послуг і звертався з цього приводу до [PERSON] і [PERSON] та згоди на зняття з балансу будинку, де його квартира , не давав. Про те, що будинок був знятий з балансу він узнав у жовтні 2013 року , але не мав про це ніяких документів , тому звернувся до балансоутримувача і йому повідомили , згідно яких документів була знята його квартира з балансу. Тож не маючи ніяких документів позивач не міг звернутися до суду, а тому строк для звернення до суду він не пропустив, а якщо суд вважає що строк пропущений, то він заявляє клопотання про його поновлення, бо він був пропущений з поважних причин, бо заяву про зняття з балансу він особисто не підписував, а підписали за нього особи, які не були ним належним чином уповноважені. До того ж рішення було прийняте на підставі також інших документів - актів, які містять у собі хибні відомості і тому він просить суд визнати їх неправомірними. Представник відповідача КП «АКК ЖКП» у судовому засіданні повністю підтримав свої письмові заперечення та суду пояснив, що дійсно позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою у жовтні 2013 року, але він вважає, що позивач пропустив строк позовної давності, оскільки будинок був знятий з балансу 26.05.2011 року. Представник третьої особи на стороні відповідача- ПП «Жил- сервіс - 1» у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог, вважаючи дії відповідача по зняттю з балансу спірного двоквартирного будинку правомірними на тій підставі, що позивач тривалий час не сплачував за житлово-комунальні послуги. Третя особа на стороні відповідача [PERSON] суду пояснила, що в спірному будинку розташовані дві квартири і позивач [PERSON] доручав їй вирішувати питання щодо його квартири та надіслав їй копії правовстановлюючих документів на його квартиру. [PERSON] першим приватизував свою квартиру та земельну ділянку , а коли вона звернулася з проханням приватизувати квартиру та земельну ділянку,то їй пояснили, що для цього потрібна заява від власників обох квартир про зняття їх з балансу. Вона власноруч написала заяву , вказавши в ній також [PERSON], як власника квартири №2, але підпис на заяві вчинив не [PERSON], а його двоюрідним братом [PERSON] ,який тимчасово мешкав у квартирі [PERSON]. Восени 2011 року [PERSON] приїжджав з Ізраїлю та приходив у гості і вона йому казала, що будинок знятий з балансу. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог, бо вона бажає, щоб її квартира була знята з балансу , бо не бажає платити за комунальні послуги ПП «Жил-сервіс-1», а ремонти квартири вона робить сама. Третя особа на стороні відповідача [PERSON],співвласниця квартири №1 також суду пояснила, що вона проти задоволення вимог позивачеві,оскільки співвласники їхньої квартири не бажають платити за комунальні послуги ПП «Жил-сервіс - 1»,вони бажають щоб їхній будинок був у приватному житловому секторі. Представник третьої особи на стороні відповідача - Артемівської міської ради- вважав позовні вимоги необґрунтованими. Треті особи на стороні позивача - [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з*явилися ,надали суду заяви про слухання справи у їхню відсутність та підтримали позов. Треті особи на стороні відповідача - [PERSON], [PERSON]- співвласники квартири №1 до суду не з*явилися, просили суд слухати справу у їх відсутності , про день, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Вислухавши пояснення представників сторін,третіх осіб та свідка [PERSON],вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступними підставами. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 214 ЦПК України суд ухвалюючи рішення повинен вирішити такі питання: - чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; - які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; - яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст. 150 Житлового кодексу, громадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, у тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено і не оспорюється сторонами, що спірний одноповерховий будинок [ADDRESS] у м. Артемівську Донецької області має дві окремі квартири з окремими входами та окремими земельними ділянками. Квартира №1 вказаного будинку належить на праві приватної власності третім особам на праві спільної часткової власності по 1/5 частині: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та неповнолітній [PERSON], що підтверджує свідоцтво про право власності на житло від 08.02.2010 року (а.с.46). Квартира [ADDRESS] була приватизована згідно свідоцтва про право власності [NUMBER] від 04.08.2003 року і була приватною спільною сумісною власністю по 13 частці позивача [PERSON]та членів його сім*ї [PERSON] та [PERSON] разом з приватизованою земельною ділянкою (а.с.29,133) до 03.11.2003 року ,а згідно договору дарування часток квартири та часток земельної ділянки від 03.11.2003 року з цього дня повним власником квартири №2 та земельної ділянки для обслуговування вказаної квартири є позивач [PERSON].(а.с.138). Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як встановлено ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідачем по справі - КП «АКК ЖКП»- на підтвердження його доводів щодо правомірності дій при знятті спірного будинку з балансу надані наступні документи: акт списання основних засобів (а.с.43) підставою для складання якого згідно пояснень представника відповідача були надані від ПП «Жил- сервіс - 1»: розрахунок результатів ліквідації об'єкту , заява від імені [PERSON] ,копія свідоцтва про право власності на житло на квартиру №1 (а.с.44-46). Інші документи суду відповідачем на підтвердження його доводів не надані. Разом з тим відповідач суду пояснював, що для зняття з балансу житлового будинку необхідно було подати згідно встановленого відповідачем порядку : - Заява власників квартир житлового будинку про зняття його з балансу; - Ксерокопії документів, що підтверджують право власності на квартиру. Житлово -експлуатаційні організації які надають житлово-комунальні послуги та обслуговують житловий будинок, надають балансоутримувачу: - Акт про ліквідацію основних засобів житлово-експлуатаціонної організації, заяву про зняття з балансу житлового будинку. Після надання вищеперелічених документів балансоутримувач житлового будинку знімає з балансу цей будинок і складає акт списання основних засобів. Аналіз наданих суду відповідачем копій документів доводить, що відповідачем не було дотримано встановленого ним самим порядку зняття будинку з балансу, оскільки заява про зняття з балансу була подана лише від імені [PERSON] співвласниці квартири №1 (а.с.45). Від імені позивача така заява не подавалась . До того ж відсутність підпису позивача [PERSON],як власника квартири №2 на цій заяві підтвердила у суді сама [PERSON]. Акт про ліквідацію основних засобів житлово-експлуатаціонної організації від 26.05.2011 року також містить у собі невірні відомості щодо власника квартири №2,оскільки таким власником вказана [PERSON],заява від якої також не подавалась.(а.с.44). Ксерокопія документа, що підтверджує право власності на квартиру №2 , яку повинна була подати відповідачеві житлова організація також не була надана відповідачем у поданому ним пакеті документів . Більш того , у судовому засіданні також виявлено, що сам акт списання основних засобів містить у собі недостовірні відомості щодо року побудови та прийняття до експлуатації спірного будинку -1917 рік,(а.с.43 ) оскільки третя особа на стороні відповідача [PERSON] у суді наполягала , що вона мешкає у квартирі з дня введення будинку до експлуатації і будинок був побудований у 1958 році , а не в 1917 році та її батьки приймали участь у побудові. Враховуючи доводи представника відповідача у суді , що без згоди на зняття з балансу усіх власників квартир відповідач не прийняв би рішення про зняття з балансу, суд приходить до висновку, що з врахуванням тієї обставини, що суд не може визнати правомірним порушення відповідачем встановленого ним самим порядку зняття з балансу та на явність у документах ,які стали підставою для таких дій недостовірних відомостей ,що призвело до порушення законних прав та інтересів позивача,то заявлені вимоги слід задовольнити частково,в частині порушення порядку зняття з балансу квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно до п. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, а згідно до п.п. 1,2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч.1 ст.2 Закону України. «Про приватизацію державного житлового фонду» до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, кімнати у гуртожитках, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовують громадяни на умовах найму. Ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачає, що утримання приватизованих квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них. Власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Власники квартир багатоквартирних будинків, житлових приміщень у гуртожитках можуть створювати об'єднання співвласників багатоквартирного будинку відповідно до закону. Державні комунальні підприємства по обслуговуванню та ремонту житла зобов'язані здійснювати обслуговування та ремонт приватизованого житла, надавати мешканцям комунальні та інші послуги за державними розцінками і тарифами. Контроль за додержанням розцінок і тарифів здійснюють фінансові органи. Користування закріпленою за приватизованим будинком прибудинковою територією здійснюється в порядку і на умовах, передбачених Земельним кодексом України Заборгованість власників квартир по укладених угодах, пов'язаних з утриманням будинку та оплатою комунальних послуг, стягується в судовому порядку. Колишні власники (їх правонаступники), які володіли багатоквартирними будинками до моменту приватизації, зобов'язані брати участь у фінансуванні їх ремонту та сприяти організації його проведення у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Спори, що виникають з цього питання, вирішуються судом. Враховуючи ці положення суд вважає , що відповідачем було порушене право позивача щодо розпорядження та користування належною йому власністю у відповідності із вищевказаною статтею, оскільки своєї згоди на зняття з балансу його квартири він не надавав і від обслуговування та ремонту приватизованого житла, надання мешканцям комунальних та інших послуг за державними розцінками і тарифами комунальних послуг не відмовлявся. При цьому суд зазначає, що позивач надав суду докази, що він дійсно ,перебуваючи в державі Ізраїль доручав [PERSON] та [PERSON] укласти договір найму житлового приміщення - належної йому квартири , для чого вислав останній листа з додатками для [PERSON]- [PERSON].( а.с.119-122).В договорі найму було вказано, що наймач повинен платити за усі комунальні послуги. Свідок [PERSON] також у суді розповіла, що [PERSON] доручав їй наглядати за належною йому квартирою та сплатою комунальних послуг. Суд зазначає що сама по собі наявність у позивача боргу за житлово-комунальні послуги , яка згідно пояснень представника відповідача та представника житлової організації на день зняття з балансу станом на серпень 2011 року складала 1193 грн. не могла бути законною підставою для зняття квартири позивача з балансу. До того ж надана суду виписка з особового рахунку видана на квартиру [ADDRESS] ,якої не існує, бо в будинку усього дві квартири , а абонентом вказана [PERSON]. (а.с.109). Звертаючись до суду за захистом своїх прав ,позивач просить суд також визнати частково не дійсною заяву від 24.05.2011р. про зняття з балансу , визнати неправомірними Акт б/н від 26.05.2011 р., про ліквідацію основних засобів та Акт б/н від 27.05.2011 р. списання основних засобів буд. [ADDRESS]. Суд вважає , що ці вимоги не ґрунтуються на законі, оскільки судом дана оцінка цій заяві та актам як доказам по справі ,бо вони не є правовстановлюючими документами і у цій частині заявлені вимоги задоволенню не підлягають. Сторони та треті особи вважали надані ними докази достатніми.

Outcome: partial