Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

[PERSON] 04.05.2017 року звернувся в суд з позовом до [PERSON], просив ухвалити рішення про стягнення з відповідача на його користь аліменти на своє утримання, оскільки він продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання або до досягнення ним 23 - річного віку. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він є сином відповідача. На даний час є повнолітнім та навчається у КВНЗ «Новоград-Волинський медичний коледж» Житомирської області на денній формі навчання, в зв'язку із чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач не надає матеріальної допомоги, тому він змушений звертатися до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву, якою підтримав свої вимоги, просив їх задовольнити, розглянути справу без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України про час, день і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності сторін, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивча [PERSON], [INFO] (а.с.), яка на даний час навчається у КВНЗ «Новоград-Волинський медичний коледж» Житомирської області на денній формі навчання по 30.06.2019 року (а.с. 4,5), в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Разом з тим, позивач не переконав суд належними та допустимими доказами в тому, що відповідач має постійний (регулярний) дохід (заробіток). При визначенні розміру аліментів суд також враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 СК України). У відповідності до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач в повному обсязі не виконує обов'язки по утриманню своєї дитини, які встановлені ст. 199 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, має можливість працювати та отримувати відповідну заробітну плату. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для працездатної особи на день ухвалення рішення становить 1684,00 грн. З урахуванням матеріального становища сторін, суд вважає що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання позивача в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. (п'ятсот гривень 00 копійок) щомісяця, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову та до закінчення позивачем навчання, тобто до 30.06.2019 року, в іншій частині позову слід відмовити. Крім того, суд роз'ясняє сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для часткового задоволення позовних вимог про стягнення аліментів. На підставі ст. 88 ЦПК України, з позивача та відповідача на користь держави необхідно стягнути пропорційно до розміру задоволених позовних вимог понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 320,00 грн. з кожного. (п.36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року).

Outcome: partial