Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

16.05.2020 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, третя особа: [PERSON] . У своїй заяві позивач посилається на те, що вони із відповідачем перебували у шлюбі, який за рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 11.04.2019 розірвано. Від шлюбу подружжя мають двох дітей - малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який є студентом 3 курсу денної форми навчання Державного вищого навчального закладу «Український державний хіміко-технологічний університет». Оскільки батько дітей - відповідач [PERSON] в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, [PERSON] вимушена звернутися до суду. Надавши уточнену позовну заяву, позивачі [PERSON] та [PERSON] просять суд стягнути із відповідача [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 2000 грн. щомісячно на його користь, до закінчення сином навчання або до досягнення ним двадцяти трьох років; стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі ј частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. 06.07.2020 ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився та надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] адвокат Мовмига О.В. у судовому засіданні проти позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 2000 грн. щомісячно на утримання повнолітнього сина [PERSON] на період його навчання не заперечував. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі ј частини зі всіх видів його заробітку адвокат Мовмига О.В. заперечував та не заперечував проти стягнення з його клієнта аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до його повноліття. Заслухавши учасників судового процесу, всебічно та повно вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] перебувала із відповідачем [PERSON] у зареєстрованому 23 жовтня 1999 року шлюбі, який за рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області розірвано 11.04.2019, що підтверджено копією вказаного рішення суду. Від шлюбу подружжя мають двох синів - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей, де батьками дітей записано: [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається із довідки № 8 від 03.09.2020, позивач [PERSON] є студентом 3 курсу денної форми навчання Державного вищого навчального закладу «Український державний хіміко-технологічний університет» з 01.09.2019, форма навчання бюджетна. Відповідно до довідки, виданої зав.гуртожитком № 3 [PERSON] , позивач [PERSON] проживає у м. Дніпро за адресою: [ADDRESS] та зареєстрований за вказаною адресою на термін навчання в УДХТУ з 10.09.2019 по теперішній час. Молодший син [PERSON] проживає разом із матір`ю, що не заперечується відповідачем. Згідно довідки про доходи, виданої ТОВ «Інтрас-Дніпро» від 01 вересня 2020 року, відповідач [PERSON] займає посаду водія, загальна сума його доходу за період з березня 2020 року по серпень 2020 року становить 28380 гривень 00 копійок. Відповідно до копій квитанцій, наданих представником відповідача, [PERSON] щомісяця надавав матеріальну допомогу на утримання дітей у розмірі 3000 грн. та факт отримання таких коштів позивач визнала в судовому засіданні. Згідно із ст.8 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 11 Закону України ''Про охорону дитинства'' батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.. За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ч. 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). Згідно ч.1,3 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до вимог ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних рідних, інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.20 Постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів,обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] є вже повнолітнім та продовжує навчання на денній формі навчання, у зв`язку з чим не має можливості працювати та самостійно себе утримувати, тобто потребує матеріальної допомоги. Відповідач є працездатним та не заперечував сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 2000 грн. щомісячно на період його навчання. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача [PERSON] , оскільки відповідач може надавати таку допомогу, розумним і справедливим буде розмір аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] на період навчання, у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 16.05.2020 і на період навчання. Такий розмір суд вважає обґрунтованим і достатнім, який зможе забезпечити потреби сина, який продовжує навчатись, а також суттєво не вплине на майновий стан відповідача. Підставою для стягнення аліментів є продовження навчання дитини, тому кінцевим строком стягнення аліментів є час закінчення навчання, але не більше, ніж досягнення дитиною 23 років, тому позов в цій частині підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи що відповідач повинен сплачувати аліменти фактично на двох дітей : повнолітнього сина , який продовжує навчання та малолітнього сина, беручи до уваги розмір доходів відповідача, суд вважає необхідним позов в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити частково та стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частки зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про судовий збір, суд зауважує на тому, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому судовий збір в розмірі 840,80 грн. необхідно покласти на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial