Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 10656,09 грн. - страхове відшкодування; 3390,08 грн. - пеню; 305,00 грн. - 3 % річних від простроченої суми; 344,19 грн. - інфляційні втрати., витрати на оплату послуг експерта авто товарознавця в розмірі 2100,00 грн, що разом складає 16 795,36 грн. та судовий збір в розмірі 840,80 грн. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, відзив на позовну заяву не подавав, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 1 та 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що 24.10.2018 року по пр. Слобожанському, 42 в м. Дніпро сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Skoda Fabia", д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ "Страхова група "ТАС" згідно поліса ОСЦПВВНТЗ № АК/9443943. який діяв на дату ДТП та транспортного засобу "Nissan Juke", д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , власник автомобіля [PERSON] . Вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2018 року. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль "Nissan Juke", д.р.н. [NUMBER] , чим завдані матеріальні збитки. Ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Ст. 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 30.10.2018 року між позивачем, [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір відступлення права вимоги. Відповідно до п. п. 1-3 вказаного Договору, Новий Кредитор набуває право вимагати від AT "СГ "TAC" (приватне), де застрахована цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи (відповідальної за спричинені збитки особи), належного виконання зобов`язань за полісом цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/9443943 по виплаті страхового відшкодування за спричинений Кредитору збиток в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 24.10.2018 року на пр. Слобожанський, район е/о №554 в м. Дніпро за участю транспортного засобу "Skoda Fabia", д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу "Nissan Juke", д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , власник автомобіля [PERSON] . Спірні цивільно-правові відносини у сфері страхування відповідальності власників транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, страхова компанія відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. На підставі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Разом із цим, за приписами ст. 7 Закону України Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено в обов`язковому випадку проведення оцінки майна при визначенні збитків або розміру відшкодування. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 № 2658-III, професійна оціночна діяльність - діяльність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень цього Закону. Згідно зі ст. 5 Закону суб`єктами оціночної діяльності є фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності Відповідно до ст. 6 Закону оцінювачами можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону. 30 жовтня 2018 року [PERSON] звернувся до AT "СГ "TAC" (приватне) із повідомленням про ДТП, заявою про виплату страхового відшкодування, заявою від [PERSON] про анулювання всіх попередньо написаних ним заяв та надав весь необхідний пакет документів. 27.12.2018 року [PERSON] надіслав до Відповідача рахунок з СТО № 178 від 21.12.2018 року, виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців ФОП [PERSON] ,витяг з реєстру платників єдиного податку ФОП [PERSON] та постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2018 року відносно [PERSON] 31.01.2019 року Страховик (Відповідач) виплатив страхове відшкодування у розмірі 15550,97 грн., без узгодження такого розміру із [PERSON] . Відповідно до листа відповідача та надісланого Звіту страхове відшкодування AT "СГ "TAC" (приватне) було виплачено на підставі Звіту № 0619 від 22.11.2018 року, TOB "Аварком Консалтинг", оцінювач [PERSON] . Згідно п. 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (надалі - «Методика») вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазначає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Враховуючи, що в нашому випадку втрата товарної вартості не нараховується, відповідно до п. 8.6.2. Методики, тому розрахований розмір матеріального збитку буде дорівнювати вартості відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу. Взявши до уваги, що вимоги Методики є обов`язковими під час проведення авто товарознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково - дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково - дослідних експертно - криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових авто товарознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно - правових відносин, це передбачено п. 1.3. Методики, тому будь - який розрахунок матеріального збитку без урахуванням вимог Методики буде суперечити наведеному в п. 2.4. поняттю вартості матеріального збитку. Звіт № 0619 від 22.11.2018 року, TOB "Аварком Консалтинг", оцінювач [PERSON] виконаний із суттєвими порушеннями Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а отже не може бути визнаний належним доказом підтвердження матеріального збитку. Звіт складено без особистого огляду транспортного засобу. Із змісту п. 34.4 ст. 34 Закону вбачається, що замовляти проведення дослідження з визначення вартості матеріального збитку транспортного засобу дозволяється, як потерпілому так і страховику. Обов`язок страховика, передбачений п. 34.2 ст. 34 Закону спрямований лише на звільнення потерпілого від додаткових витрат, про що свідчить п. 34.3 ст. 34 Закону. Таким чином, п. 34.4 Закону передбачено право потерпілої особи на самостійне залучення аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. З метою проведення об`єктивного, повного та всебічного дослідження розміру завданого збитку, [PERSON] звернулася до судового эксперта [PERSON] Як свідчить висновок експертного авто товарознавчого дослідження № 3012/18/18 від 14.12.2018 р., судового експерта [PERSON] вартість матеріального збитку (тобто вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля) завданого власнику автомобіля "Nissan Juke", д.р.н. [NUMBER] внаслідок його пошкодження складає 26207,06 грн. Судовий експерт [PERSON] був особисто присутнім під час огляду КТЗ при складенні висновку № 3012/18/18 від 14.12.2018 р. він керувався нормативно-правовими актами, зокрема Методикою товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затверджену спільним Наказом Міністерства юстиції та Фонду держмайна від 24.11.2003 N 142/5/2092, із змінами від 24.07.2009 року, посібниками, ліцензованою програмою AUDATEX з використанням баз даних за 11/2018. Крім того, експертний висновок № 3012/18/18 від 14.12.2018 року містить зазначення, що він підготовлений для подання до суду або страхової компанії згідно з вимогами діючого законодавства України, та підпис експерта про попередження про кримінальну відповідальність відповідно до ст. 384 КК України. У висновку судового експерта [PERSON] калькуляція запасних частин зроблена в системі аудатекс, без будь-яких коригувань на розсуд експерта. Отже, висновок експерта [PERSON] є належним доказом вартості матеріального збитку. Таким чином, Відповідач недоплатив позивачу страхове відшкодування в розмірі 10656,09 грн., що розраховується наступним чином: 26207,06 грн. - 15550,97 грн., де 26207,06 грн. - вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу відповідно до експертизи; 15550,97 грн. - фактично сплачене страхове відшкодування Відповідачем. Франшиза в розмірі 0,00 грн., а тому вона не віднімається. Разом з тим суд звертає увагу, що вказаний звіт виконаний із суттєвими порушеннями порядку проведення авто товарознавчих досліджень, а отже не може бути визнаний належним доказом з огляду на таке. Відповідно до п. 1.3 Методики Вимоги Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (далі - Методика), яка затверджена спільник наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 N 142/5/2092 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за N 1074/8395 вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. А у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Пунктом 36.5 зазначеного вище закону встановлено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Остання дата для виплати відшкодування 05.02.2019 року. Тобто, за період з 06.02.2019 року по 20.01.2020 року з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 3390,08 грн. Згідно частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», положення статті 625 ЦК України не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов`язанням, яке виникає з договірних зобов`язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК). Пунктом 21 цієї ж постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК). У зв`язку із невиконанням АТ «СГ «ТАС» зобов`язань щодо виплати позивачу страхового відшкодування в повному розмірі, з огляду на положення статті 36 Закону № 1961-IV та статті 625 ЦК України, з відповідача підлягають стягненню три проценти річних, а також інфляційні втрати, пов`язані з несвоєчасністю виплати страхового відшкодування. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 6-927цс16. Оскільки, сума основного зобов`язання складає 10656,09 грн., то за період з 06.02.2019 року по 20.01.2020 року з Відповідача підлягають стягненню: 3% річних в розмірі 305,00 грн.; інфляційні втрати в розмірі 344,18 грн. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню 14 695,36 грн., яка складається з наступного: 10656,09 грн. - страхове відшкодування; 3390,08 грн. - пеня; 305,00 грн. - 3 % річних від простроченої суми; 344,19 грн. - інфляційні втрати. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені витрати на оплату послуг експерта авто товарознавця в розмірі 2100 грн. 00 коп., оскільки проведення даного дослідження є обов`язковим в силу ст. 7 Закону України Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved