Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Косівського районного суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки у твердій грошовій сумі. Позовні вимоги мотивовані тим, що 13 травня 2013 року рішенням Косівського районного суду шлюб між ними розірвано. Упродовж подружнього життя у них з відповідачем народилася дочка [PERSON], [INFO]. В даний час відповідач проживає окремо та життям дитини взагалі не цікавиться. Ніякої матеріальної допомоги на утримання дочки відповідач не надавав і не дає, незважаючи на те, що позивачка неодноразово зверталась до відповідача з такими вимогами. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі щомісячно у розмірі по 600 гривень щомісячно до повноліття дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що немає можливості сплачувати аліменти у розмірі 600 грн., подав до суду клопотання у якому вказує, що з даними позовними вимогами він не згідний, оскільки він ніде не працює, а отримує державну соціальну допомогу як інвалід ІІІ групи внаслідок психіатричного захворювання. Розмір його допомоги становить 940 грн., щомісячно, крім того він регулярно проходить лікування, для того щоб хвороба не загострювалося та проходить переогляд, що потребує багато матеріальних затрат на лікарство, а тому сума, яку просить позивачка є непосильною для нього та призведе його до скрутного матеріального становища. Просить стягувати з нього аліменти на утримання дочки в розмірі ? частини всіх видів його доходів (940 грн.) до її повноліття. Суд, заслухавши думку відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню із таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що у шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. (а.с.5). У відповідності до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Статтею 183 СК України\~передбачено, що частка від заробітку (доходу) матері батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу, згідно з якою якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 3\~ст. 184 СК України\~якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою\~статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~\~\~ Відповідно до п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України.\~\~ Відповідно до положень\~ст. 141 СК України\~мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Таким чином, виходячи із зазначеного принципу рівності обов'язків обох батьків щодо дітей, кожен із них зобов'язаний забезпечувати утримання дітям не менше відповідного прожиткового мінімуму, що діє на час вирішення спору, при відсутності домовленості між батьками про розмір сплати аліментів. Відповідно до ч. ч. 7-8\~ст. 7 СК України\~дитині має бути забезпечена можливість здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому аліменти слід присудити з 11 червня 2015 року. При визначенні розміру аліментів відповідно до\~ст. 182 СК України\~суд враховує матеріальне становище відповідача зокрема те, що відповідач не працюючий, є інвалідом ІІІ групи внаслідок психіатричного захворювання, що підтверджується довідкою МСЕК (а.с.18), отримує державну соціальну допомогу розмір допомоги становить 940 грн, що підтверджується довідкою Снятинського управління СЗН (а.с.16), крім того він регулярно проходить лікування, що підтверджується індивідуальною програмою реабілітації № 1321 (а.с.17). Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що із відповідача слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 350 грн. На підставі наведеного ст.ст.\~180,\~182-184 СК України,

Outcome: partial