Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Фізична особа-підприємець [PERSON] звернувся до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивує тим, що між позивачем фізичною особою-підприємцем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 26 листопада 2016 року було укладено договір купівлі продажу №016, згідно якого, остання придбала у позивача товар вартістю 28603 грн. Крім цього, між позивачем фізичною особою-підприємцем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 11 грудня 2016 року було укладено договір купівлі продажу №26, згідно якого, остання придбала у позивача товар вартістю 11900 грн. Крім цього, між позивачем фізичною особою-підприємцем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 15 березня 2017 року було укладено договір купівлі продажу №27, згідно якого, остання придбала у позивача товар вартістю 86400 грн. Згідно п.6.3 Договорів покупець зобовязався сплатити вартість товару на суму 29271 грн., без ПДВ протягом 36 місяців рівними частинами кожного місяця і до повної виплати суми товару без відсотків. Виплата розпочинається з моменту отримання товару. Однак відповідач в порушення зобовязань взятих на себе у відповідності до договору, жодних оплат не проводив, незважаючи на неодноразові нагадування та попередження позивача, у звязку з чим станом на 31.08.2017 року основна сума заборгованості становить 18124,95 грн. Враховуючи вищенаведене позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявився, однак представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять позов задоволити, не заперечую щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася і не повідомила причини своєї неявки, хоча її належним чином було повідомлено про час та місце розгляду справи і від неї не поступало клопотання про слухання справи у її відсутності, тому за вказаних обставин, суд вирішив слухати справу без її участі. Вивчивши матеріали справи, зі згоди представника позивача суд ухвалив на підставі ст. 224 ЦПК України постановити рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем фізичною особою-підприємцем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 26 листопада 2016 року було укладено договір купівлі продажу №016, згідно якого, остання придбала у позивача товар вартістю 28603 грн. Крім цього, між позивачем фізичною особою-підприємцем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 11 грудня 2016 року було укладено договір купівлі продажу №26, згідно якого, остання придбала у позивача товар вартістю 11900 грн. Крім цього, між позивачем фізичною особою-підприємцем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 15 березня 2017 року було укладено договір купівлі продажу №27, згідно якого, остання придбала у позивача товар вартістю 86400 грн. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно актів приймання-пердачі товару до договорів №016 від 26.11.2016 року, №26 від 11.12.2016 року, №27 від 15.03.2017 року, позивач передав, а відповідач прийняла товар вартістю 126903 грн. Згідно п.6.3 Договорів покупець зобовязався сплатити вартість товару на суму 29271 грн., без ПДВ протягом 36 місяців рівними частинами кожного місяця і до повної виплати суми товару без відсотків. Виплата розпочинається з моменту отримання товару. Однак відповідач належним чином умови договору не виконала, а саме: не сплатила вартість товару в строки передбачені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України \~боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно п.8.3 Договору купівлі-продажу у випадку несвоєчасного виконання покупцем грошових зобовязань за цим договором Покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Також, п.6.7 Договорів купівлі-продажу передбачено, що якщо Покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до ст.. 536 ЦК України від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Внаслідок невиконання відповідачем зобовязань по договорів купівлі-продажу виникла заборгованість в сумі 20709,33 грн., з яких: 18124,95 грн. основний борг, 1401,31 пеня, 166,25 грн. 3% річних, 700,63 грн. проценти за користування чужими грошовими коштами, 316,19 грн. інфляційні втрати, підтвердженням чого є розрахунок заборгованості, який міститься в позовній заяві. Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, виходячи з того, що позивач всі передбачені договором сторін умови виконав в повному обсязі, відповідач укладала договори купівлі-продажу та приймала товар і зобов'язувалася його оплатити у відповідності до норм договорів, тому відповідач мала можливість виконати умови договорів і оплатити кошти позивачу, але без поважних причин цього не зробила. Суд вірить здобутим доказам, бо вони нічим не спростовані і не викликають сумніву в своїй об'єктивності, грунтуються на законі. За таких обставин суд дійшов висновку про підставність заявленого позову. З відповідача слід стягнути у користь позивача заборгованість договорами купівлі-продажу та судовий збір.

Outcome: approved