Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~Короткий зміст позовних вимог \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить визначити недійсним заповіт складений [PERSON] на користь [PERSON] . \~ \~ \~ \~В обґрунтування свого позову вказала, що [INFO] приблизно о 15:00 годині в Кам`янській міській лікарні №7 внаслідок онкологічного захворювання помер її батько - [PERSON] , [INFO] . В той самий день, але вже після часу його смерті, приблизно о 18:00 годині його співмешканка [PERSON] , використовуючи отриману від її батька довіреність, продала належну йому квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Про факт продажу належної батькові квартири їй стало відомо під час подання заяви про вступ до спадщини за батьківським майном. В наступному вказаний договір кулівлі-продажу було скасовано на підставі рішення Дніпровського районного суду від 05.02.2018 по справі №209/154/18. Однак, відповідач, використовуючи отриманий від її батька заповіт, подала до Другої Кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області заяву про вступ до спадщини. У зв`язку із викладеним під час її звернення до нотаріуса про вступ до спадщини вона отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Вона незважаючи на перешкоджання з боку відповідача, постійно спілкувалась із батьком, приїжджала до нього в лікарню та спілкувалась з ним та із медичним персоналом. Їй відомо, що її батько не мав жодного бажання ані заповідати відповідачці квартиру, ані взагалі продавати її. Більш того, задовго до своєї хвороби одного разу батько в розмові з нею зазначив, що якщо [PERSON] все ж таки розлучиться із своїм чоловіком та одружиться із ним, він віддасть половину квартири їй як своїй дружині, а іншу частину квартири з метою уникнення непорозумінь та сварок в майбутньому, перепише на неї. Як пояснював батько, таким чином він намагався загладити свою провину за неналежне прийняття участі в її житті та зняти з себе тягар з аліментів. Приблизно за два тижні до його смерті їй повідомили, що його стан важкий та його будуть виписувати. Наскільки їй відомо, саме в той час [PERSON] отримала від батька заповіт, а потім і довіреність. Оспорюваний заповіт позбавив її можливості отримати законну спадщину. На її думку батько на час його складання не міг в повній мірі розуміти значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з тим, що отримував лікування у зв`язку з раковим захворюванням, на тій стадії вже неоперабельним, хвороба прогресувала, у нього була інтоксикація, він приймав сильнодіючі ліки із вмістом наркотичних засобів. Батько не міг позбавити її права на цю квартиру, так як між ними були близькі і добрі стосунки. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників справи. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 листопада 2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження суддею Ковальовою А.Б.(а.с.15) 13.12.2018 року відповідачем [PERSON] подано апеляційну скаргу на ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23.11.2018 року.(а.с.23) Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення. Ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 листопада 2018 року залишено без змін.(а.с.52-56) В зв`язку з находженням судді Ковальової А.Б. на лікарняному по вагітності та пологам, згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 13.05.2019 року зазначена цивільна справа була передана для розгляду судді Лобарчук О.О. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 травня 2019 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Державний нотаріус Другої Кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Астахова Ольга Сергіївна, про визначення заповіту недійсним - прийнято до провадження.(а.с.62) 12 червня 2019 року відповідачем [PERSON] до суду надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що вона заперечує проти позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа Державний нотаріус Другої Кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Астахова Ольга Сергіївна, про визначення заповіту недійсним в повному обсязі. По-перше, позов не має конкретизованої вимоги відносно того, який документ, а саме заповіт, позивач вважає необхідним визначити недійсним. Виходячи зі змісту позову загальні правові посилки визначення заповіту недійсним, не можуть стати підставою для задоволення позову. Викладені позивачем обставини про визначення заповіту недійсним, не підтверджується ні єдиним доказом, на який згідно до закону позивач повинен послатися та надати суду. Позивачем не надано доказів на підтвердження свого права на звернення з дійсним позовом. Звертає увагу суду, що додатки, надані позивачем суду, та додатки, надані позивачем відповідачу не тотожні, а саме, відповідачу зі всіх додатків надано тільки копія паспорту та ідентифікаційного коду позивача. Крім того, звертає увагу суду, що позивачем в додатках зазначено про надання суду копії інформаційної довідки, але ні відповідачу, ні суду копія такого документу не надана. Позивачем до позову, наданому суду, додані копії документів, на які не має посилання в позові і які не перелічені в додатках до позову. Зазначені документи не надані разом з позовом відповідачу, що є грубим порушенням вимог ЦПК України. Впевненість позивача, що викладення в позовній заяві свого бачення обставин недійсності заповіту без надання доказів на підтвердження цих обставин, достатньо для ухвалення рішення суду, не співпадає з вимогами закону, в т.ч. Конституції України, Цивільного Кодексу України, Цивільно процесуального Кодексу України. Вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа Державний нотаріус Другої Кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Астахова Ольга Сергіївна про визначення заповіту недійсним не підлягає задоволенню.(а.с.67-68) Ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 червня 2019 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Державний нотаріус Другої Кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Астахова Ольга Сергіївна, про визначення заповіту недійсним залишено без руху.(а.с.71). 21 червня 2019 року представником позивача [PERSON] до суду надана уточнена позовна заява про визнання заповіту недійсним в якому він просить визнати недійсним заповіт складений [PERSON] на користь [PERSON] .(а.с.74-76). 07 серпня 2019 року відповідачем [PERSON] до суду надано відзив на позовну заяву в якому вона вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа Державний нотаріус Другої Кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Астахова Ольга Сергіївна про визначення заповіту недійсним не підлягає задоволенню.(а.с.87-88). Представником позивача [PERSON] надано відповідь на відзив в якій зазначено, що у відзиві [PERSON] заявляє, що неможливо визначити, який саме заповіт оскаржується, можна зробити цілком логічний висновок про те, що їй відомо про існування складеного померлим батьком позивача [PERSON] ще одного заповіту, текст якого їм невідомий, та, цілком можливо, такий заповіт складений на користь позивачки, що, в свою чергу, потребує встановлення в суді. Щодо тверджень відповідачки про відсутність доказів, які б засвідчили факт того, що її батько не в повній мірі усвідомлював своїх дій в частині складання заповіту, перебуваючи під впливом тяжкої хвороби та вживання сильнодіючих лікарських препаратів із вмістом наркотичних засобів слід зазначити, що ним із позовною заявою подавалось клопотання про витребування доказів в КЗ Камянська міська лікарня №7 ДОР (51900, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул.Сергія Слісаренка, будинок З, ЄДР 05411245). Таким чином вважає викладені у відзиві на позовну заяву твердження такими, що встановлюють беззаперечність правової позиції відповідача по справі. 04 жовтня 2019 року позивачем [PERSON] надано клопотання про витребування доказів.(а.с.103) Ухвалою Дніпровського районного\~суду м.Дніпродзержинська\~Дніпропетровської області\~від 04\~жовтня 2019\~року в задоволенні заяви представника позивача [PERSON] про залучення третіх осіб у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Державний нотаріус Другої Кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Астахова Ольга Сергіївна, про визначення заповіту недійсним - відмовлено.(а.с.105) Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 жовтня 2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.(а.с.106). Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 січня 2020 року клопотання позивача [PERSON] про\~витребування доказів\~-\~задоволено.\~Витребувано від\~ КЗ Кам`янська міська лікарня №7 ДОР (51900, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул.Сергія Слісаренка, будинок 3, ЄДР 05411245):\~ амбулаторну карту стаціонарного хворого та історію хвороби за 2017 рік [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в КЗ Кам`янська міська лікарня №7 ДОР.(а.с.114) 19 лютого 2020 року відповідачем [PERSON] надано до суду клопотання про витребувати від Другої Кам`янської\~державної нотаріальної\~контори Дніпропетровської\~області копію\~спадкової справи,\~відкриту після\~смерті [PERSON] ,\~померлого [INFO] . (а.с.118) Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 лютого 2020 року клопотання представника відповідача [PERSON] про витребування доказів - задоволено. Витребувано від Другої Кам`янської\~державної нотаріальної\~контори Дніпропетровської\~області копію\~спадкової справи,\~відкриту після\~смерті [PERSON] ,\~померлого [INFO] . (а.с.120) Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала свої уточнені позовні вимоги та просить визнати заповіт, складений на [PERSON] її батьком - [PERSON] недійсним. Пояснила, що батьки взагалі разом не мешкали. Вона бувала у батька, коли вчилася у школі, потім вони посварилися і вона довгий час не спілкувалася із батьком. Коли виросла, то вони знову помирилися і продовжили спілкування.Це було в 2015 році, але до нього додому вона не ходила, оскільки не порозумілася із співмешканкою свого батька, з якою він жив з 2007 року. З її батька були рішенням суду стягнені аліменти, які він не сплачував, був борг, нарахована пеня. Державним виконавцем був накладений арешт на майно батька. Про хворобу батька вона дізналася від нього у 2017 році. Про смерть батька вона дізналася вже пізшіне. Вона відвідувала батька у лікарні восени 2017 року, тоді саме він їй не сказав, що у нього онкохвороба, остання стадія. Сказав, що ще трохи полежить у лікарні і його випишуть. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача та просить визнати недійсним заповіт складений [PERSON] на користь [PERSON] . Підтримав обставини викладені в позовній заяві. Зауважив, що на момент укладення заповіту, [PERSON] приймав сильнодіючі ліки, яки впливали на його розум та сприйняття обставин. Тому, він не розумів, що саме підписує і наслідки цього. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечили проти позовних вимог повністю. Пояснила, що з 2006 року вона із [PERSON] жили однією родиною. Офіційно шлюб не реєстрували, оскільки вона не розірвала попередній шлюб. Вона знала, що він зобов`язаний до сплати аліментів. Знала і про борг по виплаті аліментів. [PERSON] в 2017 році в лоікарні не лікувався. З донькою він не спілкувався. Вона не могла знати про його хворобу. Заповіт [PERSON] складав у нотаріуса, який перевіряв його дієздатність та посвідчив заповіт. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог позивача. Послалася на обставини викладені у відзиві на уточнений позов. Зауважила на тому, що позивач навіть при поданні позовної заяви не вказала точну датук смерті свого батька. Не змогла надати заповітий оскаржує в суді. Пояснює про те, що вона спілкувала із батьком та відвідувала його в лікарні в КЗ КМР ДОР 7 у 2017 році, тоді як він там не лікувався. Позивач вказує на те, що про діагноз свого батька дізналася від медичного персоналу лікарні. Державний нотаріус Другої Кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Астахова Ольга Сергіївна в судове засідання не з`явилася, письмово просила розглядати справу за її відсутністю.(а.с.92) Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Суд, враховуючи думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилась [PERSON] , батьком якої є - [PERSON] , матір`ю [PERSON] .(а.с.79) Відповідно до довідки про заборгованість по аліментам [PERSON] - згідно виконавчого листа (дублікат) № 13-19) який виданий 06.07.1997 року Дніпровським районним судом м. Днінродзержинська, про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частина з усих видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідпого віку, починаючи стягнення з 10.06.1997 року. Згідно відмітки державного виконавця заборгованість станом на 3l.08.2007 складає 14246,90 грн. За період з 01.09.2007 по 30.09.2008 згідно доходу з ПП "Укрптахосервіс". Заборгованість по аліментам станом на 22.03.2013 року складає 45072,64 грн.(а.с.8) Відповідно до заочного рішення цивільний позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам, неустойки ( пені) за прострочення сплати аліментів - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення виплати аліментів на період з 01 січня 1997 року по 26 квітня 2012 року в сумі 10147,97 гривень.(а.с.9-12) Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на " [PERSON] ".(а.с.80) [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть.(а.с.81) Постановою Державного нотаріуса Другої Кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Астахової О.С. про відмову у вчинені нотаріальних дій від 25 липня 2018 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з відсутністю підстав для закликання до спадкоємства а саме наявністю коштів від імені померлого на іншу особу.(а.с.82) Відповідно до листа КП КМР "Міська лікарня №7" № 01-17/195-20 від 17.02.2020 року повідомляє, що [PERSON] , [INFO] , в період з 2017 року по теперішній час до лікарні не звертався.(а.с.123) Із спадкової справи № 14/2018, заведеної після смерті [PERSON] , вбачається, що із заявами про прийняття спадщини до Другої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області звернулись спадкоємці: [PERSON] та [PERSON] .(а.с.131-132). Згідно з копії заповіту, посвідченого 16 грудня 2017 року державним нотаріусом Другої кам`янської\~державної нотаріальної\~контори Дніпропетровської\~області Бурдік\~С.С. вбачається, що [PERSON] на момент своєї смерті зробив таке особисте розпорядження: належні йому права та обов`язки, а також все майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті, і на що він за законом матиме право, заповідає: [PERSON] , [INFO] .(а.с.133) Згідно даних інвентаризаційної справи ОКП "Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації" право власності на квартиру [ADDRESS] було зареєстроване станом на 31.12.2012 р. за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 09.02.1999 р., виданого Фондом комунальної власності м.Дніпродзержинська та свідоцтва про право на спадщину від 18.02.2002 р., реєстр № 1-283, виданого Третьою дніпродзержинською державною нотаріальною конторою.(а.с.135) Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Відповідно до вимог ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У відповідності до положень ч.ч.1-5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу. У відповідності до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як визначено в ст. 1234 ЦК України, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Відповідно до ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Частиною 1 статі 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановлені статтею 1247 ЦК України, згідно якої загальними вимогами до форми заповіту є складання заповіту в письмовій формі із зазначенням місця та часу його складання, заповіт повинен бути особисто підписаний заповідачем. Стаття 1248 ЦК України передбачає умови посвідчення заповіту нотаріусом, а саме, що нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (ст. 1253 цього Кодексу). У судовому засіданні встановлено та досліджено матеріалами справи, що оспорюваний заповіт особисто підписаний заповідачем, отже відповідав його волі. Суд критично ставиться до тверджень позивача щодо того, що батько на час складання заповіту не міг в повній мірі розуміти значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з тим, що отримував лікування у зв`язку з раковим захворюванням, на тій стадії вже неоперабельним, хвороба прогресувала, у нього була інтоксикація, він приймав сильнодіючі ліки із вмістом наркотичних засобів. Жодних доказів в підтвердження зазначених обставин позивачем та її представником не було надано. Крім того, позивачем не надано суду належних, допустимих та достовірних доказів тому, що на час підписання заповітів заповідач [PERSON] не усвідомлював значення своїх дій. Відповідно до вимог ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Доказами в розумінні ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Позивачем не надано доказів того, що при складенні оспорюваного заповіту не було вільного волевиявлення заповідача. Позивач звернулася до суду із вимогою про визнання заповіту недійсним, вважаючи, що заповідач під час його вчинення не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, у зв`язку із хворобою, однак вказане твердження позивача не доведено у встановленому законом порядку. Суд бере до уваги положення ст.1254 ЦК України, згідно до якої заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт; заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить; кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним; якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч.5 даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а ч.6 що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оскільки позивачем не доведено суду належними, достовірними та допустимими доказами позовних вимог,у суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача відносяться за його рахунок, доказів понесення судових витрат відповідачем суду не надано.

Outcome: dismissed