Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

ФОП [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обов`язків. Представник позивача, обгрунтовуючи позовні вимоги вказує, що з 23 грудня 2004 року по березень 2019 року відповідачка [PERSON] перебувала у трудових відносинах з позивачем на підставі трудового договору між працівником та фізичною особою, зареєстрованого Кам`янець-Подільським районним центром зайнятості 23 грудня 2004 року за №806. Відповідно до умов зазначеного трудового договору [PERSON] була прийнята на роботу на посаду продавця магазину «Натуральні продукти». При цьому, позивачкою були створені всі умови необхідні для нормальної роботи відповідачки для забезпечення повного збереження дорученого їй майна. 28 лютого 2019 року, в присутності відповідачки, під час проведення чергової інвентаризації товарно-матеріальних цінностей магазину «Натуральні продукти» по відділу лікеро-водочної продукції, станом на 28 лютого 2019 року, було виявлено лікеро-водочної продукції на загальну суму 68 075,00 грн., тоді як відповідачці було передано під реалізацію зазначеної продукції на загальну суму 203 593,00 грн., що підтверджується Актом інвентаризації товарно-матеріальних цінностей продукції станом на 28.02.2019 року, де зазначена матеріально-відповідальна особа - [PERSON] . Нестача лікеро-водочної продукції, шляхом арифметичного порівняння, переданого відповідачці під реалізацію та фактично - виявленої наявності, станом на момент проведення інвентаризації залишку товару, становить 135 520,99 грн. Після завершення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей відповідачка погодилась з вищеназваною нестачею в сумі 135 520,00 грн., яка сталася з її вини та зобов`язалась повернути завдану матеріальну шкоду в касу магазину до 10 березня 2019 року, що підтверджується власно написаною розпискою. Але, незважаючи на неодноразові звернення до відповідачки з вимогою повернути суму нестачі товарно-матеріальних цінностей у добровільному порядку, вони залишилися безрезультатними, що свідчить про навмисне ухилення нею, взятих на себе зобов`язань. Тому, дана обставина зумовила позивачку звернутись до суду про примусове стягнення з відповідачки, завданої нею шкоди, про що і просить суд. Представник позивачки [PERSON] у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує і просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про день слухання справи , що підтверджується повісткою наявною в матеріалах справи. Суд розглядає справу у відсутності сторін, в заочному порядку, з винесенням заочного рішення, на підставі наявних матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи , суд встановив наступне. З 23 грудня 2004 року по березень 2019 року відповідачка [PERSON] перебувала в трудових відносинах з позивачкою ФОП [PERSON] на підставі трудового договору між працівником та фізичною особою, зареєстрованого Кам`янець-Подільським районним центром зайнятості 23 грудня 2004 року за №806. Відповідно до умов зазначеного трудового договору [PERSON] була прийнята на роботу на посаду продавця магазину «Натуральні продукти», з повною матеріальною відповідальністю за нестачу товарів. 28 лютого 2019 року, в присутності відповідачки, під час проведення інвентарізації товарно-матеріальних цінностей магазину «Натуральні продукти» по відділу лікеро-водочної продукції, станом на 28 лютого 2019 року, було виявлено лікеро-водочну продукцію на загальну суму 68 075,00 грн., тоді як відповідачці було передано під реалізацію зазначену продукцію на загальну суму 203 593,00 грн. Нестача лікеро-водочної продукції, на момент проведення інвентаризації, становить 135 520,99 грн., що підтверджується Актом інвентаризації товарно-матеріальних цінностей продукції від 28.02.2019 року, де матеріально-відповідальною особою зазначено [PERSON] , Відповідно до розписки від 28.02.2019 року [PERSON] підписалася за виявлену нестачу на суму 135 520,00 грн. і зобов`язалась повернути в касу 135 520,00 грн. до 10.03.2019 року. Відповідно до ч.1 ст. 130 КЗпП України - працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. Відповідно до ст.134 КЗпП України - відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли : ... 5) шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів...., 6) відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків.... Відповідно до ст.1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Аналіз наведених доказів вказує на те, що відповідачка [PERSON] , як працівник , повинна нести матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну фізичній особі підприємцю [PERSON] ., внаслідок порушення покладених на неї трудових обов`язків продавця у лікеро-водочному відділі магазину «Натуральні продукти», пов`язаних з виявленою нестачею коштів. На підставі ст. ст. 130, 134, КЗпП України, ст.1166 ЦК України та

Outcome: approved