Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, [PERSON] про зняття арешту та заборони відчуження з транспортного засобу -платформи С, модель ТАТА, LPT 613, 2007 року, випуску, шасі - Y6D38132775L72949, державний номерний знак ВО 0546АІ, що належить [PERSON] та виключити майно з державного реєстру обтяжень рухомого майна. В обґрунтування вимог позивач вказує, що у 2007 році між [PERSON] та ВАТ «[PERSON] [PERSON]» було укладено договір кредиту. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором укладено договір застави спірного транспортного засобу. ВАТ «[PERSON] [PERSON]» відступило право вимоги за кредитним договором та договором застави ПАТ «Юнекс Банк», яке відступило право вимоги ТОВ « Стандарт [PERSON]». 14 грудня 2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Стандарт [PERSON]» та [PERSON] укладено договір відступлення права вимоги № 14-12/17 за кредитним договором №014/0034/73/32863 від 24 липня 2007 року відносно боржника [PERSON] Згідно умов договору відступлення, ТОВ «Стандар [PERSON]» відступило йому за плату право вимоги до боржника [PERSON] згідно договору кредиту за № 014/0034/73/32863 від 24 .07.2007 року. 14 грудня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округ [PERSON] було посвідчено договір відступлення права вимоги за договором застави спірного транспортного засобу укладеного між ним та ТОВ «Стандарт [PERSON]». На підставі даного договору приватним нотаріусом внесено зміни в державний реєстр обтяжень та додано нового обтяжувача [PERSON] Боржник [PERSON] погоджується на добровільну реалізацію заставного майна з метою погашення заборгованості по договору кредиту. Однак, згідно витягу з державного реєстру речових прав, на спірний транспортний засіб накладено арешт згідно постанови державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби в інших виконавчих провадженнях, де стягувачами є інші кредитори. [PERSON] заборони унеможливлюють добровільну реалізацію спірного транспортного засобу та зняття його з реєстрації. Посилаючись на наведене та те, що він як заставодержатель спірного майна має пріоритетне право на задоволення власних вимог за рахунок заставного майна, просить задовольнити позов. У підготовчому судовому засіданні до участі у справі в якості третьої особи було залучено ТОВ « Стандар [PERSON]». ТОВ «Стандарт [PERSON]» надіслав суду пояснення щодо позову. Вказало, що 14 грудня 2007 року між ТОВ «Стандарт фінанс [PERSON]» та [PERSON] було укладено договір відступлення права вимоги за кредитним договором від 24 липня 2007 року до боржника [PERSON] Крім того, 24 грудня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округ [PERSON] було посвідчено договір відступлення права вимоги за договором застави спірного транспортного засобу. Відатк, ТОВ « Стандар [PERSON] груп» відступило всі права вимоги за договором кредиту та застави новому кредитору [PERSON] та будь-яких майнових претензії до боржника та нового кредитора не має. Посилаючись на наведене, просить розглядати справу без участі представника ТОВ «Стандар [PERSON]». У судове засідання позивач та його представник [PERSON] не зявились, хоча про час та місце його місце були повідомлені належним чином. Попередньо від представник надійшла заява про слухання справи за їх відсутності, позов підтримують та просять задовольнити. Представник позивача [PERSON] був присутній у підготовчому судовому засіданні, вказав, що позов підтримує, з підстав викладених у ньому. [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час та місце його був повідомлений належним чином. Попередньо від представник [PERSON] надійшла заява про слухання справи без їх участі. Щодо задоволення позовних вимог не заперечують. Представник [PERSON] [PERSON] була присутня у підготовчому судовому засіданні, вказала, що позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Представник Тернопільського міського відділу ДВС в судове засідання не зявився, хоча про час та місце його був повідомлений належним чином. Представник ДВС [PERSON] була присутня у підготовчому судовому засіданні. Пояснила, що на спірний транспортний засіб накладено арешт згідно постанов державного виконавця про накладення арешту на все майно боржника та зарони його відчуження. Н Щодо задоволення позову не заперечує. Також зазначила, що для зняття арешту із спірного майна, достатньо рішення суду про звільнення такого майна зпід арешту. На підставі даного рішення суду державний виконавець винисе постанови про скасування арешту та виключить із держаного реєстру обтяжень. Судом встановлено, що власником транспортного засобу -платформи С, модель ТАТА, LPT 613, 2007 року, випуску, шасі - Y6D38132775L72949, державний номерний знак ВО 0546АІ, є [PERSON], що визнається сторонами спору. 24 липня 2007 року між [PERSON]Б, та ВАТ «[PERSON] [PERSON]» було укладено договір кредиту у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 16500 доларів США, строком до 23 липня 2014 року. 30 серпня 2007 року в забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за договором кредиту, між [PERSON] та ВАТ [PERSON] [PERSON]» укладено договір застави транспортного засобу платформи С, модель ТАТА, LPT 613, 2007 року, випуску, шасі - Y6D38132775L72949, державний номерний знак ВО 0546АІ,посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] від 30 серпня 2007 року, за реєстровим №8753. Згідно умов п. 1.2 договору застави, сторони погодили вартість предмету застави у розмірі 91\~400,00грн. 14 грудня 2017 року між публічним акціонерним товариством «[PERSON] аваль» та ПАТ «Юнекс Банк» укладено договір про відступлення права вимоги. Згідно умов даного договору ПАТ «[PERSON] [PERSON]» відступило ПАТ «Юнекс банк» права вимоги до [PERSON] за кредитним договором за № 014/0034/73/32863 від 24 липня 2007 року. 14 рудня 2017 року між «[PERSON] аваль» та ПАТ «Юнекс Банк» укладено договір про відступлення права вимоги за договором застави транспортного засобу, який посвідчено нотаріально, згідно умов п. 1.1. якого, ПАТ «[PERSON] [PERSON]» передає, а ПАТ «Юнекс Банк» приймає всі права вимоги за договором застави спірного транспортного засобу від 30.08.2007 року Факт передачі вимог до [PERSON] за кредитним договором та договором застави підтверджується також актом приймання-передачі від 14.12.2017 року укладеного між сторонами. 14 грудня 2017 року ПАТ «Юнекс Банк» передано, а ТОВ «Стандарт [PERSON]» прийняло право вимоги за кредитним договором № 014/0034/73/32863 від 24 липня 20107 року до боржника [PERSON]Б,, що підтверджується договором про відступлення права вимоги від 14.12.2017 року. Крім цього, 14 грудня 2017 року ПАТ «Юнекс Банк» передано, а ТОВ «Стандарт [PERSON]» прийняло всі права вимоги за договором застави транспортного засобу від 30.08.2007 року, що укладений між ВАТ 2Райффайзен [PERSON]» та [PERSON], що підтверджується договором про відступлення права вимоги за договором застави транспортного засобу, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу від 14.12.2017 року, за реєстровим номером 4324. Факт передачі прав вимог за кредитним договором та договором застави від ПАТ «Юнекс Банк» до ТОВ «Стандарт [PERSON] груп» підтверджується актом приймання-передачі від 14.12.2017 року та розрахунок заборгованості за кредитним договором від 14.12.2017 року. 14 грудня 2017 року між ТОВ « Стандарт [PERSON]» та [PERSON] укладено договір про відступлення права вимоги № 14-12/17, згідно умов якого ТОВ «Стандарт [PERSON]» передало за плату, а новий кредитор [PERSON] прийняв всі права вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №014/0034/73/32863 від 24.07.2007 року, договором поруки та договором застави спірного транспортного засобу від 30.08.2007 року Цього ж дня, між ТОВ « Стандарт [PERSON]» та [PERSON] укладено договір про відступлення права вимоги № 14-12/17 від 14.12.2017 року. Згідно умов договору відступлення, ТОВ «Стандар [PERSON]» відступило позивачу за плату право вимоги до боржника [PERSON] за договором кредиту за № 014/0034/73/32863 від 24 .07.2007 року, договором поруки та договором застави спірного транспортного засобу від 30.08.2007 року. Загальна вартість прав вимоги за договором становить 101 000.00грн. 14 грудня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округ [PERSON] було посвідчено договір відступлення права вимоги за договором застави спірного транспортного засобу, за реєстровим номером 4325, укладеного між ТОВ «Стандарт [PERSON]» та [PERSON] На підставі даного договору приватним нотаріусом внесено зміни в державний реєстр обтяжень та змінено обтяжувача ТОВ «Стандарт [PERSON]» на [PERSON], що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 19.12.2017 року за № 54381550. Згідно витягу з державного реєстру обтяжень рухомого майна від 01.11.2017 року за № 53881427 встановлено, що на все рухоме майно [PERSON] накладено арешт згідно постанов державного виконавця Другого відділу ДВС про арешт майна божника та оголошення заборони на його відчуження від 16.10.2013 року, від 12.05.2014 року та від 09.10.2014 року. Суд, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи та виконавчого провадження, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про заставу», в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. В силу вимог ст. 13 ЗУ «Про заставу» договір застави повинен бути укладений у письмовій формі. У випадках, коли предметом застави є нерухоме майно, космічні об'єкти, транспортні засоби, що підлягають державній реєстрації, договір застави повинен бути нотаріально посвідчений на підставі відповідних правовстановлюючих документів. Нотаріальне посвідчення договору застави нерухомого майна, транспортних засобів провадиться за місцезнаходженням (місцем реєстрації) цього майна або за місцезнаходженням (місцем реєстрації) однієї із сторін договору, договору застави космічних об'єктів - за місцем реєстрації цих об'єктів. Згідно з вимогами ст. 15 цього ж Закону, застава рухомого майна може бути зареєстрована відповідно до закону. Відповідно до положень ст. 16 Закону право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Якщо предмет застави відповідно до закону чи договору повинен знаходитись у заставодержателя, право застави виникає в момент передачі йому предмета застави. Якщо таку передачу було здійснено до укладення договору, - то з моменту його укладення. Реєстрація застави не пов'язується з моментом виникнення права застави та не впливає на чинність договору застави. Положеннями ст.18 Закону «Про заставу» встановлено, що якщо предметом застави є рухоме майно, заставодержатель зареєстрованої застави має переважне право на задоволення вимог із заставленого майна перед заставодержателями незареєстрованих застав та заставодержателями застав, які зареєстровані пізніше. Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реєстрації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Згідно із вимогами ст. 12 цього ж Закону, реєстрація обтяження майна надає цьому обтяженню чинності у відносинах з третіми особами. У відповідності до приписів ст. ст. 3, 11, 42 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна. Відповідно до обтяження в обтяжувача і боржника виникають права та обов'язки, встановлені законом та/або договором. Обтяження рухомого майна реєструється в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом. До Державного реєстру вносяться відомості про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження. Вищезазначені вимоги Закону узгоджуються з положеннями ст.51 Закону України "Про виконавче провадження" про те, що державний виконавець, у разі звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: 1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю;3) наявна письмова згода заставодержателя. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що права ВАТ «[PERSON] [PERSON]» як заставодержателя спірного автомобіля підтвердженні нотаріально посвідченим договором застави та внесені до державного реєстру обтяжень, що підтверджується витягом з державного реєстру обтяжень рухомого майна від 01.11.2017 року. На підставі договорів про відступлення прав вимог за договором кредиту від 24.07.2007 року та договором застави спірного транспортного засобу від 30.08.2007 року укладених між ТОВ «Стандрат [PERSON]» та [PERSON] від 14.12.2017 року, до [PERSON] перейшли всі права кредитора та заставодержателя до боржника [PERSON] 19 грудня 2017 року приватним нотаріусом [PERSON] внесено зміни в державний реєстр обтяжень рухомого майна та змінено обтяжувача ТОВ «Стандарт [PERSON]» на [PERSON] Таким чином, [PERSON] набув всіх прав заставодержателя спірного транспортного засобу та має переважне право на задоволення власних вимог за рахунок предмету застави. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Аналогічні розяснення наведенні у п. 5 Постанови Пленуму ВСС України №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» де вказано, що інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження. Положеннями ч. 4 ст. 59 вищенаведеного Закону визначено перелік підстав для знаття арешту з усього майна або його частини безпосередньо державним виконавцем . Згідно з вимогами ч. 5 ст. 59 Закону, арешт може бути знятий за рішенням суду у всіх інших випадках, які не передбачені в ч. 4 ст. 59 цього закону. В силу вимог ч.1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Враховуючи вищенаведенні вимоги закону та встановлені обставини справ, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом звільнення зняття арешту з майна, а саме, транспортного засобу платформу С, модель ТАТА, LPT 613, 2007 року, випуску, шасі - Y6D38132775L72949, державний номерний знак ВО 0546АІ, що належить [PERSON], на яке накладено арешт постановами державного виконавця Другого відділу державного виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції . Разом з тим, суд вважає, що до задоволення не підлягають позовні вимоги про виключення транспортного засобу з державного реєстру обтяжень рухомого майна як безпідставні та передчасні. Суд вважає, що належним та достатнім способом захисту прав позивача буде звільнення з-під арешту належного позивачу спірного автомобіля, що відповідає вимог ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження». На підставі рішення суду про зняття арешту із спірного майна, яке набрало законної сили, державний виконавець винесе постанову про зняття арешту та виключення з реєстру обтяжень. Так, згідно з вимогами ч. 2 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Outcome: partial