Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

ФОП [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом про стягнення з [PERSON] грошової суми в розмірі 349 087,50 грн. 50 коп. та судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини відповідно до положень Угоди №05/08-13 про надання правової допомоги від 05.08.2013 року, необхідність укладення вказаної Угоди була обумовлена тим, що необхідно було провести комплекс заходів по підготовці домоволодіння для продажу. В результаті надання позивачем відповідачеві обумовленого Угодою комплексу послуг, відповідач здійснила продаж об'єкту нерухомості за що отримала за домовленістю грошову суму в розмірі 2 327 250 грн., 15% від отриманої відповідачем суми становить 349087 грн. 50 коп., вищезазначену суму відповідач в усній формі відмовилась виплатити позивачеві. У зв'язку з відмовою позивачем направлено на адресу відповідача вимогу про розрахунок за надані послуги згідно угоди №05/08-13 від 05.08.2013року, але відповідач грошові кошти не сплатила, в зв'язку з чим позивачі звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач позов підтримав, зазначивши, що комплексна угода №05/08-13 від 05.08.2013 року чітко обумовила обов'язки виконавця та умови, які в ній визначені, сторонами дотримано в повному обсязі. В підтвердження даної обставини, сторони угоди підписали акт від 28.08.2013 року про виконання угоди №05/08-13 від 05.08.2013 року. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав зазначених в запереченнях на позов (а.с. 124-127), а саме з тих підстав, що акт, на який посилається позивач, не є належним та допустимим доказом виконання позивачем угоди та є не доведеною участь [PERSON] в укладенні договорів купівлі-продажу. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином, доказів про отримання останньою судової повістки в справі немає. Відповідно до ч. 1 ст. 38 ЦПК України, сторона, третя особа, особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження (крім справ про усиновлення) можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника. Зважаючи на вимоги наведеної вище норми, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. Вислухавши позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. За загальним правилом (ч.1 ст. 11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. В судовому засіданні встановлено, що 05 серпня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Угоду №05/08-13 щодо надання правової допомоги (а.с. 6). Відповідно до п. 4.1 Угоди, вартість послуг виконавця (гонорар), становить 15 відсотків від сум, що надійдуть на банківський рахунок/картку замовника від покупців даного домоволодіння. Замовник перераховує даний гонорар виконавцю в триденний строк після надходження грошей, в тому числі авансу від покупців (п.4.1.1. Угоди). 16 серпня 2013 року [PERSON] уповноважила [PERSON] здійснювати її представництво як власника садиби у формі доручення (а.с. 7). 28 серпня 213 року сторонами підписаний акт, що засвідчує виконання позивачем в повному обсязі умов Угоди та Доручення (а.с. 8). 29 серпня 2013 року укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, яка розташована за адресою [ADDRESS]. Договір укладено між [PERSON], та [PERSON], за домовленістю сторін за грошову суму 995600 грн. (а.с. 10). 29 серпня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). 29 серпня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 11). 10 жовтня 2013 року, позивачем була направлена претензія-вимога щодо сплати заборгованості, однак відповіді відповідач не надав (а.с. 12). Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, є, зокрема, договори та інші правочини. У відповідності до положень ст. 901, 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. За приписами ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Згідно з ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти, зокрема, правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Матеріалами справи підтверджено, що між [PERSON] та [PERSON] виникли договірні правовідносини з приводу надання послуг з представництва інтересів відповідача, як власника садиби у всілякому сприянні по виконанню рішення Святошинського районного суду м.Києва №2-3747-1/10; 2-1441/11 від 27.04.2011 року щодо звільнення від собак території домоволодіння за адресою: [ADDRESS], пл. 0,1849 га та виконання умов підписаного з допомогою [PERSON] з покупцем садиби попереднього договору. Для цього [PERSON] уповноважила [PERSON] здійснювати від її імені всі потрібні дії. Такі обставини підтверджуються дорученням, виданою відповідачем на ім'я позивача, та не заперечувалися представником відповідача. На виконання домовленості позивачем здійснено продаж житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], вартістю 159 000 грн.; двох земельних ділянок, які знаходяться за адресою: [ADDRESS], ціною в 1 772 650 грн. та 995 000 грн., що підтверджується договорами купівлі-продажу від 29.08.2013 року (а.с. 43-45). За таких обставин, суд доходить висновку, що позивач виконав у повному обсязі свої зобов'язання щодо надання правової допомоги [PERSON], а тому з відповідача підлягає стягненню, відповідно до п. 4.1 Угоди №05/08-13, вартість послуг (гонорар) в розмірі 349 087 грн. 50 коп., виходячи з розрахунку: 159 000 + 1 172 650 + 995 600 : 100% * 15% = 349 087 грн. 50 коп. Щодо вимоги позивача про покладення на відповідача судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 3441 грн. 00 коп., то суд розподіляючи судові витрати керується вимогами ст. 88 ЦПК України, а саме стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved