Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до Токмацького районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 30.12.2013 року у кримінальному провадженні № 1-кп/328/232/13 відповідача [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, та призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Даним вироком, який набрав законної сили, встановлено, що відповідач [PERSON], 08.08.2013 року, маючи намір на заволодіння чужим майном та реалізуючи свій злочинний намір, приблизно о 01 год. 15 хв., знаходячись біля магазину «Мілан», розташованого по вул. Революційна в м. Токмак, відкрито із застосуванням насилля небезпечного для життя та здоров'я особи, в момент заволодіння, здавивши її шию (методом душіння), заволодів сумкою нетбука вартістю 100,00 грн., нетбуком «Асер» з зарядним пристроєм вартістю 2300,00 грн., комп'ютерною мишкою вартістю 135,00 грн. та паком молока «Простокваша» ємкістю 1 літр вартістю 12,25 грн. та шоколадкою «Снікерс» вартістю 6,75 грн., що належить [PERSON], чим спричинив матеріальний збиток на загальну суму 2554,00 грн. та згідно висновку експерта №229 від 17.08.2013 року тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі та шиї, субконюнктивальні крововиливи, що утворилися як ускладнення механічної асфікції - здавлення шиї руками та після травматичний фарингіт, після травматична цервікокраніалгія з лікворогіпертензійним синдромом, апатодепресивним синдромом, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Оскільки, викрадені відповідачем речі в ході розгляду кримінального провадження не були повернуті позивачу, компенсації викрадених речей позивач теж не отримала, цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь 2554,00 грн. в рахунок відшкодування заподіяної їй матеріальної шкоди. Також вказує, що нею понесені моральні страждання, вважає, що їй заподіяна моральна шкода у розмірі 50000 грн. Просить відшкодувати також моральну шкоду. Позивач в судове засідання підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених у позові, та додатково пояснила, що внаслідок злочинних дій відповідача їй завданні тяжкі моральні страждання, їй були завдані легкі тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі та шиї, відповідач її душив руками, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень вона знаходилася на лікуванні, перенесла сильне емоційне потрясіння, втратила нормальний сон, перебувала тривалий час у стані страху, боялася, що на неї хтось нападе, боялася темного часу доби, вимушена була приймати заспокійливі ліки. Доставлений в судове засідання 03.07.2014 року відповідач позов не визнав у повному обсязі, заперечував свою причетність до скоєного злочину відносно позивача, просив суд відмовити у задоволенні позову. Відповідач в судове засідання 18.07.2014 року не з'явився та надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заперечував щодо задоволення заявлених позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Цивільне судочинство у судах України здійснюється на засадах змагальності сторін, що передбачено статтею 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику розгляду судами цивільних справ по позовам про відшкодування шкоди»№ 6 від 27.03. 1992 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі та майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла за умови, що діями останнього були неправомірними, між ними та шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина вказаної особи. В судовому засіданні було встановлено, що позивач [PERSON] є потерпілою по кримінальному провадженню за обвинуваченням [PERSON] за ч. 1 ст. 187 КК України. Вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 30.12.2013 року у кримінальному провадженні № 1-кп/328/232/13 відповідача [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, та призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі за те, що [PERSON], 08.08.2013 року, маючи намір на заволодіння чужим майном та реалізуючи свій злочинний намір, приблизно о 01 год. 15 хв., знаходячись біля магазину «Мілан», розташованого по вул. Революційна в м. Токмак, відкрито із застосуванням насилля небезпечного для життя та здоров'я особи, в момент заволодіння, здавивши її шию (методом душіння), заволодів сумкою нетбука вартістю 100 грн., нетбуком «Асер» з зарядним пристроєм вартістю 2300 грн., комп'ютерною мишкою вартістю 135 грн. та паком молока «Простокваша» ємкістю 1 літр вартістю 12,25 грн. та шоколадкою «Снікерс» вартістю 6,75 грн., що належить [PERSON], чим спричинив матеріальний збиток на загальну суму 2554 грн. та згідно висновку експерта №229 від 17.082013 року тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі та шиї, субконюнктивальні крововиливи, що утворилися як ускладнення механічної асфікції - здавлення шиї руками та після травматичний фарингіт, після травматична цервікокраніалгія з лікворогіпертензійним синдромом, апатодепресивним синдромом, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 03.04.2014 року зазначений вирок залишено без змін. На момент розгляду цивільної справи вирок не змінений, не скасований та набрав законної сили 03.04.2014 року. Частиною 4 ст. 61 ЦПК України зазначає, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені цією особою. Отже, обставини, встановлені вироком суду від 30.12.2013 року доказуванню при розгляді даної цивільної справи не підлягають. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, так способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди. Так, ст. 22 ЦК України визначає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення його цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв"язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати , яких особа зазнала у зв"язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушенного права ( реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. За таких обставин суд прийшов до висновку, що відповідач своїми діями заподіяв позивачу матеріальну шкоду на суму 2554,00 грн. Крім того, позивачем заявлені позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, у розмірі 50000,00 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, а також виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості. На підставі ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При вирішення питання про відшкодування моральної шкоди позивачу, суд враховує роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, з подальшими змінами, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до яких розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Суд прийшов висновку, що факт заподіяння позивачу моральної шкоди знайшов своє підтвердження. Позивач довів суду заподіяння їй відповідачем моральної шкоди, вказавши суду, що злочинними діями відповідача їй був заподіяний фізичний біль та стрес, спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі та шиї, субконюнктивальні крововиливи, що утворилися як ускладнення механічної асфікції - здавлення шиї руками та після травматичний фарингіт, після травматична цервікокраніалгія з лікворогіпертензійним синдромом, апатодепресивним синдромом, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень. За станом здоров'я позивач перебувала на лікуванні в Токмацькій ЦРЛ, що підтверджується медичною карткою амбулаторного хворого. В зв'язку з неправомірними діями відповідача та отриманими тілесними ушкодженнями було порушено права позивача, що призвело до її моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків та потребувало від неї додаткових зусиль для організації свого життя, тобто їй було заподіяно моральну шкоду. Зважаючи на характер правопорушення, ступінь тяжкості тілесних ушкоджень позивача, глибину душевних страждань та з урахуванням характеру порушення законного права на життя та здоров'я позивача з боку відповідача, вимог розумності і справедливості суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 7000,00 грн. у якості компенсації заподіяної моральної шкоди, оскільки вважає, що заявлена позивачем у позові сума моральної шкоди у розмірі 50000,00 грн. є значно завищеною. Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на Законі, вони є обґрунтованими, тому підлягають до повного задоволення в частині завдання відповідачем матеріальної шкоди та часткового задоволення моральної (немайнової) шкоди. В даному випадку відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільняється від сплати судового збору, який підлягає стягненню з відповідача відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України на користь держави в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial