Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» , треті особи - Кам'янець - Подільський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, Приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу , [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнати виконавче провадження № 50895349 таким, що підлягає закінченню. В судовому засіданні [PERSON] - представник позивача [PERSON] позов підтримав і пояснив, що виконавчий напис нотаріуса не підлягає виконанню в звязку з тим, що виданий з порушенням вимог Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». А виконавче провадження підлягає закінченню для того, щоб повторно не відкривалось. Позивач, [PERSON], в судове засіданні не зявилась. Подала заяву про слухання справи у її відсутності. Представник ПАТ «Укрсоцбанк» в судове засідання не зявився. Про день слухання справи повідомлений своєчасно. Представник Кам'янець Подільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що виконавче провадження закрито постановою державного виконавця. Третя особа - Приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу , [PERSON], в судове засідання не зявився, подав заяву про слухання справи у його відсутності. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи в повному обємі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 14 березня 2008 року між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг № 890/102 ГД 20 за яким позивачці було надано кредит в розмірі 25000 доларів США в подальшому до якого вносились зміни щодо порядку сплати кредиту та процентної ставки . З метою забезпечення виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено 25 травня 2007 року іпотечний договір , за яким [PERSON] передала в заставу банку квартиру [ADDRESS] - Подільського . 05 липня 2012 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу , [PERSON] вчинено виконавчий напис, яким звернено стягнення на квартиру [ADDRESS] - Подільського, на підставі іпотечний договір , посвідченого приватним нотаріусом Кам'янець Подільського міського нотаріального округу, [PERSON], у звязку з неналежним виконанням [PERSON] зобовязань за Генеральним договором про надання кредитних послуг № 890/102 ГД 20 від 14 березня 2008 року Згідно із частиною першою статті 590 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Частина третя статті 6 ЦК України передбачає, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обовязковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. У частині першій статті 26 Закону України від 18 листопада 2003 року № 1255-IV Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, установлених з метою забезпечення виконання зобовязань, (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) наведено вичерпний перелік позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а саме: передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобовязання в порядку, встановленому цим Законом; продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші або цінні папери. Звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження на підставі виконавчого напису нотаріуса Законом України від 18 листопада 2003 року № 1255-IV Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, не передбачалось. Згідно із частиною другою розділу Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 18 листопада 2003 року № 1255-IV Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Таким чином, норми Закону України від 18 листопада 2003 року № 1255-IV Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень є спеціальними відносно Закону України «Про іпотеку» для застосування до спірних правовідносин. Отже, положення Закону України Про іпотеку у частині здійснення звернення стягнення на предмет застави на підставі виконавчого напису нотаріуса не підлягають застосуванню до спірних правовідносин як такі, що суперечать нормам Закону України від 18 листопада 2003 року № 1255-IV Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, щодо позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Таким чином виконавчий напис приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу , [PERSON] від 25 липня 2012 року, зареєстрований в реєстрі за № 1949 підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Постановою про повернення виконавчого документу стягувачеві , винесеної заступником начальника міського відділу ДВС Кам'янець Подільського МРУ юстиції від 28 квітня 2016 року у виконавчому провадженні № 50895349 було повернуто стягувачеві виконавчий напис Приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу , [PERSON] від 25 липня 2012 року , зареєстрований в реєстрі за № 1949 . Відповідно до ч. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Враховуючи, що вирішувати питання про закриття виконавчого провадження має право тільки державний виконавець , то в задоволенні позову про визнання виконавчого провадження № 50895349 таким, що підлягає закінченню слід відмовити. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.9 Листа № 10-1386/0/4-12 від 27.09.2012 «Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" розяснив, що у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом. Водночас, Закон не містить заборони сплати усієї суми судового збору одним з кількох позивачів у справі. Визначальним у такому разі є сам факт повного надходження належної до сплати суми судового збору в доход Державного бюджету України. Враховуючи , що позов задоволено частково, судовий збір сплачувався позивачкою [PERSON], то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 275 гривень 60 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: partial