Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

22.05.2020 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, якою просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки - [PERSON] в розмірі 5000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з подальшою індексацією відповідно до закону і до досягнення дитиною повноліття, аліменти на утримання позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи з дня звернення до суду, зобов`язати відповідача сплачувати 50% від загальної суми вартості додаткових витрат на дитину, визначити порядок зустрічей відповідача з дитиною кожну другу суботу та неділю у період з 14.00 год. до 19.00 год. у присутності матері та стягнути витрати на правову допомогу та судовий збір. 22.09.2020р. від позивача надійшла заява про відмову позовних вимог в частині визначення порядку зустрічей відповідача з дитиною кожну другу суботу та неділю у період з 14.00 год. до 19.00 год. у присутності матері. Позивач надала заяву до суду про розгляд справи за її відсутності, просила суд задовольнити позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання доньки - [PERSON] в розмірі 5000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з подальшою індексацією відповідно до закону і до досягнення дитиною повноліття, аліменти на утримання позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи з дня звернення до суду, зобов`язати відповідача сплачувати 50% від загальної суми вартості додаткових витрат на дитину та стягнення витрат на правову допомогу та судовий збір. Представник відповідача - адвокат Литвин С.М. у судове засідання не з`явився, надав заяву до суду про розгляд справи за його відсутності, просив суд задовольнити позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини частково, а саме, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, в іншій частині - відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 10.08.2017р. укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Святошинським районним у м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві, про що складно актовий запис №874, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу позивач і відповідач мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №4467 від 31.10.2017 року. З довідки з місця проживання позивача встановлено і дана обставина не оспорена відповідачем, що дитина проживає з позивачем, відповідач проживає окремо. Згідно ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач є працездатним, має дитину від іншого шлюбу та відповідно до Постанови Київського апеляційного суду від 27.11.2018 року сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1000,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, інших стягнень на утримання інших непрацездатних осіб не має, таким чином, суд вважає, що відповідач може надавати допомогу на утримання дитини, принаймні іншого відповідач не довів. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину, передбачених ст.188 СК України, не встановлено. При встановлених в судовому засіданні обставинах дитина потребує допомоги з боку відповідача, відповідач має можливість сплачувати аліменти на дитину. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з тих обставин, які вказані визнані відповідачем. Суд вважає можливим стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини заробітку та на утримання матері дитини у розмірі 1/10, що відповідає інтересам дитини і не порушує права кожної із сторін. Згідно ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.4 цієї ж статті, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.6 ст.84 Сімейного кодексу України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно ст.80 СК України - аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст..192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно постанови Верховного Суду України від 13.09.2017 у справі N 6- 1489цс17, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на дитину можуть сплачуватися наперед, або вони покриваються після їх фактичного понесення. Конкретна форма залежить від наявних документів чеків, квитанцій, актів виконаних робіт, рекомендацій чи діагнозів тощо. При цьому стягнення грошових коштів може відбуватися разово, з певною періодичністю або постійно (до досягнення дитиною повноліття). Спосіб участі батька в додаткових витратах визначається, наприклад, таким чином. Якщо мова йде про відвідування дитячого садку, фінансування здійснюється періодично. Коли дитина захворіла, оплата її лікування зазвичай відбувається протягом певного часу, згідно рекомендації лікаря. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" встановлено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. З п. 18 вказаної Постанови зазначено, що у випадках розгляду вимог щодо передбаченої ст. 185 СК України участі батьків в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо) ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Позивач повинен зазначити, які фактичні витрати на утримання дитини, викликані особливими обставинами вона здійснила, або, які витрати у майбутньому необхідно їй буде понести. Таких доказів позивач не надала і не обґрунтувала, які виняткові обставини існують, у зв`язку з якими вона повинна додатково витрачати грошові кошти на утримання дитини та розмір таких витрат. Суд вважає, що позивач, з якою проживає дитина віком до трьох років, потребує матеріальної допомоги від чоловіка - батька дитини, а відповідач спроможний виплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з тих обставин, які зазначені відповідачем. Суд вважає можливим стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини усіх видів доходів на утримання дитини та на утримання дружини в розмірі 1/10 частини заробітку. Згідно ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову, тобто з 22.05.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, на дружину - до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] . В іншій частині позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 420,40 грн. На підставі ст.ст. 12,13, 81, 206, 259, 263-265, 430 ЦПК України, ст.ст. 80,84, 180,182,188,191,192 СК України суд, -

Outcome: partial