Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та з урахуванням уточнень від 12.12.2013 року остаточно просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., та стягнути з відповідача додаткові витрати на навчання дитини в розмірі 11817,50 грн., посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по утриманню доньки, яка навчається в Ізмаїльському технікумі економіки та права, участі у додаткових витратах на навчання не приймає. Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.02.2013 року позовні вимоги [PERSON] задоволено. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.04.2013 року заочне рішення від 26.02.2013 року скасовано. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач та його представник позов визнали частково, не згодні з розміром заявлених позовних вимог, не заперечували, що відповідач працює на судах іноземних власників, проте має нерегулярний дохід, за 2013 рік знаходився в закордонному рейсі 8 місяців із заробітною платою 950 доларів США. Має можливість платити аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно. Просили врахувати той факт, що відповідач не має власного житла. Позивач має дохід від здачі в оренду будинку по [ADDRESS]. Згодні на оплату додаткових витрат з урахуванням перерахованих ним доньці коштів в розмірі 2000 грн. та 370 доларів США. Зазначили, що питання щодо утримання дитини вирішено в договірному порядку, що знайшло своє відображення в рішенні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.06.2011 року. Представник ІІІ особи без самостійних вимог - органу опіки та піклування Ізмаїльської міської ради, залученого до участі у справі ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.07.2013 року, в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи у його відсутності з врахуванням інтересів неповнолітнього. Вислухавши сторони, їх представників, свідків, матеріали цивільної справи № 2-3002/11, суд вважає позов підлягаючим частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч.1,2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 06.06.1996 року, шлюб між сторонами розірваний 15.06.2011 року на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15 червня 2011 року (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.12.1996 року, виданим відділом реєстрації актів громадського стану Ізмаїльського міськвиконкому, актовий запис №802 (а.с.4). [PERSON] є студентом Ізмаїльського технікуму економіки та права, де навчається на денній формі навчання, спеціальність "Правознавство", що підтверджено довідкою №185 від 07.11.2012 року та договором про підготовку молодшого спеціаліста від 04.07.2011 року (а.с.5,47). Згідно довідки від 14.08.2012 року №3705, яка видана Управлінням житлово-комунального господарства Ізмаїльської міської ради Одеської області, дитина проживає з матір'ю (а.с.6). Позивач [PERSON] працює бухгалтером ТОВ «Борол ЛТД» м.Одеси з 01.11.2012 року, що підтверджено даними трудової книжки та довідкою від 05.07.2013 року (а.с.136-138). Згідно з інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 02.01.2013 року № 30 [PERSON] періодично перетинав кордон України за період з 2008-2011 р.р. (а.с.76). Відповідно до довідки ПП «Орион Шиппинг Компани» від 12.12.2012 року № 259 [PERSON] перебуває на обліку в компанії з 16.12.2003 року на посаді боцмана, в 2012 році відпрацював у компанії «Eestinova Е.А.» в період з 23.01.2012 по 28.05.2012 року (а.с.78). У відповідності до довідок ПАТ «ОТП Банк» від 08.11.2013 року та 13.12.2013 року за період з 07.12.2011 по 25.03.2013 р.р. обіг коштів по рахунку відповідача по прибутку становить 10192,36 євро, в тому числі за 2012 р. - 7339,46 євро (а.с.182,201). Згідно поясненням відповідача у 2013 році він знаходився у закордонному рейсі в якості боцмана 8 місяців із заробітною платою в розмірі 950 доларів США щомісячно, що підтверджено трудовим договором від 19.04.2013 року, позивачем в судовому засіданні не заперечувалось, що є обставиною, яка відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України додатковому доказуванню не підлягає. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з розміру доходу відповідача за останній повний відпрацьований 2013 рік в розмірі 60724 (950х8х7,99) грн., середньомісячний розмір доходу - 5060 грн. Показаннями допитаних в якості свідків [PERSON] - рідної сестри позивача, [PERSON] - класного керівника, опитаної в присутності органу опіки та піклування неповнолітньої [PERSON] підтверджено, що позивач працює в м.Одеса, у зв'язку з чим дитина тимчасово проживає у рідної тітки та хрещеної матері - [PERSON], мати регулярно надає кошти на її утримання, навчання. З показань свідка [PERSON] вбачається, що останній проживає у будинку по [ADDRESS], здійснює поточний ремонт, має намір в майбутньому придбати будинок, проте договору оренди з позивачем не укладав. Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо вирішення між сторонами питання утримання дитини в договірному порядку, оскільки доказів наявності такого договору суду не надано. Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Таким чином, враховуючи, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає за можливе стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не було пред'явлено, зобов'язані приймати участь в додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, його здоров'ям, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно. Згідно наданим позивачем квитанціям за навчання дитини проведено оплату в загальному розмірі 20650 грн. (а.с.48,177,192). Згідно довідки Ізмаїльського технікуму економіки і права від 06.11.2013 року № 0838 оплата за навчання на факультативних заняттях склала 2985 грн. (а.с.193). Сума додаткових витрат, що підлягає стягненню з відповідача, становить 11817,50 (20650+2985/2) грн. Суд вважає за необхідне вирахувати з цієї суми 2000 грн., перерахованих дитині згідно квитанції від 27.12.2013 року, оскільки позивачем не заперечувалось, що вказана сума сплачена в якості додаткових витрат на навчання. Таким чином, сума додаткових витрат на навчання становить 9817,50 (11817,50-2000) грн. Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що 370 дол.США перераховані дитині згідно квитанції від 14.10.2013 року в рахунок додаткових витрат на навчання, оскільки доказів у підтвердження цього суду не надано (а.с.202). Відповідно вимогам ст.191 СК України аліменти стягуються з дня пред'явлення позову, тобто з 21.08.2012 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати розподіляються відповідно до ст.88 ЦПК України, з огляду на що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Outcome: partial