Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися з позовом до суду до до відділу Держземагенства у Томашпільському районі Вінницької області, реєстраційної служби Томашпільського районного управління юстиції у Вінницькій області треті особи ТОВ «Зернопродукт Липівка», реєстраційна служба Томашпільського районного управління юстиції у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, посилаючись на те, що 13 березня 2014 року вони звернулися до відділу Держземагенства у Томашпільському районі із зверненням щодо надання копій договорів оренди належних їм земельних ділянок, оскільки їхні земельні ділянки обробляються ТОВ «Зернопродукт-Липівка» хоча відповідних договорів оренди позивачі не укладали та підписували. 18 березня 2014 року позивачі отримали ідентичні відповіді, відповідно до яких в державному реєстрі земель вчинено запис про державну реєстрацію договорів оренди належних їм земельних ділянок з ТОВ «Зернопродукт-Липівка». Враховуючи наведена позивачі просять суд визнати протиправними дії відділу Держземагенства у Томашпільському районі Вінницької області щодо реєстрації договорів їхніх договорів оренди земельних ділянок та скасувати реєстрацію договорів оренди земельних ділянок, що розташовані на території Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області між [PERSON] (земельна ділянка площею 2,2568 га, належна [PERSON] на підставі державного акта направо власності на землю серії ВН №151455, виданого Томашпілською районною державною адміністрацією 28 лютого 2003 року); [PERSON] (земельна ділянка площею 2,4423 га, належна [PERSON] на підставі державного акта направо власності на землю серії ВН №151456, виданого Томашпілською районною державною адміністрацією 28 лютого 2003 року); [PERSON] (земельна ділянка площею 2,5222 га, належна [PERSON] на підставі державного акта направо власності на землю серії ВН №151457, виданого Томашпілською районною державною адміністрацією 28 лютого 2003 року); [PERSON] (земельна ділянка площею 2,4256 га, належна [PERSON] на підставі державного акта направо власності на землю серії ВН №151458, виданого Томашпілською районною державною адміністрацією 28 лютого 2003 року та земельна ділянка площею 2,525 га, належна [PERSON] на підставі державного акта направо власності на землю серії ЯД №367975, виданого Томашпілською районною державною адміністрацією 05 липня 2007 року). А також просять суд заборонити відповідачу проводити будь-які сільськогосподарські роботи на вказаних земельних ділянках. В судовому засіданні [PERSON] та представник позивачів [PERSON] позовну заяву підтримали, посилаючись на обставини зазначені в ній. Наголосили що договори оренди з ТОВ «Зерно продукт Липівка» не укладались. Представник відповідача відділу Держземагенства у Томашпільському районі Вінницької області - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Вказав що державна реєстрація договорів оренди відбувалась згідно чинного законодавства. Пояснив що оригінали договорів оренди у них немає. Просив застосувати позовну давність. Представник відповідача реєстраційної служби Томашпільського районного управління юстиції у Вінницькій області [PERSON] в судовому засіданні при постановленні рішення поклалася на розсуд суду. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову. Надала оригінал договори оренди між [PERSON] та ТОВ «Зерно продукт Липівка».Що до інших договорів пояснила, що при реорганізації підприємства вони були втрачені. За даним фактом вони зверталися в правоохоронні органи. Просила застосувати строки позовної давності. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що у 2006 році вона працювала реєстратором у Томашпільському районному відділі Вінницької регіональної філії ДП "Центр ДЗК" та проводила реєстрацію договорів оренди земельних ділянок. Так у 2006 році було проведено державну реєстрацію договорів оренди ТОВ «Зернопродукт-Липівка» про що в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди вчинено відповідні записи. Крім того, пояснила суду, що на той час земельний відділ Томашпільської РДА робив перевірку чи договори відповідають вимогам чинного законодавства, після чого вона в свою чергу перевіряла наявність всіх необхідних документів у договорі та проводила його реєстрацію. Заслухавши пояснення позивача, представника позивачів за угодою, представника відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарськими кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 640 Цивільного кодексу України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення, і державної реєстрації з моменту державної реєстрації. Статтею 18 даного Закону визначено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень"№1952-ІУ від 01.06.2004р., державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться на підставі заяви правоволодільця (правонабувача), сторін (сторони) правочину, за яким виникло речове право, або уповноважених ним осіб. Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію прав речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" №1952-ГУ від 01.06.2004р., підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є, зокрема, договори про оренду строком більше одного року. Частиною 1 статті 20 Закону України "Про державну реєстрацію прав речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" №1952-ГУ від 01.06.2004р. визначено, що документи, що встановлюють виникнення, припинення, перехід прав на нерухоме майно подаються для державної реєстрації прав на нерухоме майно, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом, Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами. Статтею 16 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно визначається як офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; під нерухомим майном розуміються земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення. Згідно частин 6, 7 статті 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви правонабувача, сторін (сторони) правочину, за яким виникло право, або уповноважених ними (нею) осіб; заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень може бути відкликана до прийняття рішення державним реєстратором. Судом встановлено, що позивачі є власниками земельних ділянок, а саме: - [PERSON] належить земельна ділянка площею 2,4256 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (державний акт серії ВН № 151458, виданий Томашпільською районною державною адміністрацією 28 лютого 2003 року на підставі свого розпорядження від 06 лютого 2003 року № 51 та земельна ділянка площею 2,5250 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (державний акт серії ЯД № 367975, виданий Томашпільською районною державною адміністрацією 05 липня 2007 року на підставі свого розпорядження від 15 квітня 2004 року № 177) (а.с.6,13); - [PERSON] належить земельна ділянка площею 2,5222 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (державний акт серії ВН № 151457, виданий Томашпільською районною державною адміністрацією 28 лютого 2003 року на підставі свого розпорядження від 06 лютого 2003 року № 51) (а.с.19); - [PERSON] належить земельна ділянка площею 2,4423 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (державний акт серії ВН № 151456, виданий Томашпільською районною державною адміністрацією 28 лютого 2003 року на підставі свого розпорядження від 06 лютого 2003 року № 51) (а.с.25); - [PERSON] належить земельна ділянка площею 2,2568 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (державний акт серії ВН № 151455, виданий Томашпільською районною державною адміністрацією 28 лютого 2003 року на підставі свого розпорядження від 06 лютого 2003 року № 51) (а.с.31). Як вбачається з повідомлень відділу Держземагенства у Томашпільському районі станом на 18 березня 2014 року в державному реєстрі земель вчинено записи про державну реєстрацію договорів оренди землі між позивачами та ТОВ «Зернопродукт-Липівка» від 27 березня 2006 року терміном оренди на 15 років. Договори оренди у відділі відсутні (а.с. 10, 16, 22, 28, 34). Представником третьої особи було надано на огляд суду оригінали договорів оренди які укладені між [PERSON] та ТОВ «Зерно продукт Липівка» від 06.03.2006 року № 971 та від 06.03.2006 року № 1023, таким чином твердження представників позивачів про те що договори не укладались, в цій частині позову безпідставні. Крім того, судом була оглянута книга записів реєстрації та копії договорів оренди укладених між ТОВ «Зернопродукт-Липівка та [PERSON], договір № 537/2006-Л-Т-В від 27.03.2006 року (а.с. 103-106), [PERSON], договір № 738/2006-Л-Т-В, від 01.04.2006 року (а.с. 107-110), [PERSON], договір № 737/2006-Л-Т-В від 01.04.2006 року (а.с. 111-114). Однак, щоб пересвідчитись у правомірності реєстрації договорів оренди, необхідні їх оригінали, які у сторін відсутні, тому в цій частині на суду вважає позовні вимоги обґрунтовані. Разом з тим, представником третьої особи ТОВ «Зернопродукт-Липівка» - [PERSON] було заявлено клопотання про застосування позовної давності. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4\~ст. 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до\~ст. 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина перша та п`ята\~статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Так, вищезазначені договори оренди землі були зареєстровані у 2006 році, а з позовом до суду позивачі звернулися у 2015 році, тобто позивачами пропущено строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав. Посилання представника позивачів [PERSON] на правовий висновок ВСУ зазначений у постанові від 22.04.2015 року № 6-48цс15 щодо застосування позовної давності є безпідставним. Про те що позивачі знали, що з 2006 року землею користується ТОВ «Зернопродукт-Липівка», свідчить отримана ними орендна плата та подані у 2011 році позовні заяви. Так, у судовому засіданні були оглянуті цивільні справи, з яких вбачається, що у 2011 році [PERSON], [PERSON], [PERSON] зверталися з позовом до ТОВ «Зернопродукт-Липівка» про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними. В даних позовах вказано що договори оренди були укладені, проте із порушенням чинного законодавства. Тобто позивачами не заперечувалось що з 2006 року ТОВ «Зернопродукт-Липівка» на правах оренди користувалося їхніми земельними ділянками. Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed