Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

26.07.2019 року [PERSON] , який здійснює представництво інтересів [PERSON] подав до суду позовну заяву стягнення матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судового збору. Позов мотивований наступними обставинами. 10.02.2019 року мала місце дорожньо-транспортна пригода (ДТП) у якій було пошкоджено належний на праві власності [PERSON] автомобіль «TOYOTA COROLA», державний номер [NUMBER] . Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якої, згідно полісу ЕР.153981145 від 26.09.2018 року застрахована в ПрАТ СК "ПЗУ Україна". Постановою Святошинського районного суду м.Києва від 21 березня 2019 року, по справі №759/3680/19, [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Страхову компанію ПрАТ СК "ПЗУ Україна", про настання страхового випадку, повідомлено установлених законом строки. 13.02.2019 року [PERSON] звернувся до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування за заподіяння шкоди пошкодженому у ДТП належному йому автомобілю «TOYOTA COROLA», державний номер [NUMBER] . До заяви про вилату страхового відшкодування [PERSON] було додано документи в яких визначено вартість шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Так було додано рахунок-фактуру видану станцією технічного обслуговування ТОВ "Автосаміт на Столичному" №2019000948 від 11.02.2019р, ремонтну калькуляцію № L0444, та інші документи. В вищевказаних рахунку фактурі та ремонтній калькуляції станція технічного обслуговування ТОВ "Автосаміт на Столичному" здійснила обрахунок вартості ремонтно- відновлювального ремонту автомобіля «TOYOTA COROLA», державний номер [NUMBER] (вартості запасних частин та вартість робіт). 13.02.2019 року представником страхової компанії був проведений огляд пошкоджень, які виникли в результаті дорожньо-транспортної пригоди, автомобіля «TOYOTA COROLA», державний номер [NUMBER] . 17.05.2019 ПрАТ СК "ПЗУ Україна" здійснило виплату страхового відшкодування шляхом перерахування на рахунок станції технічного обслуговування ТОВ "Автосаміт на Столичному" лише 15 708,04 грн. Вказаних коштів недостатньо для відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди що відбулася 10.02.2019р. Загальна вартість робіт та матеріалів які необхідно було для проведення ремонтно-відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля «TOYOTA COROLA», державний номер [NUMBER] становить 43835,24 грн. На адресу страхової компанії [PERSON] було надіслано заяву про виконання страхових зобов`язань, яку страхова компанія отримала 17.05.2019 року, та надіслано претензію від 10.06.2019р. про сплату залишку коштів необхідних для проведення відновлювального ремонту авта в повному обсязі. Оплату вартості заподіяної шкоди в повному обсязі страхова компанія відшкодовувати відмовилась, надіславши в адресу позивача відповідь в якій страхова компанія повідомила, що не вбачає підстав для проведення розрахунків за заподіяну шкоду в повному обсязі. [PERSON] було здійснено доплату вартості ремонтно-відновлювальних робіт свого автомобіля і перераховано на рахунок станції технічного обслуговування, ТОВ «Автосаміт на Столичному" яка здійснила даний ремонт, кошти в сумі 28 126,21 грн (двома платежами 14 999,00 грн. та 13 127,21 грн., що підтверджується квитанціями №35 та №36 від 106.2019 року). Додатково було сплачено за проведення ремонтних робіт свого автомобіля, який постраждав в результаті дорожньо-транспортної пригоди 28 126,21 грн. Тому позивач просить, стягнути з відповідача 28 126,21 грн. матеріальної шкоди пов`язану з проведенням ремонту пошкодженого автомобіля «TOYOTA COROLA», державний номер [NUMBER] та судові витрати. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 07.08.2019 р. провадження у справі відкрито. Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому свої заперечення мотивує фактом наявності у нього на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правової відповідальності за можливе завдання шкоди третім особам. Майнові інтереси, пов`язані із експлуатацією автомобіля "SUZUKI" державний [NUMBER] застраховані власником авто - [PERSON] відповідно до договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 26.09.2018 року, поліс № ЕР. 153981145. Умови страхування передбачали також підвищення ліміту відповідальності по полісу № ЕР. 153981145 відповідно до договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів та від нещасного випадку на транспорті від 26.09.2018 року додатково на 150 000 грн. та допущення до керування інших осіб. Таким чином, цивільна відповідальність відповідача, пов`язана із керуванням автомобілем "SUZUKI" державний номер [NUMBER] є застрахованою у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» (третя особа). Правова позиція по відшкодуванню шкоди застрахованою особою викладена у пунктах 56 -57 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18): 56.Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримує, посилаючись на обставини, викладені у позові. Представник відповідача проти позову заперечує. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так статті 979, 980 ЦК України визначають, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). За змістом положень ст. 28 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Позов обґрунтовано тим, що 10.02.2019 року мала місце дорожньо-транспортна пригода (ДТП) у якій було пошкоджено належний на праві власності [PERSON] автомобіль «TOYOTA COROLA», державний номер [NUMBER] . Судом встановлено, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якої, згідно полісу ЕР.153981145 від 26.09.2018 року застрахована в ПрАТ СК "ПЗУ Україна". Постановою Святошинського районного суду м.Києва від 21 березня 2019 року, по справі №759/3680/19, [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Страхову компанію ПрАТ СК "ПЗУ Україна", про настання страхового випадку, повідомлено установлених законом строки. 13.02.2019 року [PERSON] звернувся до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування за заподіяння шкоди пошкодженому у ДТП належному йому автомобілю «TOYOTA COROLA», державний номер [NUMBER] . До заяви про вилату страхового відшкодування [PERSON] було додано документи в яких визначено вартість шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Так було додано рахунок-фактуру видану станцією технічного обслуговування ТОВ "Автосаміт на Столичному" №2019000948 від 11.02.2019р, ремонтну калькуляцію № L0444, та інші документи. В вищевказаних рахунку фактурі та ремонтній калькуляції станція технічного обслуговування ТОВ "Автосаміт на Столичному" здійснила обрахунок вартості ремонтно- відновлювального ремонту автомобіля «TOYOTA COROLA», державний номер [NUMBER] (вартості запасних частин та вартість робіт). 13.02.2019 року представником страхової компанії був проведений огляд пошкоджень, які виникли в результаті дорожньо-транспортної пригоди, автомобіля «TOYOTA COROLA», державний номер [NUMBER] . На адресу страхової компанії [PERSON] було надіслано заяву про виконання страхових зобов`язань, яку страхова компанія отримала 17.05.2019 року, та надіслано претензію від 10.06.2019р. про сплату залишку коштів необхідних для проведення відновлювального ремонту авта в повному обсязі. Оплату вартості заподіяної шкоди в повному обсязі страхова компанія відшкодовувати відмовилась, надіславши в адресу позивача відповідь в якій страхова компанія повідомила, що не вбачає підстав для проведення розрахунків за заподіяну шкоду в повному обсязі. [PERSON] було здійснено доплату вартості ремонтно-відновлювальних робіт свого автомобіля і перераховано на рахунок станції технічного обслуговування, ТОВ «Автосаміт на Столичному" яка здійснила даний ремонт, кошти в сумі 28 126,21 грн (двома платежами 14 999,00 грн. та 13 127,21 грн., що підтверджується квитанціями №35 та №36 від 106.2019 року). Майнові інтереси, пов`язані із експлуатацією автомобіля "SUZUKI" державний [NUMBER] застраховані власником авто - [PERSON] відповідно до договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 26.09.2018 року, поліс № ЕР. 153981145. Умови страхування передбачали також підвищення ліміту відповідальності по полісу № ЕР. 153981145 відповідно до договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів та від нещасного випадку на транспорті від 26.09.2018 року додатково на 150 000 грн. та допущення до керування інших осіб. Таким чином, цивільна відповідальність відповідача, пов`язана із керуванням автомобілем "SUZUKI" державний номер [NUMBER] є застрахованою у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» (третя особа). Правова позиція по відшкодуванню шкоди застрахованою особою викладена у пунктах 56 -57 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18): 56.Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. 57.Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платеоюі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). При цьому, велика Палата Верховного Суду у вказаній Постанові відступила від висновку, сформульованого Верховним Судом України у постанові від 23 грудня 2015 року у справі № 6-2587цс15, який полягав у наступному «суд не вправі відмовити в позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювана шкоди застрахована». Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Також, відповідно до ч. 2 ст. 416 ЦПК України у постанові палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду має міститися висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати. Таким чином, наведений правовий висновок Постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) є обов'язковим у застосуванні. Дана правова позиція застосовувалася судом, зокрема, у Постанові від 25 вересня 2019 року справа № 280/1144/14-ц, ойадження № 61-17686св18, Постанові від 11 вересня 2019 року справа № І2/4412/16-Ц, провадження № 61-14395св18: «Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоровлю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обовязку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність». Оскільки заявлений розмір матеріальної шкоди перебуває в рамках ліміту відповідальності [PERSON] (250 тис. грн.), у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виник обов`язок із виплати відшкодування (що підтверджується доданими матеріалами до позову), звернення стягнення, а саме із відповідача буде суперечити інституту страхування цивільно-правової відповідальності та, з урахуванням наведених норм і позиції Верховного суду, буде безпідставним. В якості обґрунтування заявленого розміру матеріальної шкоди, позивачем надано акти виконаних робіт. При чому, встановити причинно-наслідковий зв`язок переліку робіт, використаних матеріалів з фактично нанесеною шкодою не є можливим без відповідної експертизи або знань спеціаліста. Так, акт виконаних робіт №2019008174 від 12.07.2019 містить найменування робіт «наклейка інформаційна, заміна», «наклейка на В стійку VIN», що неможливо співвіднести із необхідними роботами для відновлення майна. Також, акт виконаних робіт №2019006940 від 27.06.2019 містить «подвійні» роботи щодо дверей: заміна, і окремо «розбирання/збирання» щодо передніх лівих дверей, окремо мийка ТЗ (що не охоплюється необхідними роботами по відновленню). Оскільки, рішення ПрАТ СК «ПЗУ Україна» щодо виплати страхування у розмірі 708,04 грн. не оскаржено, то підстав ставити під сумнів об`єктивність та реальність отриманого страхового відшкодування не має. Також, слід відмітити, що у квитанціях №35 та №36 від 27.06.2019 платником визначено ПАТ СК «ПЗУ Україна» ч/з [PERSON] . Тобто, платіж проведено від імені страховика, що підтверджує повну оплату ремонтних робіт третьою особою. Відповідно до ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт, наданих послуг, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним. В той же час, із наданих документів позивачем, неможливо встановити перелік фактично наданих послуг та час, витрачений на їх надання. Відсутній акт прийому-передачі наданих послуг, розшифровка з чого складається розмір винагороди, що в силу положень ст. 137 та ст. 141 ЦПК України унеможливлює задоволення вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Відповідач, отримавши позов, змушена булу звернутися за правовою допомогою, витрати на яку є її судовими витрати, та які підлягають розподілу пропорційно сумі задоволених позовних вимог. Договір, перелік наданих послуг адвокатом, їх вартість додається до відзиву на позовну заяву, разом із попереднім розрахунком судових витрат відповідача. За таких обставин, з урахуванням вимог ст. 137 ЦПК України, суд вважає, що витрати на правничу допомогу адвоката Бужор А.Ю. понесені відповідачем пов`язані з даною справою, є співмірними з складністю та об`ємом виконаної роботи, підтверджені належними та допустимими доказами, яких в сукупності достатньо для підтвердження витрат на правничу допомогу. У зв`язку з цим у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed