Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

26.05.2017 р. [PERSON] ( надалі - позивач) звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з травня 2012 року до травня 2017 року проживала з відповідачем однією сім"єю без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає допомогу на утримання дитини та на утримання позивачки, тому вона звернулась до суду за захистом своїх прав, а саме - про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини: [PERSON], 22.06.2013 року, розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову до досягнення дитиною повноліття. Також просить взяти до уваги такі обставини: на даний час відповідачка не працює, має утриманні неповнолітнього сина від першого шлюбу, донька [PERSON] часто хворіє.Судові витрати просить покласти на відповідача. В судовому засідання позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач подав заперечення проти позову, в судовому засідання зазначив, що має двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] відносно яких має обов"язок з утримання. Враховуючи викладене вище, просить суд частково задовольнити вимоги позивачки та призначити стягнення аліментів на утримання дитини: [PERSON], 22.06.2013 року, розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вислухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, суд дійшов до таких висновків. Сторони є батьками малолітньої: [PERSON], [INFO]; свідоцтво про народження серії 1-СР № 199492 від 15.10.2014 р. (а.с. 10) Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, довідка про склад сім'ї б/н від 24.05.2017р. (а.с. 11) Відповідач матеріальної допомоги щодо утримання дітини не здійснює; угоди, про сплату аліментів в добровільному порядку сторонами не досягнуто. Відповідач має двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії 1-СР № 252499 від 16.06.2017 та [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії 1-СР № 252500 від 16.06.2017 р. Згідно з приписами\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до вимог\~ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1\~ст. 80 СК України\~\~ аліменти\~\~ присуджуються\~\~ одному\~\~ з\~\~ подружжя\~\~ у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у\~твердій\~ грошовій сумі. Відповідно до\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки, на даний час відповідач працює, отримує доходи, має на утриманні двох малолітніх дітей, при вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить з принципу справедливості та розумності,\~ з урахуванням потреб дитини, можливостей відповідача, суд вважає, що позов про стягнення аліментів на утримання дитинипідлягає частковому задоволенню. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років складає 1 355 грн. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial