Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

21.01.2019 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. Стислий виклад позиції позивача. Зазначила, що їй на підставі договору дарування на праві приватної власності належить будинок, розташований за адресою: м.Селидове Донецької області, вул.Чкалова, 54. У будинку зареєстровані, але не мешкають відповідачі. Зазначене перешкоджає їй вільно здійснювати своє право власності. Просила визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, будинком № 54 по вулиці Чкалова у місті Селидове, Донецької області; визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням, будинком № 54 по вулиці Чкалова у місті Селидове, Донецької області; усунути перешкоди в користуванні [PERSON] будинком за адресою: Донецька область, м.Селидове, вул.Чкалова, буд.54, шляхом зняття з реєстраційного обліку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Заперечення відповідача. У строк, визначений в ухвалі про відкриття провадження, відповідачі відзив не надали. Процесуальні дії у справі. 06.02.2019 року відкрито провадження по справі та розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені обставини. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. [PERSON] на підставі договору дарування від 25.03.1995 р. належить житловий будинок, розташований за адресою: Донецька область, м.Селидове, вул.Чкалова, 54 (а.с.6-7). У будинку зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Згідно акту, відповідачі фактично не мешкають у будинку з 2013 р. (а.с.8). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов в частині визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням підлягає задоволенню, оскільки судом не встановлено поважних причин відсутності [PERSON] та [PERSON] за адресою реєстрації. Що стосується вимог щодо усунення перешкод в користуванні будинком шляхом зняття з реєстраційного обліку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], то зазначені вимоги є передчасними, оскільки судове рішення, зокрема, про позбавлення прав користування житловим приміщенням, що набрало законної сили, є самостійною підставою для зняття з реєстрації. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності,\~ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст..319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує.\~ Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.Згідно до\~ст. 72 ЖК України\~визнання особи, яка втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності особи більш встановлених строків здійснюється в судовому порядку. Положеннями\~ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"\~закріплено, що судове рішення, зокрема, про позбавлення прав користування житловим приміщенням,що набрало законної сили, є самостійною підставою для зняття з реєстрації. Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до положень ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами\~ст. 76-81 ЦПК України\~засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом зняття з реєстрації, підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial