Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

07.04.2015 року до суду звернувся [PERSON] з позовною заявою про зупинення виконавчого провадження та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що на виконанні у ВДВС Новоград-Волинського МУЮ знаходиться виконавчий напис № 850 від 18.06.2014 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] про звернення стягнення на автомобіль марки CHEVROLET, моделі Epica LF69K, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований Новоград-Волинським МРЕВ УДАІ УМВС в Житомирській області 12.10.2007 року, що належить на праві власності [PERSON] За рахунок коштів, отриманих від реалізації майна, пропонується задовольнити вимоги ПАТ «Дельта Банк» в розмірі 329359,10 грн. Позивач посилається на те, що будь-яких зобовязань перед ПАТ «Дельта-Банк» він не має. Вчиняючи виконавчий напис нотаріус не врахував факту наявності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» про безспірність заборгованості, за якою може бути видано виконавчий напис. Крім того, виконавчий напис було вчинено без дотримання вимоги закону щодо письмового повідомлення боржника про вимоги стягувача. Отже, позивач вважає, що при вчиненні виконавчого напису допущені суттєві порушення норм чинного законодавства, у зв'язку з чим виконавчий напис нотаріуса просить визнаний таким, що не підлягає виконанню. В судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі, просив суд його задовольнити. Пояснив, що він є власником автомобіля марки CHEVROLET, моделі Epica LF69K, 2007 року випуску, реєстраційний номер АМ1771АЕ.15.10.2007 року уклав договір споживчого кредиту з ТОВ «Український промисловий банк» та договір застави вищезазначеного транспортного засобу для забезпечення кредиту. Кредит отримав у розмірі 21825,74 доларів США, строком на 84 місяці. До 2010 року погашав кредит, але у звязку з фінансовою кризою опинився у скрутному матеріальному становищі та припинив виплати. Про уступку боргу від ТОВ «Український промисловий банк» іншому банку - ПАТ «Дельта Банк» у встановленому порядку він не повідомлявся. Заборгованість перед первинним кредитором у розмірі, визначеному у виконавчому написі, він не визнає. Як на доказ спірності цієї суми посилається на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду від 09.06.2011 року про залишення без розгляду позовної заяви ТОВ «Український промисловий банк» про стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості; а також на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від 19.02.2015 року про відмову в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти позову заперечувала, посилаючись на те, що нотаріус є неналежним відповідачем у даній справі. Представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» у судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Будь-яких заяв та заперечень проти позову на адресу суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.\~\~\~\~ Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Представник ВДВС Новоград-Волинського МУЮ в судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі. При вирішенні спору покладався на розсуд суду. Дослідивши\~\~матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд встановив наступне. Відповідно до кредитного договору № 31ФКВ-07 від 15.10.2007 року, укладеного між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON], останньому надано кредит у розмірі 21825,74 доларів США терміном 84 місяці (а.с. 58). Для забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, 15.10.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] укладено договір застави транспортного засобу № 315/Zфкв-07, посвідчений приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований за реєстром № 4942 (копія а.с. 55-57). Відповідно до умов договору про передачу Активів та Кредитних зобовязань ТОВ «Український промисловий банк» на користь ПАТ «Дельта Банк» від 30.06.2010 року, ТОВ «Український промисловий банк» відступило право вимоги, а ПАТ «Дельта банк» прийняло право вимоги за кредитним договором № 31ФКВ-07 від 15.10.2007 року (а.с. 49-54). Відповідно до виконавчого напису № 850 від 18.06.2014 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], звернуто стягнення на автомобіль марки CHEVROLET, моделі Epica LF69K, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований Новоград-Волинським МРЕВ УДАІ УМВС в Житомирській області 12.10.2007 року, що належить на праві власності [PERSON], для задоволення вимог ПАТ «Дельта Банк» у розмірі 329359, 10 грн. Згідно свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу АМ1771АЕ, власником предмета застави є [PERSON] Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна підтверджується наявність заборон відчуження вищезазначеного автомобіля, встановлених договором застави та постановою державного виконавця. Згідно постанови № 44162267 від 8.07.2014 року, старшим державним виконавцем відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 850 від 18.06.2014 року. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабміну України від 29.06.99 р. N 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі по тексту Перелік). Відповідно до п. 1 затвердженого Переліку, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, могли бути первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України від 16 липня 1999 року N 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» За клопотанням позивача судом витребувано у приватного нотаріуса [PERSON] копії документів, що були підставою для вчинення виконавчого напису. З наданих суду документів вбачається, що стягувачем надано: договір застави, копію кредитного договору, розрахунок заборгованості, досудову вимогу та поштову квитанцію про її направлення позичальнику, документи, що підтверджують заміну кредитора у зобовязані з ТОВ «Укрпромбанк» на ПАТ «Дельта банк». Відповідно до п. 2.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затверджено наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5), встановлено, що у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Будь-яких документів первинного бухгалтерського обліку, що фіксують отримання відповідачем готівки, або безготівкову видаткову операцію, стягувач нотаріусу не надав. Письмових доказів визнання [PERSON] боргу нотаріус також не мав. Крім того, позивачем надано копії судових рішень, з яких вбачається наявність спору між [PERSON], [PERSON] і ТОВ «Український промисловий банк», а також між [PERSON], [PERSON] і ПАТ «Дельта Банк» (а.с. 71-75). Так, 28.10.2010 року заочним рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду задоволено позов ТОВ «Український промисловий банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 171913,91 грн. Ухвалою суду від 14.11.2010 року задоволено заяву відповідачів та скасовано вищезазначене заочне рішення, справу №2-1449/10 призначено до розгляду в загальному порядку. Ухвалою суду від 09.06.2011 року позов залишено без розгляду. Відповідно до копії рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від 19.02.2015 року № 285/1862/15-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у задоволенні позовних вимог банку було відмовлено, оскільки відсутні докази про направлення письмового повідомлення про передачу прав вимог, також судом було встановлено розбіжність в оригіналі та копіях кредитного договору № 315/ФКВ-07 від 15.10.2007 року. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, суд дійшов висновку, що заборгованість [PERSON] перед ПАТ «Дельта Банк» не є безспірною. Відповідно до п.13 постанови Пленуму ВСУ № 2 від 31.01.1992 р. «Про судову практику в справах на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ, повязаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України « Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом\~\~за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Згідно ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п. 3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затверджено наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5) нотаріус вчиняє виконавчі написи за таких умов: 1) якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; 2) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (п. 3.4 Порядку). За змістом вищенаведених норм початок перебігу трирічного строку співпадає з моментом виникнення у боржника зобовязання, а у зацікавленої сторони права вимоги. Умовами п. 2.4 кредитного договору від 15.10.2007 року між ТОВ «Укрпромбанк» та [PERSON] встановлено обовязок позичальника щомісячно сплачувати частину кредиту та проценти. Оскільки умовами договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу. Відтак початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Часткове неповернення кредитних коштів також є підставою для звернення стягнення на предмет застави відповідно до п. 4.1.1 Договору застави транспортного засобу №315/Zфкв від 151.10.2015 року, який був підставою для вчинення оспорюваного виконавчого напису. Аналізуючи умови договору сторін та зміст вищезазначених правових норм, суд дійшов висновку про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду України, зокрема у Постанові №6-116цс13 від 06.11.2013 року. Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України таке рішення Верховного Суду України є обовязковим для судів України. Суд дійшов висновку, що трирічний строк для звернення до нотаріуса за захистом прав стягувача, шляхом вчинення виконавчого напису, слід рахувати також за кожним окремим невиконаним зобовязанням позичальника. З наданого банком нотаріусу розрахунку вбачається, що [PERSON] припинив виконувати зобовязання за кредитним договором з липня 2010 року. Таким чином, станом на момент вчинення виконавчого напису 18.06.2014 року минуло більше трьох з дня виникнення у стягувача права вимоги значної частини заборгованості, зазначеної у розрахунку. \~\~\~Таким чином, судом було встановлено недотримання приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] процедури вчинення виконавчого напису № 850 від 18.06.2014 р., що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Разом з тим, суд відмовляє у задоволенні позову в частині вимог до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Таким чином, нотаріус є посадовою особою, яка шляхом вчинення виконавчого напису посвідчує право стягувача. У звязку з вчиненням нотаріальних дій будь-які цивільні правовідносини між нотаріусом та боржником не виникають. Предметом спору у даній справі є право стягувача (відповідача по справі) задовольнити свої вимоги до боржника (позивача по справі) шляхом звернення стягнення на предмет застави на підставі виконавчого напису. Отже, належним відповідачем є лише стягувач ПАТ «Дельта Банк». Позовні вимоги до приватного нотаріуса [PERSON] є безпідставними та не підлягають задоволенню. Вимога позивача про зупинення виконавчого провадження №44162267, що знаходиться у ВДВС Новоград-Волинського МУЮ Житомирської області не може бути самостійною позовною вимогою в справі позовного провадження, оскільки законодавством встановлено інший порядок вирішення питань, повязаних зі здійсненням виконавчих дій. Разом з тим, суд дійшов висновку, що така вимога позивача фактично спрямована на забезпечення позову і має на меті зупинення стягнення за виконавчим документом, що оскаржуються. Ухвалою суду від 11.06.2015 року задоволено клопотання позивача про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №850 від 18.06.2014 року, вчиненого приватним нотаріусом [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: partial