Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 12.10.2016 року. Від шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивача. Відповідач участі в вихованні доньки не приймає, матеріально не допомагає, хоча має таку можливість, оскільки працює неофіційно, та з огляду на дохід, який він отримував під час спільного проживання, вважає, що матеріально спроможний сплачувати аліменти в заявленому нею розмірі. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 5000 гривень з урахуванням індексації щомісячно до досягнення донькою повноліття. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково, пояснила, що відповідач згідний сплачувати аліменти в розмірі 400 грн., оскільки не працює, доходів немає. Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 12 жовтня 2016 року. Під час спільного проживання народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БВ №153078 від 21.04.2011 року. Дитина перебуває на утриманні матері. Відповідно до листа №01-13/88 від 13.02.2017 року Камянець-Подільської міської дитячої поліклініки, дитина [PERSON] за станом здоров»я потребує лікування. Відповідач працює не офіційно. Інших утриманців немає. Стан здоровя задовільний. На підставі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Згідно ст.. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів наслення» об»єктами індексації грошових доходів населення є розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Правова природа аліментів у розумінні глави 15 Сімейного кодексу України є такою, що, з одного боку, вони є правом, а з іншого обовязком, і надаються тим із батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина. Відповідач є працездатного віку, має задовільний стан здоров»я, що не позбавляє його можливості самостійно працевлаштуватись. З таких обставин суд вважає, що незалежно від працевлаштування, наявності постійного доходу, відповідач зобов»язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Не може бути визнана неспроможною сплачувати аліменти особа, яка будучи працездатною, не працює без поважних причин. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів того, що він, будучи працездатним, не працює з поважних причин. У відповідності до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60; ч. 1 ст. 61 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Визначаючи розмір аліментів, що підлягає сплаті, суд бере до уваги положення Закону України "Про державний бюджет на 2017 рік", згідно якого визначено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком з 6 до 18 років, становить з 01.01.2017 року 1689 грн, розмір мінімальної заробітної плати визначений на рівні 3200 грн. Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ОО про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХП від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи наведені вимоги закону, оцінюючі зібрані у справі докази, стан здоровя дитини, яка потребує лікування, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття і визначений розмір аліментів забезпечить малолітній дитині достатній рівень життя. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави \~судовий збір \~в сумі 640,00 грн. На підставі ст.ст. 180-182, 191 СК України, ст.. та

Outcome: partial