Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою за участю заінтересованої особи - Хмельницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що він народився [INFO] у смт. Смотрич, Дунаєвецького району Хмельницької області, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого при державній реєстрації 26.06.1957 року, актовий запис №36 складений виконавчим комітетом Смотрицької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області. Його бабуся, [PERSON] [INFO] , належала до польської національності, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 20.11.1966 р, де в графі національність її батьків зазначено, батько [PERSON] - поляк, мати [PERSON] - полька. Його мати, [PERSON] , [INFO] , належить також до польської національності. Однак, у свідоцтві про народження від 20.11.2015 р. не вірно вказано національність матері, а саме, - що вона українка. Заявник посилається на те, що усі члени його родини та він були та є поляками за походженням і до сьогодні шанують польські традиції. На даний час [PERSON] прагне відновити та зберегти етнічне походження свого роду відповідно до вимог Закону України «Про національні меншини в Україні», а тому змушений звернутися до суду про визнання факту, що має юридичне значення. Окрім того, встановлення факту приналежності мене до польської національності необхідно заявнику, щоб скористатися пільгами, які гарантуються особам польського походження і передбаченні вимогами Законів «Про каргу поляка» «Про репатріацію» ухвалених сеймом Республіки Польща. [PERSON] звернувся до Хмельницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Хмельницькі області, однак у задоволені заяви йому відмовлено через відсутність достатніх підстав, що підтверджуються копією висновку №460 про внесення змін до актового запису цивільного стану від 21.12.2018 р. Просить встановити факт належності його, [PERSON] та його матері [PERSON] , до польської національності. Встановити факт неправильності записів про національність [PERSON] в актовому записі про народження, її сина [PERSON] №36 від 29.06.1957 року, складений виконавчим комітетом Смотрицької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області. Внести зміни в актовому записі про народження [PERSON] №36 від 29.06.1957 року, складеному виконавчим комітетом Смотрицької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області, змінивши у графі «національність матері» з «українка» на «полька». Встановити факт неправильності запису про національність [PERSON] в актовому записі про шлюб №363 від 03.04.1997 р., вчиненому Хмельницьким міським відділом реєстрації актів громадського стану. Внести зміни до актового запису про шлюб №363 від 03.04.1997 р., вчиненого Хмельницьким міським відділом реєстрації актів громадського стану змінивши у графі «національність» [PERSON] з «українець» на «поляк». Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 1 березня 2019 року заява прийнята до провадження та справа призначена до судового розгляду . У судовому засіданні заявник , представник заявника вимоги підтримали, просили її задовольнити, з підстав, які викладені у заяві. Заінтересована особа - у судове засідання не прибув, повідомлений про час та місце судового розгляду. Заслухавши пояснення заявника, представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у смт. Смотрич, Дунаєвецького району Хмельницької області, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого при державній реєстрації 26.06.1957 року, актовий запис №36 складений виконавчим комітетом Смотрицької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області. Його бабуся, [PERSON] [INFO] , належала до польської національності, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 20.11.1966 р, де в графі національність її батьків зазначено, батько [PERSON] - поляк, мати [PERSON] - полька. Мати заявника, [PERSON] , [INFO] , належить також до польської національності. Однак, у свідоцтві про народження від 20.11.2015 р. вказано національність матері « українка». Заявник посилається на те, що усі члени його родини та він були та є поляками за походженням і до шанують польські традиції. На даний час [PERSON] прагне відновити та зберегти етнічне походження свого роду відповідно до вимог Закону України «Про національні меншини в Україні», а тому змушений звернутися до суду про визнання факту, що має юридичне значення. Встановлення факту приналежності заявника до польської національності необхідно заявнику, щоб скористатися пільгами, які гарантуються особам польського походження і передбаченні вимогами Законів «Про каргу поляка» «Про репатріацію» ухвалених сеймом Республіки Польща. [PERSON] звернувся до Хмельницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Хмельницькі області, однак у задоволені заяви йому відмовлено через відсутність достатніх підстав, що підтверджуються копією висновку №460 про внесення змін до актового запису цивільного стану від 21.12.2018 р. На підставі ст. 11 Конституції України, держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України. Згідно зі статтею 3 Конвенції, кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі. Особи, які належать до національних меншин, можуть здійснювати права і свободи, що випливають з принципів, проголошених в цій Рамковій конвенції, одноосібно та разом з іншими. Частиною 1 статті 11 Конвенції визначено, що сторони зобов`язуються визнавати за кожною особою, яка належить до національної меншини, право використовувати своє прізвище (по батькові) та ім`я мовою меншини, а також право на їх офіційне визнання, відповідно до умов, передбачених у їх правових системах. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про національні меншини в Україні» відносини, які виникають з приводу реалізації громадянами України прав і свобод, пов`язаних з їх належністю до національних меншин, регулюються Конституцією України, цим Законом, прийнятими на їх підставі іншими законодавчими актами, а також міжнародними договорами України. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Відповідно до ст.ст. 269, 270, 300 Цивільного кодексу України право на національність є особистим немайновим правом. Відповідно до ст.300 Цивільного кодексу України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Починаючи з 1992 року на підставі постанови Верховною Радою України «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та свідоцтва про народження» від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ діючим законодавством України не передбачено визначення національності фізичної особи - громадянина України, тобто з прийняттям вказаної постанови з паспорту громадянина України та свідоцтва про народження була виключена графа про національність. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразків книг реєстрації актів цивільного стану та описів бланків свідоцтв, що видаються державними органами реєстрації актів цивільного стану» від 12 вересня 2002 року № 1367, яка в наступному втратила силу в зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2010 року № 1025 в новій редакції, була виключена графа про національність фізичної особи. Тобто, на даний час нормативними актами України не передбачено можливість визначення персональної національності громадян України у документі, який посвідчує таку особу. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд приходить до висновку, що слід встановити факт належності [PERSON] до польської національності, що є підставою для внесення змін до актового запису про шлюб №363 від 03.04.1997 р., вчиненого Хмельницьким міським відділом реєстрації актів громадського стану змінивши у графі «національність» [PERSON] з «українець» на «поляк».

Outcome: partial