Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. В обґрунтування позову зазначила, що з 28 лютого 2009 року по 30 вересня 2010 року перебувала з відповідачем у шлюбі, в якому 08 вересня 2009 року народився син [PERSON]. В даний час дитина проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. Дитина має захворювання зору, для нього встановлений діагноз змішаний астигматизм обох очей, а тому він постійно потребує додаткових витрат на лікування. Батько дитини участі у витратах, повязаних із лікуванням сина, не бере, тому позивачка просить стягувати із відповідача щомісячно 200 грн. витрат, повязаних із лікуванням дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. У поданому суду запереченні на позовну заяву відповідач зазначив, що позивачкою не доведено понесення нею витрат на лікування дитини у розмірі 200 грн. щомісячно і вона не надала доказів про необхідність таких витрат. Крім того, позивачка не бажає спілкуватися із відповідачем, не повідомляла його про необхідність лікування дитини. Аліментні зобовязання відповідач виконує вчасно, на даний час не працює, має іншу сімю та малолітню дитину, а тому вважає за можливе сплачувати на користь позивачки щомісячно 55 грн. витрат, повязаних із лікуванням дитини. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у шлюбі, в якому 08 вересня 2009 року у них народився син [PERSON]. Дитина проживає з матірю і в даний час на утримання дитини відповідач сплачує аліменти в сумі 350 грн. [PERSON] надала суду відповідні докази про те, що малолітній син з 2013 року має захворювання зору, а саме: змішаний астигматизм обох очей. У звязку із хворобою дитини позивачка у 2013-2015 р.р. змушена звертатися до спеціалізованих лікувальних закладів, зокрема ТОВ «Ексимер-Оптикс» м. Київ, та ОЦ «Окуліст» (ТОВ «Зір») м. Хмельницький. Як вбачається із виписки із амбулаторної карти № 94932/14 в результаті проведеного обстеження малолітнього [PERSON], [INFO], підтверджено діагноз - змішаний астигматизм обох очей. Рекомендовано : 1. Базовий курс апаратного лікування № 10; 2. Масаж шийної зони та спини; 3. Окуляри для постійного носіння; 4. Повторний огляд через 6 місяців. Позивачка надала фіскальний чек, з якого вбачається, що за проведене обстеження нею було сплачено 520 грн. Також позивачкою надана суду довідка про проходження дитиною курсу лікування з 22 вересня по 30 вересня 2014 року в ОЦ «Окуліст» (ТОВ «Зір») м. Хмельницький, а також квитанції до прибуткових касових ордерів про сплату за надані медичні послуги 945 грн. Також позивачкою сплачувалося за медичні послуги лікування дитини у ТОВ «Зір» у березні 2014 р. (860 грн.), червні 2015 р. (1000 грн.). Крім оплати за медичні послуги, позивачка несе витрати по придбанню ліків, окулярів. Із довідки лікаряокуліста [PERSON] слідує, що [PERSON], [INFO]. потребує апаратного лікування двічі на рік. Статтею\~ст. 185 Сімейного кодексу України\~визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в постанові № 3 від 15.05.2006 року (п. 18) "Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", до передбаченої\~ст. 185 СК України\~участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання участі одного із батьків (сторін по справі) у додаткових витратах на дітей, суд враховує , що [PERSON] має на утриманні іншу малолітню дитину, його дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною, відповідач офіційно не працевлаштований, сплачує аліменти на утримання малолітнього сина. Виходячи із загальних засад регулювання сімейних відносин - справедливості, добросовісності та розумності, максимально можливого урахування інтересів дітей відповідно до ч.ч. 8-9\~ст. 7 СК України, враховуючи, що сторони мають рівні права та обов'язки щодо неповнолітніх дітей, з врахуванням матеріального становища сторін, суд вважає, що додаткові витрати, повязані із лікуванням малолітнього [PERSON], повинен нести також і батько дитини. Обєктивно оцінивши надані докази в їх сукупності, суд визначає розмір додаткових витрат, що має сплачувати відповідач , в сумі 140 грн. щомісячно. Відповідно до ст.ст. 7, 141, 185 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial