Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

що між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» 28.12.2006 було укладено кредитний договір № 213 МК, згідно якого банк зобов'язався надати кредит у розмірі 1600000,00грн. на термін до 27.12.2013. В забезпечення виконання зобов'язання за даним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір поруки. Позивач виконав свої зобов'язання та надав вказану суму кредиту, однак станом на 13.01.2017 у [PERSON] виникла заборгованість у розмірі 2853451,19грн. Проте, оскільки законодавством не передбачено вимагати кредитором повної суми боргу, тому банк просить стягнути суму заборгованості по відсоткам за період з 24.11.2014 по 13.01.2017 у сумі 499619,58грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилася, однак подала заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю та просить справу розглянути без її участі (а.с. 95). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судові засідання неодноразово не з'являлися і не повідомили суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чиномі в передбаченому законом порядку, а саме через оголошення на офіційному веб - сайті судової влади України (а.с. 122). Представник відповідачів адвокат [PERSON] також не з'явився і не повідомив суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, що стверджується розпискою (а.с. 121). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає умовам ст. 280 ЦПК України. Суд, проаналізувавши докази по справі вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав: Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 28.12.2006 між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір № 213 МК, згідно якого банк зобов'язався надати кредит у розмірі 1600000,00грн. на термін до 27.12.2013 відповідно до графіка платежів від 28.12.2006, що є додатком № 1 до кредитного договору (а.с. 16-17, 18). Згідно п. 3.1. договору кредиту, за користування кредитом в період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення, згідно п.п. 2.4.1., 3.3., 3.3. даного договору, позичальник сплачує відсотки у розмірі 18,5% річних. Згідно п. 3.2. договору кредиту, відповідно до ст. 212 ЦК України, при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених п.п. 1.3., 2.3.1., 3.3. даного договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі від суми ставок, зазначених в п.п. 3.1. та 3.5. даного договору, розраховані від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Внаслідок невиконання позичальником [PERSON] своїх кредитних зобов'язань, станом на 13.01.2017 виникла заборгованість по відсоткам за користування кредитом у сумі 499619,58грн., що стверджується розрахунком заборгованості (а.с. 4-8). За виконання [PERSON] своїх кредитних обов'язків за кредитним договором № 213 від 28.12.2006 поручився [PERSON] з яким з ПАТ КБ «ПриватБанк» 28.12.2006 укладено договір поруки № 213 (а.с. 19). Згідно п. 3 договору поруки № 213 від 28.12.2006, [PERSON] ознайомлений з умовами кредитного договору. З матеріалів справи слідує, що згідно повідомлення № 30.1.0.0/-041 від 30.01.2017 банк рекомендованим листом повідомляв поручителя [PERSON] про наявність та погашення заборгованості (а.с. 9-15). Згідно п. 6 договору поруки № 213 від 28.12.2006, поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання зазначені у письмовій вимозі кредитора протягом п'яти календарних днів з моменти її отримання. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. За змістом ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Внаслідок невиконання позичальником [PERSON] своїх кредитних зобов'язань за кредитним договором № 213 від 28.12.2006, станом на 13.01.2017 виникла заборгованість по відсоткам за користування кредитом у сумі 499619,58грн., що стверджується розрахунком заборгованості (а.с. 4-8). Згідно положень ст. 1056-1 ч.ч. 1, 2, 3 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Оскільки, відповідачі не виконують взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість, то суд вважає, що дані кошти слід стягнути із них на користь позивача. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Однак, вимогами даної статті не передбачено солідарне стягнення судових витрат. Таким чином, з відповідачів слід стягнути на користь позивача з кожного по 3494,14грн. - судового збору (а.с. 1). На підставі наведеного та

Outcome: approved