Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до Іванівської територіальної громади про визнання у порядку спадкування за законом за нею права на земельну ділянку площею 1,43 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Іванівської сільської ради Хмільницького району (до зміни адміністративно-територіального устрою - Уладівської сільської ради Літинського району) Вінницької області та належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ВН №1707. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалась на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Відповідно до довідки №1137 від 11.08.2021 виданої Уладівським старостинським округом, [PERSON] на день своєї смерті проживав і був зареєстрований разом зі своєю дочкою [PERSON] . Згідно довідки б/н від 16.08.2021 виданою відділом №6 Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, [PERSON] отримав Державний Акт на право приватної власності на землю серія ВН №1707 площею 1,43 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Уладівської сільської ради. Однак, оригінал вказаного державного акту у позивача відсутній. Оскільки у позивача відсутній оригінальний примірник Державного акту на право приватної власності на землю, видати свідоцтво про прав на спадщину не виявляється можливим. Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області 30.08.2021 провадження у справі відкрито у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 21.09.2021. Представник позивачки адвокат Заєць Б.В. через канцелярію суду подав заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. До початку судового засідання від відповідача Іванівської сільської ради через канцелярію суду надійшов лист, в якому просять справу розглядати без участі представника. Іванівська сільська рада погоджується із заявленим позовом. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Згідно із ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем та вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у даному судовому засіданні за наявними у справі доказами. З`ясувавши письмову думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з таких підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] є дочкою [PERSON] (а.с.6). Згідно свідоцтва серії [NUMBER] , 21.11.1982 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після чого останній присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.6). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до довідки №1137 від 11.08.2021 виданої Уладівським старостинським округом, [PERSON] до дня своєї смерті [INFO] проживав і був зареєстрований в [ADDRESS] , разом зі своєю дочкою [PERSON] (а.с.8) Згідно довідки б/н від 16.08.2021 виданою відділом №6 Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, [PERSON] отримав Державний Акт на право приватної власності на землю серія ВН №1707 площею 1,43 га на підставі рішення 15 сесії 23 скликання Уладівської сільської ради від 14.09.2001, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Уладівської сільської ради (а.с.9). Згідно відповіді Літинської державної нотаріальної контори №840/01-16 від 11 вересня 2021 року, згідно даних алфавітних книг обліку спадкових справ, наявних в Літинській державній нотаріальній конторі Вінницької області, спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилась (а.с.21). У своїй позовній заяві, позивачка зазначила, що інші спадкоємці, які прийняли спадщину відсутні. Згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина 3 статті 1268 ЦК України). Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до абз. 2 п.1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного Кодексу України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Державний акт на земельну ділянку спадкодавцем за життя був виготовлений, проте, у позивачки відсутній його оригінальний примірник, що є перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на право на земельну ділянку. Згідно п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію сторін, суд вважає, що у зв`язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , в нотаріальному порядку, а тому позов необхідно задовольнити та визнати за нею право на земельну ділянку порядку спадкування за законом. Одночасно, у своїй заяві позивачка зазначила, що судові витрати по сплаті судового збору понесла сама та не просила стягувати з відповідача, тому суд вважає, що судові витрати, сплачені позивачкою при подачі позову до суду, слід залишити за останньою.

Outcome: approved