Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], Верхньодніпровський районний відділ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про усунення перешкод в користуванні квартирою, визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зобов'язання зняти з реєстрації. В обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Цю квартиру подарувала позивачу його мати. Коли власником квартири була мати позивача, в квартирі було прописано [PERSON]. Відповідач мешкала в цій квартирі до 1 жовтня 2009 року, потім виїхала з м. Верхньодніпровська і де знаходиться на цей час йому не відомо. Не зважаючи на те, що відповідач не проживає в квартирі, яка належить позивачу на праві власності, з 1 жовтня 2009 року, тобто більше ніж 5 років, вона лишається в ній зареєстрованою. Відповідач обіцяла знятися з реєстрації, проте зараз позивач з нею не спілкується. Реєстрація відповідача у квартирі перешкоджає позивачу як власнику квартири розпоряджатися нею, зокрема продати її. Оскільки відповідач не є членом сім'ї позивача, більше трьох років не проживає в квартирі вона є такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі вищевикладеного позивач просив суд усунути перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS]; визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житлом, а саме квартирою [ADDRESS]; зобов'язати Верхньодніпровський районний відділ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області зняти [PERSON] зняти з реєстрації в квартирі [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Суду пояснив, що деякий час жив з відповідачем у цивільному шлюбі. Відповідач попросила його мати, яка на той час була власником квартири, зареєструвати її в цій квартирі, щоб вона змогла працевлаштуватися. Через декілька місяців, після того як вона зареєструвалася в квартирі, мати подарувала квартиру позивачу. Потім життя з відповідачем не склалося і на початку жовтня 2009 року вона поїхала в інше місто шукати роботу. Всі речі відповідач забрала із собою і більше не поверталася. Ніхто їй не перешкоджав у користуванні квартирою, вона сама прийняла рішення переїхати в інше місто. Зараз виникла необхідність продати квартиру, проте реєстрація відповідача в цій квартирі перешкоджає цьому. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи у відповідності до ч. 5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надала. Відповідач, Верхньодніпровський районний відділ у місті Верхньодніпровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, подав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Суд вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, допитавши свідка, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. На підставі договору дарування квартири від 7 квітня 2009 року [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS] (а.с.8-9). За даною адресою з 27 березня 2009 ороку зареєстрованою є [PERSON], 1984 року народження, що підтверджується будинковою книгою для реєстрації громадян за місцем проживання (а.с.6-7), довідкою виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради № 1932 від 13 березня 2015 року (а.с.11) та довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС УДМС України від 6 квітня 2015 року (а.с.18). Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов [PERSON] встановлено, що [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] з 1 жовтня 2009 року (а.с.10). В судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що вона є колишнім власником квартири, яка зараз належить її сину - [PERSON] деякий час їх син жив однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] Вони разом мешкали в квартирі [ADDRESS]. На той момент, коли вона ще була власником квартири, [PERSON] попросила її зареєструвати в квартирі з метою працевлаштування у м. Верхньодніпровську. За її згодою [PERSON] була зареєстрована в цій квартирі. Потім вона подарувала квартиру сину. Відносини в сина з [PERSON] не склалися і на початку жовтня 2009 року вона поїхала до м. Дніпропетровська влаштовуватись на роботу і з того часу вона не поверталася. Вона деякий час підтримувала з [PERSON] відносини і також просила її знятися з реєстрації, на що відповідач погоджувалась, але все одно не приїхала. Ніхто ніколи їй не чинив перешкод у користуванні цим житлом, вона сама обрала своїм місцем проживання іншу адресу. Ані вона, ані її син не є родичами або членами сім'ї з [PERSON] Згідно з ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно з ч.1 ст. 398 Цивільного кодексу України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом. Судом встановлено, що колишнім власником квартири [ADDRESS] є [PERSON], що підтверджується договором дарування квартири від 7 квітня 2009 року (а.с.8-9). [PERSON] не є власником або користувачем цієї квартири. Доказів про наявність між позивачем та відповідачем договірних відносин щодо користування даним житлом, зокрема договору оренди, встановлення сервітуту тощо сторонами суду надано не було. [PERSON] не є членом сім'ї ні теперішнього ні колишнього власника житла. Право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] припинилося у зв'язку з відчуженням майна власником на підставі договору дарування. А тому в цьому випадку втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла. Будь-яких інших правових підстав користування спірним майном відповідачами судом не встановлено. [PERSON] добровільно знятися з реєстрації не бажає, що є порушенням прав позивача як власника житла, який, за таких обставин, має обмежені можливості розпорядитися власним майном. Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житлом є законними та обґрунтованими. Разом з тим суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині усунення перешкод в користуванні квартирою, оскільки будь-яких доказів того, що відповідачі чинять позивачу перешкоди у користуванні житлом суду надано не було. В судовому засіданні позивач підтвердив, що з боку відповідача, [PERSON], будь-яких перешкод у користуванні квартирою не має. Також суд вважає необґрунтованими вимоги позивача щодо зобов'язання Верхньодніпровський РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області зняти з реєстрації [PERSON], оскільки відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням є підставою для зняття її з реєстраційного обліку та є обов'язковим для виконання відповідними органами, уповноваженими на зняття такої особи з реєстраційного обліку. У зв'язку з цим, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial