Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], та стягнення аліментів на її утримання, посилаючись на той факт, що з моменту розірвання шлюбних відносин - з 2006 року, відповідач жодного разу не виявив бажання побачити свою доньку, самоухиляється від виконання обов'язків по її утриманню та вихованню, не цікавиться її розвитком та здоров'ям, створює перешкоди у виїзді дитини на відпочинок за кордон, матеріальної допомоги не надає. Виходячи з вищевикладеного позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав, а також стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи була повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Враховуючи інтереси позивача, тривалий час розгляду справи суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дітей. Як вбачається з копії свідоцтва про народження дитини - [PERSON], [INFO], її матір'ю є [PERSON], батьком - [PERSON] (а. с. 7). Згідно довідки, виданої початковою школою НВК «Домінанта», від 17.09.2012 року, відповідач до школи не з'являвся, участь у житті та вихованні своєї доньки не приймав (а. с. 10). Відповідно до копії нотаріально засвідченої заяви від 31.10.2014 року, що зареєстрована в реєстрі за №1712, [PERSON], розуміючи значення і правові наслідки своїх дій та без будь-якого тиску зі сторони, заявив, що він відмовляється від виховання та утримання своєї малолітньої доньки, [PERSON], [INFO], та не заперечує проти усиновлення (удочеріння) її в майбутньому будь-якою особою на розсуд відповідального органу опіки та піклування (а. с. 6). Згідно з висновком Служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав від 23.03.2015 року №102/03/29-2417 вважається за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], стосовно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], оскільки відповідач свідомо нехтує своїми обов'язками, ухиляється від виховання та навчання доньки, не проявляє щодо неї батьківської турботи, не цікавиться життям та здоров'ям, не утримує матеріально (а. с. 5). Згідно з вимогами ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ч. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав від 30.03.2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце,коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до [PERSON], [INFO], а саме не цікавиться її вихованням, здоров'ям, не надає їй матеріальної та іншої допомоги, не спілкується з дитиною, а тому суд вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до [PERSON], [INFO]. Суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів з відповідача на користь дитини, підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В статті 182 СК України закріплено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менший ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, крім випадків передбачених статтею 184 СК України. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами деяких норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочок, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON], аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial