Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про надання права виїзду неповнолітньої дитини за межі України без згоди батька, В обґрунтування позовних вимог зазначила, що свої вимоги тим, що вона протягом трьох років проживала з відповідачем [PERSON], від шлюбних відносин мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Останні роки [PERSON] разом з нею та дитиною не проживає. Позивач також зазначила, що у зв'язку з тим, що вона народилась в Росії, там на даний час проживають її родичі, а саме в м. Адлер, вона має змогу їздити на відпочинок та оздоровлення. [PERSON] має постійні проблеми зі здоров'ям через послаблену імунну систему та потребує постійного медичного догляду та лікування, в т.ч. перебування на морському узбережжі. Але кожен раз при виїзді на відпочинок постає питання надання згоди біологічним батьком на виїзд неповнолітнього [PERSON] Отримати згоду біологічного батька [PERSON] стає дедалі трудніше, він відмовляється добровільно давати свою згоду на тимчасовий виїзд дитини, нерідко місце перебування його невідомо, на телефонні дзвінки він не відповідає. Для запобігання порушення прав дитини позивач змушена звернутись до суду із зазначеним позовом. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення в порядку ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в місті Харкові, батьками записані: мати [PERSON], батько: [PERSON], зазначене підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Відповідно до довідки наданої ЖК Таймир- 280 № 32 від 21.02.2013 року [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 р. зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 932 від 11.07.2007 р., затверджені Правила перетинання державного кордону громадянами України. Згідно з частиною 4 вказаних Правил виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до ч.3 ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.. Згідно ст. 4 ч. 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 року, з наступними змінами, оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до частин 1, 2 статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Таким чином, враховуючи обставини справі, суд вважає можливим, в інтересах дитини, дозволити тимчасовий виїзд з України до країн СНД і країн Шенгенської угоди з 01.04.2014 року до досягнення [PERSON] [INFO] шістнадцяти років у супроводі матері [PERSON] Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial