Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

10 січня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.11.2014 року по 01.10.2018 року в розмірі 179325,17 грн. Позивач мотивує вимоги тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісяця, починаючи з 06 листопада 2014 року і до досягнення дитиною 23 років. Постановою старшого державного виконавця ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 25.12.2015 року [PERSON] було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 755/29553/15-ц виданий 12 жовтня 2015 року. Відповідач [PERSON] аліменти на дитину не сплачує. Згідно довідки - розрахунку ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві від 03 листопада 2017 року № 66212, заборгованість відповідача по сплаті аліментів за період з 06 листопада 2014 року по 01 листопада 2017 року становить 35833,35 грн. Постановою державного виконавця ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 19.04.2018 року [PERSON] передано виконавчий документ № 755/29553/15-ц виданий 12 жовтня 2015 року до Оболонського районного ВДВС міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Згідно довідки - розрахунку ДВС Оболонського РУЮ у м. Києві від 01 жовтня 2018 року № 49734965 заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 01 жовтня 2018 року складає 46833,25 грн. Відповідач ухиляється від сплати аліментів та пені. Дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на повному її утриманні. Вищевикладене призвело до виникнення скрутного матеріального становища позивачки та є підставою її звернення з даним позовом в судовому порядку. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідач [PERSON] ухвалу суду від 11.01.2019 року про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного провадження та позовну заяву з додатками не отримав. У відповідності до п.1, ч.4 ст. 274 ЦПК України передбачено що в порядку спрощеного позовного справдження не можуть бути розглянуті справи у спорах , що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів. При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків». Таким чином суд приходить до висновку про доцільність проведення спрощеного позовного провадження у даній справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісяця, починаючи з 06 листопада 2014 року і до досягнення дитиною 23 років. Постановою старшого державного виконавця ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 25.12.2015 року [PERSON] було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 755/29553/15-ц виданим 12 жовтня 2015 року. Відповідач [PERSON] аліменти на дитину не сплачує. Згідно довідки - розрахунку ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві від 03 листопада 2017 року № 66212, заборгованість відповідача по сплаті аліментів за період з 06 листопада 2014 року по 01 листопада 2017 року становить 35833,35 грн. Постановою державного виконавця ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 19.04.2018 року [PERSON] , виконавчий документ № 755/29553/15-ц виданий 12 жовтня 2015 року передано до Оболонського районного ВДВС міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Згідно довідки - розрахунку ДВС Оболонського РУЮ у м. Києві від 01 жовтня 2018 року № 49734965 заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 01 жовтня 2018 року складає 46833,25 грн. Відповідач ухиляється від сплати аліментів та пені. Дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на повному її утриманні. Вищевикладене призвело до виникнення скрутного матеріального становища позивачки та є підставою її звернення з даним позовом в судовому порядку. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст.150 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.1 ст.195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості (ч.2 ст.195 СК України). У відповідності до ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Відповідно до ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками , одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Тобто, згідно з ч.1 ст.196 СК України, правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов`язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов`язань. Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому, сума заборгованості по аліментам за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється, виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість по аліментам за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України, зокрема, в постановах від 16.03.2016 року (Справа №6-2589), від 16.09.2016 року (Справа №6-300цс16). Разом із тим згідно з ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем (а не стягувачем, чи боржником). Лише визначивши розмір такої заборгованості, можна обчислювати неустойку. Згідно п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до вимог чинного законодавства, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Таким чином, з урахуванням наведених правових норм суд приходить до висновку, що позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з березня 2014 року по листопад 2017 року, яка становить 88688,56 грн.. виходячи з наступного розрахунку: 2014 рік З 6 листопада 2014 року = 833,35 грн.*1%* 30 днів = 250 грн. ; грудень 2014 року = 1000 грн.*1%* 31 днів = 310 грн. ; 2015 рік січень 2015 року = 1000 грн.*1%* 31 днів = 310 грн. ; лютий 2015 року = 1000 грн.*1%* 28 днів = 280 грн. ; березень 2015 року = 1000 грн.*1%* 31 днів = 310 грн. ; квітень 2015 року = 1000 грн.*1%* 30 днів = 300 грн. ; травень 2015 року = 1000 грн.*1%* 31 днів = 310 грн. ; червень 2015 року = 1000 грн.*1%* 30 днів = 300 грн. ; липень 2015 року = 1000 грн.*1%* 31 днів = 310 грн. ; серпень 2015 року = 1000 грн.*1%* 31 днів = 310 грн. ; вересень 2015 року = 1000 грн.*1%* 30 днів = 300 грн. ; жовтень 2015 року = 1000 грн.*1%* 31 днів = 310 грн. ; листопад 2015 року = 1000 грн.*1%* 30 днів = 300 грн. ; грудень 2015 року = 1000 грн.*1%* 31 днів = 310 грн. ; 2016 рік січень 2016 року = 1000 грн.*1%* 31 днів = 310 грн. ; лютий 2016 року = 1000 грн.*1%* 29 днів = 290 грн. ; березень 2016 року = 1000 грн.*1%* 31 днів = 310 грн. ; квітень 2016 року = 1000 грн.*1%* 30 днів = 300 грн. ; травень 2016 року = 1000 грн.*1%* 31 днів = 310 грн. ; червень 2016 року = 1000 грн.*1%* 30 днів = 300 грн. ; липень 2016 року = 1000 грн.*1%* 31 днів = 310 грн. ; серпень 2016 року = 1000 грн.*1%* 31 днів = 310 грн. ; вересень 2016 року = 1000 грн.*1%* 30 днів = 300 грн. ; жовтень 2016 року = 1000 грн.*1%* 31 днів = 310 грн. ; листопад 2016 року = 1000 грн.*1%* 30 днів = 300 грн. ; грудень 2016 року = 1000 грн.*1%* 31 днів = 310 грн. ; 2017 рік січень 2017 року = 1000 грн.*1%* 31 днів = 310 грн. ; лютий 2017 року = 1000 грн.*1%* 28 днів = 280 грн. ; березень 2017 року = 1000 грн.*1%* 31 днів = 310 грн. ; квітень 2017 року = 1000 грн.*1%* 30 днів = 300 грн. ; травень 2017 року = 1000 грн.*1%* 31 днів = 310 грн. ; червень 2017 року = 1000 грн.*1%* 30 днів = 300 грн. ; липень 2017 року = 1000 грн.*1%* 31 днів = 310 грн. ; серпень 2017 року = 1000 грн.*1%* 31 днів = 310 грн. ; вересень 2017 року = 1000 грн.*1%* 30 днів = 300 грн. ; жовтень 2017 року = 1000 грн.*1%* 31 днів = 310 грн. ; 2018 рік квітень 2017 року = 1000 грн.*1%* 30 днів = 300 грн. ; травень 2017 року = 1000 грн.*1%* 31 днів = 310 грн. ; червень 2017 року = 1000 грн.*1%* 30 днів = 300 грн. ; липень 2017 року = 1000 грн.*1%* 31 днів = 310 грн. ; серпень 2017 року = 1000 грн.*1%* 31 днів = 310 грн. ; вересень 2017 року = 1000 грн.*1%* 30 днів = 300 грн. ; Всього 12740 грн. У зв`язку з вищевикладеним, суд не погоджується з розрахунком неустойки, наданим позивачем, а тому задовольняє позов частково та стягує з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 12740 грн. За правилами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених поданими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів в сумі 12740 грн. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення частково. Оскільки позивач при подачі позову була звільнена від сплати судових витрат, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати.

Outcome: partial