Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

31.10.2019 року\~Товариство з обмеженою відповідальністю\~ВЕЛЛФІН\~(далі - ТОВ\~«ВЕЛЛФІН») звернулось до суду з позовом до\~ [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в розмірі 100610,8 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено,\~що між позивачем та відповідачем [PERSON] 27.09.2016 року укладено Договір позики № 76521, за умовами якого останній надано позику в розмірі 2400 грн. строком на 30 календарних днів шляхом перерахування коштів на вказаний відповідачем банківський рахунок на умовах строковості, зворотності, платності.. В свою чергу позичальник зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою в розмірі, встановленому п.1.5 договору. Позивачем в порядку, встановленому п.1.4 Договору позики, на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики в розмірі 2400 грн., що підтверджується повідомленням від 28.09.2019 року ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів згідно договору про організацію переказу грошових коштів № ВП-180516-3 від 18.05.2016 року. Станом на день подання позову відповідач взяті на себе зобов`язання за договором позики не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 100610,8 грн., яка складається з наступного: основний борг\~2400 грн.; заборгованість по відсоткам 47430,8 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 50780 грн. Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача в повному обсязі, а також стягнути судовий збір в розмірі 1921 грн. 07.02.2020 року до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] , в якому відповідач зазначила, що позов задоволенню не підлягає в зв`язку з ненаданням позивачем оригіналів документів на підтвердження факту укладення з позивачем договору позики та отримання на підставі вказаного договору грошових коштів. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. 02.02.2021 року відповідачем надано до канцелярії суду пояснення, в якому відповідач, посилаючись на положення ЗУ «Про звернення громадян», ЦК України, ЗУ «Про електронну комерцію», ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», заперечує проти позову та зазначила, що ніколи не зверталася до відповідних авторизованих центрів та не отримувала електронний цифровий підпис, між нею та позивачем відсутня письмова згода на використання аналога власноручного підпису, крім того, позивачем не надано документальні докази дотримання порядку укладення електронного договору та підпису у сфері електронної комерції, тому вважає, що договір від 27.09.2016 року № 76521 не містить ознак укладення або є нікчемним. Позивачем не надано до суду докази надання їй правил щодо кредитування для ознайомлення, тому вказані правила не можуть бути складовою частиною кредитного договору. Також відповідач вказує, що позивачем не надано жодного доказу перерахування їй та отримання нею кредитних коштів на підставі вищевказаного договору від 27.09.2016 року та зазначає про безпідставне нарахування процентів по кредиту після спливу визначеним договором строку кредитування, тобто після 27.10.2016 року, в розмірі 98210,8 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду позивач повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначено про розгляд справи у відсутності представника позивача. У судове засідання відповідач та її представник адвокат Лепеха О.В. не прибули, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується розпискою представника відповідача, долученої до матеріалів справи, а також поясненням відповідача, яке подано нею особисто до канцелярії суду. Представником відповідача [PERSON] подано до канцелярії суду клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з неможливістю відповідача [PERSON] прибути в судове засідання, при цьому докази щодо поважності причини неприбуття відповідача та її представника в судове засідання до суду не надано. На підставі викладеного суд доходить висновку про неприбуття відповідача та її представника в судове засідання без поважних причин та можливість розгляду справи у відсутність вказаних учасників справи відповідно до приписів п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до положень статей\~1046,1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~ \~ \~ \~Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). Згідно зі\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію»\~на законодавчому рівні визначено організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлено порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначено права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 Закону зазначено, що електронний договір\~- це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором\~дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. За приписами статті 11 Закону електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір,підписаного в порядку,передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми)про прийняття такої пропозиції в електронній формі,що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст.12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що ТОВ\~«ВЕЛЛФІН» зареєстровано як фінансова установа відповідно до розпорядження № 2606 від 27.10.2015 року Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Основним видом діяльності ТОВ\~«ВЕЛЛФІН»\~є кредитування, що підтверджується випискою є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Згідно з Правилами надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «ВЕЛЛФІН» вони є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641,\~644 ЦК України\~укласти договір позики на умовах, що встановлені Товариством і застосовуються у разі подання фізичною особою\~заявником заявки на сайті Товариства за електронною адресою (формується автоматично) на отримання позики та здійснення інших дій, що передбачають Правила (акцепт). Пункти 4.1,4.2 Правил передбачають, що заявник, що має намір отримати позику, проходить реєстрацію в Особистому кабінеті на сайті Товариства. Для оформлення позики він здійснює оформлення заявки на сайті шляхом заповнення всіх полів заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення. Згідно п.6.3 Правил у разі прийняття позитивного рішення Товариство інформує Заявника шляхом відправлення СМС-повідомлення на телефонний номер зазначений в Заявці, розміщенням інформації щодо прийнятого рішення в Особистому кабінеті та шляхом надсилання електронного повідомлення на електрону адресу зазначену в Заявці. Електронне повідомлення про прийняття позитивного рішення в наданні позики містить гіперактивне посилання. Здійснюючи перехід по гіперактивному посиланню, Заявник отримує електронну копію договору позики. У разі отримання Договору позики засобами електронного зв`язку, Заявник укладає Договір позики з товариством в Особистому кабінеті п.6.4. Правил. 27.09.2016 року між ТОВ\~«ВЕЛЛФІН»\~та відповідачем [PERSON] у встановленому вказаними Правилами та\~Законом «Про електронну комерцію»\~порядку було укладено Договір позики № 76521 в електронній формі, відповідно до якого позивач надав відповідачу кошти в сумі 2400 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування нею, зазначені у п.1.5 цього Договору. Позика надавалася строком на 30 календарних днів (п.п.1.1,1.2,1.3 договору). На підтвердження вказаних обставин позивач надав копію договору № 76521 від 27.09.2016 року, який оформлений сторонами в електронній формі, роздруківку заявки з офіційного веб-сайту товариства https://creditup.com.ua., повідомлення ТОВ ФК\~«ВЕЙ ФОР ПЕЙ»\~від 28.09.2019 року щодо перерахування 27.09.2016 року коштів на картку, вказану відповідачем, через систему платежів «WayForPay» в розмірі 2400 грн. За користування позикою відповідач зобов`язався сплачувати проценти в наступному порядку: - в розмірі 1,8 % процентів від суми позики, але не менше 20 грн. 00 коп. за перший день користування позикою, - в розмірі 1,8 % процентів від суми позики щоденно за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, - в розмірі 3,8 % процентів від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк, зазначений в п.1.2 Договору (п.1.5 договору). Дата перерахування суми позики на банківський рахунок, вказаний позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладання договору позики між позичальником і позикодавцем (п.п.1.4 договору). Як вбачається з матеріалів справи, 27.09.2016 року відповідач [PERSON] у визначеному Правилами надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ\~«ВЕЛЛФІН»\~оформила заявку для отримання позики шляхом заповнення усіх полів заявки, які є обов`язковими для заповнення, на підставі якої між сторонами було укладено договір позики в електронній формі. На вказаний відповідачем рахунок була перерахована обумовлена сторонами сума позики. Згідно наданого позивачем розрахунку [PERSON] взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми позики та процентів не виконала. Згідно зі ст.ст.12,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з нормоюст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.ст.610,\~611 ЦК України). Відповідно до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц, Касаційного цивільного суду у постанові від 08 травня 2019 року у справі №520/16880/14-ц, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно з частиною четвертою\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Вказане свідчить, що позикодавець не вправі нараховувати проценти за користування позикою після закінчення строку повернення позики, а саме після 20 серпня 2016 року. Права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, позикодавець ТОВ «ВЕЛЛФІН» відповідно до статті 1048\~ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування позиченими коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 27 жовтня 2016 року. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, на підставі чого суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми позики в розмірі 2400 грн. та процентів за користування кредитом лише в межах строку надання позики - по 27.10.2016 року, що становить 1296 грн. Згідно ч.1 ст.141\~ЦПК України\~з відповідача, враховуючи ступінь задоволення позовних вимог, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 70,57 грн. Заперечення відповідача, викладені в письмовому поясненні, спростовані дослідженими в судовому засіданні доказами, тому суд відхиляє вказані заперечення як безпідставні. В порушення вимог статей 81,83 ЦПК України відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Outcome: partial