Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

що позивач [PERSON] звернулася із даним позовом до суду мотивуючи тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , що стверджується відповідною довідкою сільської ради. Відповідно до довідки за № 1029 від 13.06.2017 р. згідно із записом в по господарській книзі за померлою громадянкою [PERSON] значиться одноповерховий дерев`яний житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями в [ADDRESS] . Позивачка 06.07.2017 р. звернулася до нотаріуса для оформлення спадкових прав на вказаний спадковий будинок, однак 08.08.2017 р. нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки позивачка пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини та не подано документа, що підтверджує родинний зв`язок [PERSON] та [PERSON] . Позивачка вказує, що вчасно не звернулася із заявою про прийняття спадщини, так як після смерті матері у вказаному будинку фактично проживав та був зареєстрований її брат [PERSON] з липня 2006 року по день смерті [INFO] . Після понесених затрат на лікування та похорони, спочатку матері, а потім брата, вона опинилася у скрутному матеріальному становищі і у неї не було коштів для оформлення спадщини, оскільки вона не офіційно працювала, заробітки були періодичними та непостійними, і тільки у 2014 р. вона оформила пенсію за віком, розмір якої теж був не значним. Також, після смерті рідних, вона дуже себе погано почувала, тому приходилося лікуватися самотужки, що також потребує значних матеріальних затрат, тому грошей не вистачало часто на необхідні речі, ліки та продукти. З наведених підстав [PERSON] просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю в один місяць. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Коваленко О.В. позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Зазначили, що у позивачки було скрутне матеріальне становище, внаслідок чого їй не вистачало коштів на оформлення спадщини, так як після смерті матері та брата вона постійно хворіла, що потребувало значних матеріальних затрат на лікування. У той час вона офіційно не працювала і доходи її були нестабільними та незначними. Також, після оформлення пенсії у 2014 році, розмір її був невеликим, що не давало можливості оформити спадщину. Окрім того, позивач вказала на те, що була не обізнана із порядком прийняття спадщини і, якщо б хтось їй підсказав, коли і які дії потрібно вчинити для прийняття та оформлення спадщини, то вона б не пропустила необхідних строків. Вважають вказані причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, просили позов задоволити у повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача - [PERSON] позовні вимоги заперечив. Вважає, що скрутне матеріальне становище та необізнаність позивача із законним порядком прийняття спадщини не є поважним причинами для її прийняття. Окрім того, позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини лише через сім років. Просив у задоволенні позову відмовити. Суд, проаналізувавши докази по справі вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: З матеріалі справи слідує, що [INFO] померла [PERSON] , яка після одруження змінила прізвище на « [PERSON] » і являється матір`ю позивача (а.с. 36, 92, том 1). Із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері, померлої [INFO] , позивач [PERSON] звернулася 06.07.2017 р. (а.с. 6, том 1). Постановою нотаріуса від 08.08.2017 р. відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с. 4-5, том 1). Згідно довідки № 1981 від 25.10.2017 р. виданої виконкомом Завійської сільської ради, [PERSON] являється братом позивача [PERSON] (а.с. 7, том 1). Згідно довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії від 26.10.2017 р., позивач [PERSON] являється пенсіонеркою із вересня 2014 року, а її середній розмір пенсії складав на період часу з 2014 р. по 2017 р. близько 1000,00 грн. на місяць (а.с. 8, том 1). Відповідно до змісту статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] мотивувала його тим, що встановлений частиною першою статті 1270 ЦК України строк для звернення із заявою про прийняття спадщини нею було пропущено з поважних причин оскільки після смерті матері та брата вона опинилася у важкому матеріальному становищі, оскільки понесла значні витрати на їхнє поховання, а також постійно хворіла, тому була змушена постійно витрачати кошти на своє лікування. На час відкриття спадщини вона офіційно не працювала та перебивалася тимчасовими заробітками, що також негативно вплинуло на її матеріальне становище. Окрім того, у судовому засіданні позивач вказувала на те, що не була необізнана із порядком прийняття та оформлення спадщини. З довідки від 20.02.2020 № 1 Амбулаторії загальної практики сімейної медицини села Завій вбачається, що з 2003 р. [PERSON] знаходиться на «Д» обліку у сімейного лікаря, діагноз «гіпертонічна хвороба ІІ ст.». З 25.08.2010 по 03.09.2010 лікувалась в інфекційному відділі (а.с. 13, Том 2). Частиною 1 статті 81 ЦПК передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Наведені [PERSON] причини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які відповідно до положень частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Аналогічні правові позиції викладено у постановах Верховного Суду України № 6-85цс12 від 26 вересня 2012 року та № 6-1215цс16від 14 вересня 2016 року. Також, суд бере до уваги тривалість пропуску строку для прийняття спадщини, що становить сім років. Оскільки позивачем не доведені поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, які б надавали підстави для надання додаткового строку для прийняття спадщини понад встановлений законом шестимісячний строк, тому у задоволенні позову слід відмовити. На підставі ст. ст. 1217, 1223, 1261-1265, 1268-1270, 1272 ЦК України та

Outcome: dismissed