Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

Акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 27.11.2019 між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №501210667, згідно умов якого відповідачу надано кредит в розмірі 80250,00 грн. Вказує, що відповідач свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитом не виконав і станом на 06.04.2021 загальна сума його боргу становить 103437,28 грн., з яких: 73201,58 грн. - заборгованість за кредитом;11888,17 грн. - заборгованість по відсотках;18347,53 грн. - заборгованість по комісії. У зв`язку з чим, просить суд стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» вказану заборгованість та судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Ухвалою суду від 03.06.2021 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, постановлено проводити розгляд справи у спрощеномупозовному провадженні. У судове засіданні представник позивача не з`явився, від нього до суду надійшла письмова заява, у якій позивач позов підтримує та просить його задовольнити, справу розглядати без його участі. У судове засідання відповідач повторно не з`явився, до суду подав письмову заяву, у якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Враховуючи, що всі учасники судового розгляду у судове засідання не з`явилися, суд проводить розгляд справи відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав. Судом встановлено, що 27.11.2019 [PERSON] звернувся до АТ «Альфа-Банк» з офертою на укладення Угоди про надання кредиту №501210667, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (а.с.5). Згідно вказаної оферти [PERSON] пропонував АТ «Альфа-Банк» укласти Угоду про надання кредиту, обслуговування Кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для Угоди є договір про банківське обслуговування фізичних осіб, що укладений між ним та Банком. Умови для укладення угоди зазначені наступні: тип кредиту - «кредит готівкою», сума кредиту 80250,00 грн., процентна ставка 18,99% річних, тип ставки - фіксована, строк кредиту - 48 міс. Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в Банку сплачується згідно діючих Тарифів Банку. Тарифи є невід`ємною частиною Договору, та розміщені на сайті Банку: www.alfabank.com.ua. Дата повернення Кредиту 27.11.2023. У підписаній Оферті зазначено, що відповідач згідний із Тарифами банку, які є невід`ємною частиною Договору та розміщені на сайті банку. В Оферті відсутні відомості про те, які саме тарифи підлягають до застосування відповідно до укладеного договору. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 06.04.2021 становить 103437,28 грн., з яких: 73201,58 грн. - заборгованість за кредитом; 11888,17 грн. - заборгованість по відсотках; 18347,53 грн. - заборгованість по комісії. Вирішуючи даний спір, суд виходить з того, що відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628ЦКУкраїни договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Альфа-Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, оскільки фактично отримані та використані позичальником [PERSON] кошти в добровільному порядку АТ «Альфа-Банк» не повернуті, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача прострочену суму заборгованості за тілом кредиту в сумі 73201 гривня 58 копійок та заборгованість за відсотками, розмір яких було передбачено Офертою, в сумі 11888 гривень 17 копійок. У той же час, у стягненні суми комісії слід відмовити виходячи з наступного. Згідно ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування". Відповідно ч.8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Згідно з частиною третьою статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Відповідно до умов договору від 27.11.2019, сторони дійшли згоди, що позичальник має сплатити на користь Банку комісійну винагороду у розмірі 2,25% від суми кредиту зазначеної в Оферті без ПДВ. Проте умови щодо щомісячного обов`язку сплачувати таку комісію в договорі не передбачено. Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Таким чином, суд вважає недоведеним позивачем факт існування домовленостей між сторонами при укладенні договору саме про щомісячну сплату комісії за обслуговування кредиту. Як встановлено із розрахунку заборгованості, комісія за обслуговування кредиту була сплачена відповідачем, тому вимоги в частині стягнення комісії не підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору пропорційно до задоволеної суми позову, що складає 1868 гривень 21 копійка, а саме: визначення проценту задоволеної суми 85089 гривень 75 копійок х 100 % : 103 437 гривень 28 копійок = 82,3 %; визначення суми судового збору пропорційно до задоволеної суми позову 82,3 % х 2270 гривень : 100 % = 1868 гривень 21 копійка.

Outcome: partial