Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

[PERSON] 12.12.2015 р. звернувся до Московського суду м. Харкова з позовними вимогами до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, вказавши в обґрунтування наступне. 09.12.1993 р. померла [PERSON], яка під час життя була членом ЖК «Луноход» та отримала квартиру [ADDRESS]. Пайові внески за квартиру виплачено повністю у березні 1986 року. Разом з тим, право власності на квартиру [PERSON] не оформила, свідоцтва про право власності не отримала. [PERSON] перебула у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], якій на час смерті дружини був зареєстрований та проживав разом з нею, у зазначеної квартирі. [PERSON] є спадкоємцем 1-ї черги та вважається таким, що прийняв спадщину, але, свідоцтво про право на спадщину теж не отримав. 25.12.2006 року [PERSON] помер; після смерті останній залишив заповіт, яким все своє майно заповідав своєму онуку, тобто, йому. Протягом встановленого строку він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але, отримати свідоцтво про право на спадщину не зміг, оскільки, право власності на спадкове майно до цього часу не зареєстровано, відомості про це у Державному реєстрі прав на нерухоме майно відсутні. Крім того, [PERSON] за життя самовільно прибудував до квартири будівлю - балкон, площею 7,3 кв.м. З посилкою на положення ст.1223, 1258,1261,1268 ЦК України, 328, 392,384 ЦК України просить визнати за ним право власності на зазначену квартиру в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], зі самовільною будівлею, оскільки, вона побудова з дотриманням норм градобудівництва та придатна до подальшої експлуатації. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, зазначив, що за життя ані [PERSON], ані [PERSON] право власності на квартиру, на прибудований балкон не оформили. 3 особи: ЖК «Луноход», 11-я Харківська державна нотаріальна контора просили справу розглянути за їх відсутності, про що надали суду письмову заяву. Тому, суд розглянув справу за їх відсутності. Суд, вислухавши сторони, вивчивши надані письмові докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] була членом ЖК «Луноход», та їй надана квартира № 76 по вул.Бучми (колишня [PERSON]), будинок 30, м. Харкова. Пайові внески за квартиру повністю виплачені у березні 1986 року. Право власності на спірну квартиру [PERSON] не оформила, про що свідчить відсутність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей щодо реєстрації права власності цього майна. 09.12.1993 р. [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія 1У-ВЛ № 392764, копія якого є в матеріалах справи. У відповідності до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] є чоловіком [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження серія У1-УР №489230. По далі. Як вбачається з довідки ЖК «Луноход №271» [PERSON] на час смерті проживав разом з дружиною (спадкодавцею) та був зареєстрований у зазначеної квартирі, отже, є таким, що спадщину фактично прийняв. 25.12.2006 р. [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ №102115. За життя, 13.12.2006 р. [PERSON] склав заповіт, яким на випадок смерті зробив розпорядження: належну йому квартиру № 76 по вул.Бучми (колишня [PERSON]), будинок 30, м. Харкова заповідав [PERSON] Заповіт посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] в реєстрі за №7325. 23.01.2007 р. позивач звернувся до 11-ї Харківської нотаріальної контори зі заявою про прийняття спадщини. Вказаною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №83/07, що підтверджується витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі. 20.11.2015 р. 11-ї Харківською нотаріальною конторою винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав відсутності інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації права власності на це майно та неможливістю видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 18.09.1987 р. «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи», згідно із ст.15 Закону України "Про власність" член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Відповідно до п. 8 ППВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Згідно з ч.1 ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Відповідно п. 4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, зареєстрованого Міністерством юстиції України 22.02.2012 р. № 282/20595 «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Пунктом 1.2. Глави 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 передбачено перелік документів, якими підтверджується право власності на нерухоме майно. Серед зазначеного переліку документів, відсутні документи, які були у розпорядженні нотаріуса при здійсненні розгляду звернення позивача про видачу свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом. Згідно статті 3607 ЦПК України Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. У правовій позиції Верховного Суду України викладеній у Постанові від 23 січня 2013 року у справі №6-164цс12 зазначено, що в спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Статтею 396 ЦК України встановлено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 ЦК України. В силу ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. «Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті» (стаття 1233 ЦК України); «Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин» (стаття 1235 ЦК України). Тому, суд задовольняє позов, оскільки, [PERSON] має право на визнання права власності на квартиру, в порядку спадкування за заповітом. Що стосується визнання за позивачем права власності на побудовану будівлю- балкон, то в цієї частини, в межах цього цивільного провадження, суд відмовляє, оскільки, зазначена побудова є самовільною, та ці вимогам пов*язана з виришенням питання щодо користування земельною ділянкою.

Outcome: partial