Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

У червні 2021 року позивач звернулась до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія « Ю.Ес. Ай», [PERSON] про стягнення відшкодування, завданих внаслідок дорожньо-транспортною пригодою. Відповідно до заявлених вимог просив стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» страхове відшкодування в розмірі 128000,00 грн., пеню в розмірі 5407,56грн., з [PERSON] - різницю між матеріальним збитком та розміром страхового відшкодування в сумі 13492,00 грн. та збитки зі сплати оренди на час фактичної неможливості користування майном за його функціональним призначенням у сумі 94 607,08 грн. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 11.09.2020 року приблизно о 16 год. 20 хв. у м. Києі по пр.-ту Броварському 16 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Honda CR-V» держаний номерний знак [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля « Intercargo Truck» держаний номерний знак [NUMBER] , який належить на праві оренди позивачу ТОВ « Рошен- Трейд», що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди був визнаний [PERSON] відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ТОВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 136686596. Зазначав, що він звернувся до страхової компанії з повідомленням про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Згідно звіту № 22361 від 02.11.2020р. про визначення вартості матеріального збитку автомобіля, вартість відновлювального ремонту автомобіля « Intercargo Truck» держаний номерний знак [NUMBER] складає 145 151,80гривень- вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта зносу. Відповідач ТОВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» не здійснило виплату страхового відшкодування. Крім того, на підставі положень ст. 1194 ЦК України просила стягнути з [PERSON] різницю між фактичним матеріальним збитком та розміром страхового відшкодування в сумі 13 492,00 грн. Крім того, автомобіль Intercargo Truck F03321 [NUMBER] належить на праві власності ДП «КК «Рошен», за користування яким TOB «Рошен-Трейд», сплачує орендну плату, яка за час ремонту автомобіля склала 94 607,08 грн. Однак, враховуючи, що автомобіль перебував на ремонті з 12.09.2020 по 16.02.2021, то позивач був позбавлений можливості користуватися належним майном за призначенням, сплачуючи при цьому орендну плату за автомобіль. Таким чином, хоча у володінні позивача і перебував автомобіль, однак він ним не користувався і фактично ніс лише витрати на його утримання. Такі витрати є прямими збитками позивача. Таким чином, [PERSON] має сплатити позивачу прямі збитки зі сплати оренди на час фактичної неможливості користування майном за його функціональним призначенням - у сумі 94 607,08 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд постановити рішення, яким позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомий. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимог визнав частково, в частині позовних вимог відшкодування різниці між матеріальним збитком та розміром страхового відшкодування в сумі 13492,00 грн. визнає, проти позовних вимог сплатити позивачу прямі збитки зі сплати оренди на час фактичної неможливості користування майном за його функціональним призначенням - у сумі 94 607,08 грн. заперечує просить суд відмовити, оскільки позивачем не надано доказів того, що тривалий строк ремонту пошкодженого автомобіля є обґрунтованим та пов`язаний саме з діями відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. З матеріалів справи вбачається, що 11.09.2020 року приблизно о 16 год. 20 хв. у м. Києі по пр.-ту Броварському 16 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Honda CR-V» держаний номерний знак [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля « Intercargo Truck» держаний номерний знак [NUMBER] , який належить на праві оренди позивачу ТОВ « Рошен- Трейд», що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди був визнаний [PERSON] відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва. В силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тобто, наявність вини в діях відповідача [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ТОВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 136686596. Згідно зі ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. Відповідно до положень ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати цивільно-правову відповідальність водіїв, які керують застрахованим транспортним засобом. Згідно ст. 22 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 Закону). Судом встановлено, що водієм страхову компанію було повідомлено про ДТП та подано заяву про виплату страхового відшкодування. Згідно звіту № 22361 від 02.11.2020р. про визначення вартості матеріального збитку автомобіля, вартість відновлювального ремонту автомобіля « Intercargo Truck» держаний номерний знак [NUMBER] складає 145 151,80гривень- вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта зносу. З огляду на викладене, вимоги позивача щодо стягнення зі Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» суми страхового відшкодування у розмірі 128 000,00 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити йому суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, звертаючись до суду, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] різницю між фактичним матеріальним збитком та розміром страхового відшкодування в сумі 13492,00грн. Визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу, здійснюється відповідно до Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року. Відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості. Страхове відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, - це виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми, з урахуванням зносу транспортного засобу та в разі якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. В силу положень ст. 1194 ЦК України саме, на особу, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, та яка винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, покладається обов`язок по відшкодуванню різниці між розміром матеріальних збитків, які визначається, як витрати, яких особа повинна зробити для відновлення пошкодженої речі, та сплаченою сумою страхового відшкодування. Враховуючи викладене, відповідач [PERSON] повинен відшкодувати позивачу різницю між фактичним матеріальним збитком, визначеним згідно звіту № 22361 та розміром страхового відшкодування, в сумі 13492,00 грн. Враховуючи наведене суд вважає, що позивачем в судовому засіданні надано докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Окрім того позивач просив стягнути з [PERSON] на користь позивача прямі збитки зі сплати оренди на час фактичної неможливості користування майном за його функціональним призначенням - у сумі 94 607,08 грн. Одгак цивільним законодавством України не передбачено такого терміну як «прямі збитки». Натомість, в статті 22 ЦК України використовуються два інші терміни - реальні збитки та упущена вигода. Ввідповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права; упущеною вигодою є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. Реальними збитками позивача, спричиненими в результаті ДТП за участю відповідача, є виключно втрати, яких позивач зазнав у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, а також витрати, які він мусив зробити для відновлення цього транспортного засобу. Натомість, витрати позивача щодо сплати орендної плати за користування Автомобілем Hyundai ЕХ8 є його договірним зобов`язанням перед власником транспортного засобу, а ДТП за участю відповідача жодним чином не вплинуло на такі на зобов`язання позивача. Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог на підставі наявних у справі матеріалів, в яких відсутні докази завдання позивачу прямих збитків зі сплати оренди на час фактичної неможливості користування майном за його функціональним призначенням, позов в даній частині не підлягає задоволенню. Частиною 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, на думку суду, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення заподіяної матеріальної шкоди. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. На підставі наведеного, ст.ст. 16 ,22, 511, 636, 999, 1166, 1187, 1193, 1194 ЦК України,

Outcome: partial