Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

28.03.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], вказавши, що шлюбне життя з відповідачем не склалось, з вересня 2017 року вони разом не проживають, діти проживають з позивачем та знаходяться на її утримання, домовленості між нею та відповідачем про участь останього в утриманні дітей не досягнуто, відповідач офіційно ніде не працєю, але він може влаштуватись на роботу та отримувати заробітну плату, а тому може сплачувати аліменти, інших дітей, непрацездатної дружини, батьків відповідач не має, стягнення за виконавчим документом з нього не справляються, тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на дітей в розмірі 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та відзив на позовну заяву про стягнення аліментів, в якому він вказує, що позовні вимоги визнає частково, а саме погоджується сплачувати аліменти в розмірі 600 гривень щомісячно, оскільки він є інвалідом та не працює , тому і не має постійного доходу. Судом встановлено, що між сторонами у виконкомі Степанівської сільської ради Теплицького району Вінницької області 07.09.2008 було зареєстровано шлюб, актовий запис № 10 (а.с.7). Від шлюбу народилась дочка - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO], батьками яких є сторонни по справі, що підтверджується свідоцтвами про народження Серії [NUMBER] (а.с. 8) та Серії [NUMBER] (а.с.9). Діти проживають з позивачем, що підтверджується довідкою Степанівської сільської ради № 355 від 21.02.2018(а.с.11), відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Інформації щодо щодо утримання інших дітей або непрацездатних батьків відповідач не надавав. Дані правовідносини регулюються ст. 180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, ст. 182 ч. 2 СК України, яка визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, та ст. 184 СК України, яка передбачає визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дітей, суд враховує, що утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання дочки на даний час несе позивач. Приймаючи до уваги, що позивач являється матеріально малозабезпеченою, діти проживають з нею та знаходяться на її утримані, відповідач являється їх батьком, тому враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, що прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років становить 1860 гpивeнь, враховуючи, що відповідає, являється інвалідом ІІ групи, непрацючий, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, а саме розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття . Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір відповідно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial