Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

13.05.2014 року [PERSON] звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення, вселення та стягнення судових витрат, в обґрунтування якого зазначив, що 07 листопада 2013 року ним було укладено договорі купівлі-продажу 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Зазначений договір купівлі-продажу був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований у встановленому законом порядку та він набув право власності на вищевказаний об'єкт нерухомості відповідно до ч.4 ст.334 Цивільного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 12366340 від 07.11.2013р. На момент набуття ним права власності на частку у будинку власником 1/3 частки будинку був [PERSON]. Проте наприкінці грудня 2013 року він помер. На початку 2014 року позивач з'ясував, що у будинку знаходиться [PERSON], що перешкоджає у користуванні будинком не надаючи позивачу можливості доступу до будинку для проведення ремонтних робіт, у будинку знаходяться її речі. Дозволу на вселення відповідачки ані він, ані попередні власники не давали, тому дії відповідачки в розумінні Житлового Кодексу є самовільним вселенням. Досягнути згоди про доступ до приміщення йому не вдалося. Відповідачка заявила, що не має наміру пускати його до будинку до його поділу. Відомостей що до сплати комунальних послуг відповідачкою у [PERSON] не має. Згоді з'ясувалося, що [PERSON] займає будинок без законних підстав, адже не має реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS], натомість має у власності житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (право власності зареєстровано на [PERSON] (і/н [NUMBER]), дошлюбна фамілія відповідачки), де й зареєстровано її місце проживання відповідно до чинного законодавства. Таким чином, маючи у власності інше житло, не маючи реєстрації у будинку, що частково належить йому відповідачка порушує його право володіти та користуватися будинком. З посиланням на ст.41 Конституції України, ст.ст. 116, 150 Житлового кодексу, ст.ст.319, 321, 386, 387, 391 Цивільного кодексу України він просив суд усунути [PERSON] перешкоди у користуванні житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] шляхом виселення [PERSON] (і/н [NUMBER]) без надання іншого жилого приміщення; вселити [PERSON] до житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; покласти на Відповідача судові витрати, у тому числі витрати на правову допомогу. В судовому засіданні 23.07.2014 року представником позивача було надано суду заяву про відмову від позовної вимоги щодо виселення відповідача та ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.07.2014 року зазначена відмова від позовної вимоги прийнята. Представник позивача в судовому засіданні позов про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом вселення та стягнення судових витрат підтримав, просить суд вселити [PERSON] до житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], стягнути з відповідача на користь позивача сплачений позивачем судовий збір в сумі 243,60 грн. та витрати на правову допомогу згідно розрахунку в сумі 4600 грн. Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково, в частині вселення позивача визнала, пояснивши,що вона дійсно не пускає позивача в будинок, в частині стягнення судових витрат та витрат на правову допомогу позов не визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав: [PERSON] є власником 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 12366340 від 07.11.2013 року. Власником 1/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 24143525 від 11.07.2014 року. Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст.ст.319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як зазначено у ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, підтверджується поясненнями представника позивача та не заперечується відповідачем, [PERSON] перешкоджає [PERSON] в користуванні належними йому 2/3 частинами житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] шляхом не допускання позивача до будинку до його розподілу, в зав'язку з чим позовна вимога позивача про його вселення підлягає задоволенню. Згідно до ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Згідно до ч.1 та ч.2 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Частиною 1 ст.1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" зазначається, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні,на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи. яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до квитанції від 20.05.2014 року позивачем сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно зі звітом представника позивача з наданням відповідних квитанцій вартість витрат позивача на правову допомогу склала 4600 грн, з яких: 2000 грн. - виготовлення та подання позовної заяви, 800 грн. - виготовлення та подання зауважень на заперечення, 1800 грн. - представництво інтересів позивача у 3 судових засіданнях. Суд вважає, що зазначені витрати підлягають частковій компенсації відповідачем. Так, з урахуванням відмови представника позивача від позовної вимоги про виселення відповідача, яка прийнята судом, витрати на виготовлення та подання позовної заяви підлягаю стягненню з відповідача у сумі 1000 грн., витрати на виготовлення та подання зауважень на заперечення підлягають стягненню з відповідача в сумі 400 грн. Що стосується представництво інтересів позивача у 3 судових засіданнях, їх граничний розмір складає 487,20 грн. за одне судове засідання, а всього 1461,60 грн. Загальна сума витрат на правову допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 1000 грн.+400 грн.+1461,60 грн.=2861,60 грн., в зв'язку з чим позовні вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial