Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

В листопаді 2019 року позивач звернувся через Солом`янський районний суд м. Києва з позовом, позовні вимоги якого уточнив під час підготовчого судового засідання до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Квартет, 16-В», в якому просив суд винести рішення, яким: -визнати недійсним засідання членів правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Квартет, 16-В» (місцезнаходження юридичної особи: 03035, м. Київ, вулиця М. Василя Липківського, будинок 16-В, Ідентифікаційний код юридичної особи: 42967053) оформлене протоколом № 2 від 23.05.2019 року, за яким прийнято рішення, про обмеження доступу до технічних та допоміжних приміщень в цокольному (підвальному), першому, другому та двадцять другому поверху, в будинку [ADDRESS] . -зобов`язати Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Квартет, 16-В» (Місцезнаходження юридичної особи: 03035, м. Київ, вулиця М. Василя Липківського, будинок 16-В, Ідентифікаційний код юридичної особи: 42967053) усунути [PERSON] (Реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) існуючі перешкоди у користуванні евакуаційним виходом який знаходиться на 22-му поверсі, з другого рівні квартири [ADDRESS] , та який веде до міжквартирного коридору на технічному 22-му поверсі, шляхом здійснення демонтажу за власний рахунок Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Квартет, 16-В» металевої зварювальної огороджувальної конструкції яка розміщена з зовнішньої сторони дверей квартири [ADDRESS] . -стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Квартет, 16-В» (код ЄДРПОУ: 42967053), компенсацію у розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень, за заподіяну [PERSON] моральну шкоду та судові витрати. Позивач обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що йому як одному із співвласників багатоквартирного будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з боку представників ОСББ «Квартет, 16-В» вчиняються перешкоди у користуванні евакуаційним виходом який знаходиться на 22-му поверсі, з другого рівня квартири [ADDRESS] , та який веде до міжквартирного коридору на технічному 22-му поверсі. В той же час Позивач зазначає, що не дивлячись на те, що він має необхідну дозвільну документацію яка підтверджує законність облаштованого евакуаційного виходу з належної йому квартири представники ОСББ «Квартет, 16-В» вчиняють перешкоди у користуванні евакуаційним виходом чим ставлять під загрозу життя та здоров`я Позивача на випадок необхідності проведення евакуації. Додатково Позивач зазначає, що в ході засідання членами правління ОСББ «Квартет, 16-В» був оформлений протокол № 2 від 23.05.2019 року, за яким прийнято рішення, про обмеження доступу до технічних та допоміжних приміщень в цокольному (підвальному), першому, другому та двадцять другому поверху, в будинку [ADDRESS] . З метою реалізації незаконного рішення, на зовнішню сторону дверей які ведуть до евакуаційного виходу з 2-го рівня квартири [ADDRESS] (22 поверх) належної Позивачу було встановлено металеву зварювальну огороджувальну конструкцію яка блокує та унеможливлює вихід з вказаної квартири, що йде в розріз як з нормами Статуту ОСББ «Квартет, 16-В», Правилами пожежної безпеки в Україні, затверджені наказом МВС України 30.12.2014 № 1417 так і Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». В зв`язку із вказаними подіями [PERSON] , також звернувся до правоохоронних органів з відповідною заявою вважаючи, що правління ОСББ «Квартет, 16-В» порушило його законні права та інтереси. Ухвалою суду від 19 листопада 2019 року провадження в справі було відкрите. Судом прийнято рішення проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. 27.02.2020 від представника відповідача ОСББ «Квартет, 16-В» надійшов відзив на позовну заяву та зустрічна позовна заява ОСББ «Квартет, 16-В» до [PERSON] , та [PERSON] , про зобов`язання вчинити дії з клопотанням про прийняття до спільного розгляду з первинним позовом [PERSON] . У поданому відзиві на позовну заяву ОСББ «Квартет, 16-В» висловлює своє непогодження із позовними вимогами [PERSON] , заперечує проти їх задоволення, просить суд відмовити в позові [PERSON] , у повному обсязі. Для прийняття зустрічного позову ОСББ «Квартет, 16-В» посилається на те, що заявлені вимоги пов`язані між собою та відповідно задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково вимоги за первісним позовом. В обґрунтування зустрічного позову ОСББ «Квартет, 16-В» зазначає, що [PERSON] , та [PERSON] , без рішення співвласників будинку зробили отвір у стіні другого ярусу належної їм квартири, влаштували дверний отвір, який веде до технічного приміщення 22-го поверху будинку ОСББ. Вказаними діями відповідачі, не отримавши згоди співвласників будинку, порушили стіну 22-го поверху, яка є спільним майном багатоквартирного будинку. Роботи по влаштуванню дверного отвору Відповідачі робили без будь-якого погодження та без технічної документації. У вказаному зустрічному позові представник позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Квартет, 16-В» просить: -зобов`язати [PERSON] , відновити становище, яке існувало до порушення, а саме відновити становище яке існувало до порушення, а саме відновити вогнетривку стіну 22 технічного поверху будинку ОСББ за адресою: [ADDRESS] до початкового проектного стану, передбаченого технічним паспортом 22 поверху будинку, шляхом усунення незаконно здійсненого дверного отвору, що веде із другого поверху належної Відповідачам квартири, облицювання стіни 22поверху вогнетривкою штукатуркою. -Стягнути з [PERSON] , та [PERSON] , судові витрати. 13.03.2020 від [PERSON] , надійшла відповідь на відзив на позовну заяву. У вказаному документі [PERSON] , вказує що викладені у відзиві на позовну заяву обставини не повинні братися судом до уваги при винесенні судового рішення, оскільки є необґрунтованими та безпідставними. При цьому позивач вказує, що перед встановленням евакуаційного виходу отримав згоду забудовника - ТОВ «Столиця Груп», експертний висновок у вигляді звіту про проведення технічного обстеження приміщень квартири на предмет законності встановлення евакуаційного виходу та необхідну дозвільну документацію, яка підтверджує законність будівельних робіт з облаштування евакуаційного виходу. 20.03.2020 від представника позивача [PERSON] , [PERSON] , надійшли заява про зміну предмету позову та клопотання про відмову у прийнятті зустрічного позову. Ухвалою суду від 20 травня 2020 року прийнято рішення про перехід до розгляду справи за позовом [PERSON] до ОСББ «Квартет, 16-В», про визнання недійсним рішення загальних зборів, зобов`язання відновити становище та стягнення моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСББ «Квартет, 16-В» до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про зобов`язання відновити становище за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання в приміщенні Солом`янського районного суду м. Києва. Ухвалою суду від 09 липня 2020 року прийнято до сумісного розгляду з первинним позовом [PERSON] до ОСББ «Квартет, 16-В» про визнання недійсним рішення загальних зборів, зобов`язання відновити становище та стягнення моральної шкоди, зустрічний позов в частині заявлених вимог ОСББ «Квартет, 16-В» до [PERSON] про зобов`язання вчинити дії. Разом з цим, вказаною ухвалою відмовлено у прийнятті до спільного розгляду з первинним позовом заявлені у зустрічному позові вимоги пред`явлені ОСББ «Квартет, 16-В» до [PERSON] про зобов`язання вчинити дії, одночасно з цим роз`яснено право на звернення до суду з позовом до [PERSON] , на загальних підставах. Представником позивача [PERSON] , адвокатом Пісковим Я.В., до суду було надано відзив на зустрічну позовну заяву ОСББ «Квартет, 16-В» та пояснення щодо первісного та зустрічного позову, вказані документи датовані 21 липня 2020 роком. Як у відзиві на зустрічну позовну заяву, так і у наданих поясненнях щодо первісного та зустрічного позову адвокат Пісковий Я.В., просить суд задовольнити первісний позов, а в задоволенні зустрічного позову відмовити в повному обсязі в зв`язку із його безпідставністю та необґрунтованістю. Серед іншого адвокат Пісковий Я.В., вказує на цивільну справу №760/18541/19, та зазначає, що в ході її розгляду колегією суддів Київського апеляційного суду була винесена постанова від 11.03.2020 року, яка не оскаржена та вступила в законну силу, а також в якій колегією суддів вже були встановлені певні факти, які пов`язані з предметом розгляду даної справи. Ухвалою суду від 14 вересня 2020 року підготовче судове засідання було закінчено , а справу призначено до судового розгляду по суті на 26 жовтня 2020 року о 16 годині 00 хвилин. В судовому засіданні адвокат Пісковий Я.В. первинний позов з урахуванням уточнень підтримував та просив його задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову просив відмовити. В судовому засіданні представник позивача- адвокат Пісковий Я.В. додатково звернув увагу на ту обставину, що у вересні 2018 року, [PERSON] , та [PERSON] , придбали квартиру [ADDRESS] . На другому рівні вказаної квартири, її власниками, був облаштований евакуаційний вихід. Перед облаштуванням евакуаційного виходу, власниками квартири було отримано згоду забудовника (ТОВ «Столиця Груп»), експертний висновок у вигляді звіту про проведення технічного обстеження приміщень квартири на предмет законності встановлення евакуаційного виходу, роз`яснення служби з надзвичайних ситуацій щодо можливості встановлення евакуаційного виходу, та необхідну дозвільну документацію яка підтверджує законність будівельних робіт з облаштування евакуаційного виходу. Діючи на підставі отриманих документів, наданого забудовником дозволу, а також в рамках чинного в Україні законодавства, з квартири [ADDRESS] , власниками квартири було облаштовано евакуаційний вихід та встановлено двері які до нього ведуть. В квітні 2019 року, в багатоквартирному будинку 16-В , було зареєстровано ОСББ «Квартет, 16-В». 23 травня 2019 року, на засіданні членами ОСББ «Квартет, 16-В» було прийнято рішення про обмеження доступу до технічних та допоміжних приміщень в цокольному (підвальному), першому, другому та двадцять другому поверху, в будинку [ADDRESS] , про що було складено протокол № 2. 29 серпня 2019 року позивачу стало відомо, що евакуаційний вихід з 2-го рівня квартири [ADDRESS] , з зовнішньої сторони дверей заблокований металевою зварювальною огороджувальною конструкцією яка блокує та унеможливлює вихід з вказаної квартири, в той же день стало відомо і про існування протоколу № 2 від 23.05.2019 року. В зв`язку із вказаними подіями [PERSON] , звернувся до правоохоронних органів з відповідною заявою вважаючи, що правління ОСББ «Квартет, 16-В» порушило його законні права та інтереси. Крім того, представник позивача вказує, що евакуаційний вихід залишається заблокованим не дивлячись на інші дозвільні документи, які підтверджують законність будівельних робіт з облаштування евакуаційного виходу, а саме: повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), повідомлення про зміну даних у повідомлені про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), декларація про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), технічний паспорт та проект реконструкції квартири. Разом з тим, представник позивача зазначає, що вказані документи також розглядалися колегією суддів Київського апеляційного суду та рамках цивільної справи № 760/18541/19 та яким суд апеляційної інстанції в своїй постанові надав відповідну оцінку. В ході аналізу доказів у справі № 760/18541/19 суд апеляційної інстанції в своїй постанові від 11.03.2020 року зазначив, що: відсутність евакуаційного виходу з другого рівня квартири [ADDRESS] не відповідає встановленим правилам протипожежної безпеки та будівельним нормам, а здійснення отвору у стіні, що є спільною сумісною власністю, встановлення стіни, якою привласнена частина спільної власності (частини 22 поверху) відповідачем [PERSON] , є незаконною дією, яка відбулась із спільною сумісною власністю співвласників багатоквартирного будинку без надання дозволу співвласниками на проведення таких робіт, чим ставить під загрозу життя та здоров`я жителів (позивачів) сусідньої дворівневої квартири, які в результаті таких дій не мають можливості встановити необхідний евакуаційний вихід зі своєї квартири. Відхиляючи доводи апеляційної скарги ОСББ «КВАРТЕТ, 16-В» в цій частині судового рішення стосовно того, що позивачами порушений правовий режим використання спільного сумісного майна, оскільки зовнішні стіни квартир будь-якого співвласника у будинку є несучими, огороджувальними або несуче-огороджувальними конструкціями будинку є спільним майном власників квартир у багатоквартирному будинку, колегія суддів зазначила, що передбачена діючими правовими нормами в сфері забезпечення протипожежної безпеки необхідність створення евакуаційного виходу з другого рівня квартири позивачів, не може залежати від надання згоди (волі) на такі дії іншими співвласниками будинку. У процесі судового засідання в даній справі, представник позивача, адвокат Пісковий Я.В., також надавши суду відповідні докази зазначив, що ОСББ «КВАРТЕТ, 16-В» неодноразово перевіряли представники державної служби України з надзвичайних ситуацій. В ході проведених перевірок ОСББ «КВАРТЕТ, 16-В» було виписано ряд актів та приписів, крім того за результатами однієї із позапланових перевірок, голову ОСББ "КВАРТЕТ, 16-В" було притягнуто до відповідальності в порядку ст. 175 КУпАП України. Представник третьої особи [PERSON] , [PERSON] , позовні вимоги [PERSON] , підтримав просив їх задовольнити, проти задоволення зустрічного позову заперечував в зв`язку із його безпідставністю та необґрунтованістю. Відповідач ОСББ «КВАРТЕТ, 16-В» свого представника до суду не направило, про дату та час розгляду справи повідомлено належним чином, шляхом направлення відповідної судової повістки як на офіційну електронну адресу ОСББ «КВАРТЕТ, 16-В», яка вказана як в зустрічному позові, так і зазначена в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Крім того, судова повістка про призначення даної справи до розгляду була надіслана і шляхом поштового відправлення за місцем реєстрації юридичної особи ОСББ «КВАРТЕТ, 16-В». Зважаючи на це, що судом вжито належні заходи для належного повідомлення учасників справи про дату розгляду даної справи. Крім того, на сайті «Судова влада» регулярно оновлюється інформація про дати та час розгляду справ, в тому числі й справи 760/31546/19, виходячи з цього ОСББ «КВАРТЕТ, 16-В» не було позбавлене права і можливості відслідковувати інформацію по даній справі на сайті «Судова влада» (Касаційний Господарський Суд Верховного Суду, постанова від 19.09.2019 року у справі № 922/1775/16). З огляду на викладене та враховуючи думку представника позивача та третьої особи, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача ОСББ «КВАРТЕТ, 16-В , на підставі наявних у справі доказах. Разом з цим, суд ввважає, що неявка ОСББ «КВАРТЕТ, 16-В , який є позивачем за зустрічним позовом також не є перешкодаю для розгляду справипо суті заявлених вимог за зустрічним позвом. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , є одним із співвласників квартири [ADDRESS] , що не заперечується відповідачем за первісним позовом та підтверджується наявними в справі договорами купівлі-продажу від 24 вересня 2018 року, які посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іванчик І.І., за реєстровим в реєстр за №2969, та витяги з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08 лютого 2019 року. Як вбачається з матеріалів справи, під час укладення договору купівлі-продажу вказаної квартири, представник забудовника повідомив позивача, що на другому рівні вказаної квартири, останній, згідно встановлених чинним законодавством України Державних Будівельних Норм, повинен забезпечити встановлення другого, евакуаційного виходу. Для підтвердження можливості законного встановлення на 22-му поверсі евакуаційного виходу з належної позивачу квартири [ADDRESS] , [PERSON] , замовив звіт про проведення технічного обстеження приміщень квартири на відповідність державним стандартам, будівельним нормам і правилам діючих в Україні, зазначений звіт був складений 31.10.2018 року експертом Гуріним О.М. , який діяв на підставі кваліфікаційного сертифікату (Серія АЕ № 001953 від 26.03.2013 року) відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єкта архітектури, вказаний звіт наявний в матеріалах даної цивільної справи( а.с.15-28 т.1). Статтею 77 ЦПК України встановлено, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Стороною позивача, в якості доказу до суду також була надана й довідка № 132 від 01.02.2019 року видана приватним підприємством «КБС - 100» (код: 38995399) зміст якої підтверджує факт відсутності самочинного будівництва позивачем під час облаштування евакуаційного виходу( а.с.136 т.1). Крім того, позивач, з метою захисту своїх законних прав та інтересів, через свого представника, також звернувся з відповідним зверненням і до Державної Служби України з Надзвичайних ситуацій, долучивши до свого звернення безпосередньо звіт зроблений експертом Гуріним О.М. 12 листопада 2018 року, в своєму листі № 26-17258/261 Державна Служба України з Надзвичайних Ситуацій, роз`яснила позивачу, що поверх, що немає безпосереднього виходу в сходову клітку будинку, повинен бути забезпечений евакуаційним виходом згідно з пунктом 4.10 ДБН, вказаний лист наявний в матеріалах справи ( а.с.29-30 т.1). Оцінивши висновок викладений у Звіті про проведення технічного обстеження приміщень квартири на відповідність державним стандартам, будівельним нормам і правилам діючих в Україні від 31.10.2018 року в сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд не знайшов жодних обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність висновку чи суперечливість його іншим матеріалам справи, а тому він може бути взятим судом при вирішенні даної справи по суті. З матерыалыв справи встановлено, що 24 січня 2019 року ТОВ «Столиця Груп» висловила згоду на встановлення евакуаційного виходу з 2-го рівня квартири [ADDRESS] , вказаний лист наявний в матеріалах справи (а.с. 38 т.1). 22 квітня 2019 року, в порядку визначеному чинним законодавством України, в багатоквартирному будинку[ADDRESS] , було зареєстровано ОСББ «КВАРТЕТ, 16-В», зі свого боку ТОВ ЖБК «Управдом» передало ОСББ «КВАРТЕТ, 16-В», всі функції, щодо забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників вказаного вище будинку. Стаття 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначає, що співвласники багатоквартирного будинку - це власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Статтею 14 вказаного Закону зазначено, що співвласник, серед іншого, має право: вимагати від статутних органів захисту своїх прав та дотримання співвласниками правил добросусідства; здійснення співвласником своїх прав не може порушувати права інших власників. В свою чергу, стаття 15 вказаного Закону висвітлює обов`язки співвласника. Так, співвласник, серед іншого, зобов`язаний: використовувати приміщення за призначенням, дотримуватися правил користування приміщеннями; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм. Разом з тим, стаття 18 вказаного Закону визначає обов`язки Об`єднання, у відповідності до яких, Об`єднання зобов`язане забезпечувати належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна, що належить співвласникам. Крім того, зі змісту Статуту ОСББ «КВАРТЕТ, 16-В» (п. 6.3.1.) також випливає, що ОСББ «КВАРТЕТ, 16-В» зобов`язане забезпечувати належний санітарний, протипожежний і технічний стан неподільного та загального майна, що належить співвласникам, та санітарний стан прибудинкової території. З матеріалів справи встановлено, що 23.05.2019 року на засіданні правління ОСББ «КВАРТЕТ, 16-В» уповноваженими членами було прийнято рішення яким всім, крім технічного обслуговуючого персоналу ОСББ «КВАРТЕТ, 16-В», обмежено доступ до технічних та допоміжних приміщень в цокольному (підвальному), першому, другому та двадцять другому поверху, в будинку [ADDRESS] ( а.с. 32 т.1). В зв`язку із вказаними подіями [PERSON] , звернувся до правоохоронних органів з заявою вважаючи, що правління ОСББ «Квартет, 16-В» порушило його законні права та інтереси. Доказом який підтверджує звернення позивача до правоохоронних є витяг з ЄРДР за № 12019100090008879 ( а.с.33,52-54 т.1). Як вбачається зі наданих представником позивача доказів (світлин зроблених слідчим під час слідчої дії), які містяться в матеріалах справи ( а.с. 34-36 т.1), слідчим Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві під час огляду 22-го поверху в будинку [ADDRESS] , було виявлено, що на зовнішню сторону дверей, які встановленні позивачем для забезпечення евакуаційного виходу з належної йому квартири наварено металеву зварювальну огороджувальну конструкцію,яка блокує та унеможливлює вихід з вказаної квартири. П. 2.37. Правил пожежної безпеки в Україні, затверджені наказом МВС України 30.12.2014 № 1417, прямо випливає, що не допускається улаштовувати на шляхах евакуації пороги, виступи, турнікети, двері розсувні, підйомні, такі, що обертаються, та інші пристрої, які перешкоджають вільній евакуації людей, забивати, заварювати, замикати на замки, болтові з`єднання та інші запори, що важко відчиняються зсередини, двері на шляхах евакуації та евакуаційних виходах. Виходячи з вказаного вище, суд вважає, що наварена з зовнішньої сторони дверей металева зварювальна огороджувальна конструкція, яка блокує та унеможливлює вихід з належної позивачу квартири ставить під загрозу життя та здоров`я позивача та мешканців вказаної квартири у випадку необхідності проведення евакуації. Крім того, суд звертає увагу, що протоколом № 2 від 23.05.2019 року не передбачено встановлення металевих зварювальних огороджувальних конструкцій, а лише зазначено про обмеження доступу до технічних та допоміжних приміщень в цокольному (підвальному), першому, другому та двадцять другому поверху. Проте, яким способом ці обмеження слід реалізувати в протоколі не вказано. За вказаних обставин суд погоджується з доводами позивача про те, що існують підстави вважати, що відповідач самовільно, всупереч установленому порядку вчинив такі дії, правомірність яких оспорюється позивачем. Аналізуючи матеріали справи, суд вважає, що прийняте на засіданні правління ОСББ «КВАРТЕТ, 16-В» рішення, яке оформлене протоколом № 2 від 23.05.2019 року та яким позивачу обмежено доступ до евакуаційного виходу, прямо протирічить правилам пожежної безпеки в Україні, затверджені наказом МВС України 30.12.2014 № 1417, положенням Статуту ОСББ «Квартет, 16-В», та Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Суд також при ухваленні даного рішення звертає увагу га ту обставину, що будинок в якому зареєстровано ОСББ «КВАРТЕТ, 16-В» має високий ступінь ризику у сфері техногенної та пожежної безпеки. Так, 18 лютого 2019 року, в ході проведеної перевірки щодо дотримання ОСББ «КВАРТЕТ, 16-В» вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, представником Солом`янського РУГУ ДСНС України у м. Києві, був складений акт № 110 - виявлено 22 порушення( а.с. 156-182 т.1). 28 грудня 2019 року, в ході проведеної перевірки щодо дотримання ОСББ «КВАРТЕТ, 16-В» вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, представником Солом`янського РУГУ ДСНС України у м. Києві, був складений акт № 1082 - виявлено більше 30 порушень, за наслідком чого 08 січня 2020 року голову ОСББ "КВАРТЕТ, 16-В", було притягнуто до відповідальності в порядку ст. 175 КУпАП України, про що свідчить протокол КИ № 093034/1, який наявний в матеріалах даної справи ( а.с.183-190 т.1).. Згідно з Положенням про Державну службу України з надзвичайних ситуацій затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 р. № 1052, Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності. Згідно з п. 4 названого положення, ДСНС відповідно до покладених на неї завдань зокрема складає акти перевірок, видає приписи, постанови, розпорядження про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, а в разі встановлення порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, звертається безпосередньо та через територіальні органи до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, окремих приміщень, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту. Суд зазначає, що в згаданих актах № 110 та № 1082 компетентним органом в сфері державного нагляду зафіксовано та конкретизовано порушення ОСББ «КВАРТЕТ, 16-В» вимог чинного законодавства, які регулюють правила протипожежної безпеки в Україні, визначено ступінь ризику як високий, з метою усунення встановлених порушень винесено приписи. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів оскарження ОСББ «КВАРТЕТ, 16-В» в передбаченому законом порядку дій співробітників ДСНС щодо проведення вказаних вище перевірок, а так само доказів скасування чи визнання недійсними складених останніми актів №110 та № 1082 та виданих на їх підставі приписів. В той же час, стороною позивача до суду надано письмовий доказ у вигляді листа за підписом голови ОСББ "КВАРТЕТ, 16-В" № 120620-01 від 12.06.2020 року який свідчить про не допуск представниками ОСББ «КВАРТЕТ, 16-В» уповноважених представників ДСНС для можливості проведення останніми необхідної перевірки в будинку[ADDRESS] на предмет дотримання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки та усунення раніше виявлених недоліків. Згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Зі змісту статті 27 Конституції України випливає що кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань. В свою чергу ст. 41 Конституції України визначає право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним. Статтею 11 ЦК України зокрема передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Згідно зі ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Згідно з ч. 1-2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Статтею 282 ЦК України також передбачено, що фізична особа має право вимагати усунення небезпеки, створеної внаслідок підприємницької або іншої діяльності, яка загрожує життю та здоров`ю. Згідно ч. 1ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ч. 1 та ч. 2ст. 321 ЦК України встановлює, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 1163 ЦК України, фізична особа, життю, здоров`ю або майну якої загрожує небезпека, а також юридична особа, майну якої загрожує небезпека, мають право вимагати її усунення від того, хто її створює. При цьому, згідно зі ст. 1164 ЦК України, у разі неусунення загрози життю, здоров`ю, майну фізичної особи або майну юридичної особи заінтересована особа має право вимагати: 1) вжиття невідкладних заходів щодо усунення загрози; 2) відшкодування завданої шкоди; 3) заборони діяльності, яка створює загрозу. Згідно зі ст. 1 КЦЗ України, Кодекс цивільного захисту України регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності. Згідно зі ст. 4 цього ж кодексу цивільний захист - це функція держави, спрямована на захист населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій шляхом запобігання таким ситуаціям, ліквідації їх наслідків і надання допомоги постраждалим у мирний час та в особливий період. Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 КЦЗ України передбачено, що до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить забезпечення виконання заходів у сфері цивільного захисту на об`єктах суб`єкта господарювання; Згідно з ч. 2 ст. 21 КЦЗ України, громадяни України зобов`язані дотримуватися правил поведінки, безпеки та дій у надзвичайних ситуаціях. Згідно зі ст. ст. 64-65 КЦЗ України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) з питань, які визначені частиною першою статті 64 цього Кодексу зокрема щодо суб`єктів господарювання. Згідно зі ст. 66 КЦЗ України Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 67 КЦЗ України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, зокрема належить здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу. Положення ст. 4 ЦПК України, вказують, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України). У відповідності до ч.3 ст.12,ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи наявні матеріали справи, суд приходить до висновку, що факти порушення ОСББ «КВАРТЕТ, 16-В» вимог чинного законодавства, які регулюють правила протипожежної безпеки в Україні підтверджуються належними та допустимими доказами, що в свою чергу також стало підставою на звернення позивача до суду з даним позовом на захист своїх порушених прав та охоронюваним законом інтересу. З огляду на викладене вище, оцінюючи матеріали справи, суд вважає, таким, що не узгоджується з вимогами чинного законодавства прийняте рішення ОСББ «КВАРТЕТ, 16-В» щодо обмеження доступу позивачу в користуванні евакуаційним виходом на 22-му поверсі з належної йому квартири, враховуючи наявність у позивача дозвільних документів на встановлення евакуаційного виходу, таких як: повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), повідомлення про зміну даних у повідомлені про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), декларація про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), проект реконструкції квартири [ADDRESS] . Отже судом встановлено, що ОСББ «КВАРТЕТ, 16-В», своїми діями ставить під загрозу життя та здоров`я як позивача,як і мешканців квартири [ADDRESS] , оскільки існують підстави вважати, що своїми діями ОСББ «КВАРТЕТ, 16-В» порушує й свої обов`язки передбачені ст. 18 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Обрання способу захисту свого права належить позивачу. Позивач, як співвласник ОСББ «Квартет, 16-В», вимагає від відповідача вжити заходи щодо усунення перешкод у користуванні евакуаційним виходом, який знаходиться на 22-му поверсі і в даному випадку таке вільне користування позивача забезпечуватиме та гарантуватиме йому доступ до евакуаційного виходу з належної йому квартири на випадок проведення можливої евакуації при пожежі чи іншому стихійному лиху, що передбачено правилами пожежної безпеки, затвердженими у встановленому порядку і забезпечення протипожежної безпеки в багатоквартирному будинку та є обов`язком ОСББ «Квартет, 16-В». Суд вважає, що обраний позивачем [PERSON] , спосіб захисту цивільних прав можливий та не суперечить ст. 16 ЦК України. Висновки суду відповідають встановленим у справі обставинам, а також узгоджується з позицією, викладеною в рішенні Конституційного суду України від 02 березня 2004 року N 4-рп/2004 (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків). Вільне користування евакуаційним виходом по суті несе в собі аспект безпеки проживання мешканців багатоквартирного будинку, зокрема [PERSON] , оскільки таким чином сприяє можливій евакуації мешканців у разі виникнення нагальної потреби. За вказаних вище обставин, суд вважає, що вимога про визнання недійсним засідання членів правління ОСББ "КВАРТЕТ, 16-В" оформлене протоколом № 2 від 23.05.2019 року, та вимога про зобов`язання ОСББ "КВАРТЕТ, 16-В" усунути [PERSON] , існуючі перешкоди у користуванні евакуаційним виходом який знаходиться на 22-му поверсі, з другого рівні квартири [ADDRESS] , та який веде до міжквартирного коридору на технічному 22-му поверсі, шляхом здійснення демонтажу за власний рахунок ОСББ "КВАРТЕТ, 16-В" металевої зварювальної огороджувальної конструкції яка розміщена з зовнішньої сторони дверей квартири [ADDRESS] , підлягають задоволенню. Що стосується позовної вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача компенсації у розмірі 150000,00 грн., за заподіяну йому моральну шкоду, суд приходить до висновку, що в задоволенні даної вимоги має бути відмовлено виходячи з того, що позивачем за первісним позовом не надано жодних належних та допустимих доказів в підтвердження заподіяння моральних страждань. За вказаних обставин, суд вважає, що вказана вимога позивачем є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає. Що стосується зустрічного позову ОСББ «КВАРТЕТ, 16-В», то суд приходить до висновку про його необґрунтованість, виходячи з наступного. Однією із підстав для звернення до суду із зустрічним позовом до [PERSON] , ОСББ «КВАРТЕТ, 16-В» вказує на відсутність згоди інших співвласників власників будинку 16-В на встановлення евакуаційного виходу з квартири [ADDRESS] , яка належить позивачу за первісним позовом. Як визначає Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (п. 5, ч.1 ст. 1), співвласник багатоквартирного будинку - це власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку. Ст. 7 названого Закону, визначає обов`язки співвласника серед яких зобов`язання забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку. У ході розгляду даної справи, адвокат Пісковий Я.В., звертав увагу суду на цивільну справу №760/18541/19 за позовом [PERSON] , та [PERSON] , до ОСББ «КВАРТЕТ, 16-В», [PERSON] , про усунення перешкод у користуванні спільним міжквартирним коридором загального користування, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди . Здійснивши аналіз наданої суду постанови ухваленої Київським апеляційним судом від 11.03.2020 року в справі № 760/18541/19 суд приходить до висновку, що певні факти та обставини, які є також предметом розгляду і даної справи вже були встановлені колегією суддів апеляційної інстанції, а тому не підлягають доказуванню у даній справі. Так, постановою Київського апеляційного суду від 11.03.2020 року в справі № 760/18541/19, колегія суддів серед іншого встановила, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку на підставі встановлених обставин і досліджених в судовому засіданні доказів про те, що відсутність евакуаційного виходу з другого рівня квартири [ADDRESS] не відповідає встановленим правилам протипожежної безпеки та будівельним нормам, а здійснення отвору у стіні, що є спільною сумісною власністю, встановлення стіни, якою привласнена частина спільної власності (частини 22 поверху) відповідачем [PERSON] , є незаконною дією, яка відбулась із спільною сумісною власністю співвласників багатоквартирного будинку без надання дозволу співвласниками на проведення таких робіт, чим ставить під загрозу життя та здоров`я жителів (позивачів) сусідньої дворівневої квартири, які в результаті таких дій не мають можливості встановити необхідний евакуаційний вихід зі своєї квартири….Відхиляючи доводи апеляційної скарги ОСББ «КВАРТЕТ, 16-В» в цій частині судового рішення стосовно того, що позивачами порушений правовий режим використання спільного сумісного майна, оскільки зовнішні стіни квартир будь-якого співвласника у будинку є несучими, огороджувальними або несуче-огороджувальними конструкціями будинку є спільним майном власників квартир у багатоквартирному будинку, колегія суддів зазначає, що передбачена діючими правовими нормами в сфері забезпечення протипожежної безпеки необхідність створення евакуаційного виходу з другого рівня квартири позивачів, не може залежати від надання згоди (волі) на такі дії іншими співвласниками будинку. Цивільний процесуальний закон визначає перелік окремих обставин за наявності яких учасники справи звільняються від доказування. Так, відповідно до ст. 82 ЦПК України підставами для звільнення від доказування є наявність обставин, які визнаються учасниками справи або таких, які визнано загальновідомими, наявність обставин, встановлених рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Преюдиція - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню. Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, варто розуміти так, що учасники судового процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені (постанова ВС/КЦС № 761/29966/16-ц від 18.12.2019 року). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивач встановлюючи евакуаційний вихід з належної йому квартири [ADDRESS] не міг залежати від надання згоди (волі) на такі дії іншими співвласниками будинку. За вказаних обставин, доводи відповідача в обгрунтування свого зустрічного позову в цій частині, є необгрунованими. Разом з цим, враховуючи те, що суд прийшов до висновку про задоволення первісного позову, а тому інші доводи, заявлені ОСББ «КВАРТЕТ, 16-В» в обгрунтування зустрічного позову, суд вважає безпідставиними та такими, що спростовані наявними у справі доказами. Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку про відмову у задоволені зустрічного позову ОСББ «КВАРТЕТ, 16-В» до [PERSON] . Разом з тим, Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 «Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)», § 23). Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову ОСББ «КВАРТЕТ, 16-В», понесені судові витрати покладаються на останнього. Що стосується понесених позивачем за первісним позовом витрат на правову допомогу, суд вважає за необхідне їх задовольнити частково. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частинами 2, 3 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Судом встановлено, що 29 серпня 2019 року та 24 грудня 2019 року, між адвокатом Пісковим Я.В., який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю: серія КР №000322, видане на підставі рішення Ради Адвокатів Кіровоградської області від 12.04.2019 року № 27/7, та позивачем [PERSON] , були укладені відповідні договори про надання правової (правничої) допомоги № 29/08/19 та №24/12/19-1 відповідно. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача надано суду копію договору про надання правової допомоги № 29/08/19 від 29.08.2019 року, копію договору про надання правової допомоги № 24/12/19 від 24.12.2019 року, копію додаткової угоди від 02.09.2019 року до договору про надання правової допомоги № 29/08/19 від 29.08.2019 року, копію додаткової угоди від 29.10.2019 року до договору про надання правової допомоги № 29/08/19 від 29.08.2019 року, копію додаткової угоди від 24.12.2019 року до договору про надання правової допомоги № 24/12/19 від 24.12.2019 року, копію ордеру серії КР № 123313, копію акту приймання-передачі наданих послуг від 29.10.2019 року до договору про надання правової допомоги № 29/08/19 від 29.08.2019 року, копію акту приймання-передачі наданих послуг від 12.03.2020 року до договору про надання правової допомоги № 24/12/19 від 24.12.2019 року, копію акту приймання-передачі наданих послуг від 14.09.2020 року до договору про надання правової допомоги № 24/12/19 від 24.12.2019 року, копію квитанції № 267810017 від 13.11.2020 року на суму 25 000,00 грн., копію квитанції № 267810016 від 13.11.2020 року на суму 23 500,00 грн. З копію акту приймання-передачі наданих послуг від 29.10.2019 року до договору про надання правової допомоги № 29/08/19 від 29.08.2019 року вбачається, що наданими адвокатом послугами є: 1) вивчення наданих клієнтом [PERSON] документів щодо взаємовідносин між ним та ОСББ «Квартет, 16-В», стосовно блокування евакуаційного виходу з другого рівня квартири [ADDRESS] , яка належить клієнту на праві спільної часткової власності, в будинку [ADDRESS] , а також створення перешкод та обмеження доступу до евакуаційного виходу, в сходову клітину будинку, вартістю 3 000,00 грн. та тривалістю 2,5 год.; 2) підготовка та подача до Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві заяви про вчинення представником ОСББ «Квартет, 16-В» кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України, в тому числі проведення огляду, виїмки, вартістю 2 500,00 грн. та тривалістю 1,5 год.; 3) підготовка та подача до Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві клопотань про ознайомлення із матеріалами кримінального провадження та доручення до кримінального провадження письмових доказів, в рамках відкритого кримінального провадження по заяві (повідомленню) про вчинення, кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України, вартістю 2 500,00 грн. та тривалістю 1,5 год.; 4) участь адвоката в слідчих діях, в рамках відкритого КП № 12019100090008879, за заявою клієнта стосовно блокування евакуаційного виходу з другого рівня квартири [ADDRESS] , яка належить клієнту на праві спільної часткової власності, в будинку [ADDRESS] , а також створення перешкод та обмеження доступу до евакуаційного виходу, в сходову клітину будинку, вартістю 5 000,00 грн. та тривалістю 3 год.; 5) аналіз чинного законодавства та судової практики які регулюють виниклі між сторонами взаємовідносини та порядок їх вирішення, вартістю 4 000,00 грн. та тривалістю 3 год.; 6) підготовка, формування та подання для реєстрації до Солом`янського районного суду м. Києва позовної заяви, тривалістю 8 000,00 грн. та тривалістю 6 год. З копії акту приймання-передачі наданих послуг від 12.03.2020 року до договору про надання правової допомоги № 24/12/19 від 24.12.2019 року вбачається, що наданими адвокатом послугами є: 1) вивчення наданого клієнтом відзиву ОСББ «Квартет, 16-В» на позовну заяву [PERSON] , вартістю 2 500,00 грн. та тривалістю 2 год.; 2) підготовка відповіді на відзив на позовну заяву в порядку ст. 179 ЦПК України, вартістю 5 000,00 грн. та тривалістю 5 год. З копії акту приймання-передачі наданих послуг від 14.09.2020 року до договору про надання правової допомоги № 24/12/19 від 24.12.2019 року вбачається, що наданими адвокатом послугами є: 1) вивчення наданого клієнтом зустрічного позову ОСББ «Квартет, 16-В» від25.02.2020 року у справі 760/31546/19, вартістю 2 500,00 грн.; 2) підготовка, формування та направлення до суду та сторонам заяви про зміну предмету позову в справі № 760/31546/19, вартістю 500,00 грн.; 3) участь у судовому засіданні 09.07.2020 року, вартістю 2 500,00 грн.; 4) підготовка відзиву на зустрічну позовну заяву в порядку ст. 178 ЦПК України, вартістю 5 000,00 грн.; 5) підготовка, формування та направлення до суду та сторонам заяви про уточнення позовних вимог, вартістю 500,00 грн.; 6) участь у судовому засіданні 03.08.2020 року, вартістю 2 500,00 грн.; 7) участь у судовому засіданні 14.09.2020 року вартістю 2 500,00 грн. Вартість наданих послуг становить згідно із актами приймання-передачі становить 48 500,00 грн. На підтвердження понесених витрат представником позивача копії квитанцій на загальну суму 48 500,00 грн. Вирішуючи питання про наявність підстав для стягнення витрат на правову допомогу та обґрунтованості таких витрат суд враховує наступне. У п.п. 113-117 рішення ЄСПЛ у справі «Бєлоусов проти України» від 07 листопада 2013 року, ЄСПЛ дійшов висновку про те, що навіть у разі не сплати заявником адвокатського гонорару на час розгляду справи, витрати за цим гонораром є «фактично понесеними», оскільки заявник має сплатити такий гонорар згідно із договірними зобов`язаннями. Згідно з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодиннаоплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорарувраховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витраченийадвокатом час. За змістом п. 3.2 договору про надання правової допомоги № 29/08/19 від 29.08.2019 року клієнт зобов`язується прийняти належним чином виконану роботу Адвокатського бюро та оплатити її у розміри та строки, встановлені у даному договорі. Відповідно до п. 4.3 Договору за надання адвокатським бюро правової допомоги за цим Договором, клієнт зобов`язаний виплатити Адвокатському бюро гонорар в розмірі 25 000,00 грн., та оплатити фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору в розмірі та на умовах визначеному у даному договорі. Згідно із п. 4.3.3 Договору, сторони додатково погодили, що у випадку необхідності відвідування адвокатом Адвокатського бюро, судових засідань у справі клієнта, останній зобов`язується сплатити на користь Адвокатського бюро, за кожне відвідування адвокатом Адвокатського бюро відповідного судового засідання 2 500,00 грн., кожне таке відвідування оплачується клієнтом окремо від інших фактичних витрат гонорару, незалежно від того скільки тривало судове засідання і відбулося воно чи ні. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд не знаходить підстав для стягнення із відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу за послуги передбачені п.п. 2-4 акту приймання-передачі наданих послуг від 29.10.2019 року до договору про надання правової допомоги № 29/08/19 від 29.08.2019 року вбачається, оскільки дані послуги були надані адвокатом в рамках кримінального провадження, а не в рамках даної цивільної справи. Крім того, суд вважає, що послуги передбачені п. 1 та п. 5 акту приймання-передачі наданих послуг від 29.10.2019 року до договору про надання правової допомоги № 29/08/19 від 29.08.2019 року об`єднуються між собою та вважає за необхідне стягнути за них грошові кошти у розмірі 3 000,00 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що згідно із актом приймання-передачі наданих послуг від 29.10.2019 року до договору про надання правової допомоги № 29/08/19 від 29.08.2019 року підлягають стягненню із відповідача на користь позивача витрати у розмірі 11 000,00 грн. Крім того, суд вважає, що послуги зазначені у п. 1 та п. 2 акту приймання-передачі наданих послуг від 12.03.2020 року до договору про надання правової допомоги № 24/12/19 від 24.12.2019 року є об`єднаними та приходить до висновку про необхідність зменшення розміру витрат за даним актом до 3 000,00 грн. Окрім цього, суд, з урахуванням принципу розумності та співмірності, приходить до висновку про необхідність зменшення витрат передбачених актом приймання-передачі наданих послуг від 14.09.2020 року до договору про надання правової допомоги №24/12/19 від 24.12.2019 року у п. 1 - до 1 000,00 грн. та п. 4 - до 2 500,00 грн., тобто за даним актом до стягнення підлягають витрати у розмірі 12 000,00 грн. За вказаних вище обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 26 000,00 грн., що на думку суду є обґрунтованим, та відповідає принципу розумності. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з цього, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 536,80 грн. судового збору, сплаченого при зверненні до суду. З урахуванням викладеного,

Outcome: partial