Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

18.02.2019 позивач [PERSON] подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить суд розірвати їх шлюб, зареєстрований 19.02.2011 виконавчим комітетом Вірлянської сільської ради Баранівського району Житомирської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 3. Неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] до його повноліття залишити на її вихованні. Позивач обґрунтовує свої вимоги наступними обставинами. 19.02.2011 позивач [PERSON] уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , в якому в них народився син [PERSON] , [INFO] . З 2016 року з відповідачем не підтримують шлюбних відносин. Причиною розпаду сім`ї є зловживання відповідачем спиртними напоями і систематичні скандали. В даний час співмешкає з іншим чоловіком і мають зареєструвати шлюб. Їх сім`я з відповідачем розпалася, а тому шлюб необхідно розірвати. За результатами повторного автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 30.07.2020, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 06.08.2020 цивільна справа прийнята до провадження, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Згідно позовних вимог просить розглянути справу без її участі. Не заперечує відносно ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, поміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті судової влади України, в судове засідання не з`явився повторно, причин неявки не повідомив, відзиву не подав, про що свідчать матеріали справи, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які повернулися до суду без вручення відповідачу з відміткою працівника поштового відділення "адресат за даною адресою не проживає". Згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відтак, судом дотримано вимог щодо належного повідомлення відповідача про день, час та місце розгляду справи, а з урахуванням, що адресат відсутній за адресою місця проживання, що зареєстрована у встановленому законом порядку, а інших відомостей щодо місця перебування чи проживання відповідача немає, то така вважається врученою. За таких обставин, 02.10.2020 постановлено ухвалу суду за згодою позивача про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Інших заяв, клопотань від сторін не надходило. З урахуванням заяви позивача у справі про розгляд справи без її участі, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 19.02.2011 виконавчим комітетом Вірлянської сільської ради Баранівського району Житомирської області зареєстровано шлюб між сторонами у справі, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 3, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19.02.2011. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (арк. справи 7). У шлюбі сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане Баранівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області) (арк. справи 9). Позивач, вказуючи, що спільне життя і збереження її шлюбу з відповідачем є неможливим і суперечить її інтересам, на підставі ст. 110 СК України звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Вирішуючи цей сімейний спір між сторонами, суд виходить з наступних мотивів та норм права. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Положеннями ч. 3, 4 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, то суд відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України постановляє рішення про розірвання шлюбу. З`ясувавши фактичні взаємини сторін у справі як подружжя та обставини їх життя, зокрема відсутність між ними взаємного розуміння, поваги, любові, припинення між ними шлюбних відносин, відсутність спільного побуту, наявність в них неповнолітньої дитини, те, що сторони не виявили бажання примиритись, зберегти сім`ю, натомість наполягали на розірванні шлюбу, про що подали відповідні заяви, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а продовження існування їх шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім`ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя. Відтак суд дійшов висновку, що є підстави для розірвання шлюбу між сторонами, а тому позов в частині розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Щодо позовної вимоги про залишення неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] на вихованні у позивача, то у позовній заяві позивач не наводила доводів, підстав, обгрунтувань заявленої вимоги, не надала жодних доказів наявності спору, а відтак в цій частині позову необхідно відмовити, роз`яснивши позивачу її право, у разі наявності спору, на звернення до суду з позовом про визначення місця проживання дитини. Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позовні вимоги позивача задоволено повністю, тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 768,40 грн. за подання позовної заяви.

Outcome: partial