Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

17 травня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» (далі - Відповідач) про стягнення моральної шкоди в зв'язку з ушкодженням здоров'я при виконанні трудових обов'язків в розмірі 170 000 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що працював на підприємстві відповідача з 25.04.1979 по 20.04.1991 та з 24.03.1995 по 30.03.2016 працював підземним електрослюсарем на шахті «Центральна» та «Ювілейна» ПрАТ «Суха Балка». Внаслідок шкідливих факторів виробництва виникли хронічні захворювання, і за висновком МСЕК від 29.03.2006 позивачу первинно було встановлено 20% стійкої втрати професійної працездатності за професійним захворюванням ХОЗЛ безстроково. В подальшому висновком МСЕК від 11.01.2010 збільшено визначену втрату проф.працездатності до 30%, яка встановлена безстроково. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, втратив своє здоров`я, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що протягом тривалого часу відчуває важкість і біль у грудях, задишку при незначному фізичному навантаженні, сильний кашель, що його досить сильно морально пригнічує та змушує постійно лікуватися, але хронічний характер захворювання не дає надії на видужання у майбутньому. 21 травня 2018 року ухвалою суду прийнято позову заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 06 червня 2018 року відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому просив суд ухвалити рішення про відмову позивачу в задоволенні позову. В обґрунтування зазначив, що позивачем не доведено факту саме завдання йому моральної шкоди та її розмір. Представник позивача [PERSON], в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позові, наполягав на задоволенні позовних вимог у заявленому розмірі. Представник відповідача Павлова Н.Ф., проти позову заперечувала у повному обсязі, просила у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву, який долучено до матеріалів справи. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] з 25.04.1979 по 20.04.1991 та з 24.03.1995 по 30.03.2016 працював на підприємстві ПрАТ «Суха Балка», зокрема, на шахті «Центральна» та «Ювілейна», та перебував у трудових правовідносинах з Відповідачем, що підтверджується трудовою книжкою та не оспорюється сторонами (а.с.8-11). 02 березня 2006 року на підприємстві ВАТ «Суха Балка», правонаступником якого є ПрАТ «Суха Балка», проведено розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання [PERSON], про що складено Акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4, затвердженого головним лікарем Жовтневої районної СЕС В.В. Богдан. Професійне захворювання виникло за обставин праці на шахтах «Центральна» та «Ювілейна» на посадах підземного гірничого робітника, підземного електрослюсаря чергового та по ремонту обладнання, гірничого майстра (а.с.12-14). Згідно копії Довідки огляду МСЕК Серія ДНА-02 №08695 від 29.03.2006 первинно встановлено 20% стійкої втрати професійної працездатності з 16.02.2006 безстроково (а.с.15). В подальшому за результатами проходження МСЕК, згідно копії Довідки огляду МСЕК Серія 10ААА №008017 від 11.01.2010 [PERSON] повторно встановлено 30% стійкої втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності безстроково.(а.с.16). Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 4 Закону України "Про охорону праці" державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз'яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). У відповідності зі ст.ст.23,1167 ЦК України моральних шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв'язку з ушкодженням здоров'я внаслідок нещасного випадку. Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоров'я, заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обов'язків, заподіює йому моральні й фізичні страждання, які обмежують його можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров'я, відчуття болю. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Зазначені обставини наступили у [PERSON] у зв'язку із отриманням професійного захворювання, що призвело до встановлення первинно 20% втрати професійної працездатності безстроково, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та моральних страждань позивача, ступінь втрати ним професійної працездатності, який встановлено безстроково, потребу в проходженні курсів лікування у медичних закладах, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 16 000,00 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 704,80 гривень. На підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial