Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

24 грудня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства "Передпускова дирекція шахти № 10 "Нововолинська", третя особа: [PERSON] про скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 30 травня 2014 року позов [PERSON] задоволено частково, скасовано наказ ДП "Передпускова дирекція шахти № 10 "Нововолинська" № 143/к від 23 липня 2013 року, поновлено [PERSON] на роботі та присуджено до стягнення з ДП "Передпускова дирекція шахти № 10 "Нововолинська" на користь [PERSON] 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди та в дохід держави 243,60 грн. судового збору. 03 червня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про винесення додаткового рішення по вищезазначеній справі. Заяву обґрунтовує тим, що при винесенні рішення, судом не було враховано судові витрати [PERSON], а саме: 96 грн., сплачених за судовий виклик, надрукований в газеті "Волинь нова" (а.с. 81, 84-85) та відправлення факсу в газету "Волинь нова" в сумі 13,12 грн. (а.с. 84, 87). Також, суд з власної ініціативи, вважає за необхідне вирішити питання про судовий збір за вимогу про відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні представники відповідача Ніколаєнко К.В., Солоп В.П. щодо заявлених вимог про відшкодування судових витрат за судове оголошення, надруковане в газеті «Волинь нова» та відправки факсу, заперечили, просили в цій частині заяви відмовити. Щодо стягнення судового збору, поклалися на розсуд суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, заяву підтримує в повному обсязі, просить її задоволити. Заслухавши пояснення представників відповідача, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що заява є підставною і підлягає до задоволення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небуть позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як вбачається з рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 30 травня 2014 року по справі за позовом [PERSON] до ДП "Передпускова дирекція шахти № 10 "Нововолинська" про скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди (а.с. 142-146), судом не вирішено питання про судові витрати [PERSON] (а.с. 81, 84-85, 87) та питання про стягнення судового збору за вимогу про стягнення моральної шкоди. В судовому засіданні встановлено, при винесенні рішення Нововолигським міським судом по справі за позовом [PERSON] до ДП "Передпускова дирекція шахти № 10 "Нововолинська" про скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди не було вирішено питання судових витрат [PERSON] та питання про стягнення судового збору за вимогу про стягнення моральної шкоди. Таким чином, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає за необхідне стягнути з ДП "Передпускова дирекція шахти № 10 "Нововолинська" на користь позивача 96 грн., сплачених за судовий виклик, надрукований в газеті "Волинь нова" (а.с. 81, 84-85) та відправлення факсу в газету "Волинь нова" в сумі 13,12 грн. (а.с. 84, 87). Також до стягнення з відповідача в дохід держави належить 243,60 грн. судового збору за вимогу про стягнення моральної шкоди пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: approved