Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Орган опіки та піклування виконкому Комарської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області звернувся у Великоновосілківський районний суд Донецької області з позовом до [PERSON] та [PERSON], треті особи без самостійних вимог: служба у справах дітей Великоновосілківської районної державної адміністрації; ювенальна превенція сектору превенції Великоновосілківського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Вимоги позивача мотивовано тим, що [PERSON] ухиляються від виконання своїх обов'язків по догляду та вихованню дітей, що створює небезпеку для їх життя та здоров'я. В засіданні [PERSON] проти позову заперечили, посилаючись на створення ними належних умов для нормального життя та розвитку їхніх дітей, упереджене ставлення органу опіки та піклування, допущення обставин небезпечних для життя та здоров'я дітей не з їх вини. Наполягали на поверненні їм дітей. Доказів піклування про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечення необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей,створення умов для їх повернення, не надали. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, судом встановлено: [PERSON] [INFO], уродженець м.Донецька, зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] [PERSON] [INFO], уродженка с.Комар Великоновосілківського району Донецької області, зареєстрована та мешкає за [ADDRESS] з чоловіком - [PERSON] [INFO] У подружжя народилося 7 дітей: 1. Донька - [PERSON] [INFO], учениця 3 класу Комарської ЗОНІ І-ІІІ ступенів; 2. Донька - [PERSON] [INFO], учениця 2 класу Комарської ЗОНІ І-ІІІ ступенів; 3. Донька - [PERSON] [INFO], відвідує ДНЗ с.Комар; 4. Донька - [PERSON] [INFO], відвідує ДНЗ с.Комар; 5. Донька - [PERSON] [INFO], відвідує ДНЗ с.Комар; 6. Син - [PERSON] [INFO]; 7. Донька - [PERSON] [INFO]; Сім'я проживає переважно за рахунок виплат допомоги при народженні молодшої дитини, соціальної допомоги на виховання дітей. Чоловік мав випадкові заробітки, за його твердженням, на даний час офіційно працевлаштований у м. Дніпрі водієм. Матір очікує восьму дитину. Діти не забезпечені в достатній кількості речами: одягом, продуктами харчування. Стан житла регулярно незадовільний, в будинку антисанітарія. Сім'я [PERSON] та [PERSON], яка перебуває у складних життєвих обставинах, взята під соціальний супровід ЦСССДМ Великоновосілківського районного центру та поставлена на облік службою у справах дітей Великоновосілківської райдержадміністрації. Рекомендації членів комісії не виконують та з кожним відвідуванням ситуація в родині погіршується. Батько родини - [PERSON] [INFO] відсутній з осені 2016 року, станом здоров'я та розвитку дітей не цікавиться. 29 січня 2017 року при черговому відвідуванні родини виявлено бруд і сморід в оселі, діти зголоднілі, холод. На вимогу членів комісії [PERSON] (рідна сестра [PERSON]) затопила піч, з груби відпав шматок штукатурки, звідти назовні вирвалося полум'я. Було рекомендовано негайно замазати небезпечний отвір. Незважаючи на неодноразові зауваження з приводу небезпеки від руйнації груби, пошкодження не було усунено. В оселі спостерігався присмак чадного газу. Також спостерігалась відсутність матері дітей - [PERSON], яка покинула шістьох дітей на сестру - [PERSON] [INFO] Одну дитину - [PERSON] [INFO] мати забрала з собою. Протягом 3-х тижнів вона не з'явилась. Скінчились продукти харчування та кошти на їх придбання. Неодноразово члени комісії приїжджали, привозили продукти харчування, одяг, памперси для менших дітей. [PERSON] не взмозі доглядати за дев'ятьма дітьми самостійно, оскільки має своїх трьох дітей. 13.02.2017 року, під час обстеження виявлено: найстарша донька - [PERSON] [INFO] - з запаленням легенів перебувала на лікуванні у Великоновосілківській ЦРЛ (у дитячому відділенні знаходилась сама), інші діти зголоднілі, в оселі холодно, та брудно, стоїть стійкий сморід екскрементів, постільна білизна та матраци, на яких сплять діти просякнуті сече., Вказівка на наявність в помешканні побутової техніки для полегшення роботи матері по дому, як то пральна машина, пилосос, кухонний комбайн, тощо, в акті обстеження відсутня. Діти голі, посинілі від холоду, всі діти виглядали хворими (спостерігались такі симптоми: кашель, мокротиння з носу, булькання при видоху, в однієї дитини шкіра ніг схожа на обморожену, в інших дітей висипи на шкірі від сечі та брудного мокрого одягу). Секретар сільської ради викликала сімейного лікаря (за сумісництвом завідуючу) Комарської амбулаторії [PERSON]. Після обстеження дітей виявилось: у чотирьох дітей - бронхіт, у [PERSON] [INFO] - наявне обмороження кінцівок. Було вирішено негайно повідомити у ЦСССДМ Великоновосілківського районного центру та у службу у справах дітей Великоновосілківської райдержадміністрації письмово. Наступного дня, було негайно організоване засідання виконкому, де прийнято рішення виконавчого комітету сільської ради № 12 від 14.02.2016 року «Про негайне відібрання дітей у сім'ї [PERSON] та [PERSON]» на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON] та [PERSON] у зв'язку з загрозою життю та здоров'ю малолітніх дітей. 14 лютого 2017 року при вилученні дітей комісією у складі: представника із служби у справах дітей Великоновосілківської РДА, представника правоохоронних органів, секретаря сільської ради, фахівця із соціальної роботи ЦСССДМ, спостерігалась наступна картина: - малолітні діти знаходились з дядею - [PERSON] [INFO] (мати та бабуся дітей були відсутні), який при появі комісії зателефонував матері дітей - [PERSON] [INFO], пояснив мету приходу комісії. Члени комісії зафіксували сморід, бруд в оселі. Троє дітей були в екскрементах. Невздовзі з'явилась [PERSON] дорого вдягнена разом з сестрою - [PERSON] (зі слів, були у магазині). В пакеті знаходились алкогольні напої та 12 котлет. На вимогу комісії, мати помила та одягнула дітей у старі брудні речі. Безпорадність у вихованні дітей призвели до втрати контролю батьків за власнимидітьми. Того ж дня старші діти - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] були влаштовані до Великоновосілківського центру соціально-психологічної реабілітації, а молодші - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - до Великоновосілківської ЦРЛ, де була негайно надана медична допомога. Діти знаходяться у вищезазначених закладах по теперішній час. Наступного дня мати - [PERSON] [INFO] покинула межі території сільської ради та повернулась у м.Дніпро, де на той час перебував її чоловік - [PERSON] [INFO] Наведене стало підставою для звернення позивача до суду із позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Перелічені обставини знайшли своє повне підтвердження долученими доказами та поясненнями свідків. Як пояснила в засіданні [PERSON] вона їздила в м. Дніпро лікувати доньку [PERSON], в якої діагностували діатез. Про перебування старшої доньки [PERSON] в лікарні з діагнозом запалення легень знала, однак не могла повернутись через відсутність коштів, після отримання її чоловіком заробітної плати повернулась до дітей. [PERSON] відвідала лише на наступний день по приїзду та на п'ятий день перебування дитини у лікарні. В подальшому, після відібрання, [PERSON] відвідували дітей лише у ті дні, на які були призначені судові засідання. У поганому догляді дітей [PERSON] звинувачують сестру, яка залишилась з ними. Своєї відповідальності за життя та здоров'я дітей не усвідомлюють, провини не визнають. Судом також з'ясовано, що у липні 2016 року до Комарської сільської ради надійшло повідомлення про двох маленьких дівчаток, які йдуть по розпеченому сонцем асфальту босі, знаходяться без нагляду дорослих на проїжджій частині дороги. Діти залишили подвір'я і направились у невідомому напрямку, доки їх не було знайдено працівниками сільської ради. В засіданні було з'ясовано, що [PERSON] в цей час, разом із старшою донькою [PERSON], пішли відпочивати на берег річки, залишивши без нагляду п'ятеро дітей, віком семи, чотирьох, трьох, двох років та одинадцятимісячне немовля. [PERSON] пояснили, що дітей залишили, оскільки вони спали, крім того, з дітьми залишався дідусь. Звинуватили орган опіки та піклування у брехні, оскільки вважають що дівчатка не могли так далеко відійти від дому. Свій обов'язок пильнувати дітей не усвідомлюють. Тоді, за клопотанням Комарської сільської ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вперше помістили до Великоновосілківського центру соціально-психологічної реабілітації малолітніх дітей, а [PERSON] та [PERSON] в Великоновосілківську центральну районну лікарню. В період перебування дітей під наглядом відповідних служб, на їх вимогу та з допомогою (була виділена матеріальна та фінансова допомога), [PERSON] у своєму помешканні побілили стіни й пофарбували підлогу, були облаштовані спальні місця, завезені шафки й інші меблі для дітей, придбано постільну білизну, навчальне приладдя, тощо. У зв'язку з покращенням санітарно-гігієнічного стану в оселі та налагодженням психоемоційних відносин серед членів родини, 09 серпня 2016 року Комарською сільською радою було прийнято рішення №31 про повернення дітей у сім'ю. Із серпня 2016 року [PERSON] регулярно відвідувала працівник соціальної служби, яка в засіданні пояснила, що прийнятний для проживання стан у домі [PERSON] підтримували лише за її вказівкою. Протягом 2015-2017 років відповідача [PERSON] неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Жодні заходи впливу не мали достатнього ефекту. З дошкільного закладу [PERSON], [INFO].н. та [PERSON] [INFO] характеризуються знервованими та дратівливими, погано адаптовані до перебування у колективі. На зауваження вихователів щодо неохайного зовнішнього вигляду дітей (нечистого одягу, взуття не за розміром, а також не по сезону) батьки не реагували. За місцем навчання, старші діти [PERSON] та [PERSON] характеризуються замкнутими та не соціалізованими. Навчаються посередньо, хоча мають певні здібності, у т.ч. до іноземних мов. У дітей такі ж проблеми із зовнішнім виглядом (неохайні та недоглянуті). Із психолого-педагогічних характеристик, серед іншого, вбачається відсутність у дітей соціально-побутових навичок. Діти не вміють самостійно та в повному обсязі користуватись туалетним приладдям, вмиватись, чистити зуби, розчісувати волосся. У всіх випадках вихователі та вчителі вказують на відсутність уваги з боку батьків. На запитання суду, батьки дітей не змогли пояснити яким чином вони розвивають здібності дітей, що саме вони роблять для їх виховання, як піклуються про їх фізичний і духовний розвиток. Однією розвагою для всіх дітей батьки вважають малювання. Одним із визначальних факторів для суду стала й та обставина, що на дату відібрання від батьків, донька [PERSON], у віці чотирьох років майже не розмовляла. До спеціалістів з цього приводу матір не зверталась. Згідно з поясненнями учасників процесу, у т.ч. й самих [PERSON], після її влаштування до Великоновосілківського центру соціально-психологічної реабілітації, мова дитини значно покращилась. З'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи і пояснення учасників процесу, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з огляду на таке. Відповідно до змісту пункту 3 частини 1 статті 129 Конституції України, ст.ст.11, 69-71 КАС України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст.5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 150, 164, 165, 166, 180 СК України, ст.ст. 8, 15 ЗУ "Про охорону дитинства". Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батьків та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. За п.1 ст. 9 Конвенції про права дитини, Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї. У відповідності до п.2 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Згідно зі ст. 8 ЗУ " Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Приписами ч.ч. 2,3 ст.150 СК України на батьків покладено обов'язок займатися вихованням дитини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини ( ч.ч.1,2 ст.155 СК України). Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до вимог ч.2 ст. 171 СК України при вирішенні спору, в тому числі і про позбавлення батьківських прав, дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана судом. Судом не опитано в судовому засіданні дітей з огляду на їх вік та психолого-педагогічні характеристики, які на думку суду вказують на неможливість отримати їх об'єктивну позицію щодо вирішення даного цивільно - правового спору. Пленум ВС України у п.16 Постанови "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" №3 від 30.03.2007 року роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. За приписами ч.1 ст. 179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У пункті 26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Як зазначалось вище, [PERSON] вважають, що дітей вони доглядають нормально, у виникненні ситуацій, які стали підставою для відібрання дітей звинувачують сторонніх осіб. Своєї відповідальності за життя та здоров'я дітей не усвідомлюють, провини не визнають. Пояснити яким чином вони розвивають здібності дітей, що саме вони роблять для їх виховання, як піклуються про їх фізичний і духовний розвиток не можуть. Звинувачують орган опіки та піклування у брехні та упередженому ставленні. Даних про створення ними умов придатних для проживання дітей суду не надано. Доказів на підтвердження іншого відповідачами не представлено. Таким чином, суд, дослідивши всі обставини даного цивільно - правового спору, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітніх дітей є виправданим та доцільним, відповідатиме найвищим інтересам дітей. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні в справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі "Салман проти Туреччини")". У разі задоволення позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину (ч.3 ст.166 СК України). Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч.2. ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, в порядку ч. 2 ст. 193 СК України, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Судові витрати по справі, в порядку ст. 88 ЦПК України, слід покласти на відповідачів

Outcome: approved