Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Хмельницький обласний психоневрологічний диспансер звернувся до суду із заявою про продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, посилаючись на те, що 21.06.2016 року Ярмолинецьким районним судом винесено ухвалу про заміну заходів медичного характеру госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом на амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку за місцем проживання. 14.09.2017 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області продовжено надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON] терміном до шести місяців. [PERSON] один раз на місяць оглядається лікарем психіатром, а комісією лікарів оглядався 01.03.2018 року, яка прийшла до висновку що на даний час [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, яка обумовлює суттєву шкоду його здоровю внаслідок погіршення психічного стану, у разі, якщо йому не буде надана психіатрична допомога. Заявник просить продовжити надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку терміном до 6 місяців. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала, просить її задоволити, з підстав, викладених у позовній заяві. Психічний стан [PERSON] не дозволяє знаходитись за межами психіатричного закладу. Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити. Відповідно до ст. 339 Цивільного процесуального кодексу України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що згідно висновку комісії лікарів-психіатрів Хмельницького обласного психоневрологічного диспансеру [PERSON] має ознаки тяжкого психічного розладу, який обумовлює суттєву шкоду його здоровю, внаслідок погіршення психічного стану. Згідно означеного висновку, рекомендовано продовжити надання амбулаторної допомоги у примусовому порядку в умовах Хмельницького обласного психоневрологічного диспансеру. Враховуючи, що [PERSON] один раз на місяць оглядається лікарем психіатром, а комісією лікарів оглядався 01.03.2018 року, яка прийшла до висновку, що на даний час [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, яка обумовлює суттєву шкоду його здоровю, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку терміном до 6 місяців.

Outcome: approved