Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Свої позовні вимоги мотивували тим, що 07 січня 2014 року приблизно о 15 год. 45 хв. на вул. Кільцева дорога в м. Києві (магазин «Будмайдан»), сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль «Шевроле», державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] на праві приватної власності, зазнав механічних пошкоджень, а також пасажир вказаного автомобіля - [PERSON], зазнала тілесних ушкоджень. ДТП виникла в результаті порушення [PERSON] п.10.1 Правил дорожнього руху. З метою встановлення дійсних обставин ДТП, 27 червня 2014 року він, [PERSON], звернувся до ТОВ «Пасат Консалтинг Груп» із заявою про проведення незалежного експертного автотехнічного дослідження обставин ДТП, витрати по проведенню якого склали 3 500 грн. 00 коп. Витрати на правову допомогу, яка надавалась фахівцем у галузі права, склали 3 550 грн. 00 коп. Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2014 року, винним у скоєнні ДТП від 07 січня 2014 року визнано водія автомобіля «Шевроле», державний номерний знак [NUMBER] - [PERSON] Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в СК ПрАТ «Український Страховий Дім». 28 жовтня 2014 року, з метою встановлення розміру збитку, він, [PERSON] уклав з ТОВ «Пасат Консалтинг Груп» договір про проведення автотоварознавчого дослідження пошкодженого транспортного засобу «Шевроле», державний номернирй знак [NUMBER], на предмет встановлення вартості відновлювального ремонту та вартості матеріального збитку. Відповідно до Звіту №28/10-ТЗ від 28 жовтня 2014 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Шевроле», державний номерний знак [NUMBER], складає 106 182 грн. 70 коп. Відповідно до Звіту №28-1/10-ТЗ від 28 жовтня 2014 року, вартість транспортного засобу «Шевроле», державний номерний знак [NUMBER], у пошкодженому стані складає 22 736 грн. 90 коп. Витрати по проведенню незалежної автотоварознавчої експертизи склали 1 650 грн. 00 коп. Витрати за стоянку автомобіля склали 3 570 грн. 00 коп., а витрати за евакуатор склали 370 грн. 00 коп. Враховуючи незадовільне матеріальне становище страховика, на підставі п.36.4 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», замість ПрАТ «Український Страховий Дім» виплату страхового відшкодування йому, [PERSON], здійснило МТСБУ в сумі 49 490 грн. 00 коп. Зважаючи на те, що розмір страхового відшкодування в сумі 49 490 грн. 00 коп. не покриває завдану [PERSON] шкоду, то решта матеріальних збитків з вирахуванням вартості пошкодженого авто складає 33 955 грн. 80 коп. та підлягає відшкодуванню винною особою. Крім того, тілесні ушкодження [PERSON], отримані внаслідок ДТП, потребують витрат на лікуванні в розмірі 2 050 грн. 00 коп. Враховуючи наведене, 26 листопада 2014 року вони, позивачі у справі, направили [PERSON] претензію про відшкодуванню шкоди, однак жодної відповіді не отримали. Крім того, кожному з них, позивачам у справі, була завдана моральна шкода, яка полягала у душевних стражданням, пов'язаних з фізичним знищенням автомобіля, суттєвих емоційних стражданнях, пов'язаних з погіршенням матеріального становища, а постійна напруга призвела до тривалого стресу; у пережитому фізичному болю та стражданнях від раптового зіткнення, перекидання автомобіля та ушкодження здоров'я. Отже, виходячи з вимог розумності та справедливості, вони оцінюють завдану їм моральну шкоду в сумі 5 000 грн. 00 коп., на кожного. На підставі наведеного, позивачі звернулись до суду з даним позовом та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 33 955 грн. 80 коп., витрати, пов'язані зі стоянкою автомобіля в сумі 3 570 грн. 00 коп., витрати за оплату евакуатора в сумі 370 грн. 00 коп., витрати, пов'язані з проведенням автотоварознавчого дослідження в сумі 1 650 грн. 00 коп., витрати, пов'язані з проведенням автотехнічної експертизи в сумі 3 500 грн. 00 коп., витрати, пов'язані з наданням правової допомоги в сумі 5 700 грн. 00 коп., моральну шкоду в сумі 5 000 грн. 00 коп., а також судовий збір. Крім того, стягнути з відповідача на користь [PERSON] витрати, пов'язані з оплатою лікування в сумі 2 050 грн. 00 коп., моральну шкоду в сумі 5 000 грн. 00 коп., а також судовий збір. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач частково заперечував проти задоволення позовних вимог. Вислухаши пояснення позивачів, відповідача, повно і всебічно з'ясувавши обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення позовних вимоги, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперчень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Частиною третьою статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, встанволені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В ході судового розгляду встановлено, що постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2014 року, провадження по адміністративній справі відносно [PERSON] про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - закрито, у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності (а.с.16 - копія постанови судді). Зазначеною постановою судді встановлено, що 07.01.2014 року приблизно о 15 год. 45 хв. на вул. Кільцева дорога (магазин «Будмайдан») в м. Києві, [PERSON], керуючи автомобілем «Шевроле», державний номерний знак [NUMBER], при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Шевроле», державний номерний знак [NUMBER], водій [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.10.1 ПДР. Крім того, в судовому засіданні [PERSON] свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення визнав. Таким чином, вищевказаною постановою судді встановлено, що [PERSON] порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме не виконав вимоги п.10.1 ПДР України, відповідно до якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Відповідно до Висновку №28/10-ТЗ про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу від 28 жовтня 2014 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Шевроле», державний номерний знак [NUMBER], складає 106 182 грн. 70 коп.(а.с.17-21 - копія Висновку). Відповідно до Висновку №28-1/10-ТЗ про оцінку транспортного засобу від 28 жовтня 2014 року, ринкова вартість післяаварійного транспортного засобу «Шевроле», державний номерний знак [NUMBER], складає 22 736 грн. 90 коп. (а.с.51-55 - копія Висновку). Витрати по проведенню незалежної автотоварознавчої експертизи склали 1 650 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №17 від 28 жовтня 2014 року (а.с.60 - копія квитанції). Витрати за послугу з проведення експертизи обставин ДТП склали 3 500 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №13 від 03 липня 2014 року та Актом здачі-приймання виконаних послуг (а.с.61 - копія квитанції, а.с.62 - копія Акту здачі-приймання виконаних послуг). Крім того, витрати за стоянку автомобіля склали 3 570 грн. 00 коп., а витрати за евакуатор склали 370 грн. 00 коп. (а.с.65-70 - копії квитанцій, а.с.72 - копія квитанції). Як встановлено в ході судового розгляду, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в СК ПрАТ «Український Страховий Дім». Однак, враховуючи незадовільне матеріальне становище страховика, на підставі п.36.4 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», замість ПрАТ «Український Страховий Дім» виплату страхового відшкодування [PERSON] здійснило МТСБУ в сумі 49 490 грн. 00 коп. (а.с.63 - копія листа, а.с.64 - копія платіжного доручення). Як пояснив в судовому засіданні позивач-1, зважаючи на те, що розмір страхового відшкодування в сумі 49 490 грн. 00 коп. не покриває завдану йому матеріальну шкоду, то решта матеріальних збитків з вирахуванням вартості пошкодженого авто складає 33 955 грн. 80 коп. та підлягає відшкодуванню відповідачем. Крім того, в ході судового розгляду встановлено, що [PERSON], внаслідок ДТП, отримала тілесні ушкодження, лікування яких потребувало витрат в розмірі 2 050 грн. 00 коп. (а.с.74 - копія висновку лікаря, а.с.75 - копія огляду хірурга, а.с.76 - копія рахунку-фактури, а.с.77 - копія рахунку-фактури). Крім того, позивач-1 поніс витрати, пов'язані з наданням правової допомоги в сумі 5 700 грн. 00 коп. (а.с.81 - копія договору про надання правової допомоги, а.с.83-86 - копії квитанцій, а.с.87 - копія договору, а.с.88 - копія квитанцій). Як встановлено в ході судового розгляду, 26 листопада 2014 року позивачі надіслали відповідачу претензію про відшкодуванню шкоди, однак жодної відповіді не отримали (а.с.94-95 - копія претензій, а.с.96 - копія зворотного повідомлення). Отже, частково задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з наступного. У відповідності до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно із частинами другою, п'ятою статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Виходячи зі змісту ч.1,2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. В ході судового розгляду достовірно встановлено, постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2014 року, відповідача визнано винним у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення, крім того, [PERSON] свою вину також визнав. За змістом п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. За змістом положень Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395 (далі - Методика), а також вищевказаних положень законодавства, величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Також, за змістом положень Методики, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу. В пункті 32.7 ст.32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», чітко вказано, що страховик не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Отже, правильне застосування п.32.7 т.32 Закону передбачає аналіз відповідної правової норми в її системному взаємозв'язку з вимогами, передбаченими статтями 22, 1166 і 1187 ЦК України. Системний аналіз вищевказаних положень законодавства, дає можливість дійти до наступного висновку. Власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, в тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована винною особою в загальному порядку. Отже, давши аналіз вищевказаним нормам діючого законодаства України, з урахуванням правової позиції Верховного Суду України до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 04.06.2014 року №6-49цс14, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача-1 матеріальної шкоди в сумі 33 955 грн. 80 коп., витрат, пов'язаних зі стоянкою автомобіля в сумі 3 570 грн. 00 коп., витрат за оплату евакуатора в сумі 370 грн. 00 коп., витрат, пов'язаних з проведенням автотоварознавчого дослідження в сумі 1 650 грн. 00 коп., витрат, пов'язаних з проведенням автотехнічної експертизи в сумі 3 500 грн. 00 коп., витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги в сумі 5 700 грн. 00 коп., крім того, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача -2 витрати, пов'язані з оплатою лікування в сумі 2 050 грн. Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивачів моральної шкоди, суд дійшов до наступного. Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верхового суду України №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Крім того, у вищезазначеній постанові зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким чином, в ході судового розгляду достовірно встановлено, що відповідачем завдано моральну шкоду позивачам, яка полягала у емоційних стражданнях, пов'язаних з пошкодженням транспортного засобу, тривалому стресі, погіршенні матеріального становища, крім того, у зафіксованих тілесних ушкодженнях, а тому суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача-1 моральну шкоду в сумі 3 000 грн. 00 коп, а на користь позивача-2 - в сумі 2 000 грн. 00 коп. Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача-1 судовий збір в сумі 517 грн. 46 коп., а на користь позивача-2 - в сумі 243 грн. 60 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial