Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

25.11.2020 заявник [PERSON] подав до Турківського районного суду Львівської області заяву, в якій просить суд встановити юридичний факт про те, що він проживав на території України за адресою [ADDRESS] , станом на 24 серпня 1991 року. В обґрунтування заяви покликається на те, що народився [INFO] в с.Буховичі Мостиського району Львівської області. З дня свого народження і по сьогоднішній день проживає на території України. У виданому йому паспорті гр. СРСР мається відмітка про те, що був прописаний в с.Буховичі Мостиського району Львівської області. Потім тимчасово до 10.11.1987 був прописаний у с.Линянка Карлівського району Полтавської області, звідки не знявся з реєстрації. З січня 1986 без прописки проживає за адресою [ADDRESS] , де і одружився з [PERSON] та у них народилися діти. Також факт його проживання підтверджується записами в трудовій книжці. У жовтні 2020 звернувся до Турківського РВ ГУДМСУ у Львівській області із заявою про видачу паспорта у формі ID - картки, однак йому було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. Рішення суду про встановлення даного факту йому необхідно для отримання паспорта гр. України у формі ID - картки, оскільки не може оформити пенсію за віком, а також в повному обсязі здійснювати свої цивільні права. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2020 для розгляду справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 27.11.2020 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Заявник [PERSON] в судове засідання не прибув, 29.01.2021 представник заявника - адвокат Канарєєв І.О. подав до суду заяву про розгляд справи без його та заявника участі, заявлені вимоги підтримує повністю. Представник заінтересованої особи Турківського районного відділу Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області в судове засідання не прибув, 29.01.2021 подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені заявником вимоги підтримують. Представник заінтересованої особи Ісаївської сільської ради Турківського району Львівської області в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Враховуючи зазначені обставини, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в с.Буховичі Мостиського району Львівської області, що підтверджується копією паспорта громадянина СРСР серії [NUMBER] від 10.03.1983 та копією свідоцтва про народження, виданого повторно серїі [NUMBER] від 19.11.2020. 28.01.1986 Ісаївською сільською радою Турківського району Львівської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 28.01.1986. Згідно з копією паспорта громадянина СРСР серії [NUMBER] від 10.03.1983 вбачається, що [PERSON] був зареєстрований в с.Буховичі Мостиського району Львівської області з 10.03.1983. Потім, тимчасово був зареєстрований у с.Линянка Карлівського району Полтавської області з 14.03.1987 до 10.11.1987. Як вбачається з трудової книжки, 15.07.1991 [PERSON] прийнятий на роботу лісником Ісаївського лісництва Турківського держлісгоспу та був звільнений з роботи по власному бажанні за ст.38 КЗпП України - 01.12.2004. Згідно з довідкою виконавчого комітету Ісаївської сільської ради Турківського району Львівської області за №234 від 15.09.2020, [PERSON] , [INFO] з січня 1986 року по теперішній час постійно проживає в [ADDRESS] без реєстрації. Як видно з повідомлення Турківського районного відділу Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області, відповідно до норм чинного законодавства, юридичне значення має сам факт постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України - 24.08.1994 або на момент набрання чинності закону України "Про громадянство України" - 13.11.1991. Про належність до громадянства України може свідчити наявність у паспорті колишнього СРСР зразка 1974 року відмітка про реєстрацію місця проживання на території України. Для документування паспортом громадянина України необхідно встановити факт юридичного проживання на території України на момент набрання чинності Закону України "Про громадянство України". Відповідно до ст. 293 ч. 1 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно ст. 293 ч. 2 п. 5 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" N 5 від 31.03.95 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до позиції, наведеної у постанові Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №363/214/17-ц, перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому не виключається встановлення факту постійного проживання на території України. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Згідно із п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого указом Президента України від 27.03.2001 року №215, встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. Пунктом 8 цього Порядку визначено, що для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: 1) заяву про встановлення належності до громадянства України; 2) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); 3) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. У пункті 44 Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. За змістом п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є одніє з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Аналогічна позиція висловлена у висновках Верховного Суду у постановах від КЦС ВС від 30.04.2020 № 133/2348/17, від 22.08.2018 у справі№ 363/214/17-ц. Беручи до уваги те, що в ході розгляду справи суд встановив, що заявник народився та постійно проживав станом на 24.08.1991 на території, яка стала теритрією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", встановлення факту його постійного проживання має правове значення та необхідне йому для отримання паспорту громадянина України, враховуючи, що в іншому порядку заявник не може довести цього факту, який в свою чекргу знайшов своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказами, тому суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved