Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

25.10.2016 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], яким просив припинити право власності [PERSON] на 1/3 частки квартири [ADDRESS], визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS], виплатити [PERSON] грошові кошти за 1/3 частки квартири [ADDRESS], у розмірі 21 666,66 грн., які будуть внесені позивачем на депозитний рахунок суду, припинити право власності [PERSON] на 1/3 частку легкового автомобіля марки «ВАЗ» ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, 2010року випуску, визнати за позивачем право власності на легковий автомобіль марки «ВАЗ» ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, 2010року випуску, в порядку спадкування за законом, після смерті батька, [PERSON], виплатити [PERSON] грошові кошти за 1/3 частки легкового автомобіля марки «ВАЗ» ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, 2010 року випуску, у розмірі 18 333,33грн, які будуть внесені позивачем на депозитний рахунок суду. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер батько позивача, [PERSON], після якого залишилася спадщина, яка складається з однокімнатної квартири [ADDRESS] та легкового автомобіля «ВАЗ» держ. номер [NUMBER]. 27 жовтня 2000 року [PERSON] уклав шлюб з відповідачем [PERSON] та ними була придбана частка житлового будинку [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги були сторони та сестра позивача [PERSON]. Остання відмовилась від прийняття спадщини після померлого батька, [PERSON] на користь позивача. Постановою Першої Павлоградської нотаріальної контори від 17 жовтня 2016року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом узв'язку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно. Між позивачем та відповідачем виник спір про розмір часток у спадщині, що змусило позивача звернутись до суду. У судове засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Треті особи в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. [INFO] помер [PERSON] (а.с.11). Як вбачається із спадкової справи № 200/2016 до майна померлого [PERSON], відкритої Першою Павлоградською нотаріальною конторою Дніпропетровської області 23.03.2016 р., спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його син [PERSON], його донька, [PERSON] та дружина [PERSON] - відповідач [PERSON]. (а.с.35-37). [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини після померлого батька, [PERSON], на користь позивача, що підтверджується її заявою від 31.03.2016року (а.с. 36, звор. бік). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом по обліку та розподілу житлової площі Павлоградської міської ради 01.12.2005 р., [PERSON] належала на праві приватної власності однокімнатна квартира [ADDRESS] (а.с.12). Також [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 08.06.2010року, виданого 08.06.2010року Дніпропетровським відділом ВРЕР УДАЇ ГУМВС України в Дніпропетровській області на праві власності належав легковий автомобіль «ВАЗ» ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, 2010року випуску, держ. номер [NUMBER] (а.с.16). Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 24 КЗпШС УРСР, майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Згідно ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема, майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. Відповідно до ст. 22 КЗпШС УРСР, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Оскільки правовідносини подружжя [PERSON] та [PERSON] щодо спірної однокімнатної квартири [ADDRESS] виникли у 2005 році, а тому регулюються нормами СК України, чинними на час виникнення правовідносин, за якими приватизована квартира не є спільним майном подружжя. Відтак, до складу спадщини після смерті [PERSON] входять однокімнатна квартира [ADDRESS] та 1/2 частка легкового автомобіля «ВАЗ» ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, 2010року випуску, держ. номер [NUMBER]. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, позивачем у позовній заяві визнав, що 27 жовтня 2000 року його батько вступив до шлюбу з [PERSON] та ними була придбана частка житлового будинку [ADDRESS]. Так само, відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.03.2016 р. у цивільній справі за заявою [PERSON], заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду про встановлення факту родинних відносин було заяву задоволено, встановлено факт родинних відносин а саме, що [PERSON], [INFO], який помер [INFO], є рідним батьком [PERSON],[INFO] (а.с.14). Постановою Першої Павлоградської нотаріальної контори Дніпропетровської області №4530/02-31 від 17.10.2016року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначене майно, в зв'язку з відсутністю у позивача правовстановлюючих документів на спірне майно (а.с.15). Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно зі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відтак, позов підлягає частковому задоволенню, із визнанням за позивачем права власності на 2/3 частки квартири [ADDRESS] та 1/3 частки легкового автомобіля марки «ВАЗ» ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, 2010року випуску, в порядку спадкування за законом, після смерті батька, [PERSON], а в іншій частині позову слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: partial