Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

26 серпня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, з урахуванням зміни підставі позову, у якому вказав, що КП «МТМ» здійснював та продовжує здійснювати постачання теплової енергії в гарячій воді в нежитлове приміщення 4 в б.4-а по вул..Портовій у м. Запоріжжі, яке належить на праві приватної власності відповідачу. Позивач у період з січня 2012 по квітень 2014 років надав відповідачу вказані послуги на загальну суму 2199,7 грн. Відповідач послуги не оплачує. Тому позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість за використану теплову енергію та судовий збір 243,6 грн. Представник позивача у судовому засіданні наполягає на вимогах позову на підставах, викладених у ньому. Представник відповідача у судому засіданні позов не визнав і пояснив, що приміщення відповідача відключено від гарячого водопостачання, і тепло до приміщення не потрапляє, строк позовної давності частково пропущений, через відсутність договору розрахувати вартість теплової енергії неможливо, будинок обладнаний приладом обліку теплової енергії. Тому просить у позові відмовити. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що на підставі нотаріально-посвідченого договору від 16.11.2007 року [PERSON] придбав нежитлове приміщення 4 в б.4-а по вул..Портовій у м. Запоріжжі. Концерном МТМ 01.09.2014 року розрахований тепловий потік на опалення на магазин в приміщенні 4 в б.4-а по вул..Портовій у м. Запоріжжі з урахуванням демонтування батарей опалення та наявності фактично встановлених опалювальних приборів та трубопроводів. На підставі чого зроблено нарахування за спожиту теплову енергію у сумі 2199,7 грн. Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 17.12.2013 року з [PERSON] на користь МТМ стягнута сума боргу за централізоване опалення та постачання гарячої води у приміщення 4 в б.4-а по вул..Портовій у м. Запоріжжі в період з серпня 2009 по 31.12.2011 років. В решті позову відмовлено. Судом при цьому встановлено, що, згідно з актом від 15.10.2013 року опалювальні прилади у приміщені демонтовані. Факт демонтажу батарей опалення станом на 15.10.2013 року також визнаний сторонами в судовому засіданні, тому доказуванню не підлягає. Згідно з актами від 15 жовтня 2013 та 04 липня 2014 року, складеними представниками концерну МТМ разом з [PERSON] у приміщенні 4 в б.4-а по вул..Портовій у м. Запоріжжі демонтовані радіатори опалення. Через приміщення проходять транзитом будинкові стояки опалення. Стояки закрити гіпсокартоном, але не ізольовані. [PERSON] з цим твердженням не погодився. З наданих відповідачем фотознімків вбачається, що десь встановлений кондиціонер. С пенсійного посвідчення вбачається, що [PERSON] є інвалідом 2 групи довічно. Пунктами 25, 26 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. 26. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. «Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання» затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №4 від 22.11.2005 року, з подальшими змінами, зареєстрованим в МЮ України 9 грудня 2005 р. за № 1478/11758, виданим на виконання вказаної Постанови КМ України, до 2007 року була передбачена можливість відключення окремого приміщення від мережі теплопостачання. Однак змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства №169 від 06.11.2007 така можливість виключена. Цей Порядок визначає процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - ЦО і ГВП) житлового будинку при відмові споживачів від послуг ЦО і ГВП. Для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. Якщо заявником є власник, наймач (орендар) окремого приміщення, Комісія має право не розглядати його заяву до прийняття рішення про відключення від мереж централізованого теплопостачання всього будинку. Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП. Проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП. Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Відповідно до ст.. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно ст. ст.509, 526 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, Тому суд вважає, що самовільно відключивши радіатори опалення, відповідач продовжує отримувати теплову енергію через транзитні труби. Вказану енергію він повинен оплачувати. Ним не надано жодного доказу на підтвердження того, що теплова енергія до його приміщення не доставляється. Суд не приймає заперечення відповідача проти позову в частині відсутності договірних відносин з позивачем, оскільки судом встановлено, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та отримує їх. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеної у постанові від 18 листопада 2015 року у справі № 6-582цс15: «Аналіз змісту статей 1212, 1213 Цивільного кодексу України показав, що положення цих статей не можуть застосовуватися до правовідносин, які врегульовуються договором. Разом з тим, установивши, що особа в певний період отримувала надані позивачем послуги з постачання теплової енергії та відповідач у справі є спадкоємцем цієї особи після її смерті, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що в такому випадку між особою та позивачем склалися фактичні договірні відносини, у зв'язку з чим позов про стягнення вартості спожитої теплової енергії підлягає задоволенню. Відповідно до ст.. 1212, 1213 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Суд вважає, що сума заборгованості підлягає зменшенню з урахування строку позовної давності, встановленого ст.. 257 ЦК України. Згідно з розрахунком, відповідачу з січня до квітня 2012 року нараховане 536,69 грн. В травні-вересні 2012 року нарахувань не було. Тому сума стягнення підлягає зменшенню на суму 536,69 грн. Оскільки відповідач є інвалідом 2 групи, то він звільнений від сплати судових витрат. На підставі ст. 509, 526, 1212,1213 ЦК України,

Outcome: partial