Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Харківський національний університет внутрішніх справ (ХНУВС) звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] \~ про стягнення суми витрат повязаних з утриманням в розмірі 18665 грн.34 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач проходив службу в органах внутрішніх справ та Національної поліції України зі вступу до Луганського державного університету внутрішніх справ ім. Е.О. Дідоренка по 20 квітня 2016 року. Наказом ХНУВС від 28 серпня 2014 року № 189 о/с відповідача відповідно до наказу МВС України від 07 серпня 2014 року № 792 «Про переведення курсантів Луганського державного університету внутрішніх справ ім. Е.О. Дідоренка та Донецького юридичного інституту МВС України», переведено для подальшого навчання з 30 серпня 2014 року курсантом, з 1 го курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції за напрямком підготовки «Правознавство» Луганського державного університету внутрішніх справ ім. Е.О. Дідоренка на 2-й курс навчально-наукового інституту підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції за напрямком підготовки «Правознавство» Харківського національного університету внутрішніх справ. Наказом Національного університету внутрішніх справ № 355 о/с від 31.08.2015 року, [PERSON] було переведено на наступний курс. Наказом ХНУВС від 19.04.2016 року № 100 о/с відповідача відраховано зі складу курсантів та звільнено відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням). 01.09.2014 року на виконання вимог Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ «Про міліцію» та наказу МВС від 14 травня 2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» (чинний на час укладення та дії договору) між відповідачем, ХНУВС та ГУМВС України в Луганській області укладено тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України. 18.04.2016 року між відповідачем та ХНУВС було укладено угоду про відшкодування витрат, повязаних з утриманням у ХНУВС, але з моменту укладення до теперішнього часу відповідачем не повернуто вказаної в угоді суми витрат. Сума витрат згідно із затвердженим розрахунком від 18.04.2016 № 4/473 становить: 18665,34 грн. Відповідач у поясненні від 12 квітня 2016 року зазначив про те, що витрачені на його утримання кошти відшкодувати не відмовляється, зобовязується відшкодувати у повному обсязі. Станом на день звернення до суду відповідач добровільно не відшкодував кошти повязані з його утриманням, у звязку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 10.12.2018 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не зявився, одночасно з поданням позову представником позивача до суду подано клопотання про розгляд справи за його відсутністю, в якій також зазначив, що не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся\~\~у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суду не повідомив та відзиву проти позову до суду не надав. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтями 77, 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.4 ст.77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що відповідач проходив службу в органах внутрішніх справ та Національної поліції України зі вступу до Луганського державного університету внутрішніх справ ім. Е.О. Дідоренка по 20 квітня 2016 року. Наказом ХНУВС від 28 серпня 2014 року № 189 о/с [PERSON] відповідно до наказу МВС України від 07 серпня 2014 року № 792 «Про переведення курсантів Луганського державного університету внутрішніх справ ім. Е.О. Дідоренка та Донецького юридичного інституту МВС України», переведено для подальшого навчання з 30 серпня 2014 року курсантом, з 1 го курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції за напрямком підготовки «Правознавство» Луганського державного університету внутрішніх справ ім. Е.О. Дідоренка на 2-й курс навчально-наукового інституту підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції за напрямком підготовки «Правознавство» Харківського національного університету внутрішніх справ. Наказом ХНУВС від 31.08.2015 року № 355 о/с відповідача переведено на наступний курс. Наказом ХНУВС від 19.04.2016 року № 100 о/с відповідача відраховано зі складу курсантів та звільнено відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням). 01.09.2014 року на виконання вимог Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ «Про міліцію» та наказу МВС від 14 травня 2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України» (чинний на час укладення та дії договору) між відповідачем, ХНУВС та ГУМВС України в Луганській області укладено тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України. 18 квітня 2016 року між відповідачем та ХНУВС було укладено угоду про відшкодування витрат, повязаних з утриманням у ХНУВС, але з моменту укладення до теперішнього часу відповідачем не повернуто вказаної в угоді суми витрат. Пунктом 2.3.6. Договору передбачено, що в разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених у п. З договору, Відповідач зобовязаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Відповідно до п.3.1 договору дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість. Пунктом 1 Угоди передбачено, що п.п. 2.3.6, 3.1, розд. 4 Договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року сторони домовилися, що Особі надається розстрочка у погашенні заборгованості по відшкодуванню витрат, повязаних з його утриманням у Харківському національному університеті внутрішніх справ (далі за текстом - витрат) строком до 12 місяців з дня підписання даної Угоди. Сума витрат згідно із затвердженим розрахунком від 18.04.2016 № 4/473 становить: 18665,34 грн. Особа зобов'язана здійснювати відшкодування витрат у сумі не менше ніж 1556 грн. 00 коп. щомісяця протягом строку, встановленого у п. 1 даної Угоди з дня її підписання, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця. Таким чином ураховуючи вищевикладене та відповідно до ч. 7 статті 18 Закону України «Про міліцію» (що діяв на момент укладення договору та угоди) курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 2 Порядку відшкодування особами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 березня 2007 року № 313 (що діяла на момент укладення договору та угоди), відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг : вартості спожитих енергоносіїв. Порядок розрахунку витрат установлює МВС України разом з Міністерством фінансів України. Згідно з Довідками-розрахунками, щодо витрат, повязаними з утриманням курсанта, які складено відповідно до Порядку розрахунку витрат, повязаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року №419/831/240/605/537/219/534, відповідач повинен відшкодувати витрати, повязані з його утриманням у ХНУВС. Наведені розрахунки відповідачем не оскаржувались протягом навчання. Пунктом 2.3.6. Договору передбачено, що в разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених у п. 3 договору, Відповідач зобовязаний відшкодувати фактичні витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Відповідно до п. 3.1. договору підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість. Згідно з п. 4.4. Договору у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх суми здійснюється в судовому порядку. Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо в зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню в цей термін. Враховуючи вищезазначені обставини, суд знаходить позовні вимоги ХНУВС обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь ХНУВС підлягає стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved