Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Шлюб між сторонами зареєстровано 27 жовтня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лановецького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис за №80. В шлюбі в сторін дітей не має. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що на протязі спільного проживання в сторін почали виникати сварки та конфлікти. Сварки виникали на грунті несумісності у сторін поглядів на життя, різних характерів та розбіжностей щодо влаштування побуту. В даний сім'я існує формально, сторони шлюбних відносин не підтримують, не ведуть спільного господарства, а тому позивач не бажає надалі залишатися в шлюбі. Після розірвання шлюбу вона бажає, щоб їй залишили прізвище «[PERSON]» та стягнули з відповідача в її користь сплачені судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов і просила суд розірвати шлюб, пославшись при цьому на обставини, вказані в позовній заяві. Крім того, позивач пояснила, що вона останні шість місяців не підтримує з відповідачем шлюбних відносин, проживають окремо та не спілкуються між собою, через сварки з відповідачем вона була змушена проходити курс лікування, а тому просить суд строк на примирення не надавати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково і не заперечував щодо розірвання шлюбу, однак висловив своє заперечення щодо стягнення з нього судових витрат по справі. Крім того, відповідач пояснив суду, що він проживає окремо від позивача, не підтримує з нею жодних відносин і просить суд строк на примирення не надавати, оскільки за час шлюбу позивач зраджувала його і він не має наміру з нею миритися. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази по справі вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони втратили почуття взаємоповаги один до одного, на протязі спільного проживання в сторін почали виникати сварки та конфлікти, останніх шість місяців жодних відносин між собою не підтримують, не ведуть спільного господарства, спільної згоди щодо побудови сімейного життя не досягли, просять суд строк на примирення не надавати. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сім'я фактично розпалася, зберегти її немає можливості, а тому шлюб слід розірвати. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, враховуючи те, що сторонами не надано суду жодного доказу свого матеріального становища, обоюдну згоду сторін на розірвання шлюбу та їх заінтересованість в позитивному рішенні суду, суд приходить до висновку про доцільність покладення на сторін судових витрат по даній справі в рівних частинах. На підставі наведеного та

Outcome: partial