Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Посилається на те, що з відповідачем з 29.09.2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з нею. Спільне життя з відповідачем у неї не склалось. З вересня 2015 року відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Вона не працює, доглядає за дітьми. Чи має відповідач постійну роботу та отримує заробітну плату їй невідомо. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньок в твердій грошовій сумі у розмірі по 600 грн. на кожну дитину щомісяця до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивачка, посилаючись на обставини зазначені в позові, підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково: погоджується на сплату аліментів на утримання дітей у розмірі, що не перевищує мінімально встановленого. При визначенні розміру аліментів просить врахувати, що він працює і отримує мінімальну заробітну плату. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29.09.2009 року. Від шлюбу у них народились доньки: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем у позивачки не склалось. З вересня 2015 року відповідач проживає окремо. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набрала чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст.184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частиною 1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з 01.07.2008 року працює на посаді плиточника у ТзОВ «СПЛІТ 2000» із заробітною платою в сумі 1 378 грн. на місяць (а.с. 22). Наявність у відповідача інших доходів позивачка не довела. При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що відповідач є молодою здоровою працездатною особою, має постійне місце роботи. Враховує також потреби дітей. Так, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 01.09.2015 року становить 1\~167 грн. За встановлених обставин, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дітей у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Даний розмір аліментів не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище і відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності. У відповідності до ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. На підставі наведеного, ст.ст.180-182, 183, 191 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial