Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

30.09.2014 року до суду з позовом звернулась [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним, витребування автомобіля із чужого незаконного володіння та стягнення грошової компенсації вартості частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала про таке. З 22 вересня 2001 року до 05 березня 2012 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON] .\~ В період шлюбу подружжям було придбано: автомобіль марки «Toyota Corolla», 2000 року випуску, який [PERSON] в період шлюбу було зареєстровано на своє ім`я, реєстраційний номер [NUMBER] . 05 березня 2012 року, рішенням Приморського районного суду м. Одеси шлюб між ними було розірвано. Вказане рішення набрало законної сили 03.07.2012 року, але згоди щодо поділу спільного сумісного майна сторонами не досягнуто, а відповідачем, без погодження з нею, було відчужено спільний автомобіль. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, від 27 жовтня 2014 року було відкрито провадження у справі (т.1. а.с. 14). 17 березня 2015 року, до початку розгляду справи по суті, позивачка, уточнивши позовні вимоги, просила суд визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля «Toyota Corolla», 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , укладений 19.08.2014 року [PERSON] та [PERSON] через ТОВ «Техно-Тест»; витребувати у [PERSON] автомобіль «Toyota Corolla», 2000 року випуску та повернути його [PERSON] ; скасувати реєстрацію автомібія «Toyota Corolla», 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] за [PERSON] , відновивши реєстрацію права власності на даний автомобіль за [PERSON] ; стягнути з [PERSON] \~ на її користь компенсацію вартості 1/2 частки у праві спільної власності на автомобіль «Toyota Corolla», 2000 року випуску, в сумі 59 905 грн., стягнути судові витрати (т.1, а.с. 98-102; т.2, а.с. 22-26). У грудні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про розподіл майна подружжя, виділення йому майна на суму 28700грн.; визнання за ним права власності на 1/2 частину земельної ділянки; визнання автомобіля «Toyota Corolla», 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , його, [PERSON] , особистою приватною власністю (т.1, а.с. 26-30). В обґрунтування позовних вимог позивач за зустрічним позовом [PERSON] вказав про таке. За час шлюбу ним та [PERSON] було придбано наступне майно, яке знаходиться в квартирі [ADDRESS] , а саме: телевізор «JVС» 21д., 2004 р. - 400,00 грн.; холодильник 2-х камерний «SAMSUNG», 2009р. - 800,00 грн.; пральна машинка «LG», 2008 року - 500,00 грн.; журнальний стіл - 100,00 грн.; м`які стільці, 2 шт. - 100,00 грн.. Також було придбано сумісне майно, яке знаходиться в квартирі [ADDRESS] , а саме: майно, яке придбане для меблювання коридору: шафа - купе, вбудована, 2004 р.в. - 500,00 грн.; дзеркало навісне, 2004 р.в. - 120,00 грн.; тумба під взуття, 2004 р.в. - 160,00 грн.; тумба під дзеркало, 2004 р.в. - 170, 00 грн.; люстра на 3 ел. лампи, 2004 р.в. -150,00 грн.; бра 2 шт, 2004 р.в. - 100,00 грн.; телефон, 2004 р.в. - 50,00 грн.. Також було придбано сумісне майно, яке придбане для облаштування санвузла: плафон настінний, 2004 р.в. - 50,00 грн.; бра - 2 шт., 2004 р.в. - 120,00 грн.; мойдодир, 2004 р.в. - 700,00 грн.; ванна 1,7 м х 0,7 м (чугун), 2004 р.в. - 800,00 грн.; унітаз - компакт, 2004 р.в. - 300, 00 грн.; пральна машинка «ВOSН», 2010 р.в. - 1000, 00 грн. Також було придбано сумісне майно, яке придбане для меблювання кухні: кухонні меблі 4,2 м х 1,2 м, 2003 р.в. - 10000,00 грн.; електродуховка «АRDO», 2002 р.в. - 700,00 грн.; газова плита «АRDO», 2002 р.в. - 600,00 грн.; кухонний комбайн «МULINEKS», 2001 р.в. - 200, 00 грн.; мікрохвильова піч «SATURN» на 23 л., 2001 р.в. - 400,00 грн.; стіл дерев`яний, розсувний (вільха), 2004 р.в. - 1000,00 грн.; 8 табуреток - 240,00 грн.; бра 2 шт. - 120,00 грн.; люстра на 3 ел. лампи - 300,00 грн.; пароварка «ВOSН», 2010 р. - 200,00 грн.; чайник електричний - 100,00 грн.; водяний фільтр «АКВАФОР» - 100,00 грн.. Також було придбано сумісне майно, яке придбане для меблювання спальної кімнати: гарнітур спальний 2004 р. - 4000 гр.: ліжко 2-х спальне, 2004 р.в.; шафа платяна з дзеркалом, 2004 р.в.; тумба при ліжкова - 2 шт., 2004 р.в.; стіл з дзеркалом, 2004 р.в.; пуфик, 2004 р.в..; тумба з шухлядами, 2004 р.в.; світильник настільний 2 шт., 2004 р.в. - 300,00 грн.; люстра на 6 ел. ламп, 2004 р.в. - 400,00 грн.; телефон з переносною трубкою «Філіпс », 2009 р.в. - 100,00 грн.. Також було придбано сумісне майно, яке придбане для облаштування кладової: шафа вбудована (дубова), 2004 року - 1000,00 грн.; пилосос миючий «ТОМАS ТТ», 2009 р. - 1500,00 грн.; електрокалорифер на 11 ребер, 2008 року - 400,00 грн.. Також було придбано сумісне майно, яке придбане для меблювання вітальні: куток шкіряний, кремовий (диван + 2 крісла), 2004 р.в. - 20 000,00 грн.; столик журнальний зі склом, 2004 р.в. - 1000,00 грн.; вітрина з підставкою під телевізор, 2004 р.в. - 2500,00 грн.; сервант для посуду, 2004 р.в. - 500,00 грн.; люстра на 5 ел. ламп, 2004 р.в. - 400,00 грн.; підставка під квіти електрична, 2004 р.в. - 50,00 грн.; праска «ВOSН» 2008 р. - 150 грн.; карніз зі шторами та тюлями (рожево-сині) - 250 грн.. Також було придбано сумісне майно, яке знаходиться на лоджії, яка примикає до вітальні: тумба вбудована, 2004 р.в. - 200,00 грн.; монітор та системний блок комп`ютерний, 2005 р.в. - 800 грн.; стіл комп`ютерний, 2004 р.в. - 300,00 грн.; кондиціонер «SEG », 2005 року - 500, 00 грн.; ксерокс «САNON», 2004 року - 300,00 грн.; полиці настінні 2 шт., 2004 р.в. - 50,00 грн.; стілець канцелярський, 2004 р.в. - 150,00 грн.; бра - 100,00 грн.; жалюзі металеві - 6 шт. - 300,0 грн.. Також було придбано сумісне майно, яке знаходиться на кухонній лоджії: холодильник 2-х камерний «LЕВНЕRТ», 2006 року - 1000, 00 грн.; підставка під квіти металева, 2004 р.в. - 200,00 грн.; кондиціонер «SEG», 2005 року - 500, 00 грн.; плафон настінний, 2004 р.в. - 50,00 грн.; жалюзі металеві, 2004 р.в. - 4 шт. - 120,00 грн.. Також було придбано сумісне майно, яке придбане для меблювання дитячої спальні: ліжко 2-х спальне - 400 грн.; шкаф платяний з дзеркалом - 350,0 грн.; тумба - 2 шт. - 160,0 грн.; стіл з дзеркалом - 210,0 грн.; пуфік - 50,0 грн.; тумба з шухлядами 180,0 грн.; світильник настільний 2 шт. - 100,0 грн.; люстра на 5 ел. ламп - 120,0; телефон з переносною трубкою - 80,0 грн.; карніз зі шторами та тюлями (салатові) - 250,0 грн.. Також було придбано сумісне майно, яке знаходиться на лоджії що примикає до дитячої спальні: куток ротанговий (стіл, 2 крісла ), 2006 року - 920, 00 грн.; жалюзі металеві 8 шт., 2004 р.в. - 340, 00 грн., тумби вбудовані 2 шт., 2004 р.в. - 340,00 грн., кондиціонер «Samsung», 2009 року - 500,00 грн., бра, настінне, 2 шт., 2004 р.в. - 100,00 грн.. Всього придбано майна на суму 68050грн. Також [PERSON] вказав, що було придбано сумісне майно, а саме: земельну ділянку, загальною площею 0,0800 га, в т.ч. по угіддях: 0,0800 га - ріллі, що розташована за адресою: с. Красносілка Комінтерновського району Одеської області, державний акт про право власності на земельну ділянку від 19 червня 2012 року, вартістю - 5000 гривень. Крім того, позивач за зустрічним позовом [PERSON] вказав,\~що ним\~під час\~ шлюбу\~23.07.2008\~року,\~було придбано\~автомобіль «Toyota\~Corolla»,\~2000\~року випуску,\~але гроші\~на придбання\~цього автомобілю\~йому подарували:\~його дядько,\~його двоюрідний\~брат,\~його сестра\~ [PERSON] та\~його батько [PERSON] і його мати: [PERSON] . З цих\~підстав,\~він вважає,\~що це\~його особисті кошти, тому просив визнати вказаний автомобіль особистою власністю. З урахуванням вказаного, [PERSON] просив визнати за ним право власності на майно, на суму 28700 грн.; право власності на 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 0,0800 га, , що розташована за адресою: с. Красносілка Комінтерновського району Одеської області та зареєстрована на [PERSON] на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку від 19 червня 2012 року(т.1, а.с.25-30). 11 грудня 2015 року, позивач за зустрічним позовом [PERSON] зменшив розмір позовних вимог та просив суд в порядку поділу спільного сумісного майна, розділити майно, набуте під час шлюбу в натурі, а саме: кухонний комбайн «МULINEKS»; мікрохвильову піч «SATURN», праску «ВOSН», пилосос миючий «ТОМАS ТТ» та м`які меблі: диван «Фьорд» і два крісла у шкірі; визнати за ним право власності на 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 0,0800 га; визнати за ним право особистої приватної власності на автомобіль «Toyota Corolla», 2000 року випуску (том 2 а.с. 1-3). 28 грудня 2015 року, судом позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним, витребування автомобіля із чужого незаконного володіння, скасування реєстрації та стягнення грошової компенсації вартості частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль, було задоволено частково: -визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля «Toyota Corolla», 2000 року випуску, укладений 19 серпня 2014 року [PERSON] та [PERSON] через ТОВ "Техно- Тест"; -стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію вартості 1/2 частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль «Toyota Corolla», 2000 року випуску, в сумі 59905 грн.; -стягнуто з відповідачів [PERSON] та [PERSON] , судові витрати у розмірі 6034,04 грн. в рівних частках на користь [PERSON] по 3017,02 грн. з кожного. В іншій частині позову відмовлено. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , про розподіл майна подружжя задоволено частково. Виділено [PERSON] спільно нажите майно, а саме: кухонний комбайн «МULINEKS», 2001 р.в. вартістю 200, 00 грн.; мікрохвильову піч «SATURN» на 23 л., 2001 р.в. вартістю 400,00 грн., праску «ВOSН» вартістю 150, 00 грн., всього на суму 750 грн.; -виділено [PERSON] спільно нажите майно, а саме: пилосос миючий «ТОМАS ТТ», 2009 р. вартістю 2833, 10 грн.; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію різниці вартості частки спільного сумісного майна подружжя, в розмірі 1066,55 грн. та судові витрати, у розмірі 307,93 грн.. В іншій частині позову відмовлено (т.2, а.с.50) \~ \~ \~ \~Судом \~апеляційної інстанції\~25.08.2016\~року апеляційні\~скарги [PERSON] \~та [PERSON] відхилено, а рішення суду першої інстанції залишено без змін (т.2 а.с.187-193). \~ \~ \~ \~Судом касаційної інстанції було скасовано рішення суду першої інстанції та справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд (т.3, а.с.159-162). У судовому засіданні при новому розгляді справи, представник позивача позовні вимоги підтримав та, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві і на пояснення, надані ним в судовому засіданні, просив позов, з урахуванням уточнень, задовольнити у повному обсязі. Також, представник позивача вказав, що зустрічний позов не визнає, але не заперечує проти розподілу спільного майна, шляхом виділення [PERSON] : кухонного комбайна «МULINEKS»; мікрохвильової печі «SATURN» та праски «ВOSН», а пилосос миючий «ТОМАS ТТ» залишити [PERSON] , в іншій частині зустрічного позову просив відмовити. Відповідач (за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом) [PERSON] та його представник, у судовому засіданні первісний позов не визнали, зустрічний позов підтримали з урахуванням уточнень та просили суд задовольнити його у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] ,\~ [PERSON] та\~ [PERSON] в судове засідання не з`явились, не зважаючи на те, що суд неодноразово відкладав розгляд справи, надаючи можливість вказаним учасникам справи прибути у судове засідання та надати свої пояснення суду, але своїм правом вказані особи не скористались та, під час розгляду справи по суті, до суду не прибули, хоча про час та місце слухання справи неодноразово повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. Представник третьої особи УДАІ УМВС України в Одеській області в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи (т.3 а.с.232-233). Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та надані сторонами письмові докази, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до такого. Згідно до ч. 1 ст.\~4 ЦПК України, \~кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 22 вересня 2001 року [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Вказане підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, від 22.09.2001 р., виданим міським відділом реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції (т.1, а.с.5). Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05.03.2012 року, по справі №2/1522/12881/11, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (т.1, а.с. 6). Рішення набрало законної сили 03.07.2012 року (Ухвала Апеляційного суду Одеської області від 03.07.2012 року, справа №22ц/1590/6721/12) (т.1, а.с. 7). У відповідності\~ до\~ч.1\~ст.\~61\~СК України,\~об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя може\~бути будь-яке\~майно,\~за винятком\~виключеного з\~цивільного обороту. Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано\~статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії [NUMBER] , 23.07.2008 року, в період перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] , ними було придбано автомобіль «Toyota Corolla», 2000 року випуску, кузов № № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Вказаний автомобіль\~ під час знаходження учасників справи у шлюбі, було зареєстровано на на ім`я [PERSON] (т. 1, а.с. 8). Згідно до ч.1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Посилання позивача за зустрічним позовом [PERSON] на\~те,\~що під\~час \~шлюбу 23.07.2008\~року,\~було ним\~особисто придбано\~автомобіль «Toyota\~Corolla»,\~2000\~року випуску,\~оскільки гроші\~на придбання\~цього автомобілю\~йому подарували:\~його дядько,\~його двоюрідний\~брат,\~його сестра\~ [PERSON] та\~його батько [PERSON] \~і \~його мати:\~ [PERSON] ,\~а \~тому,\~ це\~його особисті кошти, а тому автомобіль «Toyota Corolla» є його особистою приватною власністю, суд не може прийняти до уваги, оскільки позивачем за зустрічним позовом не надано суду належних доказів на підтвердження придбання спірного автомобіля за особисті кошти. Так,\~не надано\~доказів того,\~який саме\~розмір пенсії\~у \~батька [PERSON] - [PERSON] та його матері [PERSON] та, що саме такий розмір пенсії дозволяє людям похилого віку забезпечувати собі належний рівень життя та з цих коштів виділити кошти на придбання дорослим сином, який має свою сім`ю та працює, автомобілю. Також, не надано доказів того, що сестра [PERSON] - [PERSON] , яка є особою, з інвалідністю 2 групи, про що вона сама вказала у своїй заяві до суду та долучила ксерокопію посвідчення (т.4, а.с.172, 122), має такий рівень доходу, який дозволяє їй забезпечувати себе та ще й виділити із цих своїх доходів, кошти на придбання дорослому брату, який має свою сім`ю та працює, автомобілю. Не надано [PERSON] і доказів щодо його дядька та щодо його рівня доходів та, що на свої кошти цей дядько може забезпечувати свою сім`ю та зі своїх доходів ще виділити гроші на придбання автомобілю, дорослому, працездатному племіннику, який має свою сім`ю та працює. Також, не надано доказів того, що двоюрідний брат [PERSON] працює та отримує такі доходи, з яких він може забезпечувати себе, свою сім`ю та ще й виділити із цих, своїх доходів, кошти дорослому, працездатному та працюючому двоюрідному брату, який має свою сім`ю, для купівлі ним для себе, автомобіля. Заважаючи на викладене, суд критично відноситься до заявленого [PERSON] , обгрунтування щодо того, що ним було особисто придбано автомобіль «Toyota Corolla», 2000 року випуску. Також, і в матеріалах справи відсутні інші докази, які б вказували, що спірний автомобіль є особистою приватною власністю [PERSON] . Крім того, і Верховний суд, в своїй ухвалі, від 07.06.2017 року, розглянувши зазначену справу за касаційниими скаргами [PERSON] , [PERSON] вказав, що суди попередніх\~інстанцій, правильно встановили, що спірний автомобіль на момент набуття під час перебування у шлюбі, був\~спільною сумісною власністю\~подружжя (т.3, а.с.161). Таким чином, суд приходить до висновку, що вказаний транспортний засіб автомобіль «Toyota Corolla», 2000 року випуску, було придбано подружжям під час перебування у шлюбі та є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] , а тому, у відповідності до положень ст.\~60,\~63 СК України, як\~ [PERSON] , так і [PERSON] , мають рівні права на володіння, користування та розпорядження цим транспортним засобом. Проте, незважаючи на вказане, на підставі довідки-рахунку, від 19 серпня 2014 року №721495 та заяви [PERSON] , від 26.08.2014 року до ВРЕР ДАІ УМВС України в Одеській області, автомобіль «Toyota Corolla», 2000 року випуску, було перереєстровано з [PERSON] на [PERSON] та на цей автомобіль було видано інший державний номер, а саме: [NUMBER] (т.1, а.с.72, 76-78). Досліджуючи питання чи дійсно мало місце волевиявлення [PERSON] на відчуження автомобілю «Toyota Corolla», 2000 року випуску, у зв`язку з цим, в судовому засіданні було досліджено роздруківку з соціальної мережі сторінки Ольги Килимник «ВКонтакте» (т.1, а.с.122-127) Так, в розділі «Фотографії» цієї сторінки [PERSON] з соціальної мережі «ВКонтакте» містяться фото. На фото, про яке на сторінці [PERSON] з соціальної мережі «Вконтакте» вказано, що «добавлено 5 сентября 2014» зображено приміщення, на задньому плані якого знаходяться столи зі скатертинами з орнаментом в українському стилі, сервіровані тарілками з їжею, на передньому плані фото зображено в цьому приміщенні жінку з букетом троянд,\~одягнену в плаття кольору темного з розового кольору квітками, та чоловіка, одітого в голубого кольору, рубашку, які удвох стоять та цей чоловік обіймає цю жінку (т.1, а.с.123). На фото, про яке на сторінці [PERSON] з соціальної мережі «ВКонтакте» вказано,\~що «добавлено\~5\~сентября 2014»\~зображено \~в альтанці жінку, одягнену в плаття темного кольору на голові у неї віночок і стрічки жовтого і синього кольору та чоловіка, одягненого в світлого кольору, рубашку, який обіймає цю жінку (т.1, а.с.124). На фото, про яке на сторінці [PERSON] з соціальної мережі «ВКонтакте» вказано, що «добавлено 5 сентября 2014» зображено в приміщенні, на задньому плані якого знаходяться столи сервіровані тарілками з їжею, на передньому плані зображено жінку, одягнену в плаття чорного кольору та чоловіка, одягненого в світлого кольору рубашку, які удвох танцюють (т.1, а.с.125). На фото, про яке на сторінці [PERSON] з соціальної мережі «ВКонтакте» вказано, що «добавлено 5 сентября 2014» зображено в приміщенні жінку, одягнену в плаття кольору темного з розового кольору квітками, та чоловіка, одягненого в голубого кольору, рубашку, які удвох сидять в кріслі (т.1, а.с.126). На фото, про яке на сторінці [PERSON] з соціальної мережі «Вконтакте» вказано, що «добавлено 3 февраля 2014» зображено на вулиці, взимку чоловіка та жінку в зимовій верхній одежі, які позують, обійнявшись удвох (т.1, а.с.127). Під час\~вивчення цих\~письмових доказів\~у справі,\~ [PERSON] вказав, що на цих фото зображений він та [PERSON] . З наведеного, суд приходить до висновку, що задовго, до того, як [PERSON] 19 серпня 2014 року перереєстрував на [PERSON] автомобіль «Toyota Corolla», 2000 року випуску, він був знайомий з [PERSON] та, не тільки знайомий, а знаходився з нею в більш близьких стосунках, ніж знайомі, про що вказують фото [PERSON] та [PERSON] , розміщені в соціальній мережі на сторінці Ольги Килимник «ВКонтакте». Також, 17 жовтня 2014 року, на підставі довідки-рахунку, від 10 жовтня 2014 року, № 721681 та заяви [PERSON] від 17 жовтня 2014 року, вказаний автомобіль було перереєстровано на ім`я [PERSON] та на цей автомобіль було залишено той же державний номер, що і при перереєстрації на [PERSON] , а саме: [NUMBER] (т.1, а.с.72-75). Досліджуючи питання чи дійсно мало місце волевиявлення [PERSON] на відчуження цього автомобілю «Toyota Corolla», 2000 року випуску, судом встановлено, [PERSON] , як вказав сам [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] (т.1 а.с.29) та є особою, з інвалідністю 2 групи, про що вона сама вказала у своїй заяві до суду та надала довідку про це (т.4, а.с.172). Вказане також не заперечується [PERSON] .. Крім того, згідно до листа військової академії для заїзду автомобілю «Toyota Corolla», на територію військової чавстини, [PERSON] військовою частиною видавалась перепутска на проїзд автомобіля «Toyota Corolla»: в 2013 році з державним номером [NUMBER] , а в 2014 року йому видавалась перепутска на проїзд автомобіля «Toyota Corolla», але з державним номером [NUMBER] (т.1 а.с.103). Тобто, зазначене вказує, що і після двох перереєстрацій на інших осіб, [PERSON] як користувався до 2013 року автомобілем «Toyota Corolla» з державним номером [NUMBER] , так і після здійснення реєстрації цього автомобілю на [PERSON] , а після [PERSON] на [PERSON] , у зв`язку з чим було змінено державний номер на [NUMBER] , але і з зміненим державним номером, [PERSON] продовжує користуватись тим же автомобілем. Отже, в судовому засіданні встановлено, що перереєстрацію спірного автомобілю було здійснено [PERSON] спочатку на [PERSON] , а після Килимник на [PERSON] , яка являєьться рідною сестрою [PERSON] , але автомобілем продовжує користуватись [PERSON] . Згідно\~ст. 60 СК України,\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, якщо не доведено протилежне. Статтею 65 СК України\~встановлено, що для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Відповвідно до ч. 4\~ст. 203 ЦК України,\~правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Отже, згода одного з подружжя на відчуження цінного спільного сумісного майна має бути надана в письмовій формі. Однак, відсутність такої згоди сама по собі не може бути підставою для визнання договору, укладеного одним із подружжя без згоди другого з подружжя, недійсним. Згідно зі\~ст. 388 ЦК України,\~якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Отже,\~зважаючи на\~викладене,\~суд приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги [PERSON] \~ про витребування автомобіля «Toyota Corolla», 2000 року випуску, повернення його відповідачу [PERSON] , а також і вимога про скасування реєстрації спірного автомобіля за [PERSON] та відновлення реєстрації права власності на автомобіль за відповідачем [PERSON] , не підлягають задоволенню, оскільки віндикаційний позов та позов про скасування державної реєстрації автомобіля, [PERSON] подано в інтересах відповідача [PERSON] , який заперечує проти його задоволення з підстав відсутності спору з цих питань. Щодо вимог про визнання договору\~купівлі-продажу від 19 серпня 2014 року недійсним, суд зазначає, що, оскільки, судом встановлено, що [PERSON] \~ здійснив відчуження автомобіля \~«Toyota\~Corolla»\~ на свій розсуд проти волі іншого з подружжя, то таке майно або його вартість враховується при поділі і цього буде достатньо без визнання договору\~купівлі-продажу, від 19 серпня 2014 року недійсним. Відповідно до ч. 1\~ст. 70 СК України,\~у разі поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №3280 про визначення ринкової вартості КТС, виконаного 07 вересня 2015 року Одеським науково -дослідницьким інститутом судових експертиз, середня ринкова вартість автомобіля «Toyota Corolla», 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , становить 119 810 грн. (т.1, а.с.219-221). Відповідно, 1/2 частина вартості автомобіля становить 59 905 грн. Не погоджуючись з зазначеною вартістю автомобіля, визначеною експертом за ухвалою суду, відповідач [PERSON] своїм правом заявляти клопотання про призначення повторної автотоварознавчої експертизи, не скористався, але надав до суду «Экспертное заключение № УТЭ-351» від 25.03.2019р., згідно до якого, головний фахівець Одеської регіональної торгово-промислової палати, який має свідоцтво оцінювача, надав висновок, що на 25.03.2019 року вартість автомобілю складає 102882грн. (т.4, а.с.21-22). Проте, з цим висновком суд погодитись не може, оскільки він наданий не за ухвалою суду і не експертом, а лише фахівцем, який має свідоцтво оцінювача. Виходячи з системного аналізу наведених норм права та доказів, вивчених у судовому засіданні, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] компенсації вартості 1/2 частини спірного автомобіля, в сумі 59 905 грн. За приписами ч. 2\~ст. 364 ЦК України, право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Тому, після отримання від [PERSON] компенсації вартості її частки, у [PERSON] припиниться право власності на спірний автомобіль. Також, з визначенням вартості спірного автомобіля за ціною, згідно довідки-рахунку від 19 серпня 2014 року №721495, суд погодитись не може, оскільки даний договір було укладено з порушенням порядку, встановленого законом. Щодо вимог зустрічного позову стосовно кухонного комбайна «МULINEKS», 2001 р.в., мікрохвильової печі «SATURN», 2001 р.в., праски «ВOSН», пилососа миючого «ТОМАS ТТ», 2009 р.в., дивана «Фьорд» та двох крісел у шкірі, суд приходить до висновку про таке. Згідно роз`яснень, викладених у\~постанові Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими\~статтями 69-72 СК\~та\~ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті\~60,\~69 СК, ч. 3\~ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3\~ст. 325 ЦК\~можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Згідно ч. 1\~ст.71 СК України, майно, що є об`єктом\~\~права\~\~спільної\~\~сумісної власності подружжя, ділиться\~\~між ними\~\~в натурі. Якщо\~\~дружина\~\~та\~\~чоловік не домовилися\~\~про порядок поділу\~\~майна, спір\~\~може бути вирішений\~\~судом. Згідно до матеріалів справи, частину майна, про яке [PERSON] зазначав у первинному зустрічному позові, [PERSON] отримано, що сторонами не заперечується. Відповідно до матеріалів справи, між сторонами відсутній спір щодо належності спірного майна до спільного майна подружжя, а саме: кухонного комбайна «МULINEKS», 2001 р.в. вартістю 200, 00 грн.; мікрохвильової печі «SATURN» на 23 л., 2001 р.в. вартістю 400,00 грн., праски «ВOSН» вартістю 150, 00 грн., пилососа миючого «ТОМАS ТТ», 2009 р.в. вартістю 2833, 10 грн. З урахуванням вартості спірного майна, суд вважає за можливе виділити [PERSON] спільно нажите майно, а саме: кухонний комбайн «МULINEKS», 2001 р.в. вартістю 200, 00 грн.; мікрохвильову піч «SATURN» на 23 л., 2001 р.в. вартістю 400,00 грн., праску «ВOSН» вартістю 150, 00 грн., всього на суму 750 грн. (сімсот п`ятдесят гривень) та виділити [PERSON] спільно нажите майно, а саме: пилосос миючий «ТОМАS ТТ», 2009 р. вартістю 2833, 10 грн., і стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію різниці вартості частки спільного сумісного майна подружжя в розмірі 1041,55грн.. Згідно зі\~ст. 58 ч.1 ЦПК України,\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Доводи [PERSON] про необхідність включення в обсяг спільного майна подружжя дивану «Фьорд» та двох крісел у шкірі, суд вважає безпідставними, оскільки [PERSON] не надано до суду доказів коли саме, ким та де було придбано ці меблі та яка їх вартість. Долучена до матеріалаів справи довідка б/н від 12.04.2012 року видана СПД [PERSON] , згідно до якої: придбано 0712.2004 році комплект меблів - диван та два крісла подружньою парою [PERSON] та [PERSON] на суму 17500 грн. (т.1. а.с. 45) Долучена до матеріалів справи фотокопія оголошень про продаж в Інтернеті м`яких меблів на суму 30000 грн. (т.2, а.с. 18-19). Вказані, надані стороною відповідача довідка та фотокопія оголошень не є належними доказами на підтвердження того, що зазначені меблі були фактично придбані сторонами, а наданий гарантійний талон № 13/3-1м на диван «Фьорд» 3р+1+1, згідно до якого: він виданий салоном - магазином «Гранд» 13 березня 2005 року, спростовує придбання комплекту меблів у СПД [PERSON] , оскільки в ньому зазначено іншого отримувача майна та іншого продавця (т.1. а.с. 46). Також, суд зазначає, що товарного чеку на придбання комплекту меблів: дивану «Фьорд» та двох крісел у шкірі, позивачем за зустрічним позовом до суду за час розгляду справи, не було надано. За правилами \~ст. 59 ч.2 ЦПК України,\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Щодо посилання [PERSON] та його представника на пропущення позивачем позовної давності звернення до суду з вищезазначеними вимогами, суд зазначає про таке. До вимог про поділ майна, заявлених після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності (ч. 2\~ст. 72 СК України). Згідно \~\~п.15 постанови\~\~Пленуму Верховного Суду України, від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», початок позовної давності для вимоги про поділ спільного майна подружжя, шлюб якого розірвано, обчислюється не з дати прийняття постанови державного органу РАЦС чи з дати набрання рішенням суду законної сили, а від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності. Виходячи з обставин справи та наведених положень закону, твердження відповідача та його представника про початок перебігу строку позовної давності з липня 2011 року є необґрунтованим та відповідачем не надано до суду доказів, які б вказували, що право власності позивачки, як співвласника спільного майна порушувалися, а зібрані матеріали справи навпаки спростовують дані доводи, оскільки автомобіль [PERSON] було відчужено 19.08.2014 року, тобто лише за один місяць до моменту звернення з первісним позовом до суду 30.09.2014 р. Також,\~і \~Верховний суд\~в своїй\~ухвалі,\~від 07.06.2017\~року,\~розглянувши зазначену\~справу за\~касаційниими скаргами\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~не вказав,\~про наявність\~підстав для\~відмови в\~задоволенні первісного\~позову у\~зв`язку\~з пропущенням\~строків завернення\~до суду (т.3, а.с.161). Щодо вимог зустрічного позову про визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 0,0800 га, що розташована за адресою: с. Красносілка Комінтерновського району Одеської області, яка зареєстрована на [PERSON] на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку, від 19 червня 2012 року, суд зазначає про таке. У відповідності до державного акту на право власності на земельну ділянку, від 19 червня 2012 року [PERSON] належить земельна ділянка, загальною площею 0,0800 га, що розташована за адресою: с. Красносілка Комінтерновського району Одеської області, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (т. 1, а.с. 44). За змістом\~ст. 5 ЦК України,\~правовий статус майна щодо якого виник спір, визначається нормами матеріального права, яке діяло на час його придбання, будівництва, або легалізації. За приписами ст.ст. 57- 61СК України, майно нажите подружжям за час шлюбу є їх спільною сумісною власністю, а майно, яке належало кожному з них\~\~до одруження або отримане в дар\~\~є їх приватною власністю.\~\~\~\~\~\~ У разі, коли об`єктом поділу майна є земельна ділянка, то правове регулювання спірних правовідносин має відбуватися із застосуванням спеціальних норм, якими врегульовані земельні відносини, тобто ст.ст.\~81,\~116 ЗК України. У відповідності до вказаних норм закорну та правових висновків постанови Верховного Суду України, від 15.02.2012 р.,\~\~окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Тобто, на отримання громадянином частки із земельного фонду, має право кожен громадянин. Таким правом [PERSON] уже скористалась і, у разі поділу отриманої нею частки із земельного фонду, будуть порушені її права, оскільки своє право на отримання громадянином частки із земельного фонду, вона вже використала, а [PERSON] таке право не використано і він має ще право одержати таку частку із земельного фонду. Проте, за приписами ч. 5\~ст. 61 СК, положення якої діяли\~\~з 08.02.2011 р. та до 13.06.2012 р., приватизована чи набута безоплатно одним з подружжя\~\~у цей період, земельна ділянка із земельного фонду, вважалася об`єктом права спільної сумісної власності.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Однак, положеннями ст. 4 та ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»\~\~(у редакції\~Закону України\~\~«Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» від 11.02.2010 р. № 1878- VII) та\~статтею 125 ЗК України\~ передбачено, що право власності на земельну ділянку підлягає обов`язковій державній реєстрації та вважається набутим з часу такої реєстрації. З матеріалів справи вбачається, що позивачка набула права власності на спірну земельну ділянку 19 червня 2012 р. з моменту державної реєстрації права власності (т.1, а.с. 44). Оскільки, право власності на приватизовану земельну ділянку [PERSON] виникло з часу її державної реєстрації 19 червня 2012 р., то така земельна ділянка, згідно з положеннями п. 5\~ст. 57 СК\~(в редакції\~Закону № 4766-VI від 17.05.2012 р., чинний з 13.06.2012 р.\~),\~є її особистою приватною власністю одержаною громадянином безоплатно із земельного фонду України, а тому, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову про розподіл спільного майна подружжя в цій частині слід відмовити. Щодо стягннення судових витрат. Сторонами понесені наступні судові витрати: [PERSON] \~ здійснено\~витрати на\~правову допомогу,\~у розмірі\~10\~тис.грн. (т.1, а.с. 11, 104), також було сплачено судовий збір згідно оригіналів квитанцій (т.1, а.с. 1, 84, 97) 600+ 243,60 + 487,20 = 1330,80 грн.; витрати на проведення експертизи (т.1, а.с. 222 ) 737,28 грн.); [PERSON] : всього на суму 924,80 грн. (судовий збір згідно оригіналів квитанцій (т. 1, а.с. 25, 56, 114, 151) 341 + 121,80 + 340 + 121.80 = 924,80 грн.) Судові витрати по справі: судовий збір, витрати за проведення експертизи рухомого майна, за надання юридичної допомоги підлягають розподілу відповідно до ч.1\~ст. 88 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial