Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] - мати [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вона, [PERSON] - бабуся малолітнього [PERSON], являється його опікуном відповідно до рішення виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області за № 366/3 від 15.09.2015 року та є його законним представником відповідно до вимог ст. 39 ЦПК України. Він, [PERSON] являється батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] та є його законним представником відповідно до вимог ст. 39 ЦПК України. Позивачі вказують, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS], яка належала спадкодавиці на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 07.04.2005 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Білоконь С.І., зареєстрованому у реєстрі за № 1806. Заповіту на своє майно [PERSON] не залишила; спадкоємцями першої черги за законом після її смерті являються її діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вона, [PERSON], як мати померлої та спадкоємець першої черги за законом у встановлений законом шестимісячний строк відмовилася від прийняття спадщини, її чоловік, [PERSON] в шестимісячний строк також відмовився від прийняття спадщини, інших спадкоємців першої черги немає. Таким чином, сини спадкодавиці - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], як неповнолітній та малолітній сини померлої [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину згідно положення ч. 4 ст. 1268 ЦК України. Однак, постановою державного нотаріуса Бучанської міської державної нотаріальної контори Фальковської Л.М. № 1267/02-31 від 29 жовтня 2015 року їм відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], оскільки у документах на квартиру містяться розбіжності у датах, а саме: договір купівлі-продажу квартири складено 07 квітня 2005 року приватним нотаріусом Білоконь С.І., зареєстровано в реєстрі за реєстровим номером 1806, викладено на бланку ВСА № 982047, тоді як у посвідчувальному записі нотаріуса на цьому ж договорі зазначено дату 07 березня 2005 року. Вказують, що з відповіді КП "Бучанське бюро технічної інвентаризації" № 252 від 30 червня 2015 року, даної на запит державного нотаріуса, вбачається, що згідно даних, які містяться в інвентаризаційній справі № 2639 та реєстраційній книзі № 25, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Білоконь С.І. 07.04.2005 року; під час реєстрації права власності реєстратором помилково в Реєстрі та в книзі зазначено дату договору 07.03.2005 року. Враховуючи той факт, що на момент смерті спадкодавиці [PERSON] їй на праві власності належала квартира [ADDRESS], право власності на яку було зареєстровано у КП "Ірпінське БТІ" у встановленому законом порядку, то згідно положень ст. 1218 ЦК України дане право увійшло до складу спадщини і в порядку спадкування має перейти до спадкоємців першої черги за законом. Однак оформити спадкові права малолітніх дітей спадкодавця у державній нотаріальній конторі вони, як законні представники, не мають можливості з тих причин, що у посвідчувальному записі нотаріуса на договорі купівлі-продажу квартири, посвідченому 07 квітня 2005 року зазначено дату 07 березня 2005 року. На підставі наведених доказів вважають, що питання визнання за спадкоємцями права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом має бути вирішено у судовому порядку. Вважають, що за кожним із спадкоємців має бути визнане право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. В зв'язку з викладеними обставинами позивачі просили визнати за [PERSON], [INFO] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]; визнати за [PERSON], [INFO] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Позивачі [PERSON] та [PERSON] надали суду письмові заяви про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Представник відповідача - Бучанської міської ради Київської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду листа, в якому просив розглядати справу у відсутності представника Бучанської міської ради. Представник третьої особи - Бучанської міської державної нотаріальної контори Київської області в судове засідання не з'явився, надав суду листа, в якому просив розглядати справу без присутності представника Бучанської міської державної нотаріальної контори Київської області на підставі вже поданих заявником документів та наявних документів в матеріалах судової справи. У зв'язку із цим суд, враховуючи письмові заяви сторін, вважав за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина на належне їй за життя майно. За життя [PERSON] заповіту не залишила. Спадкоємцями за законом першої черги після її смерті є її батьки та неповнолітні діти. 28 лютого 2015 року мати [PERSON] - [PERSON] звернулася до Бучанської міської державної нотаріальної контори Київської області із письмовою заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті доньки [PERSON] на користь сина спадкодавця [PERSON], [INFO] та на користь сина спадкодавця [PERSON], [INFO]. Також 14 березня 2015 року із аналогічною заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті доньки [PERSON] до Бучанської міської державної нотаріальної контори Київської області звернувся батько померлої [PERSON] Встановлено, що за життя [PERSON] належала на праві власності квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 07 квітня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Білоконь С.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1806. Встановлено, що 29 жовтня 2015 року до Бучанської міської державної нотаріальної контори Київської області від імені та в інтересах [PERSON], [INFO] звернулася його опікун [PERSON] із письмовою заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS]. Також 29 жовтня 2015 року до Бучанської міської державної нотаріальної контори Київської області від імені та в інтересах [PERSON], [INFO] звернувся його батько [PERSON] із письмовою заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS]. Встановлено, що згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.10.2015 року № 1267/02-31 державним нотаріусом Бучанської міської державної нотаріальної контори Фальковською Л.М. відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], оскільки в оригіналах документів на квартиру містяться розбіжності у датах, а саме договір купівлі-продажу квартири складено 07 квітня 2005 року Білоконь С.І., приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу за реєстровим номером 1806, викладено на бланку ВСА № 982047; у посвідчувальному написі нотаріуса на цьому ж договорі зазначено дату 07 березня 2005 року, разом із тим правовстановлювальний документ заламіновано. З метою встановлення факту належності квартири спадкодавцю, її державної реєстрації, державним нотаріусом було направлено запит до комунального підприємства "Бучанське бюро технічної інвентаризації" № 694/02-14 від 27 червня 2015 року; з відповіді комунального підприємства "Бучанське бюро технічної інвентаризації" № 252 від 30 червня 2015 року вбачається, що згідно даних, які містяться в інвентаризаційній справі № 2639 та реєстраційній книзі № 25 (сторінка 515), право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Білоконь С.І. 07.04.2005 року (під час реєстрації права власності реєстратором помилково в Реєстрі і в книзі проставлена дата договору 07.03.2005 р.) за р.№ 1806. Встановлено, що згідно Договору купівлі-продажу квартири від 07 квітня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Білоконь С.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1806, укладеного між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець), за цим договором продавець передає у власність покупця, а покупець приймає у власність належну продавцю квартиру [ADDRESS]. Даний договір купівлі-продажу викладений на бланку ВСА № 982047, разом із цим у посвідчувальному записі нотаріуса на даному договору зазначено, що цей договір підписано сторонами 07 березня 2005 року; згідно Витягу з Державного реєстру правочинів від 07.04.2005 року № 858877 даний договір посвідчений приватним нотаріусом Білоконь С.І. 07.04.2005 року о 9:40. Також на даному договорі міститься відмітка про реєстрацію права власності в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно від 26.04.2005 року № [NUMBER]. Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Ірпінським бюро технічної інвентаризації 26.04.2005 року № [NUMBER] квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві власності за [PERSON] 26.04.2005 року на підставі договору купівлі-продажу № 1806 (07.03.2005). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 28 травня 2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 173 від 28 травня 2008 року, після реєстрації розірвання шлюбу присвоєно прізвище їй - [PERSON]. Наведені обставини підтверджуються копіями паспортів позивачів, свідоцтва про смерть, свідоцтва про одруження, свідоцтв про народження дітей, свідоцтва про розірвання шлюбу, рішення виконкому Бучанської міської ради від 15.09.2015 року № 366/3 "Про встановлення статусу та призначення опіки над малолітньою дитиною [PERSON], [INFO].", спадкової справи № 35/2015 до майна померлої [INFO] [PERSON], постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.10.2015 року № 1267/02-31, іншими матеріалами справи. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб, (спадкоємців). Як встановлено в судовому засіданні, за життя [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 07 квітня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Білоконь С.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1806 належала квартира [ADDRESS]. За життя [PERSON] заповіту не залишила, спадкоємцями за законом першої черги після її смерті є її діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], яки прийняли спадщину у встановленому законом порядку; батьки спадкодавця відмовилися від прийняття спадщини після смерті доньки на користь її дітей, інших спадкоємців судом не встановлено. Оскільки за життя спадкодавцю [PERSON] належала на праві власності квартира [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 07 квітня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Білоконь С.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1806, в даному випадку відсутні права та обов'язки особи, які не входять до складу спадщини, передбачені ст. 1219 ЦК України, а тому суд вважає, що за дітьми спадкодавця [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] слід визнати право власності на квартиру [ADDRESS] по 1/2 частині за кожним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] Таким чином суд задовольняє заявлений позов повністю. На підставі ст. ст. 15,16, 1216-1222, 1258, 1261, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 6, 10, 11, 15, 60, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

Outcome: approved