Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. Обгрунтовуючи заявлені вимоги зазначив, що 12 лютого 2015 року в м. Бровари Київської області по вул. Красовського сталася ДТП, а саме відповідач рухаючись на своєму автомобілі [NUMBER] здійснив наїзд нього, коли він рухався через пішохідний перехід. на пішохода [PERSON] Вказує, що в результаті даної ДТП отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді підшкірної гематоми лобної області справа, забійної рани правої тім'яної області, саден на обличчі, перелому лобної кістки справа з переходом на сагітальний шов та крововиливом в лобну пазуху, субдуральних нашарувань справа, об'ємом 30-40 см. куб. (видалені на операції - трепанація черепа), субарахноідальних крововиливів, забою головного мозку, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 29 від 02.04.2015 р. відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпечності для життя. Зазначає те, що внаслідок ДТП йому (позивачу) заподіяно моральну шкоду, яка полягала у фізичному болю та стражданнях, які він зазнав у зв'язку із отриманими тілесними ушкодженнями, що в подальшому негативно вплинуло на психологічний і фізичний стан здоров'я. З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача в його (позивача) користь моральну шкоду в розмірі 200 000 грн. В судове засідання позивач не з'явився, про його проведення повідомлений належним чином. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 12 лютого 2015 року близько 11 год. 30 хв. [PERSON], керуючи технічно справним автомобілем марки «Daimler Chraysler 815» д.н.з. [NUMBER], рухаючись у світлу пору доби по вул. Красовського у м. Бровари Київської обл. проявив неуважність та не вірно вибрав швидкість, чим порушив п 12.4 ПДР України, а також при виявлені небезпеки для руху у вигляді пішохода, який переходив проїзну частину автодороги, не вжив завчасні заходи для зменшення швидкості транспортного засобу, яким керував, чим грубо порушив п. 12.3 ПДР України. Внаслідок цього допустив наїзд на пішохода [PERSON] Відповідно до вироку Броварського міськрайонного суду Київської обл. від 14.05.2015 [PERSON] визнано винним у пред'явленому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України,та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців без позбавлення права керування транспортним засобом, та звільнено від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком в 2 роки. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У відповідності до зазначених положень ЦПК України, вищевказані обставини дорожньо-транспортної пригоди, а також винність водія автомобіля «Daimler Chraysler 815» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] у вчиненні цієї ДТП, що визначені у вироку Броварського міськрайонного суду Київської обл. від 14.05.2015 , яка набрала законної сили, не підлягають доказуванню в ході розгляду даної цивільної справи. У ч.1 та ч.2 ст. 16 ЦК України зазначається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до положень ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Джерелом підвищеної небезпеки, як це зазначається у ст.ст.1187, 1188 ЦК України, є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, а шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Як слідує із роз'яснень, викладених у п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)" від 31.03.1995 р. №4 (зі змінами та доповненнями) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У відповідності до вимог п.5 та п.9 цієї ж Постанови Пленуму Верховного суду України при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Як вбачається із матеріалів справи та сторонами не оспорюється, в результаті вищевказаної ДТП позивач [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді підшкірної гематоми лобної області справа, забійної рани правої тім'яної області, саден на обличчі, перелому лобної кістки справа з переходом на сагітальний шов та крововиливом в лобну пазуху, субдуральних нашарувань справа, об'ємом 30-40 см. куб. (видалені на операції - трепанація черепа), субарахноідальних крововиливів, забою головного мозку. Так, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 29 від 02.04.2015 р. відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпечності для життя. Крім того, із наявної в матеріалах справи копії епікризу № 10210 позивач переніс операції : декомпресійна трепанація черепу в правій лобно-скронево-тім'яно-потиличній ділянці, краніопластика краніодефекту в правій лобно-скронево-тім'яно-потиличній ділянці титановою пластиною. Лікувальні рекомендації: продовження лікування в спеціалізованому реабілітаційному закладі. 05 червня 2015 року висновком МСЕК позивачу було встановлено І групу інвалідності, підгрупа «Б» строком до 01.07.2017 року. Крім того, позивачу було відшкодовано страховою компанією «Провідна», в якій було зареєстрована цивільно-правова відповідальність відповідача, страхове відшкодування 100 000 грн. А також відповідачем було сплачено на користь позивача 8000 грн. Враховуючи вищенаведене, суд вбачає підстави для відшкодування позивачу моральної шкоди, оскільки внаслідок ДТП позивач перебував без свідомості 21 день, він переніс фізичний біль, операції, моральні хвилювання та переживання з приводу отриманих травм, післяопераційні наслідки і, як наслідок, порушення нормального ритму життя та потребує стороннього догляду. При цьому, судом безспірно встановлено, що саме внаслідок протиправних дій відповідача, вина якого встановлена у визначеному законом порядку - вироком суду, позивачу було заподіяно моральну шкоду. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує в сукупності вищевказані негативні наслідки, які настали для позивача, характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, ступінь вини відповідача і його майновий стан, та виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості,вважає необхідним для відшкодування завданої позивачу моральної шкоди стягнути з відповідача в його користь 50 000 гривень. Підсумовуючи, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення частково.

Outcome: partial