Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

У червні 2021 р. представник позивача - адвокат Мустіпан О.В. звернувся до суду з позовом до ЗАТ «Українська будівельна компанія» про стягнення пені за договором № 9-17-159 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 11.08.2015р. за період з 01.06.2020р. по 01.06.2021р. у розмірі 102 670,47 грн. В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що 11.08.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № 9-17-159 купівлі-продажу майнових прав на квартиру. Відповідно до умов договору позивач зобов`язавався сплатити ціну продажу майнового права, а відповідач зобов`язався передати позивачу у власність майнове право на квартиру. Позивач свої зобов`язання виконав, однак станом на дату подання позовної заяви будинок не введений в експлуатацію. У зв`язку з чим позивач має право на стягнення із відповідача пені за порушення строків введення будинку в експлуатацію за період з 01.06.2020р. по 01.06.2021р. у розмірі 102 670,47 грн., а також просить стягнути витрати на надання правової допомоги в розмірі 5000 грн. та судовий збір у розмірі 1026,93 грн. Ухвалою Святошинського районного суду від 08.06.2021 року прийнято до розгляду дану справу та призначено розгляд за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву (а.с. 24-25). Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомлення сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що 11.08.2015 року між [PERSON] та ЗАТ «Українська будівельна компанія» було укладено договір № 9-17-159 купівлі-продажу майнових прав на квартиру (а.с. 5-14). Відповідно до умов договору позивач зобов`язався сплатити ціну продажу майнового права у розмір 813 960,00 грн., а ЗАТ «Українська будівельна компанія» зобов`язалося передати позивачу у власність майнове право на квартиру, що знаходиться у будинку за адресою: [ADDRESS] , позначений на схемі генерального плану за № 9. Згідно п. 1.7. договору термін прийняття будинку в експлуатацію - 3 квартал 2016 р. Відповідно до довідки від 29.03.2016 р. генерального директора ЗАТ «Українська будівельна компанія» позивач сплатив 100% вартості майнових прав на зазначену квартирувідповідно до умов договору купівлі-продажу майнових прав № 9-17-159 від 11.08.2015 р. в розмірі 813 960,00 грн. включаючи ПДВ (а.с. 16). Відповідно до акту прийому-передачі майнового права згідно договору № 9-17-159 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 11.08.2015р., що був складений 29.03.2016 р. ЗАТ «Українська будівельна компанія» передала, а [PERSON] прийняв майнове право на отримання у власність новозбудовану квартиру відповідно до договору 9-17-159 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 11.08.2015 р. Акт є дійсним лише за умови пред`явлення письмового підтвердження оплати 100% вартості майнового права, що складає 813 960,00 грн. з ПДВ згідно договору купівлі-продажу майнових прав № 9-17-159 від 11.08.2015 р. (а.с. 15). Судом встановлено, що станом на момент звернення позивача до суду будинок не введений в експлуатацію. Відповідно до п. 4.6 договору у випадку порушення ЗАТ «Українська будівельна компанія» зобов`язань згідно п. 1.7 щодо строків введення будинку в експлуатацію більше ніж на 180 (сто вісімдесят) календарних днів, ЗАТ «Українська будівельна компанія» сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від загальної оплаченої суми позивачем по договору. Як вбачається зі матеріалів справи представником позивача проведено розрахунок пені, відповідно до якого пеня за період з 01.06.2020 р. по 01.06.2021 р. за 365 календарних днів становить 102 670,47 грн. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк/термін. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи викладене, оскільки представником відповідача не спростовані, обставини, на які посилається представник позивача та оскільки відповідач належним чином не виконав взяті зобов`язання щодо введення в експлуатацію будинку в строки, передбачені договором, тому вимога позивача про стягнення пені за прострочення виконання договору підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог за період з 01.06.2020 по 01.06.2021р. Що стосується стягнення з відповідача понесених витрат на правничу допомогу позивачем, то слід зазначити наступне. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Як вбачається із матеріалів справи між позивачем та адвокатом Мустіпан О.В. 25.05.2021 року було укладено договір про надання правової допомоги (а.с. 17-20). Відповідно до додаткової угоди № 1 до даного договору, адвокатом було надано послуги з підготовки та подачі позовної заяви до Святошинського районного суду м. Києва про стягнення пені за договором (затрати часу - 5 год., вартість 5000 грн.). (а.с. 21). Позивачем було сплачено дану суму в повному обсязі, що підтверджується квитанцією до прибуткового ордеру № 4 від 25.05.2021 року (а.с. 22). Таким чином витрати позивача на отримання правої допомоги є доведеними та належним чином підтвердженими, а також обґрунтованими з врахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу підлягають задоволенню. Крім того, в порядку ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1026,93грн., сплачений при подачі позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved