Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

У серпні 2013р. ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду м. Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач зазначив у позовній заяві, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 16.08.2006р. [PERSON] 16.08.2006р. отримала кредит у розмірі 10000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, який встановлений до вересня 2009р. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. При укладаннi Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згiдно цiєї статтi ЦК договором приєднання є договiр, умови якого встановленi однiєю iз сторiн у формулярах або iнших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цiлому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. В ст.599 ЦК України, зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.ст.526,527,530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України, наслідками порушення Боржником зобов'язання, щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 30.04.2013 року має заборгованість перед Банком у розмірі 49 117,85грн., яка складається з наступного: 9222,79грн. - заборгованість за кредитом; 37079,92грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00грн. - штраф (фіксована частина), 2315,14грн. - штраф (процентна складова). Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги ст. ст. 11-16, 212, 509, 526, 527, 530, 536, 610, 611, 612, 624, 628, 629, 634, 1048-1050,1054 ЦК України, умовами Кредитного договору. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та надав письмові пояснення з приводу висновків, що містяться в Ухвалі Вищого спеціалізованого суду України від 17.09.2014р. по цій справі та докази щодо строку дії кредитної картки Відповідача, просив суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач та його представник в судове засідання не з'явилися, але від представника Відповідача - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи та позовної заяви без його участі, позов не визнає та просить застосувати строк позовної давності та відмовити Банку в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: 16.08.2006р. між сторонами був укладений договір №б/н, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 10000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (кредитна картка "Універсальна" №5457 0829 3079 6243) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% річних на поточну суму залишку заборгованості за кредитом, а на прострочену заборгованість у розмірі 72% річних з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки - до вересня 2009р. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг. При укладаннi Договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України (договір приєднання). Відповідно до ст.ст.527,536,1048,1049,1054 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Факт отримання кредиту, його розмір, неповернення коштів відповідачка не оспорює, але заперечує проти позову, посилаючись на пропуск строку позовної давності. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. ч.1,4 ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України). Згідно зі ст.ст.256,257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.5 ст.261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до п.2 Умов і Правил надання банківських послуг встановлено, що мінімальний обов'язковий платіж - це розмір боргових зобов'язань, які щомісячно підлягають оплаті протягом строку дії картки і він складає відповідно до узгоджених сторонами тарифів 7% від суми заборгованості, але не менше 50грн. і не більше залишку заборгованості. Таким чином, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватися позичальником частинами платежів, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Такий правовий аналіз зазначених норм та обставин відповідає висновкам, викладеним у Постанові Верховного Суду України від 06.11.2013р. у справі №6-116цс13. Вказане судове рішення згідно із положеннями ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів. Згідно розрахунку заборгованості (стовпчик п'ятий "Сальдо простроченої заборгованості за кредитом") відображено, що Відповідач вийшов вперше на прострочку 30.11.2006р., але остаточно кредит вийшов на прострочку тільки 31.01.2011р. Таким чином, ПАТ КБ "Приватбанк" мав законне право в строк до 31.01.2014р. включно звернутися до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, і позивач скористався цим правом в серпні 2013р., тобто в межах строку позовної давності. Тому суд вважає вимоги, Банку законними та обгрунтованими лише в частині стягнення заборгованості за кредитом з відповідачки за період з 30.08.2010р. по 30.04.2013р., яка дорівнює розміру 19803,18грн. до якої входить: заборгованість за кредитом - 445,06грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 17938,92грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00грн.; штраф (процентна складова) - 919,20грн.

Outcome: partial