Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

07.07.2014 р. позивач [PERSON] звернулась з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої внаслідок злочину, посилаючись на те, що відповідач 16.11.2013р. спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно- мозкової травми, що супроводжувалась струсом головного мозку, саден голови, обличчя, шиї. Позивач з 31.01.2013р. знаходилась під наглядом лікаря терапевта та невропатолога. Проходила курс лікування та медичне обстеження, 12.05.2014р. була оглянута лікарем невропатологом, призначено лікування на строк до одного місяця приймання медпрепарату. Зазначаючи, що є медичні препарати для лікування позивач приймала у період з 26.11.2013р. по 12.05.2014р., придбавала їх щомісячно витрачаючи на це по 640грн., то за вказаний період часу витрати на придбання медикаментів складають 3 840грн. Відповідач також завдав позивачу моральної шкоди, що полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, які позивач зазнав в зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями, яку позивач оцінює у розмірі 10 000грн., обґрунтовуючи її розмір тим, що [PERSON], раптово напала на позивача, здавлювала шию, позивачу ніяк було дихати, позивач став втрачати свідомість, потім відповідач стала наносити позивачу удари в обличчя, по голові. На руках в позивача був онук, який став істерично кричати. Після побиття позивачу було дуже погано, він став втрачати свідомість, у нього була рвота, голова, обличчя та шия нестерпно боліли. Тривалий час позивач лікуввся, спочатку у лікарні, потім амбулаторно, постійно страждав на головні болі, головокружіння, в ночі не міг спокійно спати, постійно приймала медпрепарати, щоб зменшити біль. В момент побиття позивач був шоковому стані, переніс нервовий струс від протиправної поведінки та дій відповідача. Вироком Павлоградського міськрайонного суду від 29.04.2014р., який набрав законної сили 29.05.2014 р., відповідач [PERSON] визнана винуватою у пред'явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 125 КК України, призначено покарання у вигляді штрафу в сумі 1 700грн. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, представник позивача у судовому засіданні пояснила, що медичні препарати були придбані позивачем за призначенням лікаря, але медичні документи з відповідними призначеннями у неї відсутні. Необхідність застосування цих ліків на її думку підтверджується тим, що позивачу було спричинено закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов визнали частково у сумі 200 грн за моральну шкоду, зазначивши, що позовні вимоги в частині матеріальної шкоди позивачем не доведені. Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Вироком Павлоградського міськрайонного суду від 29.04.2014р. [PERSON] визнана винуватою у пред'явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 125 КК України та їй призначено покарання у вигляді штрафу в сумі 1 700грн. Згідно ч.4 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В ході розгляду кримінального провадження позивачем цивільний позов не заявлявся, тому матеріальна та моральна шкода позивачу не відшкодована. Вироком суду було встановлено, що [PERSON] 16.11.2013 року, приблизно о 8.30год перебувала в районі магазину "Варус" по вул.Челюскінцев в м.Павлограді Дніпропетровської області, де побачила раніше знайому [PERSON], син якої є колишнім чоловіком її доньки. [PERSON] та [PERSON] мали між собою особисті неприязні стосунки, пов'язані з виконанням судового рішення щодо встановлення місця проживання онуків. На ґрунті зазначених особистих неприязних стосунків у [PERSON] виник злочинний умисел направлений на умисне заподіяння [PERSON] тілесних ушкоджень. Реалізовуючи зазначений злочинний умисел, перебуваючи в тому ж місці, близько 08.35год. 16.11.2013 року [PERSON] підійшла до [PERSON] сзаду, та почала обома руками стискати її шию, після чого підійшла до [PERSON] спереду, та по черзі, обома кулаками рук нанесла не менше п'яти ударів по голові, заподіявши [PERSON] легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я більше шести днів, але не більше, як три тижні (21 день) у вигляді закритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалась струсом головного мозку, саден голови, обличчя, шиї. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 76 від 26.02.2014 року потерпілій [PERSON] легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я більше шести днів, але не більше, як три тижні (21 день) у вигляді закритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалась струсом головного мозку, саден голови, обличчя, шиї.(а.к.п.16,17) Вирок Павлоградського міськрайонного суду від 29.04.2014р. набрала законної сили, тому наявні підстави для відшкодування шкоди відповідно до ст.1166, 1167 ЦК України. Як передбачено ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підтвердження позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди позивачем надано копію адвокатського запиту до завідуючого аптекою, б/н та дати про вартість медпрепаратів, на яком міститься відбиток штемпелю аптеки № 8 та навтроти назв медичних препаратів зазначено цифри. Проте, суд вважає вказаний запит неналежним доказом, оскільки позивачем не було надано у судове засідання документів саме про сплату вартості медичних препаратів, які призначалися їй у зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями, у даному або іншому аптечному закладі, із зазначенням переліку та кількості придбаних медичних препаратів, а також часу їх придбання. Оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, в частині відшкодування витрат на придбання ліків позов задоволенню не підлягає. Враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, зважаючи на те, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень позивач зазнала фізичних та душевних страждань, значний час знаходилась на лікуванні у медичному закладі та амбулаторно, відчувала фізичний біль, що порушило її звичне життя, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості суд приходить до висновку про необхідність визначити розмір відшкодування моральної шкоди позивачу у сумі 3000,00 грн. Таким чином, суд вбачає підстави для часткового задоволення позову, шляхом відмови у задоволенні вимог про відшкодування матеріальної шкоди, та стягнення моральної шкоди, спричиненої злочином, на користь позивача з відповідача у зазначеному вище розмірі. Згідно п.6 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial