Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач згідно укладеного договору № б/н від 16.11.2010 р. отримав кредит в розмірі 11000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», що діють на дату нарахування з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Умов та Правил надання банківських послуг». ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 25.12.2018 р. відповідач має заборгованість по кредитному договору в сумі 61808,51 грн., яка складається з наступного: 10711,32 грн. - заборгованість за кредитом; 28169,77 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 19507,97 грн. заборгованість по пені, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн.(фіксована частина), 2919,45 грн. (процентна складова). Позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 61808,51 грн. за кредитним договором б/н від 16.11.2010 р. та 1921,00 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не зявився, в позовній заяві просить справу розглянути без його участі, просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в суді позов визнала частково, не заперечила щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту та відсотках, частково штрафу, в решті вимог просить відмовити, просить врахувати її важкий матеріальний стан. Суду відповідач пояснила, що заборгованість виникла в звязку з важким матеріальним станом, сплачувала борги по мірі можливості, просить суд врахувати, що вона отримує незначну пенсію, в неї на утриманні перебуває чоловік який має другу групу інвалідності довічно та син інвалід 3-ї групи з дитинства, просить в звязку з цим зменшити нараховану банком неустойку. Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. \~ \~ \~ \~16 листопада 2011 року між позивачем АТ КБ «Приватбанк» і [PERSON] був укладений договір, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 11000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою коштів за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами Банку складає договір про надання банківських послуг (а.с. 7). Відповідач зобовязалась повернути позивачеві кредит і сплатити банку проценти щомісячними платежами в розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, вносячи їх на рахунок банку до 25-го числа місяця, що слідує за звітним. З 2 квітня 2014 року щомісячний платіж мав становити 5% від заборгованості (але не менше 100 грн та не більше залишку заборгованості). Укладаючи цей договір, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідач визначили право банку змінювати тарифи(в т.ч. і відсотки) та інші умови обслуговування рахунку. На виконання умов укладеного договору банком було надано відповідачу 7 кредитних карток, термін дії останньої № 4149625810207025 з 11.07.2015 р. по 10/18. 31.01.2017 р. кредитний ліміт банком було встановлено відповідачу в розмірі 15500 грн. На умовах укладеного договору банком надавалися відповідачу кредитні кошти. Разом з тим, взяті на себе за договором зобовязання відповідач належним чином не виконувала і станом на 25.12.2018 р. у неї виникла заборгованість, яка згідно розрахунків банку становить 61808,51 грн., яка складається з наступного: 10711,32 грн. - заборгованість за кредитом; 28169,77 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 19507,97 грн. заборгованість по пені, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн.(фіксована частина), 2919,45 грн. (процентна складова)(а.с.4-8). Востаннє відповідачем було сплачено в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору 29.03.2018 р. 750 грн., що підтверджується випискою з карткового рахунку. Відповідно до частин 1 і 2\~ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобовязання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Згідно з ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В силу\~ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідач в суді заборгованість по кредиту в сумі 10711,32 грн. та по відсоткам в сумі 28169,77 грн.(востаннє банком були нараховані 01.07.2018 р.) визнала, а тому позов в цій частині підлягає до задоволення. Пунктом 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг визначено, що при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. У випадку виникнення прострочених зобовязань на суму від 100 грн, у томі числі прострочених зобовязань, клієнт сплачує банку пеню,відповідно до встановлених тарифів( п. 2.1.1.12.6.1. Умов та правил надання банківських послуг). Згідно із\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею), є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). За положеннями\~ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. У звязку з наведеним вище, суд вважає, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення\~строків виконання грошових зобовзань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст. 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі №6-2003цс15. Отже, за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань, визначених договором, стягненню з відповідача підлягає штраф, передбачений п. 2.1.1.7.6.Умов та правил надання банківських послуг. Передбачена в подальшому п. 2.1.1.12.6.1. Умов та правил надання банківських послуг пеня за прострочення зобовязань стягненню не підлягає, оскільки штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення суперечить вимогам закону. В звязку з цим вимоги позивача про стягнення з відповідача 19507,97 грн. заборгованості по пені задоволенню не підлягають. В той же час з відповідача підлягає до стягнення штраф в розмірі 500,00 грн. фіксована складова, та штраф в розмірі 5% від суми заборгованості яка підлягає до стягнення з відповідача в розмірі 1944,05 грн.(заборгованість по кредиту 10711,32 грн грн. + заборгованість по відсоткам 28169,77 грн.) х 5% = 2172,89 грн.), який суд з врахуванням правової позиції висловленої в постанові\~Верховного Суду\~України у\~справі за\~N\~6-1120цс15\~ від\~04.11.2015\~р.\~на підставі\~ч.3\~ст.551\~ЦК України\~вважає за\~можливе зменшити\~до 100,00\~грн.\~враховуючи обставини\~справи,\~важкий матеріальний\~стан відповідача\~яка є\~пенсіонером,\~отримує незначну\~пенсію та\~на утриманні\~якої знаходиться\~чоловік \~інвалід 2-ї\~групи довічно\~та син\~інвалід 3-ї\~групи з\~дитинства,\~що підтверджено\~копіями довідок\~МСЕ,\~довідкою про\~склад сімї\~,\~довідкою про\~розмір пенсії. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача підлягає до стягнення заборгованість за кредитним договором № б/н від 16.11.2010 р. в сумі 39481,09 грн., в т.ч.: заборгованість по кредиту 10711,32 грн., заборгованість по відсоткам 28169,77 грн. штраф 500,00 грн.(фіксована частина), штраф 100,00 грн.(процентна складова). Враховуючи викладене,

Outcome: partial