Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 липня 2020 року прізвище відповідача [PERSON] змінене на « [PERSON] ». Свої позовні вимоги банк обґрунтовує тим, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписала Заяву від 21 лютого 2010 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 8400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. [INFO] позичальник [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 27 квітня 2017 року. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України, у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців. Таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням. На виконання вимог ст.ст.1268, 1269, 1281 ЦК України, позивачем 29 липня 2018 року була направлена претензія кредитора до Олександрівської державної нотаріальної контори. 11 вересня 2018 року позивачем було отримано відповідь Олександрівської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємцями померлої [PERSON] , які звернулися із Заявами про прийняття спадщини є [PERSON] . 09 жовтня 2019 року до спадкоємця [PERSON] було направлено Лист-претензію, згідно якої позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість [PERSON] перед банком за Кредитним договором від 21 лютого 2010 року становить 8595,88 грн., яка складається з наступного: - 8595,88 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за Кредитним договором від 21 лютого 2010 року у розмірі 8595,88 грн., яка складається з наступного: - 8595,88 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, а також судові витрати по справі у сумі 2102,00 грн. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідач [PERSON] до суду надала Відзив на позовну заяву в якому зазначила, що вимоги позивача не визнає, оскільки вона 18 травня 2018 року отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Спадщина на яке було видано Свідоцтво складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала її покійній матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В червні 2020 року вона отримала документи з суду з яких вбачається, що 04 червня 2020 року судом було відкрито провадження за позовом ПАТ КБ «Приват Банк», щодо стягнення з неї заборгованості за кредитом, який був оформлений на її покійну матір. Вважає, що вимоги банку не підлягають задоволенню і до вимог банку мають бути застосовані правові наслідки обумовлені ч.4 ст.1281 ЦК України, оскільки 18 травня 2018 року вона набула у власність майно, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину, зареєстрованому в реєстрі за №273, Витягом з реєстру нерухомого майна від 18 травня 2018 року реєстраційний номер нерухомого майна 1555646214203. 26 липня 2017 року банк спрямував до Олександрівської державної нотаріальної контори претензію кредитора, що вбачається з листа Завідуючої Олександрівської державної нотаріальної контори №400/02-14 від 18 травня 2018 року, який був долучений банком до позовної заяви. 18 травня 2018 року Листом №400/02-14 Завідуюча Олександрівської нотаріальної контори повідомила банк, який заявив свої права кредитора про те, що їй видано Свідоцтво про спадщину, на листі є відмітка про отримання банком Листа 11 вересня 2018 року, що підтверджується листом, який банк долучив до позову. 24 вересня 2019 року банк спрямував Лист - претензію на адресу її колишньої реєстрації, за якою вона не мешкає, оскільки уклала шлюб і з 30 липня 2019 року була зареєстрована по вул. Річна в місті Слов`янську Донецької області. У Вимозі банк вимагає сплатити борг її покійної матері в розмірі 8595,88 грн. Як вбачається з вище наведених документів, у тому числі наданих банком, станом на 26 липня 2017 року банк був обізнаний, що [INFO] померла її мати - кредитор банку, 11 вересня 2018 року банк отримав Повідомлення нотаріуса, відповідно ч.2 ст.1281 ЦК України - кредитор спадкодавця має протягом шести місяців з моменту, коли він довідався про відкриття спадщини пред`явити до спадкоємця, що прийняв спадщину вимоги, не залежно від настання строку вимоги. Вважає, що банк мав пред`явити до неї вимоги протягом шести місяців починаючі з 11 вересня 2018 року, з дати коли банк отримав Повідомлення нотаріуса. Строк пред`явлення вимог сплинув 12 березня 2019 року, а письмову вимогу банк спрямував на адресу її колишньої реєстрації 24 вересня 2019 року тобто після спливу шестимісячного строку встановленого законом, відповідно банк втратив право вимоги. Просить суд відмовити банку у задоволенні позову та застосувати наслідки передбачені ч.4 ст.1281 ЦК України (а.с. 86-87). Представник позивача - Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - Ванжа Н.В., яка діє на підставі Довіреності №723-К -Н -О від 10 лютого 2020 року, до суду надала Відповідь на відзив, в якій зазначила, що [PERSON] померла [INFO] . 26 липня 2017 року Банк звернувся до Олександрівської державної нотаріальної контори з Претензією кредитора щодо укладеного Кредитного договору від 21.02.2010 року на суму заборгованості [PERSON] перед Банком у розмірі 8595,88 грн. Повторно, позивачем 29 липня 2018 року була направлена претензія кредитора до Олександрівської державної нотаріальної контори. 11 вересня 2018 року Позивачем було отримано відповідь Олександрівської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємцями померлої [PERSON] , які звернулись із заявами про прийняття спадщини є [PERSON] . Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги щодо спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкодавців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Зазначена норма не встановлює певного порядку пред`явлення таких вимог і має на меті у передбачений законом строк інформувати спадкоємців про зобов`язання спадкодавця перед кредитором, а частина перша цієї норми зобов`язує спадкоємців повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борг. Вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк встановлений ст. 1281 ЦК України приймає претензії кредиторів від спадкодавця. Заявлення кредитором своїх вимог до спадкоємців не безпосередньо спадкоємцям, а через нотаріуса не суперечить приписам ч. 2 ст. 1281 ЦК України. При цьому, на відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор спадщини, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадкоємцями спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один із спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі. На виконання вимог вищезазначеної норми закону Позивачем 11 серпня 2017 року була направлена претензія кредитора до Олександрівської державної нотаріальної контори. Згідно до п. 3.11 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України заяви кредиторів реєструються у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ під самостійними номерами та в хронологічному порядку. На всіх заявах зазначаються дата і час їх надходження та номер спадкової справи. За приписами ч. 3 ст. 1296 ЦК - відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Тобто вимога про погашення заборгованості була пред`явлена до спадкоємців через нотаріуса, а отже АТ КБ "Приватбанк" не пропущено строк пред`явлення кредиторських вимог до спадкоємця померлого. Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 140-141). Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Як встановлено у судовому засіданні та вбачається матеріалів справи, [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписала Заяву від 21 лютого 2010 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 8400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України «Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору…» У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України «Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту». У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України «Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У порушення зазначених норм закону та умов договору [PERSON] зобов`язання за вказаним Договором виконувала, однак не в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість за Кредитним договором. Зі Свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого 27 квітня 2017 року Олександрівським районним Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, вбачається що [PERSON] померла [INFO] у віці 63 роки , про що зроблено відповідний актовий запис № 36 (а.с. 97). З розрахунку заборгованості, наданого позивачем вбачається, що станом на дату смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заборгованість перед банком за Кредитним договором від 21 лютого 2010 року становить 8595,88 грн., яка складається з наступного: - 8595,88 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З витребуваної судом Спадкової справи після смерті [PERSON] , вбачається, що 26 липня 2017 року позивач звернувся з Претензією кредитора до спадкоємців після смерті [PERSON] до Олександрівської державної нотаріальної контори, з вимогами включити кредиторські вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» в спадкову масу відповідно до ч. 2 ст. 1281 Цивільного кодексу України, а також в якій позивач просив повідомити чи відкривалась спадкова справа після померлого боржника [PERSON] , включити його кредиторські вимоги в спадкову масу, повідомити інформацію стосовно осіб, які подали Заяву про прийняття спадщини або відмовилися від прийняття спадщини після смерті боржника, а також щодо осіб, які вже прийняли спадщину та повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком (а.с. 96). З Відповіді № 632/02-14 від 15 серпня 2017 року, наданої Завідувачем Олександрівської державної нотаріальної контори Звягіною А.Ф., наданої ПАТ КБ «Приватбанк» на Претензію від 26 липня 2017 року, вбачається, що після смерті [PERSON] ,яка померла [INFO] , спадкова справа не заводилася, у разі звернення спадкоємців до нотаріальної контори ПАТ КБ «Приватбанк» буде повідомлено (а.с. 106). Відповідно до Заяви відповідача [PERSON] від 13 жовтня 2017 року поданої до Приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області, остання прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] (а.с. 107, 108). Зі Свідоцтва про право на спадщину за Заповітом, виданого 18 травня 2018 року державним нотаріусом Олександрівської державної нотаріальної контори вбачається, що [PERSON] прийняла спадщину за Заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,8206 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки 1420355100:01:000:1009, вартість земельної ділянки складає 172267,57 грн. (а.с. 130). 18 травня 2018 року за номером 400/02-14 Завідувач Олександрівської державної нотаріальної контори Звягіна А.Ф., повідомила ПАТ КБ «Приватбанк» що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , було видано Свідоцтво про право на спадщину за Заповітом [PERSON] , [INFO] , яка мешкає: [ADDRESS] (а.с. 133). Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 609 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Частиною 1 та частиною 3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом зазначених норм вбачається, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України строк. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1281 Цивільного кодексу України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. У відповідності до ст. 1282 Цивільного кодексу України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям в натурі. Положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Зазначена правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду України № 6-2962цс16 від 12 квітня 2017 року та у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2018 року у справі № 14-53цс18. Вимога може бути пред`явлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 Цивільного кодексу України, приймає претензії кредиторів від спадкодавця. Даний строк не є строком, у який кредитор має звернутися до суду з позовом про стягнення боргу зі спадкоємця. Заявлення кредитором своїх вимог до спадкоємців не безпосередньо, а через нотаріуса не суперечить приписам ч. 2 ст. 1281 Цивільного кодексу України. При цьому, на відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один зі спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі. Тому суд не приймає до уваги посилання відповідача [PERSON] на ті підстави, що банк мав пред`явити до неї вимоги протягом шести місяців починаючі з 11 вересня 2018 року, з дати коли банк отримав Повідомлення нотаріуса, тому строк пред`явлення вимог сплинув 12 березня 2019 року, оскільки письмову вимогу банк спрямував на адресу її колишньої реєстрації 24 вересня 2019 року, тобто після спливу шестимісячного строку встановленого законом, оскільки з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , а АТ КБ «ПриватБанк», як кредитор, заявив вимоги до спадкоємця померлого боржника шляхом направлення претензії кредитора на адресу державного нотаріуса 26 липня 2017 року із дотриманням строків, встановлених ст. 1281 Цивільного кодексу України. Тому подана позивачем АТ КБ «Приватбанк» Вимога до спадкоємців про задоволення вимог кредитора від 26 липня 2017 року до Олександрівської державної нотаріальної контори, вважається такою, що відповідає вимогам ст.1281 ЦК України, оскільки подана у шестимісячний строк особисто, в якій зазначені підстави виникнення заборгованості спадкодавця. Отже, суд приходить до висновку, що позивачем доведена наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача [PERSON] боргу спадкодавця перед кредитором, оскільки остання прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , а саме на земельну ділянку, вартістю 172267,57 грн., однак не в сумі 8595,88 грн., а в сумі 8224,66 грн., оскільки заборгованість за кредитом [PERSON] станом на день її смерті - [INFO] складала 8595,88 грн. та 11 травня 2017 року було погашено кредитні зобов`язання у розмірі 371,22 грн. (8595,88 грн. - 371,22 грн. = 8224,66 грн.). (а.с. 15). Таким чином, відповідач [PERSON] разом із правами спадкодавця [PERSON] прийняла також і її обов`язки в тому числі і обов`язки щодо погашення боргу спадкодавця перед кредитором у розмірі 8224,66 грн. Тому, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» слід стягнути заборгованість в сумі 8224,66 грн., задовольнивши частково позовні вимоги. Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14 листопада 2019 року № 294-ІХ, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2020 року складає 2102,00 грн. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 2102 грн. 00 коп. (а.с. 56). Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з [PERSON] у розмірі 8224,66 грн. Отже процентне співвідношення задоволених вимог становить 95,68% (( 8224,66 грн. - задоволені вимоги) / ( 8595,88 грн. - заявлені позовні вимоги )*100%). З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 2011 грн. 19 коп. (2102 грн. - сплачений судовий збір * 95,68 %), який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача і тому з відповідача слід стягнути на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» витрати по сплаті ним судового збору, у розмірі 2011 грн. 19 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial