Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

25.02.2016 року представник ЖБК «Іллічовець-1» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.02.2013 року по 01.01.2016 року, у розмірі 1809,00 гривень, суми інфляційних витрат у розмірі 580,45 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачі, проживають за адресою: [INFO], та є споживачами житлово-комунальних послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, однак плату за користування вищевказаними послугами вносять не в повному обсязі, внаслідок чого за вищевказаний період у них утворилася заборгованість перед позивачем загальним розміром 2389,45 гривень. Відповідачі у добровільному порядку суму боргу не сплачують, у звязку з чим позивач був змушений звертатися до суду з позовом про стягнення суми боргу у примусовому порядку, а також просив стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 1300,00 гривень та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 гривень. Представники позивача: голова правління ЖБК «Іллічовець-1» [PERSON] та представник за довіреністю [PERSON] надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позові, наполягали на їх задоволенні у повному обсязі, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про день та час слухання справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг відносяться послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно ст. ст. 67, 68 ЖК України власники та наймачі квартир зобовязані своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Судом\~ встановлено, що [PERSON] належить\~на праві приватної власності\~квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 58419132 від 29.04.2016 року. Між ЖБК «Іллічовець-1», в особі голови правління [PERSON], та власником квартири [ADDRESS], [PERSON] було укладено договір про надання житлово-комунальних послуг від 14.03.2015 року. Відповідно до п. 3.3 даного Договору відповідачка [PERSON] зобовязалася своєчасно та в повному обсязі вносити на рахунок кооперативу квартплату. За змістом ст. ст. 19, 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач житлово-комунальних послуг зобов'язаний укласти письмовий договір з виконавцем послуг на основі типового договору. Споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Факт виконання ЖБК «Іллічовець-1» умов договору про надання житлово-комунальних послуг від 14.03.2015 року підтверджується матеріалами справи. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивач свої зобовязання за даним договором виконав. Власниця вищевказаної квартири\~ за\~ період з 01.02.2013 року по 01.01.2016 року вносила плату за послуги з утримання житлового будинку та прибудинкової території не в повному обсязі, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість перед позивачем в сумі 1809,00 гривень, що підтверджується наданими розрахунками. На дану суму заборгованості позивачем були нараховані інфляційні витрати за період з січня 2014 року по грудень 2015 року в розмірі 580,45 гривень. Враховуючи, що відповідачкою [PERSON] були порушені зобовязання з оплати житлово-комунальних послуг, суд вважає необхідним стягнути з останньої, як з власниці спірної квартири, вищевказану суму заборгованості по оплаті послуг з утримання житлового будинку та прибудинкової території у розмірі 1809,00 гривень, та суму інфляційних витрат у розмірі 580,45 гривень. Одночасно вимоги позивача до [PERSON], [PERSON] не підлягають задоволенню за необґрунтованістю. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу, суд керується ст. 84 ЦПК України, де зазначено, що витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням (наприклад, огляд доказів за їх місцезнаходженням) та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про стягнення суми боргу з відповідачки [PERSON], з останньої на корить позивача підлягає стягненню сума документально підтверджених витрат на правову допомогу у розмірі 1300,00 гривень, відповідно до наданих позивачем договору про надання правової допомоги № 6 від 28.01.2016 року, квитанцій № 60 від 02.02.2016 року та б/н від 11.02.2016 року. Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача судові витрати у розмірі 1378,00 гривень.

Outcome: partial