Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

[PERSON]\~ звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона самостійно виховує спільну з відповідачем доньку [PERSON] Анну-Марію [PERSON], [INFO] Згідно рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 08.06.2010 року у справі № 2-574/10 відповідач повинен був сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 450 грн. щомісячно, до досягнення повноліття. Згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду від 12.05.2016 року у справі № 308/185/16-ц збільшено розмір аліментів до 765,50 грн. Позивач вказує, що з часу винесення судом рішення про збільшення розміру аліментів її доходи значно зменшились. Вона працює на 0,5 посадового окладу в Ужгородському місцевому центрі з НБВПД та отримує заробітну плату згідно відпрацьованого часу. Її заробітна плати менша від мінімальної із такими доходами вона не може в повній мірі забезпечити потреби дитини. Відповідач свої доходи приховує. Визначений судом розмір аліментів в твердій грошовій сумі підлягає зміні та вираженню у відсотковому розмірі у частці від доходів платника аліментів. Крім того, потреби дитини значно зросли. Вона навчається у третьому класі Ужгородської спеціалізованої школи № 2, навчається також у музичній школі ім. П.І. Чайковського, та навчається додатково англійській мові в школі із вивчення англійської мови «Happy English». Один місяць навчання в англійській школі коштує 500 грн., а у музичній школі 310 грн. Також вона сплачує за харчування в школі. Коли дитина хворіє змушена залишатись з нею вдома і нести витрати на лікування, її доходи в цей період є мінімальними. Відповідач не надає їй допомоги у вказаних витратах, також не надає жодної допомоги у придбанні для дитини одягу та необхідного для навчання приладдя. Якщо відповідач та його мати і купують дитині який-небудь одяг чи взуття то такі дитині не підходять. Зазначає, що для потреб дитини нею самостійно придбано плазмовий телевізор, меблі в дитячу кімнату та ванну кімнати міксер, м»ясорубку, старт годинник, також понесла витрати для розвитку потреб дитини, які підтверджені чеками на суму 25542,87 грн., але відповідач відмовляється ділити ці витрати порівну. Крім того, з часу винесення судом рішення значно зросли витрати на комунальні послуги та продукти харчування. У з вищенаведеним є очевидним, що витрати необхідні для виховання та прожиття дитини збільшились. Збільшився також і прожитковий мінімум для дитини шестирічного віку. Відповідач має змогу сплачувати аліменти в більшому розмірі, оскільки звільнився з роботи за власним бажанням, придбав квартиру в центрі міста, проживає за його словами в селі разом з іншою жінкою, інших дітей на утриманні та вихованні немає. Тобто, відповідач може працювати повний робочий день, отримуючи заробітну плату та може отримувати дохід від здачі в оренду квартири в центрі міста. Таким чином, маючи змогу платити аліменти в більшому розмірі відповідач оплачує тільки по 765,50 грн. щомісяця та не бере участі у додаткових витратах на дитину. Всі речі необхідні для дитини позивач купує самостійно, оплачує рахунки за комунальні послуги та ін.. у зв»язку з чим змушена звернутись до суду з даним позовом про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину та просить суд збільшити розмір аліментів та щомісячно стягувати з [PERSON]Ю, на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] А-М.Ю., [INFO], у розмірі 2/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для утримання дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з часу звернення до суду, а також стягнути з відповідача одноразово на її користь додаткові витрати на утримання доньки - [PERSON] А-М.Ю., пов»язані з розвитком здібностей та навчання дитини в розмірі 29053,00 грн. для купівлі електронної книги, екрану комп»ютеру для роботи та навчання та системного блоку, а також додаткові витрати на утримання доньки [PERSON] А-М.Ю. періодично щомісяця по 500 грн. для оплати навчання та купівлі шкільного приладдя. 15.03.2019 року позивач подала до суду заяву в якій зазначила, що в позовній заяві нею помилково вказано розмір аліментів у розмірі 2/3 просила суд замість позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 2/3 частки усіх видів заробітку (доходу) розглядати позовну вимогу про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання доньки [PERSON] А-М.Ю., [INFO], у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для утримання дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з часу звернення до суду. Позивач в судове засідання не з»явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з»явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він також зазначає, що проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в задоволенні позову. У матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву згідно якого [PERSON] проти позову заперечує повністю, зазначаючи, що аліменти згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду від 12.05.2016 року він сплачує. Даний розмір він вважає достатнім для дитини відповідного віку, тим більше, що позивачка має забезпечувати порівну з ним потреби їхньої дитини. В той же час він є безробітним, доходів не отримує та не має змоги на даний час платити більше . Безробітним він є за станом здоров»я, оскільки за останній рік він перебував на стаціонарному лікуванні 6 разів, лікар заборонив йому фізично працювати, і з роботи він звільнився саме по причині хвороби. Періодично він їздить на заробітки та отримує нерегулярний мінливий дохід, однак він не може контролювати коли в нього з»являться кошти, оскільки ці обставини від нього повністю не залежать. Тому, згідно ст. 182 СК України, просить врахувати як обставину при визначенні розміру аліментів стан його здоров»я. Також зазначає, що позивач стверджує, що її доходи зменшилися, вона змушена була перейти на 0,5 ставки, працювати неповний робочий день, оскільки необхідно доглядати доньку. Однак, це не так, позивач була переведена на 0,5 посадового окладу за власним бажанням, оскільки вона працює за сумісництвом приватним адвокатом, бухгалтером в ТОВ «Свалява-міськбуд», а також у Буковецькій філії «Свалява-міськбуд», отримує та декларує там свою заробітну плату. Зазначає, що позивач має у власності квартиру, будинок, земельні ділянки та автомобіль, придбаний у 2012 році, тому обгрунтовувати необхідність придбання електронної книги у зв»язку з тим, що шкільний ранець важкий недоцільно, це виключно забаганки позивача, а не дійсні додаткові потреби дитини. Тим більше, що весь клас і уся школа вчаться виключно за підручниками. Як би школа чи клас перейшли на навчання з електронними книгами то він би зрозумів, що це дійсно потреба у додаткових втратах для дитини. Тим більше, що ст. 185 СК України не відносить придбання цієї речі до особливих обставин, які відносять до додаткових витрат. Вказує, що він бере участь у вихованні дитини, приходить до дитини в школу, оскільки позивачка систематично створює йому усілякі перешкоди у спілкуванні з дитиною. Купив дитині два планшети фірми Леново (один з яких дитина розбила), телефон смартфон фірми «Fly», однак позивач забрала від дитини телефон та планшет, який був з виходом з сім-картою, та дійсно купила дитині старт годинник, але тільки з тією метою щоб він не міг додзвонитися до своєї дитини. Вважає, що придбання позивачкою міксеру, м»ясорубки, ванних приладь, телевізора, крісла-кокон, вішалки це витрати і потреби позивачки для облаштування її житла, а не потреби для дитини, які передбачені ст. 185 СК України. Щодо стягнення з нього додаткових витрат на суму 29053,00 грн. вважає, що позивачкою абсолютно не доведено суму додаткових витрат на утримання саме дитини. Придбання електронної книги, екрану комп»ютеру для роботи, системного блоку на суму 29053 грн. не є додатковими та необхідними витратами для дитини, що викликані особливими обставинами, які передбачені у ст. 185 СК України. Тому ця позовна вимога позивачки є необґрунтованою, безпідставною та незаконною. Не доведено позивачкою також необхідності стягнення з нього додаткових витрат на суму 500 грн. щомісячно. А тому просив у задоволенні позову відмовити. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Як встановлено судом, у позивача та відповідача є спільна донька [PERSON] Анна-Марія [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ФМ № 148867, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Також встановлено, що згідно рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 08.06.2010 року у справі № 2-574/10 з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі 450 грн. щомісячно, до досягнення повноліття. В подальшому згідно з рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 12.05.2016 року у справі № 308/185/16-ц збільшено розмір аліментів до 765,50 грн. Частиною 1\~статті 192 Сімейного кодексу України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Підставою для звернення до суду з даним позовом позивач вказує зменшення розміру її доходу та збільшення потреб дитини. Згідно з\~ст.182 Сімейного кодексу України\~\~при визначенні розміру аліментів суд враховує:\~ стан\~здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом досліджено надані відповідачем виписку із медичної карти амбулаторного хворого № 3436/211, відповідно до якої встановлено, що [PERSON] з 06.04.2017 року по 21.04.2017 року перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом виразкова хвороба 12 п.к. ф.з. Рубцева деформація пілоруса і циб. 12.п.к. Хронічний панкреатит ф. загострення, а також витяг з медичної карти № 9867/563, відповідно до якого встановлено, що в ході стаціонарного обстеження [PERSON] у гастроентерологічному відділенні ЦМКЛ з 04.10.2018 року по 09.10.2018 року останньому встановлено діагноз: Виразкова хвороба 12 п.к. ф.з. Рубцева деформація. Хронічний гастродуоденіт, фаза загострення. Хронічний гепатит помірної активності.\~ Згідно довідки у м. Ужгороді ГУ ДФС у Закарпатській області від 27.03.2019 року, інформація про доходи [PERSON] відсутня. Згідно зі ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.\~За домовленістю\~між батьками\~дитини той\~із них,\~хто проживає\~окремо від\~дитини,\~може брати\~участь у\~її утриманні\~в грошовій\~і (або)\~натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти у частці від заробітку, тобто змінити спосіб стягнення аліментів, встановлений згідно рішень Свалявського районного та Ужгородського міськрайонного судів. Відповідно до статті\~183\~та статті\~184 СК України\~за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно абзацу другого ч. 3 \~ст. 181 СК України, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Верховний Суд у постанові № 490/4522/16-ц від 04.07.2018року зазначив, що суд не вправі самостійно визначати спосіб стягнення аліментів. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (частина Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до правової позиції Верховного суду України у постанові від 05.02.2014р. по справі №6-143цс13 зазначено, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже зміна способу стягнення аліментів, є нічим іншим, як зміною розміру присуджених аліментів. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум та мінімальна зарплата на 2019 рік визначені ст. 7 та 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від \~23.11.2018 р.\~№ 2629-VIII, відповідно до якого прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 2027 грн. Згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду від 12.05.2016 року з відповідача стягнено аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 765,50 грн., що на даний час становить менше визначеного законом мінімального розміру аліментів, що підлягає стягненню на дитину відповідного віку. При вирішенні питання, щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] суд враховує зокрема і стан здоров"я відповідача, а тому приходить до переконання, що з [PERSON] слід стягнути аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] А-М.Ю., [INFO], у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для утримання дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у збільшеному розмірі починаючи з часу звернення до суду до задоволення не підлягають, оскільки як слідує зі ст. 192 СК України та роз»яснень, що містяться у п. 23\~Постанови Пленуму\~ВСУ від\~15\~травня 2006\~року №3\~«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Вирішуючи вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до положень статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішення суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Позивачкою заявлено вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, одноразово в розмірі 29053,00 грн. для купівлі електронної книги, екрану комп»ютеру для роботи та навчання та системного блоку, а також додаткових витрат періодично щомісяця по 500 грн. для оплати навчання та купівлі шкільного приладдя. Вказані витрати не є додатковими витратами, що викликані особливими обставинами в розумінні\~ст. 185 СК України, а є витратами на утримання дитини. Зазначений висновок суду ґрунтується на правовій позиці Верхового Суду України, висловленій 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15, відповідно якої виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів,у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Тому суд приходить до переконання , що вимога позивачки про стягнення з відповідача додаткових витрат також до задоволення не підлягає. На підставі вищенаведеного

Outcome: partial