Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

Херсонський міський центр зайнятості 02.12.2019 року звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] , коштів, які були надані як допомога по безробіттю, мотивуючи позов тим, що відповідач за сприянням у працевлаштуванні звернувся до Херсонського міського центру зайнятості, на підставі його заяви наказом центру зайнятості від 03.12.2018 року [PERSON] надано статус безробітного з 03.12.2018 року, розпочато виплату допомоги по безробіттю. З правами та обов`язками [PERSON] ознайомлений під особистий підпис 03.12.2018 року, що відображено в заяві про надання статусу безробітного. В зазначеній заяві [PERSON] проінформував, що не зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, пенсію не отримує. Наказом центру зайнятості від 11.06.2019 року прийнято рішення з 23.05.2019 року припинити виплату допомоги по безробіттю [PERSON] у зв`язку із тим, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець з 28.03.2019 року. Отже [PERSON] приховав факт зайнятості в період знаходження на обліку в статусі безробітного, чим порушив ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Добровільно відповідач борг не повернув. Позивач просить суд стягнути з відповідача кошти які надані як допомога по безробіттю за період з 28.03.2019 року по 22.05.2019 року у розмірі 6233,42 грн. Окрім того, просить стягнути на свою користь судові витрати у вигляді суми сплаченого судового збору в сумі 1921,00 грн. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 28.12.2019 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подана заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, постановивши заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. 03.12.2018 року [PERSON] звернувся до Херсонського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні (арк. справи 7). 03.12.2018 року [PERSON] подано заяву до Херсонського міського центру зайнятості з проханням вирішити питання щодо його працевлаштування та надати йому статус безробітного з виплатою допомоги по безробіттю. В даній заяві [PERSON] зазначив, що в даний час не зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, пенсію не отримує (арк. справи 8). Відповідно до витягу з наказів Херсонського міського центру зайнятості наказом від 07.12.2018 року №НТ181207 [PERSON] надано статус безробітного з 03.12.2018 року, наказом від 10.12.2018 року №НТ181210 призначено допомогу по безробіттю та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 10.02.2018 по 19.10.2019 року, наказом від 11.06.2019 року №НТ190611 припинено виплату по безробіттю з 23.05.2019 року, наказом від 11.06.2019 року №НТ190611 припинено реєстрацію безробітних з 11.06.2019 року (арк. справи 9) Згідно Інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що [PERSON] з 28.03.2019 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, код КВЕД 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (арк. справи 10-11). За результатами перевірки складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №98/р-3 від 11.06.2019 року (арк. справи 12) Відповідно до витягу з наказів Херсонського міського центру зайнятості наказом від 19.06.2019 року по [PERSON] , наказом №НТ190619 від 19.06.2019 року прийнято рішення про повернення [PERSON] виплат з 28.03.2019 по 22.05.2019 сума боргу 6233,42 грн. (арк. справи 13). Відповідно до відомості виплат матеріального забезпечення [PERSON] за період з 28.03.2019 року по 22.05.2019 року було нараховано та виплачено грошових коштів у розмірі 6233,42 грн (арк. справи 17,18). Листами від 20.06.2019 року №2120/07/2191/19 та від 14.08.2019 року №2120/06/2885/19, [PERSON] запропоновано добровільно повернути кошти Херсонському міському центру зайнятості протягом п`ятнадцяти днів від дня отримання поштового відправлення, станом на день звернення до суду грошові кошти позивачу не повернуті (арк. справи 14,16). Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Відповідно до положень ч.2 та ч. 3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування навипадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати її забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно п.6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, затвердженого Наказом Мінпраці від 20.11.2000 року №307, якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що допомога по безробіттю, виплачена [PERSON] підлягає поверненню, а тому позовні вимоги є обґрунтованими. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1921 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 17 серпня 2020 року.

Outcome: approved