Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

16.03.2015 року позивач звернулася до суду з позовом та уточнивши позовні вимоги просила стягнути з відповідача суму вкладу в розмірі 8010,00 доларів США, повернути сплачені кошти в розмірі 3673,20 грн., а також застосувати до т.в.о. Голови правління ПАТ «ПтБ» [PERSON] тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України в термін до дати повідомлення суду щодо забезпечення виконання зобов'язання. Свої вимоги мотивує тим, що 05.09.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №IB.USD.317366.1281 про розміщення вкладу «ГОТІВКА ЩОМІСЯЦЯ», згідно якого сума вкладу становить 8 010 (вісім тисяч десять) доларів США, зі строком повернення до 05.09.2013 року. Позивач зазначає, що 05.03.2015 року в усному порядку, а 06.03.2015 року в письмовому порядку, вона звернулася до відповідача з вимогою про повернення вкладу, однак відповідач не вчинив жодних дій відповідно до змісту вказаної заяви. Крім того позивач посилається, що вона запропонувала відповідачу компромісне вирішення проблеми, шляхом перерахування належних їй грошових коштів у безготівковий спосіб на свій поточний рахунок у ПАТ КБ «ПриватБанк», оформила платіжне доручення в іноземній валюті №1 від 06.03.2015 року і сплатила комісію за таке перерахування у сумі 3 673,2 грн., а тому вважає, що дані кошти також підлягають до стягнення з відповідача. Також позивач просила, у відповідності до ст. 217 ЦПК України в якості заходу із забезпечення виконання рішення застосувати до т.в.о. Голови правління ПАТ «ПтБ» [PERSON] тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України в термін до дати повідомлення суду щодо забезпечення виконання зобов'язання по виплаті грошових коштів [PERSON] Враховуючи вищевикладене, позивач просила позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду повідомлена належним чином, подала до суду заяву в якій просила розглядати справу у її відсутності, проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечувала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд до відома не поставив. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 05.09.2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] був укладений договір №IB.USD.317366.1281 про розміщення вкладу «ГОТІВКА ЩОМІСЯЦЯ» (а.с.4). Відповідно до п.1.1. Договору, банк приймає від вкладника на вкладний рахунок [NUMBER] грошову суму у розмірі 8010,00 доларів США та зобов'язується повернути вклад та сплатити проценти за користування вкладом на умовах та у порядку, передбачених цим договором. Позивач виконала умови договору та перерахувала відповідачу грошові кошти в розмірі 8010,00 доларів США, що підтверджується квитанцією №203598343 від 05.09.2013 року (а.с.5). Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно з ч.1 статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно із частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Згідно п.2.2. Договору, строк зберігання вкладу: з дати укладання договору до дати повернення вкладу 05.03.2015 року. Судом встановлено, що 06.03.2015 року позивач звернулася до т.в.о. Голови правління ПАТ «Платинум банк» з заявою про виплату позивачу депозитних коштів після закінчення строку дії договору (а.с.6). Разом з тим відповідач не вчинив жодних дій відповідно до змісту вказаної заяви. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язань настають наслідки, встановлені законом або договором. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача кошти по депозиту в розмірі 8010,00 доларів США, що станом на 27.04.2015 року відповідно до офіційного курсу НБУ становить 179 837, 55 грн. Разом з тим, суд не знаходить підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача суми сплачених коштів в розмірі 3673,20 грн. за ненадану послугу з перерахування депозитних коштів на рахунок у ПриватБанк, оскільки умовами договору №IB.USD.317366.1281 від 05.09.2013 року не передбачено стягнення коштів по відкриттю рахунку. Крім того, оскільки судом задоволено вимоги позивача про стягнення коштів по банківському вкладу, підстави для стягнення коштів за відкриття позивачем рахунку по здійсненню грошового переказу, відсутні. Суд звертає увагу позивача на те, що остання не позбавлена можливості на поновлення своїх прав щодо стягнення коштів в розмірі 3673,20 грн., як помилково сплачених, у порядку визначеному законом. Також, суд не знаходить підстав для задоволення позову позивача і в частині тимчасового обмеження т.в.о. Голови правління ПАТ «ПтБ» [PERSON] у праві виїзду за межі України, виходячи з наступного. Згідно ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Таким чином, обмеження боржника у праві виїзду за межі України, можливе лише на стадії виконання судового рішення та у разі відмови (ухилення) боржника від добровільного його виконання за поданням державного виконавця. За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позову і в цій частині заявлених вимог. З огляду на викладене вище, проаналізувавши заявлені вимоги, відповідність їх нормам матеріального права, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1798,38 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial