Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

ФОП [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на користь приватного підприємця « [PERSON] » грошову винагороду у розмірі 500 доларів США, еквівалентом 13450 грн. за курсом НБУ. В обґрунтування позову зазначається, що 17 квітня 2020 року між позивачем та [PERSON] було підписано договір замовлення щодо пошуку об`єкта нерухомості, відповідно до якого, ПП « [PERSON] » взяло на себе зобов`язання здійснити комплекс заходів щодо відшукування об`єкта нерухомого майна, квартири та інформаційно забезпечити виконання замовлення відповідача на укладення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Згідно вимог договору замовлення від 17 квітня 2020 року [PERSON] зобов`язався в свою чергу сплатити (при оформленні завдатку чи при переході нерухомості у право власності) приватному підприємству « [PERSON] » винагороду за вчинену ним роботу, за домовленістю 500 доларів США. Через деякий час відповідачем було придбано вказану вище квартиру, проте ніяких дій щодо виплати винагороди позивачу з боку [PERSON] не відбулося. З питання сплати винагороди позивач звернувся до відповідача, проте останній зазначив, що нічого йому не винний. 30 липня 2020 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію з вимогою розрахуватися за виконану роботу, проте, станом на вересень 2020 року відповідач не сплатив вказаної суми.. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві та окремо зазначив, що відповідач послугами позивача скористався, погодився із умовами договору та повинен сплатити кошти зазначенні в договорі. Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні та у відзиві на позов заперечував право позивача на отримання винагороди, оскільки послуги позивачем фактично відповідачу не надавались, квартиру яку оглядав відповідач він не придбав, безпосередньо позивач квартиру не показував. Документи, які підтверджують надання послуг саме ФОП [PERSON] до суду позивачем не надано, а тому відсутні будь-які підстави для оплати його послуг. Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача, та відповідача, його представника, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних ФОП [PERSON] .. Так, судом встановлено, що 17 квітня 2020 року укладено договір замовлення щодо пошуку об`єкту нерухомості, згідно якого [PERSON] , в подальшому «Клієнт», з однієї сторони та ЧП «Оробченко І.А.» в особі [PERSON] , в подальшому виконавець, з другої сторони, уклали договір, згідного якого, виконавець зобов`язується надати клієнту комплекс послуг, а саме: інформаційні (щодо місцезнаходження об`єктів, поверхів, стану, ціни, ремонту); організовує ознайомлення щодо об`єктів якими він зацікавився; надає допомогу клієнту у зборі необхідних документів для здійснення основної угоди (договору купівлі-продажу тощо); інформує клієнтів щодо нових надходжень варіантів нерухомості, консультує з питань що стосуються характеристики даних об`єктів і ступеня відповідності їх певним вимогам; сприяє своєчасному оформленню необхідних документів а саме: (перевірка нерухомості (квартири будинку чи земельної ділянки) на наявність заборон нерухомого майна, допомога у знятті заборони; супровід документів що стосуються опікунської ради; представляє інтереси клієнтів забезпечує збереження документів; представляє інтереси клієнтів при здійсненні взаємодії з іншими фахівцями агентствами і інших установ, що беруть участь в оформленні угод; складає встановлену звітність про виконану роботу; організовує підписання «попередніх договорів купівлі-продажу» де обговорюються всі умови та пропозиції; клієнт в свою чергу зобов`язується сплатити (при оформленні завдатку чи при переході нерухомості в право власності) виконавцю винагороду за вчинену їм роботу, за домовленістю, в сумі 500 дол. США.. Договір підписаний клієнтом - [PERSON] та від імені виконавця підписано [PERSON] .. 17 квітня 2020 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір попереднього показу об`єктів нерухомості, в тому числі квартири [ADDRESS] . Зазначений договір також підписаний [PERSON] та [PERSON] .. 17 квітня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений попередній договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Згідно договору покупець - [PERSON] передав продавцеві [PERSON] грошову суму у вигляді попередньої оплати за квартиру готівкою у розмірі 500 дол. США.. Також зазначені особи уклали розписку про отримання попередньої оплати за квартиру. [PERSON] не став власником квартири [ADDRESS] , її купив його син [PERSON] уклавши договір купівлі-продажу із власником квартири, яким не є [PERSON] .. 30 липня 2020 року ПП « [PERSON] » було надіслано вимогу [PERSON] наступного змісту «за укладеним між ПП «Оробченко I.A.» та [PERSON] договором замовлення щодо пошуку об`єктів нерухомості від 17 квітня 2020 року виконавець був зобов`язаний надати клієнту комплекс послуг щодо придбання об`єкту нерухомості замовником - квартири. Замовник (клієнт) у свою чергу зобов`язався, відповідно до умов договору сплатити при переході нерухомості у право власності виконавцю винагороду за виконану ним роботу у сумі 500 доларів США. Виконавцем були виконані всі дії щодо придбання клієнтом житла (квартири) за адресою: [ADDRESS] , проте після оформлення договору купівлі-продажу квартири клієнт відмовився розрахуватися з виконавцем. На підставі зазначеного ПП « [PERSON] » запропонував [PERSON] сплатити суму у розмірі 500 дол. США.» Станом на момент звернення позивача до суду [PERSON] кошти позивачу не сплатив. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Статтею 207 зазначеного Кодексу встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 901, 902 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Як встановлено матеріалами справи та не заперечується сторонами [PERSON] 17 квітня 2020 року підписав договір замовлення щодо об`єкту нерухомості. Однак, [PERSON] в судовому засіданні заперечував виконання [PERSON] умов договору та наявності у нього обов`язку щодо оплати таких послуг, оскільки безпосередньо з [PERSON] він не зустрічався, а спілкування відбувалось лише з [PERSON] .. [PERSON] приймав участь у показі квартири за адресою: [ADDRESS] , однак після узгодження вартості квартири та передачі попередньої оплати [PERSON] у розмірі 500 дол. США було з`ясовано, що [PERSON] не є власником квартири, а лише за усним дорученням родича показував квартиру клієнтам, у зв`язку з чим [PERSON] зустрівся на наступний день із [PERSON] , який віддав йому 500 дол. попередньої оплати за квартиру. В судовому засіданні пояснення [PERSON] повністю підвередив свідок [PERSON] , який зазначив, що дійсно показував квартиру родича, розміщував інформацію щодо її продажу в соціальних мережах за проханням родича, будь-яких довіреностей щодо представлення інтересів власника йому не надавалось. Хто купив квартиру родичів не знає, подальшої участі в реалізації квартири не приймав. Кошти отримані від [PERSON] повернув йому на наступний день. З приводу зазначених свідчень [PERSON] та пояснень [PERSON] позивач пояснень не надавав та не заперечував факт підписання договору замовлення [PERSON] , як виконавцем, оскільки [PERSON] є працівником ФОП [PERSON] та за дорученням виконує певні обов`язки. Проте, як встановлено судом за наданими до суду документами, [PERSON] прийнятий на роботу ФОП [PERSON] в якості ріелтора-консультанта у 2017 році, однак довіреність на укладання від імені фізичної особи-підприємця договорів оформив лише 26 квітня 2020 року, тобто після подій, які сталися 17 квітня 2020 року. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] зазначив, що є працівником агентства нерухомості [PERSON] , виконує обов`язки ріелтора, квартиру показував [PERSON] та підписував документи від імені ФОП [PERSON] .. Участі в передачі коштів та оформленні договору купівлі-продажу не приймав. Згідно договору замовлення від 17 квітня 2020 року виконавець взяв на себе зобов`язання, крім іншого, скласти встановлену звітність про виконану роботу, організувати підписання «попередніх договорів купівлі-продажу» де обговорюються всі умови та пропозиції, а клієнт в свою чергу зобов`язується сплатити (при оформленні завдатку чи переході нерухомості в право власності) виконавцю винагороду за вчинену ним роботу. В підтвердження виконання договору позивачем до суду не надано звітності про виконану роботу, попереднього договору купівлі-продажу із власником квартири, оскільки як встановлено судом [PERSON] не є власником квартири та не мав права укладати будь-які угоди та отримувати від покупця кошти, у зв`язку з чим такі кошти були повернуті особою [PERSON] .. Також відсутнє підтвердження оформлення завдатку або права власності [PERSON] щодо зазначеної вище квартири, при цьому судом не приймається до уваги факт купівлі квартири сином [PERSON] , оскільки умовами договору замовлення передбачено лише виникнення права власності у клієнта, тобто [PERSON] .. При цьому в обґрунтування позовних вимог ФОП [PERSON] послався саме на виникнення права власності у відповідача [PERSON] , що належним чином не підтверджено документами. З урахуванням всього вищевикладеного, суду не надано належного підтвердження виконання ФОП [PERSON] договору замовлення від 17 квітня 2020 року, що має бути підставою для виконання [PERSON] обов`язку щодо оплати послуг ФОП [PERSON] , крім того судом враховано, що договір від імені ФОП [PERSON] підписала особа, яка не мала на той час таких повноважень, у відносинах із [PERSON] приймав участь не власник квартири, яку оглядав відповідач та договір купівлі-продажу між відповідачем та власником квартири укладений не був, тобто [PERSON] не набув права власності на квартиру. За таких даних відсутні підстави для задоволення позовних вимог ФОП [PERSON] щодо стягнення з [PERSON] на користь позивача грошової винагороди у розмірі 500 дол.США.

Outcome: dismissed