Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

25.07.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ПАТ «Слов'янський машинобудівний завод" про стягнення середнього заробітку за період з 31.01.2014 року по 27.05.2014 року за час затримки виплати розрахунку при звільненні, пояснюючи свої вимоги наступним: з 19.11.2009 року по 03.10.2013 року він працював у відповідача на посаді електрозварника, після його звільнення відповідач несвоєчасно розрахувався з ним, він був примушений звертатися до суду. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 30.01.2014 року з відповідача на його користь було стягнуто невиплачені йому при звільненні суми та середній заробіток за час затримки виплати розрахунку при звільнені. 27.05.2014 року відповідач здійснив з ним повний розрахунок. Таким чином, відповідач потрібен виплатити йому його середній заробіток за весь період затримки здійснення розрахунку при звільненні, за період з 03.10.2013 року по 30.01.2014 року він середній заробіток отримав, а за період з 31.01.2014 року по 27.05.2014 року просить стягнути. З урахуванням визнаного рішенням суду від 30.01.2014 року розміру його середньоденного заробітку в сумі 157,90 грн. та 83 робочих днів затримки сума середнього заробітку, яка підлягає стягненню, складає 13105,70 грн. Просить суд стягнути з відповідача на власну користь середній заробіток за весь час затримки виплати розрахунку при звільненні в сумі 13105,70 грн. та витрати з правової допомоги. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив позовні вимоги задовольнити, стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 13105,70 грн. та витрати з правової допомоги. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, дав пояснення, які співпадають із викладеним у позові, на задоволені якого наполягав. Представник відповідача Єгорова О.В. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала„ суду пояснила, що Слов'янський міськрайонний суд, виносячи 30.01.2014 року рішення про стягнення з відповідача на користь позивача грошових сум та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, задовольнив позов частково і стягнув відшкодування за час затримки розрахунку у розмірі 12789,90 грн. Відповідач оскаржував рішення суду від 30.01.2014 року до Апеляційного суду Донецької області, але Апеляційним судом Донецької області 14.03.2014 року рішення Слов'янського міськрайонного суду від 30.01.2014 року було залишено без змін. Про видачу виконавчого листа відповідач дізнався тільки 17.05.2014 року і в 10-ти денний строк добровільно виконав рішення суду, перерахувавши позивачу усі визначені за рішенням суду суми. Вважає, що відповідач не порушив права та інтереси позивача, виконавши рішення суду в строки, встановлені законодавством України, і просила у задоволені позову відмовити. Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних обставин: Представником відповідача визнаються наступні обставини справи: [PERSON] працював в ПАТ «Слов'янський машинобудівний завод" з 19.11.2009 року по 03.10.2013 року на посаді електрозварника, 03.10.2013 року був звільнений з роботи за власним бажанням; рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 30.01.2014 року з ПАТ «СМЗ» на користь [PERSON] було стягнуто компенсацію за завдану моральну шкоду в сумі 500,00 грн., компенсацію за невикористану щорічну відпустку в сумі 2210,10 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку у розмірі 12789,90 грн.; зазначені грошові кошти були перелічені відповідачем 27.05.2014 року; середньоденний заробіток позивача складає 157,90 грн., тому зазначені обставини відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Як встановлено у судовому засіданні, позивачеві [PERSON] відповідачем ПАТ «СМЗ» 27.05.2014 року було перераховано грошові кошти в сумі 16114,32 грн., куди входить 2210,10 грн. компенсації за невикористану відпустку, 12789,90 грн. середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та 500,00 грн. компенсація завданої моральної шкоди. (а.с. 6,7-9). Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідач здійснив остаточний розрахунок з позивачем при звільнені тільки 27.05.2014 року, перерахувавши йому компенсацію за невикористану відпустку. Період затримки розрахунку при звільненні відповідача перед позивачем складає проміжок часу з дати звільнення позивача 03.10.2013 року по дату розрахунку 27.05.2014 року. За період з 03.10.2013 року по 30.01.2014 року з відповідача на користь позивача стягнуто середній заробіток за час затримки виплати розрахунку при звільненні, за період з 31.01.2014 року по 27.05.2014 року середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Розмір такого відшкодування складає 13105,70 грн. з розрахунку: 157,90 (середньоденний заробіток) х 83 (кількість днів затримки розрахунку) = 13105,70 грн.. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виплати розрахунку при звільненні за період з 31.01.2014 року по 27.05.2014 року у сумі 13105,70 грн. Витрати позивача з надання правової допомоги підлягають задоволенню частково, тільки в частині відшкодування витрат за надання правової допомоги суді пропорційно витраченому адвокатом часу з наступного розрахунку: 63 хв. х 40% :100% х 1218,00 грн.: 60 хв. = 511,56 грн., де: 63 хв. - витрачений час адвокатом згідно журналу с/з; 60 хв - кількість хвилин в 1 часі; 1218,00 - мінімальна заробітна плата; 40/100 %- розмір відшкодування від мінімальної з/п за 1 годину праці адвоката. Крім того, згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати, від яких позивач був звільнений відповідно до вимог законодавства. На підставі наведеного,

Outcome: partial