Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила поділити між нею та [PERSON] у рівних частках належну їм на праві спільної сумісної власності квартиру [ADDRESS] , загальною площею 51,9 м2, житловою площею 31,2 м2, та визнати за кожною із сторін право власності на Ѕ частку даної квартири. В обґрунтування позову зазначала, що 10 липня 1998 року вона та [PERSON] уклали шлюб. [INFO] від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON] . 13 липня 2018 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюб між нею та [PERSON] розірвано. У період цього шлюбу сторонами як подружжям придбано нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 51,9 м2, житловою площею 31,2 м2, відповідно до договору купівлі-продажу від 23 травня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Писаним В.Г., яка придбана подружжям через іпотечний кредит, який ними погашено через п`ять років після купівлі спірної квартири. Право власності на дану квартиру зареєстровано на ім`я відповідача [PERSON] , обтяження на квартиру припинено 17 лютого 2020 року. Вказана квартира є спільним сумісним майном подружжя, титульним власником квартири є відповідач. Із часу розірвання шлюбу між сторонами існує спір щодо користування та розпорядження спільним сумісним майном подружжя (спірною квартирою). Відповідач не виявляє заінтересованості щодо договірного врегулювання питання поділу майна, що є спільною сумісною власністю, тому вона (позивач) змушена звернутися до суду. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 червня 2021 року провадження у зазначеній вище цивільній справі відкрито за правилами загальними позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Представник позивача адвокат Малиновська А.Б. у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у підготовчому засіданні позовні вимоги визнав, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов він визнає повністю, вказуючи на те, що квартира [ADDRESS] , придбана сторонами в період їхнього перебування у шлюбі за спільні кошти та в інтересах сім`ї. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У ч. 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 липня 1998 року відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] уклади шлюб. Від спільного подружнього життя [INFO] у них народився син [PERSON] . Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області 13 липня 2018 року, що набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано. 23 травня 2007 року у період перебування в шлюбі подружжям [PERSON] придбано двокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 51,9 м2, житловою площею 31,2 м2, що підтверджується договором купівлі-продажу від 23 травня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Писаним В.Г., зареєстрованим у реєстрі за № 3020. Право власності на набуту сторонами у власність дану квартиру зареєстровано на відповідача [PERSON] , про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22 червня 2007 року. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2032729532106. Ця спірна квартира придбана подружжям через іпотечний кредит, 17 лютого 2020 року обтяження на квартиру припинено згідно із витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, (індексний номер витягу 200614700 від 17 лютого 2020 року). Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10 травня 2021 року за № 255803484 вбачається, що зазначена спірна квартира [ADDRESS] на праві приватної власності зареєстрована за відповідачем [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У ст. 36 СК України визначено, що шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Згідно із ст. 60 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. За змістом ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 СК України, ч. 2 ст. 372 ЦК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У ч. 2 ст. 69, ч. 1 ст. 71 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем [PERSON] позову, належність сторонам на праві спільної сумісної власності спірної квартири, набутої ними у період їхнього перебування в шлюбі, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. При подачі до суду позову про поділ майна подружжя позивач [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 4090 грн. 18 коп., що підтверджується квитанцією № 96 від 12 червня 2021 року. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 СК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, Враховуючи наведене вище, визнання відповідачем [PERSON] позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає, що позивачу [PERSON] із державного бюджету підлягає поверненню 50 % сплаченого нею судового збору в розмірі 2045 грн. 09 коп., така ж сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved