Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

07 серпня 2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона 02.01.1987 року прийнята в члени колективного господарства «Росія», в подальшому реорганізованого в ПАТ «АФ Росія». Із членів колгоспу вона не виходила, а тому на момент розпаювання земель КСП перебувала в членах цього господарства та відповідно до п.2 Указу Президента України набула права на земельну частку (пай), однак позивач з невідомих їй причин не була включена до списку. У зв'язку з юридичною необізнаністю, позивач не знала про те, що порушені її Конституційні права, а стало їй про це достовірно відомо лише коли вона в липні 2013 року звернулася за юридичною консультацією, в зв'язку з цим, позивач просить: визнати за нею право на земельну частку (пай) та зобов'язати відповідачів визначити межі належної їй земельної ділянки (паю), зобов"язати відповідачів надати позивачу земельну частку (пай) із земель не витребуваних паїв, або із земель запасу чи резерву Міловської сільської ради. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити. Представник відповідача - Балаклійської районної державної адміністрації в судове засідання не з"явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, не заперечували проти задоволення позову. Представник відповідача - Міловської с/ради в судове засідання не з"явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, не заперечував проти задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до п.2 Указу Президента України №720 від 08.08.1995 року "Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам" право на земельну частку /пай/ мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, колишні члени підприємства, а також пенсіонери з їх числа. [PERSON] набула законне право на отримання земельної частки /пай/, але не була включена до списку -додатку до Державного акту, а також право на отримання земельної частки /паю/ з не витребуваних паїв, так як була членом колгоспу. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на час розпаювання земель КСП «Росія» являлася членом КСП, але з невідомих причин не була включена до списку - додатку до Державного акту на право колективної власності на землю. Як передбачено Указом Президента України „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" №720 від 08.08.1995 року, право на отримання земельної частки (паю) мають члени КСП, кооперативів, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] мала право на земельну частку (пай), але сертифікат про право на земельну частку (пай) вона не отримувала. Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Отже, на підставі вищевикладеного, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки [PERSON] надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved