Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з зазначеним позовом, у якому просила, з урахуванням уточнених позовних вимог, змінити розмір присуджених їй аліментів, та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини гайовим [PERSON], [INFO], в розмірі 2000 горн. щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебувала в шлюбі з 1993 року по 2010 рік, який було розірвано 12.04.2010 року. Від даного шлюбу у них народилася донька гайовим [PERSON], [INFO]. Згідно з рішенням Свалявського районного суду від 23.02.2010 року у справі № 2-337/10 відповідач сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі по 300 гривень, що на даний час є вкрай недостатньою. На даний час дочка навчається у Чернівецькому національному університеті імені [PERSON] на контрактній основі, оплата за яке складає 12\~500 гривень на рік. Відомості, щодо заробітків відповідача відсутні, а тому просить збільшити розмір присуджених аліментів та стягувати з останнього аліменти на утриманні їх спільної доньки в твердій грошовій сумі - в розмірі 2000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач [PERSON] подала в канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.\~\~ Відповідач [PERSON] в канцелярію суду подав заяву, в якій заперечив проти позову та вказав, що окрім аліментів, які стягаються за рішенням суду в розмірі по 300 гривень, матеріально допомагає старшій дочці [PERSON] під час навчання. Також зазначив, що перебуває у іншому шлюбі та має на утриманні дітей від іншого шлюбу, а тому вважає, що аліменти у розмірі 2000 гривень будуть непосильними для нього та обмежать інших утриманців, не заперечує проти стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі - по 1000 гривень щомісяця і до досягнення дитиною повноліття, а також справу просить розглядати у його відсутності.\~\~ За таких обставин розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи та не здійснюється фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. Згідно із свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ФМ № 024793 від 12 квітня 2010 року встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 12 квітня 2010 року, актовий запис № 35. Як вбачається з свідоцтва про народження серії І-ФМ № 036130 від 06 вересня 2000 року, виданого відділом реєстрації актів громадського стану Міжгірського районного управління юстиції у Закарпатській області, батьками [PERSON] зазначені батько [PERSON] та мати [PERSON]. З постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 18537630 від 07.04.2010 року встановлено, що на виконанні відділу ДВС Міжгірського РУЮ Закарпатської області є виконавчий лист № 2-337/10 від 23.02.2010 року виданий Свалявським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей: дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі по 300(триста) гривень на кожну дитину щомісяця, починаючи з 11.02.2010 року і до досягнення ними повноліття. З матеріалів справи встановлено, що 11.02.2014 року [PERSON] виповнилось 18 років. Довідкою Чернівецького національного університету імені [PERSON] від 02.11.2017 року № 588.17 та договором про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною особою № 12-166 від 22 серпня 2017 року підтверджується, що [PERSON] навчається в зазначеному університеті на 1 курсі, на денній формі навчання, на контрактній основі. Заперечення відповідача щодо розміру аліментів суд вважає обгрунтованими, оскільки підтверджуються наступними дослідженими судом доказами. Так, відповідно до наданих відповідачем письмових доказів встановлено, що відповідач [PERSON] перебуває в іншому шлюбі (свідоцтво про шлюб серії І-ФМ № 091836 від 21.08.2012 року), та має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ФМ № 127160 від 08.04.2009 року) та [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ФМ № 235102 від 04 вересня 2012 року). Крім того суд не буре до уваги заперечення відповідача щодо тієї обставини, що віно добровільно надає допомогу на утримання старшої дочки [PERSON] позивачу, оскільки жодних допустимих та належних доказів на підтвердження цієї обставини він суду не надав, крім того дана обставина немає відношення до предмета спору, адже вирішується питання щодо розміру аліментів на утримання іншої спільної дочки сторін - [PERSON]. Із врахуванням предмета спору, встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються нормами Сімейного Кодексу України, у зв'язку з наявністю у відповідача аліментних зобов'язань, та аналізуючи доводи сторін, суд доходить висновку, що між сторонами наявний спір щодо розміру аліментів на утримання їх спільної неповнолітньої дочки, який в добровільному порядку вони вирішити не можуть. Вирішуючи даний спір, суд керується, зокрема, \~ст. 180 СК України, згідно з якою\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3\~ст. 181 СК України). Сумніву щодо тієї обставини, що неповнолітня дочка [PERSON] проживає з позивачем, у суду не виникає, оскільки учасниками справи не заперечується, доказів протилежного сторонами не надано та судом не встановлено. Згідно зі ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням обсягу доказів, досліджених в судовому засіданні, та доводів сторін, суд вважає доведеною підставу для зміни розміру раніше визначених аліментів (матеріальне становище сторін, наявність на утриманні сторін інших осіб, інші обставини, а саме, законодавчо встановлений мінімальний розмір аліментів, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку). Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3\~ст. 181 СК України).\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й інші норми, якими врегульовано обов'язок батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Статями 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін , учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом , кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Аналіз доданих до справи доказів та позиція відповідача вказують на те, що останній є особою працездатного віку, будь-яких протипоказань до роботи не має, інші аліментні зобов'язання відсутні, враховуючи зміну матеріального стану сторін, суд вважає обґрунтованими доводи позивача щодо необхідності зміни розміру присуджених раніше аліментів. Однак, визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути з позивача суд доходить висновку, що зазначений розмір позивачем в сумі 2000,00 грн. на дитину щомісячно є надмірним, зважаючи на наступні обставини. Згідно\~Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років становить 1860 гривень, Позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 2000 грн. на дитину, однак не надано доказів та не обґрунтовано відповідні обставини, визначені ч. 2 ст. 182 СК України, які свідчать про те, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання дитини в такому розмірі. Позиція відповідача щодо розміру аліментів та визнання ним позову частково, свідчить про його спроможність сплачувати аліменти у розмірі 1000 грн., що в силу ч.4\~ст.206 ЦПК України, є підставою для задоволення позову частково.\~\~ Тому, вирішуючи питання про розмір аліментів, які слід стягувати з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить з принципу добросовісності, справедливості та розумності, крім того, зважає на обов'язок щодо участі в утриманні дітей обох батьків, матеріальне становище платника аліментів, та, враховуючи законодавчо визначений розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, доходить висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі 1000,00 грн. на дитину щомісячно. Такий визначений розмір аліментів є посильним для відповідача та буде достатнім для задоволення розумних потреб дитини і буде повністю забезпечувати її нормальні матеріальні та побутові потреби. Судові витрати у виді судового збору відповідно до вимог ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволених вимог, оскільки позивач звільнена від оплати судового збору при поданні позовної заяви про стягнення аліментів, крім цього судом при визначені розміру судового збору, враховується його мінімальний розмір, визначений Законом України "Про судовий збір" станом на день подання позовної заяви до суду.

Outcome: partial