Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

Чугуївський професійний аграрний ліцей звернувся до суду з позовом в якому просить визнати [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивач вказав, що відповідно до листа №04-04/1936 від 14.05.2014 р. Міністерства освіти і науки України гуртожиток за адресою: [ADDRESS] знаходиться на балансі Чугуївського професійного аграрного ліцею і є державною власністю, перебуває в сфері управління Міністерства освіти і науки України та закріплений за Чугуївським професійним аграрним ліцеєм на праві оперативного управління. На підставі ордеру [NUMBER] від 12.12.2007 року [PERSON] було надано житлове приміщення-квартира № 46 у вказаному гуртожитку професійного ліцею розміром 20 кв. м. Згідно довідки за №03-10-33/1708 від 04.06.2018 р. відділу реєстрації місця проживання особи Чугуївської міської ради [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З 02.01.2015 року [PERSON] без поважних причин за даною адресою не проживає. Факт тривалого не проживання [PERSON] підтверджується актами від 07.12.2017 р., 03.03.2018 р. та від 10.05.2018 р. складеними на підставі наказів директора ліцею про проведення інвентаризації житла гуртожитку. Згідно довідки № 480 комунального підприємства «Чугуївтепло» від 06.06.2018 року заборгованість за послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , складає 7555,01 грн. Стосовно розрахунку комунального підприємства «Чугуїввода» заборгованість [PERSON] за послуги водопостачання і водовідведення за період з 01.11.2009 р. по 10.11.2017 р. становить 735,15 грн. Стало відомо, що [PERSON] переїхав до іншого населеного пункту на постійне місце проживання, однак, продовжує бути зареєстрований за старою адресою реєстрації місця проживання і тим самим самоусувається від участі у витратах по сплаті комунальних послуг по квартирі, в якій він зареєстрований. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, простить суд розглядати справу без його участі, та не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 49). Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про виклик на на офіційному вебсайті судової влади України (а.с. 37), про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі та заперечень проти позову суду не надав. Суд відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність нез`явившихся учасників за наявними доказами справи. За згоди позивача суд ухвалює по справі заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Згідно із ст. 71 ч. 1 Житлового Кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення лише протягом шести місяців, а згідно ст.72 цього Кодексу визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відсутність [PERSON] в гуртожитку та не проживання за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] , з 02.01.2015 р. по 07.12.2017 р., з 07.12.2017 р. по 03.03.2018 р., з 03.03.2018 року по 10.05.201 року підтверджується актами від 07.12.2017 р.,03.03.2018 року, 10.05.2018 року про відсутність особи, зареєстрованої в житловому приміщенні (а.с. 14, 16, 18). Право оперативного управління на будівлю гуртожитку закріплено за Чугуївським професійним аграрним ліцеєм відповідно до чинного законодавства, про що свідчить лист № 04-04-1936 від 14.05.2014 р. Міністерства освіти і науки України (а.с.9). Статтею 321 ЦК України передбачена непорушність права власності, отже ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до висновку, викладеному у постанові Верховного суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57/цс-11 вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). Тобто, умовою визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є не проживання особи протягом певного часу. Виходячи зі змісту Постанови Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-57/цс-11 звільнення особою з власної ініціативи спірного житлового приміщення та її відсутність без поважних причин за місцем реєстрації встановлений строк, є достатньою правовою підставою для визнання його таким, що втратив право користування житлом, суд приходить до висновку що [PERSON] втратив право користуватися житловим приміщенням у будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] та підлягає зняттю з реєстрації. На підставі викладеного,

Outcome: approved