Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що перебувала з відповідачем у шлюбі, який було розірвано рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.02.2013 року. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачкою. Їх син, [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку у КНП «Міська дитяча поліклініка № 2» ХМР як часто та довго хворіючи дитина, в зв`язку з чим потребує санаторно-курортного лікування в умовах морського клімату, йому рекомендовано відвідування басейну, лікувальна фізкультура і масаж. Також дитина відвідує студію танцю та фітнесу, басейн, Центр розвитку для всієї родини де вивчає англійську мову, є слухачем Малого каразінського університету Центру довузівської освіти ХНУ ім. В.Н. Каразіна де вивчає математику. Відвідування вищевказаних секцій, занять здійснюються на платній основі. Позивачка працює у Харківському філіалі Державного науково-дослідного інституту з лабораторії діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи та отримує мінімальну заробітну плату. Відповідач перераховує певні кошти на утримання спільного сина, однак така допомога не є систематичною. У зв`язку з викладеним, позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання спільної дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 21 грудня 2018 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, отримана в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України з Реєстру територіальної громади м. Харкова. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.12.2018 року провадження по справі відкрито та призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. 11.01.2019 року до канцелярії суду відповідачем [PERSON] подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи. 18.01.2019 року до канцелярії суду позивачем [PERSON] подано клопотання про витребування доказів та заяву про долучення до матеріалів справи документів. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18.01.2019 року клопотання позивача задоволено та витребувано докази. 28.01.2019 року до матеріалів справи надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву, відповідно до якого останній вказував, що позовні вимоги визнає частково та вважає суму у розмірі 2 500 грн. на місяць достатньою і такою, що має можливість надавати у вигляді аліментів стороні позивача для нормального розвитку своєї дитини. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини, але в окремих випадках, за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Обґрунтовуючи необхідність додаткових витрат позивачка надала до суду довідку з поліклініки, однак вказана довідка не встановлює ніякого офіційного діагнозу, а рекомендації які надаються ніяким чином не кажуть про наявність у дитини хвороби, а є загальними і не спрямовані на лікування якогось-небудь захворювання. Відповідач надає кошти на утримання сина та не ухилявся від його утримання. Відповідач дійсно здійснює підприємницьку діяльність, але це невеликі доходи. Сума у розмірі 5 000 грн. аліментів занадто велика та відповідач не має можливості її сплачувати, оскільки в нього є інша родина та на його забезпеченні знаходяться двоє непрацездатних батьків пенсійного віку. Крім того зазначав, що позивачкою не надано суду достатніх доказів, які свідчили б про необхідність у додаткових витратах, тому у стягненні додаткових витрат, тим більше внесених у загальну суму аліментів потрібно відмовити. 07.02.2019 року до канцелярії суду позивачем [PERSON] подано клопотання про витребування доказів. 14.02.2019 року до матеріалів справи від позивачки [PERSON] надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої остання вказувала, що відповідачем не були надані до суду докази, які б вказували на непрацездатність батьків чи дружини. Відповідач має можливість та кошти для відпочинку за кордоном, у нього у власності є однокімнатна квартира, він здійснює підприємницьку діяльність та під час відвідування сина, останній завжди приїздить на автомобілі. Додаткові витрати у розмірі 2 940 грн. підтверджені відповідними довідками. Відповідач не бере участі у лікуванні дитини та не допомагає з ліками, станом здоров`я сина не цікавиться. За 2018 рік позивачка знаходилась на лікарняному по догляду за хворою дитиною 5 разів. 14.02.2019 року до канцелярії суду позивачем [PERSON] подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи. 15.03.2019 року до канцелярії суду позивачем [PERSON] подано клопотання про долучення до матеріалів справи документів. 22.03.2019 року до канцелярії суду позивачем [PERSON] подані клопотання про витребування доказів. В судовому засіданні від 22.03.2019 року представник відповідача [PERSON] - [PERSON] надав заперечення на відповідь на відзив. в яких зазначив, що сума аліментів і додаткові витрати на дитину не можуть бути віднесені до однієї статті витрат на утримання дитини. Брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє батьків, незалежно від того, з ким проживає дитина. при визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Додаткові витрати, на відміну від аліментів, мають бути викликані саме особливими обставинами. Наявність купленої ще у 2006 році квартири ніяк не каже про те, що матеріальний стан відповідача наразі є достатнім аби сплачувати таку суму аліментів, ствердження, що у відповідача у володінні є автомобіль не відповідає дійсності. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.03.2019 року клопотання позивача задоволено та витребувано докази. 22.04.2019 року до матеріалів справи від позивачки [PERSON] надійшла відповідь на заперечення, відповідно до якої остання вказувала, що відповідач свідомо намагається приховати свій дійсний дохід та майновий стан посилаючись на різні факти, які жодним чином не може обґрунтувати, в зв`язку з чим просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 21.05.2019 року на виконання ухвали суду від 22.03.2019 року з ТОВ «Епіцентр К» надійшла витребувана ухвалою суду інформація. 10.06.2019 року на виконання ухвали суду від 22.03.2019 року з РСЦ в Харківській області МВС України надійшла витребувана ухвалою суду інформація. 13.06.2019 року представником відповідача [PERSON] - [PERSON] подано клопотання про виклик та допит свідка. 22.08.2019 року на виконання ухвали суду від 18.01.2019 року з Державної прикордонної служби України надійшла витребувана ухвалою суду інформація. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в розмірі 2 500 грн. та посилався на обставини викладені у відзиві на позов. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що він є хлопцем [PERSON] .. В гіпермаркеті «Епіцентр» в березні 2019 року за стійкою де знаходяться співробітники, в робочому одягу він бачив [PERSON] . До дитини [PERSON] завжди приїздить на автомобілі. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона є кумою [PERSON] Зі слів [PERSON] їй відомо, що за час подружнього життя [PERSON] та [PERSON] не вистачало грошових коштів. Після розірвання шлюбу дитина проживає з [PERSON] Свідок бачила останній раз в травні 2019 року в магазині «Епіцентр» в формі «представник-постачальник» [PERSON] .. Також свідок вказувала, що вона бачила, що [PERSON] їздить на автомобілі. Суд, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова (справа № 645/459/13) від 20 лютого 2013 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 14). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 18 листопада 2010 року). Згідно зазначеного свідоцтва про народження, позивачка зазначена матір`ю дитини, відповідач - батьком (а.с. 12). Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому такий обов`язок є особистим та рівним як щодо матері, так і до батька дитини. За ст. 181 СК України, у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов`язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Дитина [PERSON] , [INFO] , мешкає разом з матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні, що не спростовано відповідачем та його представником під час розгляду справи. З довідки наданої Харківським філіалом ДНДІ ЛДВСЕ вбачається, що [PERSON] працює в Харківському філіалі Державного науково-дослідного інституту з лабораторії діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи з 12.01.2018 року та займає посаду провідного фахівця-юрисконсульта та її дохід за період з 01.05.2018 року по 31.10.2018 року склав 23 5365,75 грн. (а.с. 15). В довідці, виданій КНП «Міська дитяча поліклініка № 2» ХМР вбачається, що [PERSON] , [INFO] знаходиться на диспансерному обліку як часто та довго хворіючи дитина. Потребує санаторно-курортного лікування в умовах морського клімату, а також в період спалаху вірусних захворювань в противорецедивному лікуванні, вітамінотерапії, імуностимулюючих лікарських засобах. Рекомендовано відвідування басейну, лікувальна фізкультура і масаж (а.с. 16). Згідно довідки, виданої ФОП [PERSON] вбачається, що [PERSON] , 2010 року народження відвідує басейн Авторської школи плавання [PERSON] Оплата здійснюється на платній основі та за місяць становить 840 грн. (а.с. 17). Також, [PERSON] , 2010 року народження відвідує Студію танцю та фітнесу «Ювента», що підтверджується довідкою, виданою ФОП [PERSON] , оплата за місяць становить 750 грн. (а.с. 19). Як вбачається з довідки, виданої ФОП [PERSON] , [PERSON] , 2010 року народження відвідує Центр розвитку для всієї родини «Best Start» та вивчає англійську мову, оплата за місяць становить 850 грн. (а.с. 24). Крім того [PERSON] є слухачем Малого каразінського університету Центру довузівської освіти ХНУ ім. В.Н. Каразіна та навчається за розкладом: математика. Навчання здійснюється на платній основі (а.с. 25). Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 184 СК України закріплено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). В відповіді директора ТОВ «Епіцентр К» повідомлялось, що [PERSON] в трудових відносинах з ТОВ «Епіцентр К» ніколи не перебував. Згідно податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця, поданої [PERSON] 02.02.2018 року вбачається, що загальна сума доходу за звітний (податковий) період - за 2017 рік склала 8 000 грн. (а.с. 51). З наданих відповідачем платіжних доручень вбачається, що [PERSON] в 2017, 2018 роках та в січні 2019 року перераховував [PERSON] грошові кошти на утримання сина, на додаткові заняття з англійської мови та математики, плавання, тренування, придбання комп`ютерного столу. При цьому, розмір коштів, перерахований позивачці на утримання сина становив від 200 грн. до 3 100 грн. (а.с. 52-56). Вказані обставини також підтверджуються наданою позивачем випискою з її рахунку, відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 28-29). Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» установлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, а саме - дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 79 ЦПК України). Доказування, та як, слідство рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що, в випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалась зацікавлена сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні презумпції, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною. В свою чергу, згідно із ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст. 263 ЦПК України). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів. Як вбачається з листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 14.08.2019 року, за період з травня 2016 року по серпень 2019 року [PERSON] неодноразово виїжджав за кордон. Доказів того, що дані поїздки відбулись у зв`язку із службовим відрядженням, як зазначав представник відповідача, суду не надано. Враховуючи рівний обов`язок батьків щодо утримання дитини, а також виходячи з положень ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91р., яка визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, відповідач має можливість виїжджати закордон, беручи до уваги, що відповідачем в добровільному порядку перераховуються кошти на утримання сина, а саме з досліджених в судовому засіданні виписки з рахунку [PERSON] , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» та наданих відповідачем платіжних доручень вбачається, що [PERSON] на утримання сина в тому числі за вересень 2018 року сплачено 3950 грн., жовтень 2018 року сплачено 4350 грн., за грудень 2018 року сплачено 3800 грн., а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 3 000 грн. щомісячно, від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що буде відповідати інтересам дитини та забезпечить рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Одночасно, сторонам роз`яснюється, що розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, що відповідає положенням ст. 192 СК України. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. суд стягує з відповідача в дохід держави. Крім того, згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачка надала суду докази витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1 000 гривень, що підтверджується договором про надання правової допомоги № 21/18 від 26.11.2018 року, актом про надану правову допомогу від 07.12.2018 року, з описом витраченого часу, їх вартості, а також квитанцією № 01/12/18 від 07.12.2018 року про сплату 1 000 грн.. Суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Доказів неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги суду не надавалися. На підставі викладеного і

Outcome: partial