Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. У квітні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом та посилається на те, що він та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 08 листопада 2003 року. У сторін народилося двоє синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2010 року шлюб між ними був розірваний. Іншим рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 жовтня 2010 року по справі №2-3917/10 з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання кожного з синів у розмірі 700 гривень, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 вересня 2010 року та до досягнення кожною з дитини повноліття. З виконання рішення суду від 21.10.2010 відкрито виконавче провадження. В квітні 2017 року син [PERSON] самостійно вирішив проживати з батьком та переїхав до позивача. В березні 2021 року син [PERSON] переїхав до позивача та також з цього часу проживає у позивача. Таким чином, обидва сини проживають з [PERSON] та перебувають на його утриманні, а відповідач не бере участі в їх утриманні. Тому позивач просить суд припинити стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання синів, стягнутих на підставі рішення суду від 21 жовтня 2010 року; а також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання синів у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. 2. Процесуальні дії по справі. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 17 травня 2021 року (а.с.31-32) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 30 червня 2021 року (а.с.61) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] підтримують позов та наполягають на його задоволенні. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] визнають позов частково. Зазначають, що не заперечують проти задоволення позову в частині стягнення аліментів на старшого сина [PERSON] , заперечують проти стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] . [PERSON] не заперечує щодо тієї обставини, що син [PERSON] з квітня 2021 року проживає з позивачем. Зазначають, що у позивача існує заборгованість зі сплати аліментів на утримання синів. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 08 листопада 2003 року. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2010 року шлюб між ними був розірваний (а.с.15). [INFO] у сторін народився син [PERSON] , [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 02.06.2004, серії [NUMBER] від 28.01.2010 (а.с.11,12). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 жовтня 2010 року по справі №2-3917/10 (а.с.13-14) з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання кожного з синів у розмірі 700 гривень, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 вересня 2010 року та до досягнення кожною з дитини повноліття. З виконання рішення суду від 21.10.2010 було відкрито виконавче провадження №34934457 від 29.10.2012, що підтверджується відповідною постановою (а.с.16). Рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 23листопада 2015 року №662 (а.с.17) було визначено [PERSON] порядок спілкування з синами. Зі змісту акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] від 29.07.2020 (а.с.18-19) вбачається, що за адресою проживання матері [PERSON] по [ADDRESS] проживають син [PERSON] та донька [PERSON] , [INFO] . Син [PERSON] зареєстрований за адресою разом матір`ю, однак не проживає з 2017 року, навчається у Київському технікумі. З акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON] від 13.04.2021 (а.с.21,22) встановлено, що за адресою [ADDRESS] проживають: [PERSON] , його дружина [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Спірні правовідносини регулюються главою 15 «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання» СК України. 4. Норми права та стала судова практика, якими керується суд при вирішенні спору. Згідно з ч.2 ст.18 СК України суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджують у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.182 цього ж Кодексу при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Водночас, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У статті 12 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлено, що держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Сторони не заперечують, що з моменту розірвання шлюбу діти сторін проживали з матір`ю [PERSON] та були на її утриманні. Судового рішення, яке б визначало місце проживання дітей з позивачем або відповідачем немає. Допитаний у судовому засіданні [PERSON] , старший син сторін, показав, що за власним вибором у 14-річному віці переїхав жити до батька та вже три роки живе з ним. Він навчається у технікумі, під час навчання проживає в гуртожитку, а повертається жити до батька. Батько купляє усі необхідні йому речі, одяг, продукти харчування, сплачує за гуртожиток. Весною 2021 року до батька також переїхав і молодший брат [PERSON] , оскільки його вигнала мама з дому. Тепер вони з братом живуть разом з батьком, його новою дружиною [PERSON] та її донькою [PERSON] . Допитана у якості свідка [PERSON] повідомила, що вона перебуває у шлюбі з позивачем. З 2017 року вони з чоловіком утримують [PERSON] . Весною 2021 року позивачу подзвонив молодший син [PERSON] та повідомив, що мама не пускає його додому. Вони поїхали до будинку, де проживав [PERSON] та забрали його до себе, повідомивши поліцію про такі дії. З цього часу [PERSON] перебуває на повному утриманні позивача та свідка. Позивач купив молодшому сину телефон, велосипед, повністю підготував його до школи, купив необхідний одяг, канцелярію, оплатив необхідні дитині медичні процедури та ліки. Жодної допомоги зі сторони відповідача на утримання когось з дітей не надходило. У судовому засіданні, у присутності представника органу опіки та піклування, була заслухана дитина, [PERSON] . Він повідомив, що з кінця березня 2021 року та на день проведення засідання живе у батька. Коли мама його не пустила додому, він зателефонував батьку, і батько забрав його до себе. Він приїздив до мами в гості на велосипеді, який купив йому батько. Батько також купив йому телефон, ноутбук. Саме з батьком він хоче і далі жити. Всі необхідні йому речі, в тому числі для школи, продукти харчування, купляють батько та мачуха, вони також возили його відпочивати. Суд критично оцінює доводи відповідача про те, що укладення декларації з лікарем у червні 2019 року свідчить про перебування дітей на утриманні [PERSON] . Як було встановлено судом, оригінали свідоцтв про народження обох дітей залишились у володінні позивача, і відповідно саме вона уклала такі декларації, як матір дітей. Також суд не бере до уваги договір між батьками про порядок сплати аліментів від 08.10.2020 року, оскільки всупереч вимог ст.189 СК України такий договір не був нотаріально посвідчений. Наявність заборгованості зі сплати аліментів позивача за рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 жовтня 2010 року не є предметом розгляду у цій справі, та не має значення для правильного вирішення справи по суті. Судом встановлено, що діти сторін [PERSON] та [PERSON] фактично змінили місце свого проживання та стали проживати у позивача, свого батька. Позивач офіційно працевлаштований та має можливість утримувати синів, що підтверджується довідкою ТОВ "Трест Бориспільсільбуд" від 13.09.2021 (а.с.84). Системний аналіз ч.2 та ч.3 ст.181 СК України свідчить про те, що право матері, батька на отримання аліментів, а також визначення способу їх стягнення нерозривно пов`язано з проживанням дитини разом з одним із них. В такому випадку у разі припинення проживання дитини разом зі стягувачем аліментів, а також припинення перебування дитини на його утриманні, у стягувача аліментів припиняється право на їх стягнення. У зв`язку з тим, що неповнолітній [PERSON] та малолітній [PERSON] не проживають разом з матір`ю, що не заперечується відповідачем, а проживають з батьком, на утриманні якого перебувають, у [PERSON] припинилось право на стягнення аліментів на утримання дітей. З метою запобігання безпідставного збагачення відповідача за рахунок [PERSON] належить звільнити позивача від подальшої сплати аліментів на утримання синів [PERSON] та [PERSON] , призначених рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 жовтня 2010 року. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, [PERSON] має поганий стан здоров`я або тяжке матеріальне становище, тому суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача допустимо стягнути аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили, а не з дати пред`явлення позову, та до досягнення найстаршою дитиною повноліття, у відповідності до ч.2 ст.183 СК України. Вказаний розмір аліментів є цілком достатнім для належного забезпечення та гармонійного розвитку дітей, та відповідає визначеному ч.5 ст.183 Сімейного кодексу України розміру аліментів, який може бути стягнутий з платника аліментів у безспірному порядку.

Outcome: partial