Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Коськівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про тлумачення заповіту та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних\~ вимог посилається на те, що 28.09.1997 року померла його мати [PERSON]. За життя, 21.11.1992 року мати склала заповіт, посвідчений секретарем Коськівської сільської ради Шепетівського району 21.11.1992 року та зареєстрований в реєстрі за №19, в якому заповіла йому житловий будинок, розташований в с.Коськів Шепетівського району Хмельницької області. Вказує на те, що після смерті [PERSON], спадщину прийняли її діти, син - [PERSON], позивач по справі та дочка- Ліончук О.Л., останній видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) із земель, які перебувають у колективній власності КСП "Коськівське" с.Коськів Шепетівського району Хмельницької області. 18.10.2009 року [PERSON] померла. Після смерті сестри, він прийняв спадщину, вступивши в управління та розпорядження спадковим майном. 15.06.2016 року звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини за азповітом після смерті матері, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в заповіті не вказана повна адреса житлового будинку, який заповіла йому мати в заповіті. Крім того зазначає, що інших заповітів його мати не складала, а в даному заповіті мати заповіла йому житловий будинок, розташований в с.Коськів Шепетівського району Хмельницької області по вул. Садовій, 43, в якому вона проживала до дня смерті, у зв'язку з втратою оригіналу правовстновлюючого документу на даний житловий будинок, просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на житловий будинок, розташований в с.Коськів Шепетівського району Хмельницької області по вул. Садовій, 43. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, ствердивши обставини, на які посилається у позовній заяві. Представник відповідача- Коськівської сільської ради Шепетівського району в судове засідання не зявився, сільский голова подав суду, в якій просив розгляд справи провести без участі представника сільської ради, позов визнав. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.524 ЦК України (в редакції 1963 року), який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, зокрема позивач прийняв спадщину 28.09.1997 р., спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 534 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено, що кожен громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам, як тим, що входять, та к і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом. Як передбачено ч.ч. 1, 2\~ст. 549 ЦК\~ України (в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як встановлено в суді, 28.09.1997 року в с.Коськів Шепетівського району померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ № 267566, повторно виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області 11.11.2015 року, актовий запис № 22. Позивач [PERSON] являється рідним сином померлої [PERSON], що стверджується свідоцтвом про його народження серії І-БВ № 263167, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області 13.11.2015 року. Після смерті [PERSON], 16.08.2000 року була заведена спадкова справа за № 324/2000 р. та спадщину прийняли діти спадкодавця: син - [PERSON], позивач по справі та дочка- Ліончук О.Л., останній видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) із земель, які перебувають у колективній власності КСП "Коськівське" с.Коськів Шепетівського району Хмельницької області, що стверджується довідкою Шепетівської районної державної нотаріальної контори № 229/01-16 від 11.02.2016 року. Як зазначив позивач у судовому засіданні за життя його мати, померла [PERSON]заповіла жилий будинок, розташований в с.Коськів Шепетівського району йому, [PERSON] Згідно вищезазначеного заповіту, складеного 21 листопада 1992 року, посвідченого секретарем Коськівецької сільської ради Шепетівського району та зареєстрованого в реєстрі під № 19, [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла жилий будинок в с.Коськів Шепетівського району своєму синові [PERSON]. Довідкою Шепетівської районної державної нотаріальної контори № 814/02-14 від 15.06.2016 року [PERSON] було відмовлено в оформленні права на спадщину, оскільки на вищевказаний жилий будинок відсутній документ, який підтверджує право власності на нього померлої [PERSON], в заповіті, посвідченому Коськівською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області 21 листопада 1992 року за реєстровим № 19 не вказана повна адреса житлового будинку, який заповідала [PERSON] позивачу. З довідок виконкому Коськівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області № 346, № 347 від 25.05.2016 року вбачається, що [PERSON], яка померла 2709.1997 року, була прописана і постійно проживала в [INFO], з нею проживав та здійснював догляд її син - [PERSON]. Після її смерті, останній вступив в управління і розпорядження будинком. Як пояснив в судовому засіданні позивач, іншого будинку в с.Коськів Шепетівського району померла не мала. Відповідно до довідки КП "Шепетівське бюро технічної інвентаризації" № 287 від 21.06.2016 року, домоволодіння № 43 по вул. Садовій в с.Коськів Шепетівського району належало [PERSON] згідно рішення виконкому Шепетівської районної ради народних депутатів № 94 від 20.07.1989 року. Свідоцтво про право власності не оформлялось. На земельній ділянці побудовано: житловий будинок з прибудовою літ."А-1", "а" - жилою площею 61,8 кв.м., загальною площею - 105,2 кв.м.; сарай літ. "Б", погріб літ. "В". Загальна вартість будинковолодіння становить 71992 грн. Відповідно до ст.132 ЦК України (в редакції 1963 року) приналежністю є річ, призначена служити головній речі і звязана з нею спільним господарським призначенням. Приналежність наслідує долю головної речі, якщо в договорі або в законі не встановлено інше. Оскільки в заповіті [PERSON] зазначено, що вона заповіла жилий будинок в с.Коськів Шепетівського району [PERSON], то суд вважає, що вона також заповіла йому і господарські будівлі, які звязані з будинком спільним господарським призначенням. Суд вважає, що відсутність в тексті заповіту конкретної адреси знаходження спадкового майна (жилого будинку) є формальним порушенням і не свідчить про нікчемність правочину, так як форма заповіту відповідає вимогам статті 541 ЦК України (в редакції 1963 року) і вільне волевиявлення заповідача не спростовано, а тому, позивач не може бути позбавлений права на отримання спадщини за заповітом, оскільки ЦК України (в редакції 1963 року) не передбачалось такого способу захисту свого права, як тлумачення заповіту. Отже, за таких обставин, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. На підставі викладного,

Outcome: partial