Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

31 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 02 березня 2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є втрата почутті кохання та поваги один до одного. Шлюбні відносини припинені між ними з червня 2014 року, проживають за різними адресами, спільне господарство не ведуть. Позивач зазначає, що їх спільна дитина залишилась проживати разом з нею та знаходиться на її утриманні. Крім того, на цей час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною та потребує матеріальної допомоги. Однак позивач матеріальної допомоги на її утримання та утримання дитини не надає. Посилаючись на вказані обставини, позивач в остаточних вимогах просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 02 березня 2013 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 64; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 вересня 2014 року, і до досягнення дитиною повноліття, стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/12 частини з усіх видів його доходу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги визнав. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 березня 2013 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції , актовий запис № 64 (а.с.7). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.11). Дитина проживає разом з матір'ю [PERSON] та з находиться на її утриманні. На теперішній час [PERSON] не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. [PERSON] працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю "НВФ ДКБ ХМ" на посаді електрогазозварювальника, його дохід за період з квітня 2014 року по вересень 2014 року включно складає 47982,07 грн. (а.с.23). Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до положень ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За ч.ч.4,6 цієї ж статті право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. З огляду на наведене, враховуючи, що відповідач працює, інших аліментних обов'язків не має, може надавати матеріальну допомогу в тому числі і на утримання дружини, позов визнав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову, відповідно до вимог ч.1 ст. 191 СК України, а не з 01 вересня 2014 року, як зазначено позивачем, і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини у розмірі 1/12 частини з усіх видів його доходу щомісяця, починаючи з 31 жовтня 2014 року до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років, тобто до [INFO]. Судом також встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають за різними адресами. Майновий спір відсутній. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір'ю. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Суд зазначає про вибір прізвища після розірвання шлюбу позивачем, яка у своїй позовній заяві просить відновити дошлюбне прізвище позивача - [PERSON]. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial