Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, в якому просив визнати за ним, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка сталась 12 квітня 2016 року, право власності на земельну ділянку площею 2,626 га, що розташована на території Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В обґрунтування первісного позову зазначив, що він являється сином [PERSON] та після смерті матері подав заяву про прийняття спадщини за законом та заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку. Проте, у видачі такого свідоцтва йому було відмовлено, з тих підстав, що [PERSON] успадкувавши вказану земельну ділянку, не зареєструвала, всупереч ст. 1299 ЦК України та ст. 125 ЗК України, на неї право власності. Вказане унеможливлює позасудове оформлення за ним права на земельну ділянку та змушує звертатись до суду. Судом в якості співвідповідача була залучена [PERSON]. Не погоджуючись з первісним позовом, [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до [PERSON] та Сиберізької сільської ради Ріпкинського району, в якому просила: 1) визнати за нею право власності: - 1/2 частки земельної ділянки площею 2,5258 га, що розташована на території Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7424488600:07:001:0137; - 1/2 частки земельної ділянки площею 0,096 га, що розташована на території Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю (серії ЧН № 000888), виданого 21 серпня 2001 року Сиберізькою сільською радою Ріпкинського району на ім'я [PERSON] та свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.05.2009 р.; 2) відмовити [PERSON] в позові в частині визнання за ним права власності на 1/2 часток зазначених вище земельних ділянок. В обґрунтування зустрічного позову вказує, що вона являється донькою [PERSON] та сестрою [PERSON]. Після смерті матері, вона і брат подали заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері. При цьому, приватний нотаріус видала їм свідоцтва про право на спадщину за законом по 1/2 частки земельної ділянки, яка виділялась матері та відмовила у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом по 1/2 часток земельної ділянки, яку виділяли їх батьку [PERSON], яку [PERSON] успадкувала, не зареєструвавши її у відповідних реєстрах. Вказане унеможливлює позасудове оформлення за нею право на 1/2 частки на земельні ділянки та змушує звертатись до суду. Первісний та зустрічний позови прийняті до спільного розгляду та об'єднані в одне провадження, за ухвалою суду від 20 лютого 2017 р.. В судовому засіданні: - представник [PERSON] [PERSON] просив первісний позов задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити, визнавши за [PERSON] право власності на земельну ділянку розміром, вказаним в Державному акті вцілому. Вказав, що з моральної сторони та у зв'язку з тим, що брат з сестрою не розмовляють не являється опискою прохання визнати право на земельну ділянку вцілому за [PERSON]. Зазначив, що нотаріус належним чином не проводила роботи між [PERSON] та [PERSON] щодо можливості позасудового розподілу спадщини; - представник [PERSON] [PERSON] просив первісний позов задовольнити частково, а зустрічний позов повністю, визнавши за [PERSON] та за [PERSON] право власності по 1/2 частки земельних ділянок вказаних в зустрічному позові. Вказав, що [PERSON] замовила технічну документацію на земельну ділянку (рілля), а на сади технічну документацію не оформила, через її високу вартість. Вказала, що відсутні законодавчі підстави для зміни розмірів часток [PERSON] та [PERSON], а тим більше для визнання за останнім права власності на земельну ділянку вцілому; - представник Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області [PERSON], при вирішенні справи поклався на розсуд суду та просив вирішити по закону, підтвердивши наявність між [PERSON] та [PERSON] неприязних відносин. [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, судом вони не викликались для дачі особистих пояснень, так як їх інтереси в суді захищали адвокати [PERSON] та [PERSON] та з огляду на те, що матеріали спадкової справи містять повну інформацію про предмет доказування. Вислухавши пояснення представника [PERSON] - [PERSON], представника [PERSON] - [PERSON], представника Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що: - [PERSON] являється матір'ю [PERSON], [INFO], що стверджується повторним свідоцтвом про його народження ([PERSON] 1-ЕЛ № 102134) та копією його паспорту (серії НМ 239201); - [PERSON] являється матір'ю ЛИТВИН (до шлюбу ХОМЕНКО) Т.М., що стверджується свідоцтвом про її народження (І-ЕЛ № 411474) та свідоцтвом про укладення шлюбу (І-ЕЛ № 355592); - 28 травня 2009 р. державним нотаріусом Ріпкинської районної державної нотаріальної контори [PERSON] на ім'я [PERSON] видала свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті 13 квітня 2006 року [PERSON] на земельну ділянку площею 2,626 га, що розташована на території Сиберізької сільської Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - [PERSON] померла 12 квітня 2016 року, що стверджується повторним свідоцтвом про її смерть (серія І-ЕЛ № 286429); - спадкоємцями після смерті [PERSON], яка сталась 12 квітня 2016 року за законом являються [PERSON] та [PERSON], які 4 жовтня 2016 р. подали приватному нотаріусу Ріпкинського районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON] заяви про прийняття спадщини за законом; - приватним нотаріусом Ріпкинського районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON] на ім'я [PERSON] та на ім'я [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за законом кожному по 1/2 частки земельної ділянки площею 2,5991 га, що розташована на території Сиберізької сільської Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7424488600:07:010:036. В той же час, в порушення ст. 1299 ЦК України (в редакції, яка діяла до 4 липня 2013 р.) та ст. 125 ЗК України, [PERSON], за життя, не зареєструвала право власності на земельну ділянку площею 2,626 га, що розташована на території Сиберізької сільської Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, набуту згідно вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом. Судом встановлено, що: - 21 грудня 2016 року приватним нотаріусом Ріпкинського районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON] була винесена постанова № 1182/02-31 про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частки земельної ділянки площею 2,626 га, що розташована на території Сиберізької сільської Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з тих підстав, що [PERSON], після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку, право власності на неї не зареєструвала; - 17 січня 2017 року приватним нотаріусом Ріпкинського районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON] була винесена постанова № 26/02-31 про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частки земельної ділянки площею 2,626 га, що розташована на території Сиберізької сільської Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з тих підстав, що [PERSON], після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку, право власності на неї не зареєструвала. Підставою звернення до суду [PERSON] з первісним позовом та [PERSON] з зустрічним позовом є неможливість оформлення ними права на частки спадщини за законом у приватного нотаріуса [PERSON], у звязку з тим, що право власності на вказану земельну ділянку не зареєстровано у відповідних реєструючих органах, тому [PERSON] та [PERSON] позбавлені можливості іншим шляхом довести своє право власності на частки земельної ділянки, в порядку спадкування, а приватний нотаріус [PERSON] не має права видавати свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані частки земельної ділянки. Позиція адвоката [PERSON] щодо того, що з моральної сторони та у зв'язку з тим, що брат з сестрою не розмовляють не являється опискою прохання визнати право на земельну ділянку вцілому за [PERSON], на думку суду, не має правового обгрунтування, так як згідно ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщини є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщини між ними, тобто частки [PERSON] та [PERSON] в силу закону є рівними та не можуть корегуватись з моральної сторони, при відсутності на те волі спадкодавця. Положеннями ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Вказане узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини в п. 45 рішення від 10 квітня 2008 року в справі «Вассерман проти Росії» (N 2), згідно якої засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Враховуючи те, що земельній ділянці площею 2,5258 га, що розташована на території Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у відповідності до [PERSON] з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07.12.2016 р. № НВ-7403771082016, присвоєно кадастровий номер 7424488600:07:001:0137 та по ній ФОП [PERSON] розроблена Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), суд знаходить за можливе, задовольнивши позов та зустрічний позов в цій частині, в резолютивній частині розмежувати земельні ділянки та визнати за [PERSON] та [PERSON] за кожним, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка сталась 12 квітня 2016 року, право власності на: - 1/2 частки земельної ділянки площею 2,5258 га, що розташована на території Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), кадастровий номер 7424488600:07:001:0137; - 1/2 частки земельної ділянки площею 0,096 га, що розташована на території Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (багаторічні насадження). В задоволенні позовних вимог первісного позову [PERSON] до Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області та в задоволенні позовних вимог зустрічного позову [PERSON] до Сиберізької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області слід відмовити, виходячи з того, що: - правовий аналіз ст.ст. 3, 15, 26, 30 ЦПК України, ст. 16 ЦК України свідчить, що відповідач це особа, яка має безпосередній звязок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред'явленими вимогами; - [PERSON] та [PERSON], як встановлено вище, являються спадкоємцями в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка сталась 12 квітня 2016 року, що виключає ініціювання органом місцевого самоврядування в судовому порядку заяви про визнання спадщини відумерлою та свідчить про те, що Сиберізька сільська рада Ріпкинського району не має безпосередній звязок зі спірними матеріальними правовідносинами. Відповідно до ст.ст. 84, 88 ЦПК України, враховуючи підтвердження понесення [PERSON] витрат на правову допомогу та судовий збір, враховуючи підтвердження повноважень адвоката [PERSON] на представництво [PERSON] те, що в додатковій угоді від 17 травня 2017 р. [PERSON] та [PERSON] прописали обсяг виконаних робіт та час затрачений на це, виходячи з кількості судових засідань в яких брав [PERSON], беручи до уваги те, що сума витрат на правову допомогу не суперечить Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», суд знаходить, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 320 грн. судового збору та 480 грн. витрат на правову допомогу пропорційно задоволеним вимогам. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд знаходить, що з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 320 грн. судового збору пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial