Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] та Тубільцівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, в якому просить встановити юридичний факт того, що свідоцтво про право власності [NUMBER] від 08.06.1990 року видане на домоволодіння по [ADDRESS], на ім'я [PERSON], належить саме [PERSON], який помер [INFO] року та визнати за нею право власності як спадкоємця за законом на домоволодіння [ADDRESS], після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року. На обґрунтування позовних вимог посилається на те, що після смерті [INFO] року [PERSON], залишилася спадщина у вигляді домоволодіння [ADDRESS] Згідно розпорядження Черкаської обласної державної адміністрації від 18.05.2016 року №245, [ADDRESS] Після смерті [PERSON] фактично прийняла спадщину, однак належним чином не оформила право на спадщину, його дружина [PERSON], яка [INFO] року померла. Після смерті [PERSON], спадкоємцем за законом був її син [PERSON], який фактично прийняв спадщину, однак належним чином не оформив свої спадкові права. [PERSON], який помер [INFO] року, є чоловіком позивача, згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 04.11.1978 року, серії [NUMBER] Після смерті [PERSON], залишилося спадкове майно, яке складається з домоволодіння по [ADDRESS] Позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, однак 13.08.2018 року отримала постанову державного нотаріуса Золотоніської міської державної нотаріальної контори Перкалюк С.В. про відмову у вчинені нотаріальних дій через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Також позивач зазначає, що свідоцтво про право власності [NUMBER] від 08.06.1990 року видане на домоволодіння по [ADDRESS], на ім'я «[PERSON]», що є помилковим та на справді, правильним є ім'я по батькові власника вказаного майна «[PERSON]», який помер [INFO] року. Крім позивача, спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, є його син, відповідач [PERSON], однак останній не має наміру заявляти свої права на спадщину, а тому на даний час не звернувся із заявою до нотаріальної контори. Спір щодо спадкового майна належного [PERSON] відсутній. Враховуючи вище вказані обставини позивач [PERSON] звернулася до суду із даним позовом. В судове засідання позивач не з'явилася, проте від [PERSON] 12.11.2018 року через канцелярію суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її учаті та про підтримання позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з'явився, однак на адресу суду, надійшла заява [PERSON] про визнання позовних вимог позивача та про відсутність заперечень щодо їх задоволення, розгляд справи просив провести без його участі. Відповідач - представник Тубільцівської сільської ради Черкаського району Черкаської області в судове засідання не з'явився, проте від сільського голови 06.11.2018 року через канцелярію суду надійшла письмова заява про розгляд справи без участі представника сільської ради та вирішення справи на розсуд суду. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що згідно довідки Тубільцівської сільської ради Черкаського району Черкаської області №404 від 17.04.2018 року, домоволодіння по [ADDRESS] належало померлому [INFO] року, [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 08.06.1990 року. У вказаному свідоцтві було допущено помилку у написанні ім'я по батькові власника, а саме «[PERSON]» замість правильного «[PERSON]». Згідно розпорядження Черкаської обласної державної адміністрації від 18.05.2016 року №245, [ADDRESS] Після смерті [PERSON] фактично прийняла спадщину його дружина [PERSON], так як до дня смерті чоловіка постійно проживала та була зареєстрована у належному йому будинку. Даний факт підтверджується довідкою Тубільцівської сільської ради Черкаського району Черкаської області №403 від 17.04.2018 року. Згідно довідки Тубільцівської сільської ради Черкаського району Черкаської області №402 від 17.04.2018 року, після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, фактично прийняв спадщину, а саме вступив в управління майном, її син [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] від 20.11.2009 року, [INFO] року помер [PERSON]. Згідно довідки виданої ПАТ «Ятрань» на день смерті померлий був зареєстрований та проживав разом із своєю дружиною [PERSON] у [ADDRESS], а тому відповідно до ст.1268 ЦК України позивач є такою що фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме домоволодіння у [ADDRESS]. За життя померлий [PERSON] заповіту не залишив. Згідно з відомостями, які надійшли на запит суду з Золотоніської міської державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON], заведено спадкову справу № 135/2018 від 13.08.2018 року. Інші особи із заявами до нотаріальної контори не зверталися. 13.08.2018 року державним нотаріусом Золотоніської міської державної нотаріальної контори Перкалюк С.В. винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. За позицією Верховного Суду України, викладеною в абз. 2 п. 2 постанови Пленуму "Про судову практику у справах про спадкування" за N 7 від 30.05.2008 року, Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встанеовлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що встановлення факту належності свідоцтва про право власності [NUMBER] від 08.06.1990 року видане на домоволодіння по [ADDRESS], належить саме [PERSON], не впливає на реалізацію [PERSON] своїх спадкових прав відносно майна спадкодавця [PERSON], а тому у цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Стаття 1270 для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. З наявних матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року та відповідно до ст.1268 ЦК України фактично прийняла спадщину. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме домоволодіння [ADDRESS] [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] до Золотоніської міської державної нотаріальної контори, однак не змогла отримати свідоцтво про право на спадщину, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. В матеріалах справи відсутні дані, про наявність спору щодо спадкового майна померлого [INFO] року [PERSON]. Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] у частині визнання за нею права власності у порядку спадкування на домоволодіння [ADDRESS] після смерті [PERSON], підлягають до задоволення. Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Враховуючи той факт, що позивачем не ставиться вимога про стягнення із відповідачів на її користь судові витрати, суд вважає за можливе віднести судові витрати за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial