Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

11.06.2015 року позивач [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач), у якому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, а також 1/4 частини усіх видів його заробітку, щомісячно на її утримання до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 25 серпня 2012 року від якого мають малолітню дочку [PERSON], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Зазначила, що відповідач проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, працює, інших утриманців не має, а тому в судовому засіданні просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував про стягнення з нього аліментів на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини його заробітку, щодо вимог про стягнення аліментів на утримання дружини вказав про можливість їх сплати в розмірі 1/8 від його заробітку, посилаючись на те, що з ним проживає матір, брат та сестра, крім того в подальшому має намір винаймати житло за яке необхідно сплачувати 1000 грн. на місяць. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 серпня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, за актовим записом № 1222 (а.с.4). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.5). В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає разом з матір'ю - [PERSON] та перебуває на її утриманні, що не заперечувалося відповідачем. Відповідно до довідки ТОВ «ОЛДІ-Житомир» № 93 від 16.07.2015 [PERSON] працює на посаді начальника відділу та має стабільний дохід за період з 01.01.2015 по 30.06.2015 р. у вигляді нарахованої заробітної плати в розмірі 31 164,20 грн. (а.с.23). Вказані обставини підтверджені поясненнями сторін, письмовими доказами по справі. Згідно частини другої статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 згаданого Закону). Положення статті 183 СК України передбачають, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до частини 2 статті 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. З огляду на викладене, враховуючи межі заявлених позовних вимог та те, що відповідач є фізично здоровим, працездатним, має стабільний дохід у вигляді заробітної плати, розмір якої до виплати за період з січня по червень 2015 року склав 25 068, 49 грн., що в середньому становить 4 178 грн., інших малолітніх, непрацездатних утриманців не має, перебуває з позивачем у шлюбі, суд прийшов до висновку, що відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання дитини та дружини, яка перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, є непрацездатною, хоча і отримує матеріальну допомогу в період відпустки для догляду за дитиною. Доводи відповідача про наявність у нього на утриманні матері та інших членів сім'ї не підтверджуються належними доказами, можливість найму житла на час розгляду справи є припущенням відповідача. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову - 11.06.2015 року і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання дружини в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця до досягнення дитиною трьох років. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в дохід держави, що складаються з судового збору розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивач в силу закону звільнена від їх сплати.

Outcome: partial