Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Факультет військової підготовки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив стягнути з відповідача 14\~576 грн. 86 коп. витрат, пов*язаних з його утриманням на факультеті військової підготовки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» під час проходження військової служб (навчання), посилаючись на те, що відповідач на підставі контракту про проходження військової служби (навчання) від 19.08.2013р. проходив навчання та військовій службі на Факультеті військової підготовки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» на посаді курсанта з 20.08.2013р. по 11.04.2014р., коли контракт був дострокового розірваний через не бажання відповідача продовжувати навчання, у зв*язку із чим він був відрахований з числа курсантів. Відповідно до частини 10 ст.25 Закону України «Про військовий обов*язок і військову службу», постановою КМ України №964 від 12.07.2006р. був затверджений Порядок відшкодування курсантами витрат, пов*язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», у відповідності до якого позивачем були розраховані фактичні витрати, пов*язані з утриманням відповідача на Факультеті військової підготовки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» з дня його зарахування по день виключення зі списків особового складу, який складає суму 14\~576 грн. 86 коп. Пунктом 7 вказаного вище Порядку визначено, що у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх сум здійснюється в судовому порядку. Просив задовольнити позов на підставі ст.ст. 16, 82, 1166 ЦК України, ч.10 ст.25 Закону України «Про військовий обов*язок і військову службу», Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008р., пунктом 7 Порядку відшкодування курсантами витрат, пов*язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого КМ України №964 від 12.07.2006р. Позивач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, просить розглядати справу за відсутністю представника та задовольнити позов, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а.с. 126 заява). Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності представника позивача на підставі матеріалів, що є в справі. Відповідач в судове засідання не з*явився, про день і час розгляду справи повідомлявся шляхом судової повістки-повідомлення через офіційний веб-портал «Судова влада України» (а.с. 129), заперечень проти позову суду не надав, про поважність причин неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно частини 4 ст.169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі контракту про проходження військової служби (навчання) від 19.08.2013. (а.с. 9 копія контракту, а.с. 10 копія витягу з наказу про зарахування до списків особового складу) проходив навчання та військову службу на Факультеті військової підготовки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» на посаді курсанта з 20.08.2013р. по 11.04.2014р., коли контракт був дострокового розірваний через не бажання відповідача продовжувати навчання т(а.с. 55 копія рапорту від 11.04.2014р.), у зв*язку із чим він був відрахований з числа курсантів (а.с. 11 копія витягу з наказу). Згідно умов вказаного вище контракту між сторонами, курсант [PERSON] зобов*язався відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов*язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу. Відповідно до частини 10 ст.25 Закону України «Про військовий обов*язок і військову службу», постановою КМ України №964 від 12.07.2006р. був затверджений Порядок відшкодування курсантами витрат, пов*язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», у відповідності до якого позивачем були розраховані фактичні витрати, пов*язані з утриманням відповідача на Факультеті військової підготовки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» з дня його зарахування по день виключення зі списків особового складу, який складає суму 14\~576 грн. 86 коп. (а.с. 12 копія витягу з наказу, а.с. 13-16 - розрахунки). Пунктом 7 вказаного вище Порядку визначено, що у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх сум здійснюється в судовому порядку. Як вказував позивач, відповідач в добровільному порядку витрати, пов*язані з його утриманням на Факультеті військової підготовки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» у вказаній сумі не сплачує. Доказів в спростування таких обставин справи суду не надано. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов*язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст.1 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України», навчальні заклади включені до загальної структури Міністерства внутрішніх справ України. Таким чином, Факультет військової підготовки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» є структурним підрозділом Міністерства внутрішніх справ. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв*язку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні належними доказами та підлягають задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на користь держави, оскільки в справі відсутні докази про сплату судового збору позивачем.

Outcome: approved