Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

05 липня 2018 року позивач, ПАТ КБ "ПриватБанк", звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору № б/н від 13.04.2010 року. Посилався на те, що [PERSON] 13.04.2010 року уклала договір № б/н з позивачем, згідно якого отримала кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 12 457 грн. 03 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом - 689 грн. 95 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 7 500 грн. 71 коп.; заборгованості за пенею та комісією - 3 196 грн. 99 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 569 грн. 38 коп. Просили стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 19.07.2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимог підтримав, просив розглядати справу у заочному провадженні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи через офіційний веб-портал Київського районного суду м.Полтави, заяв про неможливість розгляду справи у її відсутність не надавала. Згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи клопотання представника позивача, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 280 - 283 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON] 13.04.2010 року уклала договір № б/н з ПАТ КБ «ПриватБанк», згідно якого отримала кредиту розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, має заборгованість за кредитом у сумі 12 457 грн. 03 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом - 689 грн. 95 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 7 500 грн. 71 коп.; заборгованості за пенею та комісією - 3 196 грн. 99 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 569 грн. 38 коп. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порядку й строків погашення кредиту суперечить частині першій статті 61 Конституції України. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. У зв'язку із вище викладеним, стягненню з відповідача підлягає: заборгованості за кредитом - 689 грн. 95 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 7 500 грн. 71 коп.; заборгованості за пенею та комісією - 3 196 грн. 99 коп. В частині стягнення з [PERSON] штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) - 569 грн. 38 коп. не підлягає задоволенню. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: partial