Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документу - заповіту від 14 листопада 2018 року на ім`я [PERSON] , посвідченого секретарем виконкому Анисівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, зареєстрованого в реєстрі за №133; визнати за [PERSON] , як за спадкоємцем за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] право власності на земельні ділянки: площею 2,8754 га, кадастровий номер: 7425580500:07:000:0168, що знаходяться на території Іванівської сільської (Анисівська) ради Чернігівського району Чернігівської області, що належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧН №011630 від 22 січня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 298; площею 0,9886 га, кадастровий номер: 7425580500:03:000:0168, що знаходяться на території Іванівської сільської (Анисівська) ради Чернігівського району Чернігівської області, що належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧН №011630 від 22 січня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 298, посилаючись на наступне. [INFO] померла [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина, до якої входять вищезазначені земельні ділянки, а вона є спадкоємцем за заповітом після смерті бабусі [PERSON] . Позивач у встановлений законом строк звернулася до Чернігівської районної державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки заповіт було складено з порушенням вимог, встановлених для складання заповіту, що є перешкодою для визнання права власності після бабусі [PERSON] . Ухвалою судді від 26 квітня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. До підготовчого засідання відзив на позов не надходив. 03 червня 2021 року ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області закрито підтовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилась. Через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач - територіальна громада в особі Іванівської сільської ради Чернігівського району та області явку представника не забезпечила, надавши заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради. При вирішенні даної справи покладаються на розсуд суду. Третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області явку свого представника не забезпечили, надавши клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника. Треті особи: Чернігівська районна державна адміністрація Чернігівської області, Чернігівська районна державна нотаріальна контора Північно-Східне міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) в судове засідання явку своїх представників не забезпечили, про день та час судового засідання повідомлялись. Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Положення ст. ст. 81, 131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Стаття 1225 ЦК України визначає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно, [PERSON] народився [INFO] , в графі батьки записані «батько» - [PERSON] , в графі «мати» - [PERSON] . (а.с.11) Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , в графі батьки записані «батько» - [PERSON] , в графі «мати» - [PERSON] . (а.с.12) Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру атків цивільного стану громадян про державну рестрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00030254782 від 07.04.2021 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одружились 25 листопада 2003 року про, що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Носівського районного управління юстиції у Чернігівській області складено 25 листопада 2003 року актовий запис № 121. (а.с.14) Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , 27 листопада 2007 року [PERSON] , зареєструвала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище на « [PERSON] ». (а.с.13) За таких обставин, документи вказують на те, що позивачка є онукою [PERSON] . Батько позивачки та син [PERSON] помер [INFO] . (а.с.10) Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] померла [PERSON] , про що виконавчим комітетом Анисівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області 01 серпня 2019 року року складено відповідний актовий запис № 30. (а.с.9) Після її смерті відкрилась спадщина. До складу спадкового майна належить: земельна ділянка площею 3,87 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Анисівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, для ведення особистого селянського господарства, яка належала [PERSON] згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії I-ЧН № 011630. (а.с.17) Згідно витягу № НВ-7416927412020 від 20.02.2020 року з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, 20.08.2008 року Чернігівським районним ЧРФ ДП "Центр ДЗК" проведено державну реєстрацію земельної ділянки площею 2,8754 га, розташованої на території Анисівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, наданої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7425580500:07:000:0168, яка належить [PERSON] (а.с.18) Відповідно до витягу № НВ-7416927432020 від 20.02.2020 року з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, 13.04.2017 року відділом у Чернігівському районі Міжрайонного управління у Ріпкинському та Чернігівському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області проведено державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,9886 га, розташованої на території Анисівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, наданої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7425580500:03:000:0168, яка належить [PERSON] (а.с.21) За життя, 14 листопада 2018 року [PERSON] склала заповіт, згідно з яким розпорядилась належним їй майном на користь [PERSON] . (а.с.15) Відповідно до листа державного нотаріуса Чернігівської районної державної нотаріальної контори Північно-Східне міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) від 10.11.2020 року [PERSON] роз`яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки площею 0,9886 га та площею 2,8754 га, оскільки заповіт було складено з порушенням вимог, встановлених для складення заповіту. (а.с.26). У відповідності до п.п.4.12, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції україни 22.02.2012 за № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, а саме на нерухоме майно за наявності правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцю, а у разі відсутності відповідних документів нотаріус роз`яснює процедуру вирішення питання в судовому порядку. В наданій позивачем копії заповіту від 14 листопада 2018 року, виготовленого та роздрукованого за допомогою технічних засобів від імені [PERSON] , зазначено, що вона на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день її смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, вона заповідає [PERSON] . Там же мається друкований запис про те, що цей заповіт складено на прохання заповідача за допомогою технічних засобів в 2-х примірниках, один з яких залишається на зберіганні в справах Анисівської сільської ради, а другий видано [PERSON] після того, як заповіт їй прочитано вголос. Під вказаним текстом мається роздруковане слово «підпис». Таким же друкованим текстом здійснено запис про посвідчення заповіту секретарем виконкому Анисівської сільської ради, тест якого нею попередньо прочитано вголос заповідачу [PERSON] . Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Статтею 1234 ЦК України встановлено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. За приписами статті 1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 1248 ЦК України нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу). [PERSON] за життя іншого заповіту не складала та не скасувала заповіту №133 від 14.11.2018 року. Враховуючи відсутність спору щодо того, що спадкодавець [PERSON] 14 листопада 2018 року склала заповіт, згідно з яким розпорядилась належним їй майном на користь [PERSON] , то відсутні і підстави встановлювати факт належності заповіту, як про те йдеться у позові. Разом з тим, враховуючи, що заповіт складено за допомогою технічних засобів зі слів заповідача, підписаний заповідачем, але перед зазначенням про прочитаний заповідачем текст, що стало перешкодою для нотаріального оформлення спадкових прав позивача, але не спростовує волі заповідача на зазначене у заповіті, тому право позивачки на спадщину підлягає поновленню у судовому порядку. Виходячи з вищезазначеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial