Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

26 листопада 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 грн. щомісячно починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач є батьком її дитини - [PERSON], який проживає разом з нею, утримань по виконавчим листам не має, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Офіційного заробітку відповідач не має. Дитина потребує диспансерного спостереження, лікування, постійної корекції зору. В судове засідання позивач наполягала на задоволенні позовних вимог. зазначила, що дитина хвороблива та потребує постійного лікування. Коштів, які вона отримує не достатньо для розвитку дитини. Відповідач допомоги до дня звернення позивача з позовом на утримання дитини не надавав, їжі та речей дитині не купував. Відповідач в судовому засіданні визнав позов не визнав. Зазначив, що надавав допомогу дитині на придбання речей. Вказав, що не має заробітку, хронічних захворювань не має, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, яких забезпечує. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Сторони є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] /а.с.6/, яка проживає разом із позивачем. Згідно довідки КП" Новомосковський міський центр первинної медико-санітарної допомоги", дитина потребує постійного нагляду лікаря офтальмолога, потребує постійної зорової корекції, відновлювальних курсів 2-3 рази на рік /а.с.7/. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст.189 СК України, батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. Оскільки сторонами в судовому засіданні доказів наявності домовленості між сторонами щодо способів виконання батьками обов'язку утримувати дитину, визнаної кожним із батьків суду не надано, суд вважає за можливе присудити з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини. Статтями 183, 184 СК України встановлено можливість визначення розміру аліментів у частці від заробітку батька або в твердій грошовій сумі. зокрема, ст.184 СК України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки сторонами в судовому засіданні визначено, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід суд вважає визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір, порядок сплати та суму аліментних зобов`язань суд виходить з наступного. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Судом встановлено, що малолітня дитина, проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає. Доказів протилежного суду не надано. Сторони визнали, що дитина хворіє на захворювання зору, в зв`язку з чим потребує допомоги. Платник аліментів є фізично та психічно здоровий, має на утриманні неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] від шлюбу з [PERSON] /а.с.13, 14/, які проживають з відповідачем. Нерухомого майна платник аліментів у власності не має. Відповідач не працює, постійного заробітку не має, позивачем дане твердження належними доказами не спростовано, інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Внаслідок викладеного, враховуючи що суду не надано доказів, які-б вказували на неможливість працевлаштування відповідача, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів виходячи з 30 відсотків від розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що станом на день звернення з позовом становить 385,80 грн. (1286,00 * 30%). У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позов пред'явлено 26 листопада 2014 року, а тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: partial