Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

20 березня 2014 року позивач Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокоммуненерго» (далі ОКП) звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач користується послугами за адресою: [ADDRESS], та не вносить плату за поставлену теплову енергію, у зв'язку з чим склалася заборгованість за період з 01 лютого 1997 року до 31 січня 2014 року у сумі 16247 гривень 79 копійок, що складається з боргу - 11615,88 грн., інфляційних збитків - 3157,56 грн., 3% річних - 1474,35 грн., яку просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача Орлова Н.І., що діє на підставі довіреності від 27.12.2013 р. № юр/6918, позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. В судовому засіданні відповідач позов визнав частково та пояснив, що зазначену квартиру успадкував після смерті матері, яка померла [INFO]. З 2006 року став проживати в квартирі, і оскільки його не задовольняла якість послуг, то він в 2008 році самовільно демонтував радіатори центрального опалення і з цього часу не користується послугами позивача, встановивши електричні радіатори. Просив застосувати строк позовної давності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] успадкував після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], квартиру за адресою: [ADDRESS], та яка належала померлій на підставі договору міни квартир, посвідченого Кіровською державною нотаріальною конторою 10.08.1999 року за реєстром № 1092, зареєстрованого в БТІ м.Кіровське 13.08.1999 року за № 4-1971 (а.с.24, 25, 5) Позивач надавав послуги теплопостачання на вищевказаний будинок, у даному випадку, є виробником послуг, що визнано відповідачем. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, у період з лютого 1997 року по 31 січня 2014 року сума заборгованості складає 11615 грн.88 коп. Інфляційні збитки за період з січня 2004 року по грудень 2013 року включно становлять 3157,56 грн., 3% річних за цей же період - 1474,35 грн., відповідно до наданого позивачем розрахунку. (а.с.6-12, 13-14) Згідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з п.5 ч.3 ст..20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р. № 1875-IV споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" від 2 червня 2005 року N 2633-IV споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1281 ЦК України якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від дня настання строку вимоги. Таким чином, спадщина після смерті [PERSON] та яку прийняв відповідач, відкрилася [INFO] і з цього часу успадкована квартира належить відповідачу, який і повинен нести тягар утримання цього майна. Враховуючи наведене, суд вважає, що факт несплати відповідачем послуг позивача у період з [INFO] по 31 січня 2014 року знайшов своє підтвердження у судовому засіданні. Позиція відповідача щодо безпідставності нарахування оплати за послуги з теплопостачання з квітня 2008 року в наслідок відсутності радіаторів центрального опалення в квартирі, що належить на праві власності відповідачу, що підтверджується поясненнями відповідача та постановою адміністративної комісії про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст.103-1 КупАП за самовільний демонтаж радіаторів центрального опалення (а.с.26), не заслуговує на увагу з наступних підстав. Відповідно до п.25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення , затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі Правила), відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відповідно до Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі Порядок), питання щодо вирішення зазначених питань вирішується постійно діючою міжвідомчою комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання, яка створюється рішенням орган місцевого самоврядування або місцевого органу виконавчої влади. Відповідно до п.2.6 та п.2.7 зазначеного Порядку по закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Таким чином, відповідачем житло відключено від системи центрального опалення самовільно, без дотримання відповідної процедури та дозволу. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення забороняється та не є підставою для звільнення від обов'язку по оплаті наданих позивачем послуг. Єдиною підставою для зняття з обліку та припинення відповідних нарахувань є акт про відключення, який після закінчення робіт подається відповідній комісії для затвердження. Відповідно до ст.257 ЦК України позовна давність встановлюється в три роки. У відповідності до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Відповідачем не було зроблено жодних дій, які б свідчили про визнання ним боргу. При розгляді справи, суд вважає можливим застосувати строк позовної давності, оскільки строк позовної давності не зупинявся і не переривався, позивачем не вказані причини пропуску строку позовної давності, а також відповідачем заявлено про застосування позовної давності. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що сплив позовної давності є підставою для відмови у позові в частині позовних вимог про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання за період з [INFO] по 31 січня 2011 року. Враховуючи наведене, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за надані послуги з теплопостачання з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми в сумі 4944 гривень 77 копійок за період з 01 лютого 2011 року по 31 січня 2014 року. (4732, 13 грн. - основна сума боргу (246,71 грн. +246,71 грн. +61,59 грн. +77,83 грн.+233,49 грн. +274,79 грн. + 347,24 грн. +309,32 грн. +259,55 грн. + 68,85 грн. + 77,83 грн. + 228,80 грн. + 313,31 грн. +326,56 грн. +309,32 грн. + 268,41 грн. + 68,85 грн. + 118,93 грн. +233,49 грн. + 313,31 грн. + 347,24 грн.); 20,19 грн. - інфляційні збитки (2,22 грн. +6,91 грн. +7,22 грн. +4,44 грн.+2,22 грн.-7,22 грн. - 2,22 грн. +0,56 грн. + 0,87 грн.+2,28 грн. +2,98 грн.+3,60 грн.+6,17 грн. - 6,38 грн. - 6,38 грн., - 4,25 грн. - 6,38 грн. +2,13 грн. - 2,43 грн. +5,49 грн. +6,15 грн. - 0,31 грн. +0,48 грн. +0,47 грон. +1,51 грн.), що нараховані за наступним розрахунком: вихідне сальдо (вхідне сальдо + сума заборгованості за місяць) х коефіцієнт інфляції - вихідне сальдо); 192,45 грн. - три відсотка річних ( 0,57 грн. + 1,26 грн. + 1,37 грн. +1,41 грн.+1,37 грн. + 1,41 грн. + 1,41 грн. + 1,37 грн. 1,61 грн. + 2,14 грн. + 2,91 грн. + 3,79 грн. + 4,14 грн. + 5,24 грн. + 5,24 грн. + 5,42 грн. +5,24 грн. +5,42 грн. + 5,42 грн. +5,24 грн. +5,62 грн. +6,00 грн. +7,00 грн. +7,83 грн+7,78 грн. +9,30 грн. +9,17 грн. +9,48 грн. +9,17 грн. +9,48 грн. +9,48 грн.+9,17 грн. +9,78 грн. +10,04 грн.+11,17 грн.), що нараховані за наступним розрахунком: вихідне сальдо х 0,03/365 днів х кількість днів прострочки). Стосовно заборгованості, що виникла до [INFO], то суд зазначає наступне. Квартира за адресою: [ADDRESS] належала [PERSON] з 10 серпня 1999 року, а тому вимоги з лютого 1997 року по 09 серпня 1999 року взагалі заявлені безпідставно, оскільки обов'язок утримувати квартиру у спадкодавця виникло з моменту придбання квартири. Стосовно вимог з 10 серпня 1999 року по 14 листопада 2004 року, тобто часу коли квартира належала спадкодавцю, суд зазначає наступне. Плата за спожиті послуги позивача вноситься щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Річний строк для пред'явлення вимог кредитором до спадкоємця сплив 20 грудня 2005 року, а тому в цій частині позовні вимоги також не підлягають задоволенню, оскільки з позовом позивач звернувся 20 березня 2014 року. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають присудженню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 243 гривень 60 копійок, що становить мінімальний розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру. На підставі викладеного,

Outcome: partial