Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

18.12.2013 року позивач [PERSON], яка діє як опікун в інтересах недієздатної дочки [PERSON], звернулась до суду із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості по аліментам та пені за прострочення сплати аліментів, в якому вказувала про те, що на підставі рішення виконавчого комітету Пролетарської районної ради м. Донецька від 17.03.2004 року вона призначена опікуном дочки [PERSON], яка рішенням суду від 03.02.2004 року була визнана недієздатною, у зв'язку з психічним захворюванням та наявністю інвалідності 2 групи. Рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 21.04.2010 року з відповідача [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання недієздатної матері [PERSON] у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 15.01.2010 року. Рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 17.02.2011 року яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 08.04.2011 року з відповідача [PERSON] щомісяця було стягнуто аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 300 грн., починаючи з 26.11.2010 року. Однак відповідачі не виконували рішення суду в загалі, тому станом на 21.11.2013 року сума заборгованості по сплаті аліментів на користь позивача з відповідача [PERSON] складає 14245,16 грн., з [PERSON] складає 10850,00 гр. Позивач просила стягнути на її користь з [PERSON] заборгованість по аліментам у розмірі 14245,16 грн., неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 103031,79 грн., з відповідача [PERSON] заборгованість по аліментам у розмірі 10850,00 грн., неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 63126,50 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, при цьому, давши пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що про стягнення з неї аліментів їй стало відомо тільки в цьому році, з рішенням суду вона не згодна, в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання непрацездатної матері не надавала, сплачувати аліменти вона не має можливості, так як не працює. Також пояснила, що вона за станом здоров»я вона здорова, утриманців не має. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що про стягнення з неї аліментів їй відомо з 2011 року, але з рішенням вона не згодна. В добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання непрацездатної матері не надавала, сплачувати аліменти вона не має можливості, так як не працює. Також пояснила, що вона за станом здоров»я вона здорова, утриманців не має. Відповідачі пояснили, що викликів від державної виконавчої служби не отримували. Представник відповідачів [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні, надавши аналогічні пояснення. Допитана в судовому засіданні в якості свідка - державний виконавець Алімова А.О. пояснила, що в її проваджені на виконанні знаходяться виконавчі листи про стягнення з відповідачів аліментів на утримання непрацездатної матері. На неодноразові виклики-попередження про явку до ВДВС та необхідність сплачувати аліменти відповідачі ніяк не реагували. При неодноразовому виході за адресою місця мешкання відповідачів, двері їй ніхто не відкривав, нею та іншими виконавцями в провадженні яких раніше знаходились виконавчі листи, залишались виклики, на які відповідачі не реагували. Постанови про привід робітниками міліції не виконувались, у порушенні кримінального провадження щодо відповідачів відмовлялось, в бесіді із сусідами відповідачів стало відомо про те, що відповідачі нікому не відкривають двері, пошта надіслана на адресу відповідачів повертається. Заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З довідки до огляду МСЕК серія 10 ААБ № 284717 вбачається, що [PERSON] визнана інвалідом 2 групи за загальним захворюванням, безстроково (а.с. 11). Відповідно до рішення виконавчого комітету Пролетарської районної в м. Донецьку ради № 160 від 17.03.2004 року, позивач [PERSON] призначена опікуном над недієздатною [PERSON] (а.с. 14). Рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 21.04.2010 року з відповідача [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання недієздатної матері [PERSON] у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 15.01.2010 року на користь [PERSON] (а.с.15-16). Рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 17.02.2011 року з відповідача [PERSON] щомісячно було стягнуто аліменти на утримання недієздатної матері [PERSON] у розмірі 300 грн., починаючи з 26.11.2010 року на користь [PERSON] (а.с.40-43). Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 08.04.2011 року рішення Пролетарського районного суду м. Донецька було залишено без змін (а.с.17-18). Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів з [PERSON] нарахованих з 26.11.2010 року, сума заборгованості станом на 01.02.2014 року складає 11700,00 грн. (а.с.44,45 ). Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів з [PERSON] нарахованих з 15.01.2010 року, сума заборгованості станом на 01.02.2014 року складає 14700,00 грн. (а.с.46,47 ). З оглянутих у судовому засіданні матеріалів виконавчого провадження щодо стягнення аліментів з відповідачів [PERSON], [PERSON] на утримання недієздатної матері [PERSON] на користь [PERSON], вбачається, що відповідачам неодноразово направлялись виклики-попередження щодо неодхідності сплачувати аліменти, державний виконавець звертався до органів міліції та виходив за місцем мешкання боржників, що на погляд суду свідчить про ухилення відповідачів від виконання рішення суду (а.с.50-66). Згідно ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» - порядок стягнення аліментів визначається законом. У разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника. Розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України . Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику. Спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. За наявності заборгованості із сплати аліментів у розмірі, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів. Аліменти на утримання непрацездатної матері були стягнуті з відповідачів згідно рішень Пролетарського районного суду м.Донецька від 21.04.2010 року та від 17.02.2011 року, рішення набрали законої сили та підлягають обов»язковому виконанню, а виникла заборгованість по аліментам підлягає стягненню у порядку виконання рішення, передбаченому Закону України «Про виконавче провадження» та СК України, тому додаткового стягнення в судовому порядку заборгованості по адіментам непотребує, у зв»язку із чим у задоволені позову в частині стягнення заборгованості по аліментам необхідно відмовити. Згідно ч. 5 ст.194 Сімейного кодексу України - положення частин першої - третьої цієї статті, а також статей 195-197 цього Кодексу застосовуються і до стягнення аліментів іншим особам, які визначені цим Кодексом. Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Суд крітично відносться до показань відповідачів щодо того, що їм було невідомо про стягнення з них аліментів та необхідність їх сплачувати, що їх не викликали до ВДВС, так як в судовому засіданні було встановлено, що рішення суду від 17.11.2011 року про стягнення аліментів оскаржувалось [PERSON] після його постановлення, а [PERSON] отримувала документи щодо стягнення аліментів. Неявка на виклики ВДВС та органів міліції, неотримання надісланої на адресу відповідачів пошти, суд вважає позицією відповідачів щодо ухилення від сплати аліментів, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження (викликами-попередженнями,актами, постановами про привід), тому в частині стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів позов підлягає частковому задоволенню. У зв»язку із виникненням заборгованості з вини відповідачів, які ухиляються від виконання рішення суду та виплати аліментів, суд вважає, що позивач має право на стягнення пені у слідуючому розмірі з відповідачки [PERSON] за наступною формулою: (розмір заборгованості за аліментами за відповідний місяць х на 1% х на кількість днів прострочення) за період з 15.01.2010 року по 17.12.2013 року: Січень 2010 року (300грн.х1%х1430 днів) = 2074,93 грн. лютий 2010 року (300грн.х1%х1415 днів) = 4245 грн. березень 2010 року (300грн.х1%х1387 днів) = 4161 грн. квітень 2010 року (300грн.х1%х1356 днів) = 4068 грн. травень 2010 року (300грн.х1%х1326 днів) = 3978 грн. червень 2010 року (300грн.х1%х1295 днів) = 3885 грн. липень 2010 року (300грн.х1%х1265 днів) = 3795 грн. серпень 2010 року (300грн.х1%х1234 днів) = 3702 грн. вересень 2010 року (300грн.х1%х1203 днів) = 3609 грн. жовтень 2010 року (300грн.х1%х1173 днів) = 3519 грн. листопад 2010 року (300грн.х1%х1142 днів) = 3426 грн. грудень 2010 року (300грн.х1%х1112 днів) = 3336 грн. Всього за 2010 рік - 43798,93 грн. Січень 2011 року (300грн.х1%х1081 днів) = 3243 грн. лютий 2011 року (300грн.х1%х1050 днів) = 3150 грн. березень 2011 року (300грн.х1%х1022 днів) = 3066 грн. квітень 2011 року (300грн.х1%х991 днів) = 2973 грн. травень 2011 року (300грн.х1%х961 днів) = 2883 грн. червень 2011 року (300грн.х1%х 930 днів) = 2790 грн. липень 2011 року (300грн.х1%х 900 днів) = 2700 грн. серпень 2011 року (300грн.х1%х 869 днів) = 2607 грн. вересень 2011 року (300грн.х1%х 838 днів) = 2514 грн. жовтень 2011 року (300грн.х1%х 808 днів) = 2424 грн. листопад 2011 року (300грн.х1%х 777 днів) = 2331 грн. грудень 2011 року (300грн.х1%х 747 днів) = 2241 грн. Всього за 2011 рік - 32922 грн. Січень 2012 року (300грн.х1%х 716 днів) = 2148 грн. лютий 2012 року (300грн.х1%х 685 днів) = 2055 грн. березень 2012 року (300грн.х1%х 656 днів) = 1968 грн. квітень 2012 року (300грн.х1%х 625 днів) = 1875 грн. травень 2012 року (300грн.х1%х 595 днів) = 1785 грн. червень 2012 року (300грн.х1%х 564 днів) = 1692 грн. липень 2012 року (300грн.х1%х 534 днів) = 1602 грн. серпень 2012 року (300грн.х1%х 503 днів) = 1509 грн. вересень 2012 року (300грн.х1%х 472 днів) = 1416 грн. жовтень 2012 року (300грн.х1%х 442 днів) = 1326 грн. листопад 2012 року (300грн.х1%х 411 днів) = 1233 грн. грудень 2012 року (300грн.х1%х 381 днів) = 1143 грн. Всього за 2012 рік - 19752 грн. Січень 2013 року (300грн.х1%х 350 днів) = 1050 грн. лютий 2013 року (300грн.х1%х 319 днів) = 957 грн. березень 2013 року (300грн.х1%х 291 днів) = 873 грн. квітень 2013 року (300грн.х1%х 260 днів) = 780 грн. травень 2013 року (300грн.х1%х 230 днів) = 690 грн. червень 2013 року (300грн.х1%х 199 днів) = 597 грн. липень 2013 року (300грн.х1%х 169 днів) = 507 грн. серпень 2013 року (300грн.х1%х 138 днів) = 414 грн. вересень 2013 року (300грн.х1%х 107 днів) = 321 грн. жовтень 2013 року (300грн.х1%х 77 днів) = 231 грн. листопад 2013 року (300грн.х1%х 46 днів) = 138 грн. з 01.12.2013 року по 17.12.2013 року = 00 грн. З 2013 рік - 6558 грн. Всього розмір пені - 103030,93 грн. З відповідачки [PERSON] позивач має право на стягнення пені у слідуючому розмірі. за наступною формулою: (розмір заборгованості за аліментами за відповідний місяць х на 1% х на кількість днів прострочення) за період з 26.11.2010 року по 17.12.2013 року: листопад 2010 року (300грн.х1%х1117 днів) = 558,50 грн. грудень 2010 року (300грн.х1%х1112 днів) = 3336 грн. Всього за 2010 рік - 3894,50 грн. Січень 2011 року (300грн.х1%х1081 днів) = 3243 грн. лютий 2011 року (300грн.х1%х1050 днів) = 3150 грн. березень 2011 року (300грн.х1%х1022 днів) = 3066 грн. квітень 2011 року (300грн.х1%х991 днів) = 2973 грн. травень 2011 року (300грн.х1%х961 днів) = 2883 грн. червень 2011 року (300грн.х1%х 930 днів) = 2790 грн. липень 2011 року (300грн.х1%х 900 днів) = 2700 грн. серпень 2011 року (300грн.х1%х 869 днів) = 2607 грн. вересень 2011 року (300грн.х1%х 838 днів) = 2514 грн. жовтень 2011 року (300грн.х1%х 808 днів) = 2424 грн. листопад 2011 року (300грн.х1%х 777 днів) = 2331 грн. грудень 2011 року (300грн.х1%х 747 днів) = 2241 грн. Всього за 2011 рік - 32922 грн. Січень 2012 року (300грн.х1%х 716 днів) = 2148 грн. лютий 2012 року (300грн.х1%х 685 днів) = 2055 грн. березень 2012 року (300грн.х1%х 656 днів) = 1968 грн. квітень 2012 року (300грн.х1%х 625 днів) = 1875 грн. травень 2012 року (300грн.х1%х 595 днів) = 1785 грн. червень 2012 року (300грн.х1%х 564 днів) = 1692 грн. липень 2012 року (300грн.х1%х 534 днів) = 1602 грн. серпень 2012 року (300грн.х1%х 503 днів) = 1509 грн. вересень 2012 року (300грн.х1%х 472 днів) = 1416 грн. жовтень 2012 року (300грн.х1%х 442 днів) = 1326 грн. листопад 2012 року (300грн.х1%х 411 днів) = 1233 грн. грудень 2012 року (300грн.х1%х 381 днів) = 1143 грн. Всього за 2012 рік - 19752 грн. Січень 2013 року (300грн.х1%х 350 днів) = 1050 грн. лютий 2013 року (300грн.х1%х 319 днів) = 957 грн. березень 2013 року (300грн.х1%х 291 днів) = 873 грн. квітень 2013 року (300грн.х1%х 260 днів) = 780 грн. травень 2013 року (300грн.х1%х 230 днів) = 690 грн. червень 2013 року (300грн.х1%х 199 днів) = 597 грн. липень 2013 року (300грн.х1%х 169 днів) = 507 грн. серпень 2013 року (300грн.х1%х 138 днів) = 414 грн. вересень 2013 року (300грн.х1%х 107 днів) = 321 грн. жовтень 2013 року (300грн.х1%х 77 днів) = 231 грн. листопад 2013 року (300грн.х1%х 46 днів) = 138 грн. з 01.12.2013 року по 17.12.2013 року = 00 грн. З 2013 рік - 6558 грн. Всього розмір пені - 63126,50 грн. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Так як суд розглядає справу у межах заявлених вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, згідно ст. 11 ЦПК України, то суд проаналізовавши надані докази, вважає, що позов обгрунтований та підлягає частковому задоволенню, так як заборгованість по аліментам виникла з вини відповідачів, через їх умисне ухилення від сплати аліментів, через неприязні стосунки протягом багатьох років, які виникли між сторонами. Але враховуючи матеріальний та сімейний стан платників аліментів, їх молодий вік, відсутність доходів на даний час та суму пені, яка значно перевищую суму заборгованості, суд вважає за можливе зменшити пеню та стягнути з відповідачів з [PERSON] пеню за несплату заборгованості по аліментам в розмірі 14000 грн., а з [PERSON] пеню за несплату заборгованості по аліментам в розмірі 11000 грн.. Окрім того, на підставі ст. 88 ч. 3 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів судовий збір по справі, пропорційно задоволеним вимогам, у розмірі 250 гривні, так як позивач при поданні позовної заяви звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial