Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

25.03.2019 року позивач [PERSON] звернулась до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача Виконавчого комітету ММР, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 1\~674 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування вимог посилається на те, що цілий житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими спорудами і будівлями за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] , 1955 року народження, на праві власності за Договором дарування, за яким домоволодіння їй подарувала її рідна матір [PERSON] , 1914 року народження. Поряд з цим, земельна ділянка площею 1\~674 кв.м., на якій розташований житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими спорудами і будівлями, так само як і сам подарований будинок, належав її матері на підставі Державного акту на право приватної власності на землю. Проте, в Управлінні земельних ресурсів ММР та Державному архіві Миколаївської області відсутні відомості щодо земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Позивач звернулась до нотаріуса для укладення договору купівлі-продажу на вищезазначений житловий будинок та земельну ділянку, проте нотаріус своєю постановою відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутні документ, що підтверджує право власності на земельну ділянку. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2019 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Гуденко О.А. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А. від 27.03.2019 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою суду від 25.11.2019 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів. Витребувано в Державному архіві Миколаївської області копію рішення № 830 від 28.04.1993 року Матвіївської селищної ради та відомості щодо видачі Державних актів на землю, що видавала Матвіївська селищна рада в період з 28.04. - 01.06.1993 року на основі даного рішення. 10.12.2019 року до канцелярії суду надійшли пояснення від представника Виконавчого комітету ММР, де він зазначив, що позивач має право звернутись до органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки у власність, відповідно до ст. 122 ЗК з відповідною заявою. 23.01.2020 до суду надійшов лист Державного архіву Миколаївської області від 13.01.2020 року за вихідним № Ц-993/03-06, в якому зазначено, що у протоколах і рішеннях сесій та рішеннях виконавчого комітету Матвіївської селищної Ради народних депутатів Центрального району м. Миколаїв за 1993 р. відомостей щодо надання [PERSON] права власності на земельну ділянку немає. Рішень Матвіївської селищної Ради народних депутатів Центрального району м. Миколаїв за 1993 р. на зберігання до держархіву області надійшло 793, тому надати копію рішення за № 830 від 28.04.1993 р. неможливо. Ухвалою суду від 24.02.2020 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів. Витребувано в Державному архіві Миколаївської області копію рішення № 380 від 28.04.1993 року Матвіївської селищної ради та відомості щодо видачі Державних актів на землю, що видавала Матвіївська селищна рада в період з 28.04. - 01.06.1993 року на основі даного рішення. 04.05.2020 року до суду надійшов лист Державного архіву Миколаївської області від 06.04.2020 року за вихідним № Ц-212/03-06, яким направлено архівну копію рішення виконавчого комітету Матвіївської селищної Ради народних депутатів Центрального району м. Миколаїв від 28.04.1993 р. № 380 «Про передачу земельних ділянок у власність». Поряд з цим, у рішеннях виконавчого комітету Матвіївської селищної Ради народних депутатів Центрального району м. Миколаїв з 28.04.1993 року по 01.06.1993 року відомостей щодо видачі державних актів на землю немає. В судовому засіданні 16.04.2020 року протокольною ухвалою суду за клопотанням представника позивача залучено до участі у справі в якості співвідповідача Миколаївську міську раду. Ухвалою суду від 25.06.2020 року за ініціативою суду вирішено питання про витребування доказів та ухвалено витребувати з Державного нотаріального архіву у Миколаївській області завіреної копії нотаріальної справи, яка була заведена під час посвідчення договору дарування від 01.06.1993 року, посвідченого секретарем Матвіївської селищної ради народних депутатів Центрального району - Л.І.Черба, (адреса об`єкта - селище Матвіївка, Центрального району, м. Миколаїв, по вул. Чуйкова № 22 на земельній ділянці 1 674 м.), зареєстрованого в реєстрі за № 292. 23.03.2020 року до канцелярії суду надійшов лист Державного територіального архіву Миколаївської області від 24.07.2020 року за вихідним № 896/01-21-2, в якому зазначено, що надати відповідь на запит суду можливості не має, оскільки документи та реєстри нотаріальних дій Матвіївської селищної ради народних депутатів Центрального району не перебувають на архівному зберіганні Державного нотаріального архіву Миколаївської області. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представники відповідачів у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлялись судом неодноразово належним чином. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Згідно Договору дарування, зареєстрованого в реєстрі за № 292, [PERSON] , 1914 року народження, подарувала, а [PERSON] , 1955 року народження, прийняла в дар цілий житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими спорудам та будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] на земельній ділянці 1\~674 кв.м., згідно державного\~акту на\~право приватної\~власності на\~землю №\~0257,\~виданого Матвіївською\~селищною Радою\~на основі\~рішення №\~380\~від 28.04.1993\~року. Житловий будинок з належними до нього спорудами та будівлями належав [PERSON] , 1914 року народження, на підставі договору-купівлі-продажу, посвідченого Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою 08.12.1987 року в реєстрі за № 1-4472 та зареєстрованого ММБТІ м. Миколаєва 20.01.1988 року під № 79. [PERSON] , 1914 року народження, є рідною матір`ю [PERSON] , 1955 року народження, що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.02.1955 року. Відповідно до копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05.11.1997 року, [PERSON] , 1955 року народження померла [INFO] . Згідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . З листа КП ММБТІ від 04.01.2016 року за вихідним № 2-6656 вбачається, що на земельній ділянці по [ADDRESS] знаходиться: житловий будинок лі. А-1, сарай-лазня літ. К, навіс літ. Л, сараій літ. М, сарай літ. Н, вбиральня літ. О, огорожа № 2, 3, 7, 8, споруди № І, ІІ 5, 6. Відповідно до копії Довідки від 29.11.2018 року за вихідним № 01-663, в Управлінні земельних ресурсів відсутні інформація щодо надання у власність земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Крім того, з листа Державного архіву Миколаївської області від 11.06.2018 року за № Ц-390/03-06 вбачається, що у рішенні виконкому Матвіївської селищної Ради народних депутатів від 28.04.1993 року № 380 «Про передачу земельних ділянок у власність» відомостей про земельну ділянку по [ADDRESS] немає. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1-3 ст. 6 Земельного кодексу України (від 18.12.1990 року), громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок для: ведення селянського (фермерського) господарства; ведення особистого підсобного господарства; будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка); садівництва; дачного і гаражного будівництва. Громадяни набувають право власності на земельні ділянки у разі: одержання їх у спадщину; одержання частки землі у спільному майні подружжя; купівлі-продажу, дарування та обміну. Передача земельних ділянок у власність громадян провадиться місцевими Радами народних депутатів відповідно до їх компетенції за плату або безплатно. Відповідно до ч. 1 ст. 67 Земельного кодексу України (від 18.12.1990 року), Громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються у власність або надаються у користування земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків, господарських будівель, гаражів і дач. З вищенаведеного вбачається, що судом вжито всіх заходів для отримання копії Державного акту на право приватної власності на землю № 0257, виданого Матвіївською селищною Радою на основі рішення № 380 від 28.04.1993 року, про який зазначено в Договорі дарування, зареєстрованого 01 червня 1993 року за № 292, а також інших документів, що підтвердили б право власності [PERSON] , 1914 року народження, на земельну ділянку розміром 1\~674 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Суд вважає за можливе взяти до уваги ч. 1 ст. 120 ЗК України (від 25.10.2001 року), у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Поряд з цим, відповідно до ч. 1 ст. 30 Земельного кодексу України (від 18.12.1990 року) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково та визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на земельну ділянку площею 1 674 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . При цьому у задоволенні позовних вимог, заявлених до виконавчого комітету Миколаївської міської ради слід відмовити як таких, що заявлені до неналежного відповідача ( відповідно до ст. 33 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" вирішення спірних правовідносин не входить до повноважень виконавчого органу місцевої ради). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: partial