Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

10.02.2020 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] та просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку ( доходу ) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, до закінчення нею навчання, а саме до 30 червня 2022 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що шлюб між батьками позивачки розірвано в 2012 році, після чого позивачка залишилась проживати з матір`ю. З 2019 року позивачка є студенткою Чернігівського центру професійно-технічної освіти, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги, тому позивачка звернулася з позовом до суду. Ухвалою судді від 07 квітня 2020 року після усунення недоліків позовної заяви відкрито провадження у даній справі. У судове засідання позивачка та представник позивачки не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. ( а.с. 17 зв. ). Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився. Згідно інформації виконкому Макишинської сільської ради від 18.02.2020 року встановлено, що [PERSON] знятий з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] , з 12 травня 2017 року в зв`язку із вибуттям до нового місця проживання. Аналогічна інформація міститься у довідці відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Чернігівській області від 03.04.2020 року. На виконання вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України відповідач був двічі викликаний до суду шляхом розміщення оголошення на веб-сайті судової влади України. (а.с.26, 30). Також відповідачу направлялися судові повістки з викликом до суду за останнім відомим місцем його проживання. За даними зворотного поштового повідомлення 30.04.2020 року відповідач отримав судову повістку з викликом до суду на 14.05.2020 року. Відповідно до положень ч. 4 ст. 223, 280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, якщо відповідач не повідомив суд про причини неявки та якщо від нього не надійшов відзив, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, у разі згоди на це позивача. Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не надав відзиву на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності, позивачка не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази та вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обгрунтованими та підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Стаття 198 СК України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно приписів ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання, що визначено ч. 2 ст. 199 СК України. Згідно паспорта громадянина України № [NUMBER] його видано [PERSON] , [INFO] . (а.с.2 ). Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , встановлено, що батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] , вказані: [PERSON] та [PERSON] . (а.с.3). Дослідженням рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 13.03.2012 року встановлено, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , розірвано і присуджено стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 лютого 2012 року і до [INFO] . Рішення суду набрало законної сили 26.03.2012 року.(а.с.6-7). Відповідно до довідки виконкому Макишинської сільської ради від 03.02.2020 року № 76 [PERSON] зареєстрована за адресою : [ADDRESS] та має склад сім`ї : [PERSON] - матір, [PERSON] - брат, [PERSON] - вітчим. ( а.с. 4). З дослідженої в судовому засіданні довідки Чернігівського центру професійно-технічної освіти №26 від 16.01.2020 року встановлено, що [PERSON] є ученицею Чернігівського центру професійно-технічної освіти ІІІ атестаційного рівня з 02 вересня 2019 року по професії "Кухар. Кондитер", форма навчання - денна. На державному утриманні не перебуває, отримує стипендію згідно чинного законодавства України. Дата закінчення навчального закладу - 30.06.2022 року. ( а.с. 5 ). За правилами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу ) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З урахуванням того, що відповідач не надав заперечень на позовну заяву, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з нього аліментів на користь позивачки в період її навчання у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення позивачкою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. При цьому суд звертає увагу на те, що положення ч.2 ст.183 СК України встановлюють мінімальний розмір аліментів на дитину. При вирішенні питання стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина положення ч.2 ст.183 СК України не застосовується. З огляду на вказане позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, він підлягає стягненню на користь держави з відповідача.

Outcome: partial