Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

У червні 2021 року позивач через свого представника - адвоката Валешну О.А., звернулась до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилалась на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , який за свого життя 23.12.2013 року склав заповіт на підставі якого все своє майно заповів своїй дружині - [PERSON] . З метою прийняття спадщини після смерті чоловіка, до складу якої входить окрім іншого також земельна ділянка кадастровий № 7310136600:07:002:0006, площею 0,0798 га, цільове призначення для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, які розташовані в [ADDRESS] , вона своєчасно звернулась в органи нотаріату. Натомість, постановою державного нотаріуса Першої чернівецької міського нотаріальної контори Прядко І.І. від 02.12.2020 року відмовлено у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, оскільки вказана земельна ділянка у відповідності до державного акту про право власності на земельну ділянку належить на праві спільної сумісної власності кільком особам: [PERSON] , [PERSON] та померлому [INFO] [PERSON] та частки співвласників за життя спадкодавця визначеними не були. Вказувала на те, що вказана земельна ділянка була передана у спільну сумісну власність спадкодавцю та відповідачам на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 542013 від 22 липня 2005 року виданого на підставі рішення 33 сесії Чернівецької міської ради 4 скликання від 28.04.2005 року № 739 та між співвласниками відсутня будь-яка домовленість про розмір їх часток, а тому відповідно до закону вони вважаються рівними. На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просила визначити, що частки співвласників земельної ділянки розміром 0,0798 га кадастровий №7310136600:07:002:0006 цільове призначення - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель по [ADDRESS] становлять по 1/3 ідеальній частці. В судове засідання сторони не з`явились від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, відповідачі направили до суду заяви в якій позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В рамках судового розгляду даного спору судом витребувано матеріали спадкової справи №463/2019 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при цьому суд також приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб , та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, за наслідками судового розгляду справи встановлено, що на підставі рішення 33 сесії Чернівецької міської ради 4 скликання від 28.04.2005 року № 739 передано у спільну сумісну власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] земельну ділянку розміром 0,0798 га кадастровий №7310136600:07:002:0006 цільове призначення - для обслуговування житлового будинку та господарських будівель по [ADDRESS] та право власності співвласників на таку земельну ділянку зареєстровано у встановленому законом порядку (а/с 13,14) Згідно ч. 1 ст. 86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. У відповідності до вимог ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Так, матеріали справи не містять відомостей про наявність відповідного письмового та нотаріально посвідченого договору між співвласниками про визначення розмір часток, а тому суд приходить до висновку, що їх частки рівні та складають по 1/3 частці за кожним співвласником. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а/с 10). Відповідно до ч. ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною ч. 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З матеріалів справи вбачається, що 23.12.2013 року [PERSON] склав заповіт на підставі якого все своє майно заповів [PERSON] (а/с 12). Так, з заявою про прийняття спадщини на підставі заповіту в органи нотаріату звернулась позивачка вчасно та інших спадкоємців, які в установленому законом порядку мали б право на обов`язкову частку у спадщині немає. [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину належного спадкодавцю спадкового майна, натомість постановою державного нотаріуса Першої чернівецької міського нотаріальної контори Прядко І.І. від 02.12.2020 року відмовлено у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, оскільки вказана земельна ділянка у відповідності до державного акту про право власності на земельну ділянку належить на праві спільної сумісної власності кільком особам: [PERSON] , [PERSON] та померлому [INFO] [PERSON] та частки співвласників за життя спадкодавця визначеними не були (а/с 11). У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом п. г) ч. 1 ст. 87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду. З урахуванням вище наведеного наявні підстави для визначення часток співвласників у праві спільної сумісної власності в порядку передбаченому ст. 372 ЦК України, припинивши право спільної сумісної власності. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved