Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

01 грудня 2017 року позивач [PERSON] , звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі до досягнення дитиною повноліття та утримання колишньої дружини до досягнення дитиною трьох років, відповідно до вимог ст. ст. 51, 55 Конституції України, ст. ст. 86, 91, 180, 181, 184, 191 СК України, ст. ст. 3, 15, 118-120 ЦПК України просить суд: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 5000 грн, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову та до досягнення [PERSON] , [INFO] повноліття, тобто до [INFO] ; стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, а саме до [INFO] ; судові витрати покласти на відповідача; допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з [PERSON] , суми платежу за один місяць. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 13 листопада 2015 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від вказаного шлюбу мають спільну дитину, доньку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між ними не склалося, у них різні погляди на сімейне життя, різні інтереси. Починаючи з вересня 2016 року спільне проживання припинено; дитина проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач має задовільний стан здоров`я та матеріальне становище, він працює, проте має не регулярний /мінливий/ дохід. В зв`язку з тим, що відповідач не надає їй добровільно матеріальної допомоги, відповідно до потреб дитини, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. 04 грудня 2017 року провадження по вказаній справі було відкрито. 15 січня 2018 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області суд перейшов до розгляду справи у спрощеному позовному провадження. 27 лютого 2018 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області було задоволено клопотання представника позивача та направлено доручення до Компетентного суду Литовської Республіки про витребування доказів. Провадження у справі було зупинено на час виконання судового доручення. З Міністерства юстиції України до Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла відповідь про повернення документів без виконання. 11 лютого 2019 року від позивача до суду надійшло клопотання про поновлення провадження по справі, оскільки до теперішнього часу судове доручення не виконано, що становить її та дитину у скрутне матеріальне становище. 22 лютого 2019 року провадження по вказаній справі було поновлено та справа призначена до судового розгляду по сутті. Представник позивача в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити, на заочний розгляд справи згодний. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час судового розгляду справи повідомлявся належним чином, також і через оголошення на сайті судової влади, причину неявки суду не повідомив. Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду від 02 серпня 2019 року, суд перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 -281 ЦПК України. Суд розглядає справу за відсутність позивача та відповідача, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, оглянувши заяву представника позивача, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що дійсно позивач та відповідач з 13 листопада 2015 року знаходилися в зареєстрованому шлюбу. /л.с. 11/ Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . /л.с. 15/ Позивач у своєму позові зазначає, що спільне життя між нею та відповідачем не склалося, у них різні погляди на сімейне життя, різні інтереси, починаючи з вересня 2016 року спільне проживання припинено; дитина проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні; відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість її надавати. У відповідності до довідки № 1520 від 08.11.2017, виданої КП "Житлово комунальне господарство смт. Сергіївка", [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , склад її сім`ї складає донька [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться біля матері. /л.с. 17/ Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», встановлено з 01.01.2019 року прожитковий мінімум дітей віком до 6 років становить 1626 гривень. Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів малолітніх дітей, враховуючи, що ст. 180 СК України покладає обов`язок утримувати дітей на обох батьків, виходячи із визначеного чинним законодавством розміру аліментів, прийнявши до уваги матеріальне становище платника аліментів, вікову категорію дитини, її потреби, враховуючи також те, що стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, суд приходить до висновку, що в даному випадку доцільним буде стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі 3000 грн, щомісячно, починаючи з 01 грудня 2017 року та до досягнення [PERSON] , [INFO] повноліття, тобто до [INFO] включно, а тому позовні вимоги в цій частині є частково обґрунтованими. Стосовно вимог позивача щодо стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, суд приходить до наступного. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, передумовою стягнення аліментів такої категорії є додержання двох умов: проживання дитини у одного з подружжя та можливість другого з подружжя надавати матеріальну допомогу. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, працює, спроможний надавати матеріальну допомогу, враховуючи також те, що станом на момент звернення позивача до суду дитині ще не виповнилось три роки, відповідно суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років є обґрунтованими, однак підлягають задоволенню частково у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн, оскільки позивач не надала доказів до суду того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на її утримання у визначеному нею розмірі, твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн, що є порушенням вимог ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з частковою обґрунтованістю позовних вимог позивача, підлягає також стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640, 00 грн. Відповідно до ст. 184 ч. 2 СК України, розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. На підставі викладеного,

Outcome: partial