Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

У грудні 2013 року Національна академія внутрішніх справ (далі - НАВС), яка є правонаступником Київського національного університету внутрішніх справ (далі - КНУВС), звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що наказом ректора НАВС від 23 липня 2004 року № 64 відповідач [PERSON] була зарахована з 01 вересня 2004 року курсантом першого курсу денної форми навчання. 29 листопада 2007 року між КНУВС, комплектуючим органом - ГУ МВС України в Київській області, та [PERSON] був укладений Договір № Ко-144 про підготовку фахівця (далі - Договір № Ко-144), за умовами якого відповідач навчалася за рахунок коштів державного бюджету у даному навчальному закладі та зобов'язувалася після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ або звільнення з підстав, передбачених договором, протягом перших трьох років після закінчення навчання відшкодувати фактичні витрати за період навчання. У період з 01 вересня 2004 року по 20 червня 2008 року [PERSON] відповідно до умов Договору № Ко-144 навчалася за державним замовленням у КНУВС за напрямком "Правознавство" та отримувала не лише освітні послуги, а й перебувала на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом. Наказом КНУВС від 20 червня 2008 року № 591 [PERSON] присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю "Правознавство" та видано їй диплом спеціаліста. Після здобуття вищої освіти згідно із умовами Договору № Ко-144 для подальшого проходження служби відповідача [PERSON] було направлено до Головного управління МВС України в Київській області (далі - ГУ МВС). Таким чином, умови даного договору навчальним закладом виконані в повному обсязі. Наказом ГУ МВС від 05 квітня 2011 року № 424 о/с на підставі поданого рапорту [PERSON] звільнена зі служби в органах внутрішніх справ за власним бажанням ще до спливу встановленого Договором № Ко-144 трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання, що свідчить про порушення відповідачем умов цього договору. Відповідно до п. 2.3.6 Договору № Ко-144 у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, передбачених пунктом 3 цього договору, [PERSON] зобов'язувалася відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі, згідно із затвердженим розрахунком. За змістом положень п. 3.1 цього договору підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця є звільнення особи начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням без поважних причин. У п. 4.1 Договору № Ко-144 визначено, що відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Згідно із розрахунком загальна суми фактичних витрат, пов'язаних з утриманням відповідача [PERSON] у навчальному закладі за період з 01 вересня 2004 року по 20 червня 2008 року, становить 5328 грн. 78 коп., з яких: грошове забезпечення - 4461 грн. 97 коп., речове забезпечення - 866 грн. 81 коп. Відповідно до п. 4.4 вказаного договору у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Просила стягнути з [PERSON] на користь НАВС витрати, пов'язані з утриманням відповідача в навчальному закладі, у розмірі 5328 грн. 78 коп. Представник позивача Романенко О.Є. у суді позов підтримав, дав пояснення аналогічні викладеному, просив суд задовольнити позовні вимоги НАВС у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу без її участі у зв'язку із сімейними обставинами. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із наказом ректора Національної академії внутрішніх справ України від 23 липня 2004 року № 64 відповідача [PERSON] з 01 вересня 2004 року зараховано на перший курс навчально-наукового інституту підготовки кадрів оперативних служб міліції (слідча спеціалізація). Постановою Кабінету Міністрів України "Про реорганізацію вищих навчальних закладів та науково-дослідних установ Міністерства внутрішніх справ" № 880 від 08 вересня 2005 року Національну академію внутрішніх справ реорганізовано у Київський національний університет внутрішніх справ. 29 листопада 2007 року між Київським національним університетом внутрішніх справ та [PERSON] був укладений Договір № Ко-144 про підготовку фахівця у даному навчальному закладі. Предметом цього договору є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня "спеціаліст" за напрямом "Правознавство". За умовами п. п. 2.1.1, 2.1.3, 2.1.7 цього договору КНУВС зобов'язувався забезпечити теоретичну та практичну підготовку фахівця згідно із навчальними планами та програмами і вимогами освітньо-кваліфікаційних рівнів; забезпечити [PERSON] харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами України; після закінчення навчання й отримання відповідної кваліфікації видати їй документ про освіту встановленого зразка, направлення на роботу відповідно до рішення державної комісії з персонального розподілу випускників, нагрудний знак та грошові виплати, передбачені відповідними нормативно-правовими актами. Відповідно до п. п. 2.3.1, 2.3.2 вказаного вище договору [PERSON] зобов'язувалася виконати в повному обсязі навчальну програму відповідної фахової спрямованості та освітньо-кваліфікаційного рівня; сумлінно ставитися до навчання, оволодівати теоретичними знаннями і практичними навичками, сучасними методами роботи з обраної спеціальності. За змістом п. п. 2.3.5, 2.3.6 Договору № Ко-144 відповідач [PERSON] взяла не себе зобов'язання після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов'язків за посадою, на яку призначена та відпрацювати не менше трьох років. У разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі, згідно із затвердженим розрахунком. Наказом Київського національного університету внутрішніх справ № 591 від 20 червня 2008 року [PERSON] присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю "Правознавство" та видано диплом спеціаліста. Наведене вище свідчить про повне виконання КНУВС умов укладеного з відповідачем [PERSON] Договору № Ко-144 про підготовку фахівця від 29 листопада 2007 року. Згідно із п. 3.1 зазначеного договору підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця є звільнення особи з органів внутрішніх справ за власним бажанням без поважних причин. 05 квітня 2011 року наказом № 424 о/с Головного управління МВС України в Київській області лейтенанта міліції [PERSON], слідчого слідчого відділення Броварського міського відділу (з обслуговування міста Бровари та Броварського району), звільнено з органів внутрішніх справ у запас за п. 64 "ж" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ - за власним бажанням на підставі рапорту відповідача від 28 лютого 2011 року. З даного наказу видно, що у порушення п. 2.3.5 Договору № Ко-144 від 29 листопада 2007 року відповідач [PERSON] після закінчення навчання три роки не відпрацювала та звільнилася зі служби в органах внутрішніх справ за власним бажанням, що є підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця відповідно до п. п. 2.3.6 та 3.1 даного договору. У п. 4.1 Договору № Ко-144 встановлено, що відшкодування витрат на підготовку фахівця здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням; оплатою комунальних послуг та вартості спожитих енергоносіїв. З довідки-розрахунку вбачається, що загальна сума фактичних витрат на утримання рядового міліції [PERSON] у навчальному закладі за період навчання з 01 вересня 2004 року по 20 червня 2008 року становить 5328 грн. 78 коп., з яких: 4461 грн. 97 коп. - грошове забезпечення та 866 грн. 81 коп. - речове забезпечення, що підтверджується також довідками про грошове та речове забезпечення. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2010 року № 1709-р "Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ" Київський національний університет внутрішніх справ знову реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ, тому НАВС є правонаступником КНУВС. 29 листопада 2013 року НАВС направляла на адресу [PERSON] лист-вимогу, яким відповідача інформувалось про розмір фактичних витрат на її утримання в навчальному закладі та пропонувалось добровільно відшкодувати витрати до 16 грудня 2013 року. Цю вимогу відповідач [PERSON] не виконала, фактичні витрати в розмірі 5328 грн. 78 коп. на користь НАВС не сплатила. Відповідно до п. 4.4 даного договору у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати стягнення їх суми здійснюється в судовому порядку. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У ч. 1 ст. 611 ЦПК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 623, ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 року № 313 затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ (далі - Порядок), який визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС, витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі звільнення зі служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням. За змістом п. 2 цього Порядку відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Згідно із п. 4 Порядку розрахунок фактичних витрат здійснюється відповідно до норм утримання у вищому навчальному закладі. У п. 6 даного Порядку встановлено, що у разі відмови від добровільного відшкодування особою витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що [PERSON] не виконала умов договору про підготовку фахівця в навчальному закладі та не відпрацювала три роки після закінчення навчання, суд дійшов висновку, що позов НАВС є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved