Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила зобов'язати відповідача повернути позивачу земельну ділянку площею 3,4414 га, передану у користування відповідача за договором оренди № 281 від 08.01.2009 року; стягнути з відповідача на користь позивача доходи, які він отримав або міг отримати за час незаконного користування земельною ділянкою у 2014 році в сумі 22936 грн. 38 коп. та моральну шкоду в сумі 3000 грн. Позовні вимоги, з посиланням на наявність права власності позивача на земельну ділянку площею 3,4414 га обґрунтовані тим, що 08 січня 2009 року позивачем з відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки № 281, строк дії якого закінчується 31 грудня 2013 року. 20 вересня 2013 року та 22 січня 2014 року позивачем направлено відповідачу повідомлення про відсутність наміру продовжувати дію договору оренди земельної ділянки на наступний період. Відповідач означену земельну ділянку не повернув та згідно листа Державної інспекції сільського господарства у Дніпропетровській області від 28 травня 2014 року засіяв земельну ділянку озимою пшеницею, чим порушив вимоги ст.ст.17, 19, 27, 31 Закону України «Про оренду землі». У судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково з огляду на наступні обставини. Судом по справі встановлено, що [PERSON] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку належить земельна ділянка, розташована на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області площею 3,4414 га /а.с.7/. 08 січня 2009 року сторонами укладено Договір оренди земельної ділянки № 281 /а.с.8-9/ (Надалі - Договір), згідно п.п.1.1, 1.3, 3.1-3.3, 7.2 якого, позивач надав позивачу в оренду земельну ділянку площею 3,4414 га ріллі в строк до 31 грудня 2013 року. Термін дії договору наступний: термін дії починається в день його державної реєстрації та закінчується в день, наступний за днем закінчення строку оренди. У разі, коли орендар продовжує користуватись Земельною ділянкою після закінчення строку оренди, то за відсутності письмових заперечень Орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку оренди, цей договір підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах. Договір припиняє дію у разі закінчення строку оренди і не поновлення цього договору сторонами. Земельну ділянку передано ТОВ АПК «Спаський» за актом приймання-передачі, що є додатком до договору оренди /а.с. 9/. Згідно доповнення до договору оренди, договір зареєстровано в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі Новомосковського районного відділу ДРФ центру ДЗК 13 липня 2009 року за номером 04-09-126-04035 /а.с 10/. 20 вересня 2013 року та 22 січня 2014 року позивачем направлено на адресу відповідача повідомлення про відсутність наміру продовжувати дію договорів оренди земельної ділянки на наступний період /а.с.11-12/, отримані відповідачем 01 жовтня 2013 року та 04 лютого 2014 року відповідно /а.с.13-14/. Згідно листа Державної інспекції сільського господарства у Дніпропетровській області від 28 травня 2014 року позивача повідомлено, що земельна ділянка засіяна сільськогосподарськими культурами та використовується ТОВ АПК "Спаський" /а.с.15/. Обставина щодо засіву ділянки позивача ріпаком підтверджено також і актом комісії Спаської сільської ради від 03 червня 2014 року /а.с.17/. Згідно ст. 125, 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою шляхом застосування передбачених законом способів. Згідно ст. 6 Закону України «Про оренду землі», орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендатор зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ч.2 ст. 972 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно ст.31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. У відповідності до умов п.6.4.5 договорів оренди, орендар зобов`язаний повернути земельну ділянку за актом приймання-передачі Орендодавцеві після закінчення дії договору. Таким чином, матеріалами справи підтверджено факт невиконання відповідачем обов`язку щодо своєчасного повернення земельної ділянки позивачу в зв`язку із закінченням строку дії, на який він був укладений, оскільки доказів складання актів приймання-передачі, повідомлення позивача про необхідність явки для складання акту матеріали справи не містять, а виходячи з умов договору, договір припинив дію 01 січня 2014 року. Згідно ст.34 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі невиконання орендарем обов'язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов'язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки. Статтею 28 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендар має право на відшкодування збитків, яких він зазнав унаслідок невиконання орендодавцем умов, визначених договором оренди землі. Збитками вважаються: фактичні втрати, яких орендар зазнав у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору орендодавцем, а також витрати, які орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права; доходи, які орендар міг би реально отримати в разі належного виконання орендодавцем умов договору. Розмір фактичних витрат орендаря визначається на підставі документально підтверджених даних. Позивач просить стягнути з відповідача збитки виходячи з розміру доходів, які орендар міг би реально отримати в разі належного виконання орендодавцем умов договору. В обґрунтування розміру доходів посилається на те, що відповідачем засіяно належну позивачу земельну ділянку ріпаком (рапс). Середня врожайність рапсу складає 18,2 центнера з гектара, середня ціна реалізації цієї культури у 2014 році становить 3662 грн. за одну тону. Враховуючи, що загальна площа земельної ділянки складає 3,4414 га, то сума доходів, які позивач міг би отримати від користування земельною ділянкою складає 22936 грн. 38 коп. (18,2 ц х 3,4414 га х 3662 грн. = 22936 грн. 38 коп.). Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджено невиконання відповідачем свого обов`язку щодо повернення земельної ділянки позивачу у зв`язку із закінченням дії договору оренди, враховуючи підтвердження належними доказами факту безпідставного використання відповідачем земельної ділянки позивача, розмір означеної земельної ділянки та довіку про врожайність та вартість середньої ціни реалізації сільськогосподарських культур /а.с.16/, суд вважає обґрунтованим розрахунок позивача щодо розміру збитків, спричинених позивачу відповідачем внаслідок безпідставного користування належною позивачу земельною ділянкою і позовні вимоги в частині зобов`язання повернення земельної ділянки та відшкодування збитків в розмірі 22936,38 грн. підлягають задоволенню. Водночас, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 3000,00 грн. через відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження спричинення позивачу моральної шкоди. На підставі ст. 88 ЦПК з АФ «Агрокомплекс» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 472,96 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial