Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Як указано в позовній заяві, 16 квітня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «[PERSON] [PERSON]» в особі Запорізької обласної дирекції «[PERSON] [PERSON]»», правонаступником якого є позивач, та відповідачем ТОВ «Агрофірма Тавріда», було укладено кредитний договір №010/02-2/87 про відкриття позичальнику не відновлювальної кредитної лінії у сумі 70000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,50% річних з кінцевим терміном повернення 15 квітня 2009 року. Умовами договору також передбачено нарахування банком у разі порушення позичальником графіку погашення кредиту та відсотків, встановлених договором, пені в розмірі облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення. 15 січня 2009 року між позивачем та відповідачем ТОВ «Агрофірма Тавріда» було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, відповідно до умов якої позичальник зобовязався спрямовувати всю виручку від реалізації сільськогосподарської продукції врожаю 2008 року на погашення кредиту. 02 березня 2009 року між позивачем та відповідачем ТОВ «Агрофірма Тавріда» було укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору, відповідно до умов якої строк погашення кредитного договору продовжено до 30 жовтня 2009 року та встановлений новий графік погашення кредиту. 30 червня 2009 року між позивачем та відповідачем ТОВ «Агрофірма Тавріда» було укладено додаткову угоду №3 до кредитного договору, відповідно до умов якої встановлений новий графік погашення кредиту. 24 вересня 2009 року між позивачем та відповідачем ТОВ «Агрофірма Тавріда» було укладено додаткову угоду №4 до кредитного договору, відповідно до умов якої строк погашення кредитного договору продовжено до 29 жовтня 2010 року та встановлений новий графік погашення кредиту. З метою забезпечення виконання позичальником умов кредитного договору 18 квітня 2008 року між банком та позичальником було укладено договір застави транспортного засобу №010/02-2/87/4, а саме: належної позичальнику сільгосптехніки та обладнання. Крім цього, з метою забезпечення виконання позичальником умов кредитного договору 16 квітня 2008 року між банком та [PERSON] укладено договір поруки №010/02-2/87/1, відповідно до умов якого поручитель [PERSON] на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед кредитором солідарно відповідати за зобовязаннями позичальника, які виникають з умов кредитного договору, укладеного між позивачем та ТОВ «Агрофірма Тавріда». Крім цього, з метою забезпечення виконання позичальником умов кредитного договору 16 квітня 2008 року між банком та [PERSON] укладено договір поруки №010/02-2/87/2, відповідно до умов якого поручитель [PERSON] на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед кредитором солідарно відповідати за зобовязаннями позичальника, які виникають з умов кредитного договору, укладеного між позивачем та ТОВ «Агрофірма Тавріда». Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобовязався здійснювати погашення кредиту відповідно до графіку погашення та щомісячно сплачувати банку відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 13,50% річних. Позичальник не виконує взяті на себе зобовязання за договором, у звязку з чим утворилася заборгованість за кредитом, яка станом на 07 серпня 2015 року становить 20291,32 доларів США, заборгованість зі сплати відсотків становить 9940,67 доларів США, заборгованість за пенею становить 332358,32 грн. Позивач просить в рахунок погашення заборгованості у сумі 981865,30 грн. за кредитним договором звернути стягнення на заставне майно шляхом реалізації її на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Початкову ціну продажу встановити на рівні ринкових цін на підставі оцінки, проведеної в межах виконавчого провадження; стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість у розмірі 981865,30 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 3654 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, до суду надіслав заяву, в якій просить суд провести судове засідання без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Агрофірма Тавріда» у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, посилаючись на порушення правил визначення юрисдикції, дану справу не належить розглядати в порядку цивільного судочинства. У судове засідання, належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання, відповідачі [PERSON], [PERSON] не зявилися, про причину неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши докази в справі, зокрема надані позивачем: платіжне доручення, розрахунок заборгованості, копії кредитного договору, додатку №1 до кредитного договору, додаткової угоди №1 до кредитного договору, додаткової угоди №2 до кредитного договору, додаткової угоди №3 до кредитного договору, додаткової угоди №4 до кредитного договору, договору застави транспортних засобів, витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, договорів поруки, паспортів, вимоги, реєстраційних документів юридичної особи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 16 квітня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «[PERSON] [PERSON]» в особі Запорізької обласної дирекції «[PERSON] [PERSON]»», правонаступником якого є позивач, та відповідачем ТОВ «Агрофірма Тавріда», було укладено кредитний договір №010/02-2/87 про відкриття позичальнику не відновлювальної кредитної лінії у сумі 70000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,50% річних з кінцевим терміном повернення 15 квітня 2009 року. Умовами договору також передбачено нарахування банком у разі порушення позичальником графіку погашення кредиту та відсотків, встановлених договором, пені в розмірі облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення. 15 січня 2009 року між позивачем та відповідачем ТОВ «Агрофірма Тавріда» було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, відповідно до умов якої позичальник зобовязався спрямовувати всю виручку від реалізації сільськогосподарської продукції врожаю 2008 року на погашення кредиту. 02 березня 2009 року між позивачем та відповідачем ТОВ «Агрофірма Тавріда» було укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору, відповідно до умов якої строк погашення кредитного договору продовжено до 30 жовтня 2009 року та встановлений новий графік погашення кредиту. 30 червня 2009 року між позивачем та відповідачем ТОВ «Агрофірма Тавріда» було укладено додаткову угоду №3 до кредитного договору, відповідно до умов якої встановлений новий графік погашення кредиту. 24 вересня 2009 року між позивачем та відповідачем ТОВ «Агрофірма Тавріда» було укладено додаткову угоду №4 до кредитного договору, відповідно до умов якої строк погашення кредитного договору продовжено до 29 жовтня 2010 року та встановлений новий графік погашення кредиту. З метою забезпечення виконання позичальником умов кредитного договору 18 квітня 2008 року між банком та позичальником було укладено договір застави транспортного засобу №010/02-2/87/4, а саме: належної позичальнику сільгосптехніки та обладнання. Крім цього, з метою забезпечення виконання позичальником умов кредитного договору 16 квітня 2008 року між банком та [PERSON] укладено договір поруки №010/02-2/87/1, відповідно до умов якого поручитель [PERSON] на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед кредитором солідарно відповідати за зобовязаннями позичальника, які виникають з умов кредитного договору, укладеного між позивачем та ТОВ «Агрофірма Тавріда». Крім цього, з метою забезпечення виконання позичальником умов кредитного договору 16 квітня 2008 року між банком та [PERSON] укладено договір поруки №010/02-2/87/2, відповідно до умов якого поручитель [PERSON] на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед кредитором солідарно відповідати за зобовязаннями позичальника, які виникають з умов кредитного договору, укладеного між позивачем та ТОВ «Агрофірма Тавріда». Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобовязався здійснювати погашення кредиту відповідно до графіку погашення та щомісячно сплачувати банку відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 13,50% річних. Позичальник не виконує взяті на себе зобовязання за договором, у звязку з чим утворилася заборгованість за кредитом, яка станом на 07 серпня 2015 року становить 20291,32 доларів США, заборгованість зі сплати відсотків становить 9940,67 доларів США, заборгованість за пенею за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків становить 332358,32 грн., що підтверджується наданим розрахунком заборгованості. Ця сума підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача. Позивачем при подачі позовної заяви було здійснено оплату судового збору в розмірі 3654 грн. який підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.589 ЦК України у разі не виконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч.2 ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, у звязку з невиконанням позичальником взятих на себе зобовязань за кредитним договором, кредитор банк набув право за рахунок заставного майна задовольнити в повному обсязі свої вимоги, а також стягнути з позичальника та поручителів суму основного боргу, нараховані відсотки та пеню. На підставі викладеного,

Outcome: approved