Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

у червні 2021 року МТСБУ звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 11542,69 грн., а також судового збору в розмірі 2 270,00 грн. Свої позовні вимоги обґрунтувало тим, що 01.06.2017 року о 09 год. 00 хв. по вул. Урлівська, б.8 в м. Києві з вини водія автомобіля «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, що підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 12.07.2021 року, в результаті якої було пошкоджено автомобіль «Toyota» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Цивільна-правова відповідальність одного з учасників ДТП, а саме: водія автомобіля «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була, останній не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ було прийнято рішення, на підставі Наказу № 9542 від 17.10.2017 року, про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та виплачено [PERSON] , грошові кошти в розмірі 19342,69 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1260750 від 19.10.2017 року. Крім того, МТСБУ було сплачено, за надані послуги аварійного комісара (за огляд авто та збір документів) у розмірі 670,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1453/17рв від 14.07.2017 року. З огляду на викладене, посилаючись на норми ст. ст. 1166, 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просить стягнути на користь МТСБУ з [PERSON] в порядку регресу шкоду в розмірі 11542,69 грн. та 2 270,00 грн. судового збору. Ухвалою суду від 11.06.2021 року відкрито провадження у справі з проведенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідач про судовий розгляд повідомлявся шляхом надіслання повісток за зареєстрованою адресою місця проживання. До суду повернулися поштові конверти з рекомендованими повідомленнями без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім цього, на офіційному вебсайті суду розміщено оголошення про виклик відповідача до суду. Відзиву на позов та клопотання про відкладення розгляду справи відповідач не подавав. Відповідно до ч. 7, 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно із ч. 11 цієї статті, зокрема, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідач відзив на позов не подав. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 01.06.2017 року о 09 год. 00 хв. по вул Урлівська, б.8 в м. Києві з вини водія автомобіля «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, що підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 12.07.2021 року, в результаті якої було пошкоджено автомобіль «Toyota» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Згідно Звіту № 1453/17, від 29.06.2017 року, про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ - автомобіля марки «Toyota» реєстраційний номер [NUMBER] , вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження автомобіля, складає 19342,69 гривень. Судом встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року в разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. На виконання положень зазначеного закону, за заявою [PERSON] від 02.06.2017 року та на підставі звіту № 1453/17 від 29.06.2017 року про оцінку автомобіля «Toyota» реєстраційний номер [NUMBER] та наказу № Наказу № 9542 від 17.10.2017 року МТСБУ 19.10.2017 року власнику автомобіля «Toyota» реєстраційний номер [NUMBER] сплачено грошові кошти в розмірі 19342,69 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1260750. Відповідно до Договору про порядок повернення коштів № 42622/1197 від 27.11.2019 року, укладеним між позивачем та відповідачем, відповідач прийняв на себе зобов`язання сплатити 20 012,69 грн. протягом 12 місяців в якості компенсації витрат, понесених позивачем у зв`язку з виплатою відшкодування за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 01.06.2017 року. На виконання умов договору у добровільному порядку сплачені позивачем кошти відповідачем відшкодовані частково, а саме відповідачем сплачено частину боргу у сумі 8 470,00 грн. Згідно ч. 17 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі, коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 38.2. МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1 ст. 13 цього Закону. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про те, що позивач належним чином довів свої позовні вимоги. Доказів на підтвердження зворотного в розпорядження суду не надано. Тому, суд, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого в ст. 13 ЦПК України, приходить до висновку про обґрунтованість позову та про те, що обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню. Оскільки позов задовольняється, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. (а.с. 4). На підставі викладеного,

Outcome: approved