Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

26.10.2018 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, відповідно до якого прохав суд стягнути в солідарному порядку з відповідачів на свою користь заборгованість за послуги теплопостачання, що надаються за адресою - [ADDRESS], з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у загальній сумі 15710,80 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що позивачем за адресою [ADDRESS] надаються послуги з централізованого теплопостачання. З відповідачем [PERSON] було укладено Договір від 14.05.2014 р. про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води за вказаною адресою, загальною опалювальною площею 29,9 кв. м. Відповідачі, як споживачі послуг свого зобов'язання щодо сплати за спожиті послуги з теплопостачання не виконують належним чином відповідно до умов вказаного договору, у зв'язку з чим утворилась заборгованість з оплати послуг теплопостачання, що становить за період з 01.08.2016 р. по 01.08.2018 р. - 13877,15 грн. За період з 01.10.2016 р. по 01.08.2018 р., відповідно до ст. 625 ЦК України позивачем нараховано на заборгованість індекс інфляції у розмірі 1402,13 грн. та 3% річних у розмірі 431,52 грн. Загальна сума заборгованості становить 15710,80 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. У судове засідання 26.12.2018 р. представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, прохав позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] та відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлені судом про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомляли, відзив на позов та жодних заяв чи клопотань до суду від останніх не надходило. За таких обставин, суд, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, про що постановлено ухвалу. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти щодо правовідносин, які виникли між сторонами. Судом встановлено, що ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 27.08.2018 р. Полтавському обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства «Полтаватеплоенерго» відмовлено у видачі судового наказу про солідарне стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання з відповідачів. Послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання надаються у квартиру за адресою відповідача [ADDRESS]; загальна опалювальна площа становить - 29,9 кв.м. Згідно з довідкою КП «ЖЕО № 2» від 07.07.2017 р. встановлено, що за вказаною адресою зареєстровано дві особи, в тому числі з 10.07.1998 р. - [PERSON], [INFO], яка є власником квартири. Відомості про інших зареєстрованих за вказаною квартирою осіб не зазначені. Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Судом встановлено, що між [PERSON] та ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» 14.05.2014 р. було укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води. Взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії регулюються також Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» регламентовано обов'язковість укладення договору між споживачем та теплопостачальною організацією, де споживач теплової енергії - це фізична особа, яка є власником будівлі або суб'єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору. Такий обов'язок покладається на споживача. Не укладення такого договору між сторонами не позбавляє споживача від обов'язку здійснити оплату за фактично спожиті послуги. Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Згідно з пунктом п'ятим частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до п. 10 Договору споживач взяв на себе обов'язок здійснювати оплату за спожиті послуги до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Розмір плати становить: за послугу з централізованого опалення - 1332,82 грн./Гкал протягом опалювального періоду, за послуги з централізованого постачання гарячої води - 73,61 грн./куб.м. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається із розрахунку заборгованості за період з 01.08.2016 р. по 01.08.2018 р. утворилася заборгованість зі сплати послуг позивача з теплопостачання у розмірі -- 13877,15 грн. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з розрахунком інфляційні втрати за період з 01.10.2016 р. по 01.08.2018 р., відповідно до ст. 625 ЦК України, позивачем нараховано на заборгованість індекс інфляції у розмірі 1402,13 грн. та 3% річних у розмірі 431,52 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання в порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), що встановлено ст. 610 ЦК України. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зі змісту ч. 1 ст. 625 ЦК України вбачається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджено і обґрунтовано, що відповідач [PERSON], як споживач послуг з теплопостачання (власник квартири і фактично зареєстрована за вказаною адресою особа), що надаються за адресою [ADDRESS], порушив свій обов'язок, передбачений законом і укладеним між сторонами Договором від 14.05.2014 р., щодо оплати послуг з теплопостачання. Однак, матеріалами справи не доведено, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг з теплопостачання, що надаються за адресою [ADDRESS], оскільки відсутні будь-які докази про право власності останнього на вказане житло чи право користування. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] не значиться зареєстрованим за вказаною адресою. Згідно з довідкою Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб від 09.11.2018 р. встановлено, що відповідач [PERSON] значиться зареєстрованим за іншою адресою - [ADDRESS]. З Договору від 14.05.2014 р. про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води за адресою [ADDRESS], що укладений між відповідачем [PERSON] та ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» не вбачається, що у відповідача [PERSON] виник обов'язок з оплати послуг теплопостачання, що надаються за адресою [ADDRESS]. Будь-яких належних доказів того, що станом на момент нарахування заборгованості відповідач [PERSON] був фактичним споживачем послуг з теплопостачання за вказаною адресою, - матеріали справи не містять. Таким чином, позовні вимоги до відповідача [PERSON] є недоведеними, а тому задоволенню не підлягають. Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial