Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

16.10.2014 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, який в ході розгляду уточнила і остаточно просить суд ухвалити рішення та стягнути з відповідача аліменти на утримання їх малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача ( доходу) до повноліття дитини та зменшила суму стягнень на студента і просить стягнути по 1000 грн. щомісячно на сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення сином 23 років. Свій позов позивачка мотивує тим, що з 09 вересня 1995 року по 13 жовтня 2014 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу сторони мають двох дітей: малолітнього сина [PERSON], [INFO] та повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання. Батьком цих дітей у їхніх свідоцтвах про народження записаний відповідач. В серпні 2014 року сімейні відносини між сторонами припинені. Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 01 жовтня 2014 року, яке набрало законної сили 14 жовтня 2014 року, шлюб відповідачем було розірвано. Сини [PERSON] та [PERSON] з часу фактичного припинення із відповідачем сімейних відносин проживають з позивачкою і перебувають на її утриманні. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дітей, але у недостатньому розмірі. Так син [PERSON] - студент третього курсу Черкаського художньо-технічного коледжу. Форма навчання - денна, за контрактом. Термін навчання - з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2016 року. Вартість навчання у вказаному навчальному закладі становить 14400 грн. На період навчання син проживає у гуртожитку, де проживання платне. Плата за гуртожиток за період з 01 вересня 2014 року по 01 січня 2015 року склала 1000 грн. Оскільки син [PERSON] навчається за контрактом, то стипендію не отримує, не працює, бо денна форма навчання, не одружений. Стан здоров'я [PERSON] незадовільний, бо він хворіє. У зв»язку з тим, що коштів, які заробляє позивачка, на утримання дітей не вистачає, то і пред»явлено до суду даний позов. В судовому засіданні позивачка змінений позов підтримала і дала пояснення, аналогічні викладеним у позові. Відповідач в судове засідання з'явився, позов визнав частково і пояснив, що оскільки він працює не постійно, його середньомісячний заробіток становить 2500 грн., має посередній стан здоров»я, то згоден виплачувати аліменти на утримання малолітнього сина по 400 грн. щомісячно і по 500 грн. на студента. 3-я особа: син сторін, дав пояснення такі ж, що і позивачка,що стосується його прав на аліменти. Суд, заслухавши сторони, 3-ю особу, вивчивши надані докази, вважає, що змінений позов підлягає до часткового задоволення. В судовому засіданні встановлено, що дійсно з 09 вересня 1995 року по 13 жовтня 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей: малолітнього сина [PERSON], [INFO] та повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання. Батьком цих дітей у їхніх свідоцтвах про народження записаний відповідач. Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 01 жовтня 2014 року, яке набрало законної сили 14 жовтня 2014 року, шлюб між сторонами було розірвано ( а.с. 13). Діти проживають з позивачкою і перебувають на її утриманні. Відповідач певну матеріальну допомогу на утримання дітей надавав, це підтвердили сторони. Позивачка власного житла не має і з дітьми живе у квартирі своїх батьків, що підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданою 09.10.2014 року виконкомом Корсунь-Шевченківської міської ради ( а.с.14). Позивачка працює медсестрою в Корсунь-Шевченківській центральній районній лікарні та отримує заробітну плату а руки в розмірі приблизно 2072 грн. на місяць ( а.с. 15). Інших джерел доходів не має. Син [PERSON] є учнем першого класу школи №5 м. Корсуня-Шевченківського та має задовільний стан здоров»я. Син [PERSON] є студентом 3 курсу Черкаського художньо-технічного коледжу. Форма навчання - денна, за контрактом. Термін навчання - з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2016 року. Вартість навчання у вказаному навчальному закладі становить 14400 грн. за весь термін навчання, що підтверджується Договором на навчання № 59 від 01 вересня 2014 року ( а.с.22-23 ). На період навчання [PERSON] проживає у гуртожитку в м. Черкаси. Проживання у гуртожитку - платне. Плата за гуртожиток за період з 01 вересня 2014 року по 01 січня 2015 року склала 1000 грн. ( а.с. 23). Оскільки [PERSON] навчається за контрактом ( а.с. 20), то він стипендію не отримує,а також не працює, не одружений. Стан здоров'я сина [PERSON] - незадовільний, він хворіє, що підтверджується довідкою № 227, виданою 02 жовтня 2014 року комунальним закладом охорони здоров'я «Корсунь-Шевченківський Центр первинної медико-санітарної допомоги» ( а.с. 21). І, як пояснила позивачка, при вказаному діагнозі хвороби, в т.ч. гіпотрофії ІІ ст., дитині потрібне покращене харчування, про що відповідач не заперечував у судовому засіданні. В судовому засіданні встановлено, що відповідач має посередній стан здоров»я, бо має хворобу 21 століття- захворювання спини,про що надав без дати ні ким не засвідчену довідку ( а.с. 30), але позивачка підтвердила,що інколи чоловік скаржився на болі у спині, разом з тим, на обліку у лікарів відповідач не перебуває, є молодою людиною, бо є 1974 р.н., працює неофіційно і одержує в середньому 2500 грн. зарплати, має на праві власності будинок, в якому проживає сам, в користуванні має легковий автомобіль марки «Opel», який, як пояснила позивачка, був куплений в шлюбі, але по довіреності, а тому ним користується лише відповідач, інших дітей, крім синів [PERSON] та [PERSON], не має, як і іншої сім»ї. Тобто, суд вважає, що відповідач є матеріально забезпеченим і з урахуванням вказаних обставин може надавати допомогу сину студенту та зобов"язаний надавати таку неповнолітньому сину. Так згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Згідно роз»яснень, даних у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України та судової практики, що мається у роз»ясненнях, даних у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров»я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, тобто не меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який на даний час для дітей віком від 6 до 18 років становить 1373 грн. Суд, при стягненні аліментів, також враховує і те , що позивачка, яка є працездатна, працює та одержує зарплату, повинна надавати допомогу сину студенту і утримувати малолітню дитину. Посилання обох сторін, що вони утримують своїх батьків, судом не можуть бути враховані, оскільки відповідно до СК України, відносини утримання можуть виникнути між батьками й дітьми (статті 180, 198 та 202 СК України), але вказані ними обставини та надані суду докази, не підпадають під вказані вимоги СК України, щоб батьки могли вважатися утриманцями. Таким чином, враховуючи фізичний, майновий стан відповідача, який має доходи, інших утриманців не має, має задовільний стан здоров»я, бо суду протилежного не надано, суд вважає, що змінений позов підлягає до часткового задоволення і стягує з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, щомісячно, до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, які відповідач зобов"язаний виплачувати і такі стягнення визначає, як того просить і позивачка, у дробовому відношенні, оскільки це буде в інтересах дитини, і закон не забороняє проводити це у дробовому стягненні, хоч що на час розгляду справи відповідач є непрацюючим, а також на утримання сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі: по 500 грн. щомісячно, до закінчення навчання, тобто до 30.06.2016 року, але не довше, ніж до досягнення ним 23 років, бо вважає, що відповідач в змозі такі суми виплачувати. Суд, з урахуванням матеріального стану сторін, вважає, що присуджена сума буде достатньою для нормального виховання і забезпечення обох дітей. Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 243,60 грн. в дохід держави. Рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини у межах суми платежу за один місяць суд не допускає до негайного виконання згідно поданої позивачкою заяви.

Outcome: partial