Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія "АЛЬФА-ГАРАНТ", [PERSON] про стягнення страхового відшкодування, матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 04 вересня 2020 року приблизно о 15 год 15 хв біля буд. 18 по вул. Лермонтова, що у Центрально-Міському районі м. Кривий Ріг водій [PERSON] , [INFO] керуючи транспортним засобом «Volkswagen Bora», реєстраційний номер [NUMBER] , не вибрала безпечної швидкості руху, щоб постійно контролювати рух т/з та керувати ним, не дотрималася безпечної дистанції та допустила зіткнення з автомобілем «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався попереду. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Вказаними діями [PERSON] порушила вимоги п. 2.3.6), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. За даним фактом 04.09.2020 поліцейським взводу 3 роти 2 батальйону 2 Полку ПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області щодо [PERSON] був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №101469, за ст. 124 КУпАП. Постановою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу, Дніпропетровської області від 23.09.2020 року у справі про адміністративне правопорушення № 216/5370/20 - [PERSON] , [INFO] визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та щодо останньої судом накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн (триста сорок гривень). Позивач є власником автомобіля «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер [NUMBER] , а в момент ДТП від 04.09.2020 автомобілем керував її чоловік [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Volkswagen Bora» реєстраційний номер [NUMBER] станом на дату ДТП від 04.09.2020 була застрахована у товаристві з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант». 13.10.2020 нею на адресу страховика ТДВ СК «Альфа-Гарант» було направлено заяву про виплату на її користь страхового відшкодування, внаслідок пошкодження в ДТП від 04.09.2020 належного їй автомобіля «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер [NUMBER] , яке сталося з провини відповідача [PERSON] 03.12.2020 на її картковий рахунок, відкритий у «Державному ощадному банку України» страховиком ТДВ СК «Альфа-Гарант» було здійснено страхове відшкодування у розмірі 41 336,83 грн за майнову шкоду, заподіяну їй ДТП від 04.09.2020. Однак, у відповідності до «Висновку судового авто-товарознавчого дослідження № 197/20 по визначенню матеріального збитку від 07.10.2020, складеного атестованим судовим експертом-товарознавцем Рейнюком О.В.: сума матеріального збитку, спричиненого з технічної точки зору, власнику автомобіля марки «Volkswagen Caddy» реєстраційний номер [NUMBER] складає 52040,21 грн. При цьому, у п. 1.5 Дослідження судовим експертом визначено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Caddy» реєстраційний номер [NUMBER] складає 75532,84 грн. (сімдесят п`ять тисяч п`ятсот тридцять дві гривні 84 копійок). Вартість проведення судового авто-товарознавчого дослідження та складання Висновку № 197/20 по визначенню матеріального збитку від 07.10.2020 судовим експертом Рейнюком О.В. складає 3000,00 грн, таким чином, страховик ТДВ СК «Альфа-Гарант» має доплатити на її користь страхове відшкодування у розмірі 10703,38 грн (в рахунок відшкодування оціненої майнової шкоди. Особа винна у ДТП від 04.09.2020, а саме відповідач [PERSON] , [INFO] має сплатити на її користь спричинену нею суму матеріального збитку, внаслідок пошкодження належного мені автомобіля «Volkswagen Caddy» реєстраційний номер [NUMBER] у розмірі 23492,63 грн, що обґрунтовано у п. 1.5 Дослідження «Висновку судового авто-товарознавчого дослідження №197/20 по визначенню матеріального збитку від 07.10.2020» та включає в себе вартість відновлювального ремонту належного їй автомобілю «Volkswagen Caddy» реєстраційний номер [NUMBER] . Розрахунок проведено за наступною формулою: сума матеріального збитку, спричиненого з технічної точки зору, власнику автомобіля марки «Volkswagen Caddy» реєстраційний номер [NUMBER] складає 52040,21 грн. (п`ятдесят дві тисячі сорок гривень 21 копійок). вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Caddy» реєстраційний номер [NUMBER] складає 75532,84 грн 75532,84 грн (вартість відновлювального ремонту автомобіля) - 52040,21 грн (сума матеріального збитку, яку має сплатити на її користь відповідач ТДВ СК «Альфа-Гарант», в рахунок страхового відшкодування заподіяної шкоди) =23492,63 грн (сума майнової шкоди, яку має сплатити на її користь відповідач [PERSON] , в рахунок доплати коштів на проведення відновлювального ремонту автомобіля). Крім того, вважає що в результаті пошкодження належного їй автомобіля «Volkswagen Caddy» реєстраційний номер [NUMBER] їй була спричинена моральна шкода. Вона як власник автомобіля пережила тяжкий стрес, дуже нервувала коли її чоловік [PERSON] потрапив у ДТП. Певний час, вона не могла спокійно спати через це, мала стани тривоги, панічні атаки, адже сама думка про те, що її чоловік міг отримати тілесні ушкодження, або взагалі загинути, викликала у неї відчуття страху. Тривалий час вони збирали кошти для придбання автомобіля «Volkswagen Caddy» реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодження автомобіля змінило її звичний спосіб життя. Завдану моральну шкоду вона оцінює у 20 000 грн. В судовому засіданні позивач та її представник адвокат Голуб І.І. просили позовну заяву задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву не визнали повному обсязі, просили відмовити у її задоволенні. У своєму відзиві на позовну заяву представник відповідача [PERSON] [PERSON] зазначив, що між [PERSON] та Страховою компанією ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» було укладено страховий поліс №АО/7038702 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За даним полісом страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяно шкоду третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і в наслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Те саме вказано й в ст. 6 Закону. Даним полісом забезпечений транспортний засіб автомобіль «Volkswagen Bora» д.н.з. [NUMBER] який належить [PERSON] та встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 130 000 грн. Згідно з висновком № 197/20 від 07.10.2020 експертного авто товарознавчого дослідження шкода оцінена в сумі 52 040,21 грн з урахуванням ПДВ. Вартість відновлювального ремонту належного позивачу транспортного засобу складає 75 532, 84 грн, в яку враховано також зазначену шкоду з урахуванням ПДВ. ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» сплатила Позивачу 41 336,83 грн. без урахування ПДВ від суми оціненої шкоди розмір якої складає 52 040,21 грн. Різниця від сплаченого страхового відшкодування та оціненою шкодою складає 10 703,38 грн. Також зазначив, що позивачем не пред`являються вимоги до страхової компанії ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ», про відшкодування шкоди завданої в результаті ДТП у сумі 23 492,63 грн, а тому [PERSON] вважає, що позовні вимоги про стягнення даної грошової суми саме з неї, задоволенню не, підлягають. Що до вартості відновлювального ремонту , то Позивач до позовної заяви не надав жодного документу які б підтверджували витрати на відновлювальний ремонт. У відновлювальний ремонт враховуються фактичні витрати виконаних робіт працівниками автосервісу на ремонт пошкоджень та /або заміна автозапчастин які не пригодні для ремонту. Фактично, на час розгляду справи судом, позивачем не здійснено жодної фактичної витрати на відновлення автомобіля. А продовжують ним користуватися в тому стані який він є після ДТП. Таким чином вимога позивача про стягнення з [PERSON] збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за обставин що виникли в даних правовідносинах, є зловживанням Позивачем своїми правами з метою отримання безпідставної вигоди та збагачення за рахунок Відповідача. Отже [PERSON] застраховано свою відповідальність в межах 130 000,00 грн, тому сума 23 492,63 грн, недоплачена позивачу в результаті ДТП, покривається лімітом страхового відшкодування, а відповідно вона повинна бути покладена саме на страхову компанію, яка взяла на себе зобов`язання по відшкодуванню шкоди, завданої Позивачу діями Відповідача. ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» також отримав від Відповідача грошові кошти (франшизу) у розмірі 2000,00 грн. Щодо відшкодування моральної шкоди, зазначив, що позивачем не надано розрахунку розміру шкоди з яких міркувань він виходив визначаючи його, не надано жодного підтверджуючого факту завдання йому моральної шкоди. Позивач, на час ДТП в автомобілі не знаходилась, тому отримати стрес від автопригоди не могла. Винуватиця у скоєнні автопригоди пропонувала водію автомобіля, який належить на праві власності позивачки , скласти Європротокол без виклику поліції та без судових тяжб. Але водій, чоловік позивачки, відмовився від пропозиції, та при цьому погрожував [PERSON] зробити все щоб вона навіть забула що таке автомобіль. Погрожував її засудити, і що він здере з неї грошей більше ніж коштує автомобіль відповідачки. Тому моральна шкода спричинена не позивачці а відповідачці по справі. І з позовної заяви видно що позивачка хоче здійснити саме ці погрози визначеною моральною шкодою в сумі 20 000,00 грн, яка ніякими доказами не доведена і ні чим не обґрунтовується. \~ \~ \~ \~Представник відповідача ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» Стасів В.В. в судовому засіданні позовну заяву не визнав у повному обсязі просив відмовити у її задоволенні, у відзиві на позовну заяву зазначив, що 03 січня 2020 року між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/7038702, забезпечений транспортний засіб «Volkswagen Bora», реєстраційний номер [NUMBER] . 04 вересня 2020 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen Bora», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Volkswagen Caddy», реєстраційний № [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . 07 вересня 2020 року [PERSON] звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із повідомленням про ДТП. На виконання вимог ст. 34.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ТДВ СК «Альфа-Гарант» було направлено свого представника для проведення огляду пошкодженого транспортного засобу «Volkswagen Caddy» реєстраційний номер [NUMBER] , за результатами якого складено відповідний протокол огляду з вичерпним пеГарант» здійснювалась безпосередньо на особистий рахунок [PERSON] і Позивачем, ні у ході досудового врегулювання спору, ні до позовної заяви не надано жодного доказу, що підтверджує факт оплати проведеного ремонту (відповідне платіжне доручення, квитанція чи інший платіжний документ), то зменшення розміру відшкодування на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість є обґрунтованим і законним. В цей же час, потребує пояснення спосіб визначення розміру суми ПДВ нарахованої у Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 197/20 від 07.10.2020р. на вартість ремонту. Згідно аркуша 4 ремонтної калькуляції № 197/20 від 07.10.2020р (яка є невід`ємним додатком до даного Висновку експерта № 197/20 від 07.10.2020р.), слідує те, що до визначеної вартості відновлювального ремонту було застосовано надбавку у розмірі 20% вартості всіх цін, на основі яких визначено вартість ремонту автомобіля. Підтвердженням цього є наявна умовна позначка «ціни +20.00%», що знаходить у розділі «Пояснення» на 4 аркуші ремонтної калькуляції. Підтвердженням цього є також роз`яснення до програмного комплексу «Аudatex» (з допомогою якого і було визначено вартість ремонту та складено дану калькуляцію) з офіційного сайту Аudatex. Однак, оскільки Позивач не має права претендувати на зазначену суму, а експертом Рейнюк О.В. у результатах Висновку не розмежовано вартості збитку з урахуванням ПДВ та без його врахування, ТДВ СК «Альфа-Гарант» було самостійно проведено таке розмежування. Згідно зі ст. 193 Податкового кодексу України, ставка податку на додану вартість, встановлюється у розмірі 20 % (двадцять відсотків). З урахуванням цього, розмір збитку без урахування суми податку на додану вартість, було визначено ТДВ СК «Альфа-Гарант» за формулою К = (8/120)х100, наступним чином: 52 040,21грн. /120) х 100 = 43 366,83 грн. Таким чином, вважають що з боку ТДВ СК «Альфа-Гарант» було виконано у повному обсязі всі обов`язки страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/7038702, при цьому різниця у розрахунках Позивача та Відповідача №1 (яка і складає розмір позовних вимог до останнього - 10 703,38 грн.) виникла саме внаслідок неврахування розміру франшизи та безпідставного врахування суми ПДВ, оскільки експерт Позивача додав до визначеної ним вартості ремонту суму ПДВ, однак у кінцевих розрахунках не розмежував, вартість збитку з урахуванням податку та без його врахування. В даному випадку Позивач не має права претендувати на суму ПДВ, оскільки ним не надано жодного документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] пояснив, що для відновлення пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «Volkswagen Caddy» реєстраційний номер [NUMBER] відповідно до його висновку автотоварознавчого дослідження № 197/20 від 07.10.2020 необхідна сума 75 532,84 грн - це вартість відновлювального ремонту з ПДВ, оскільки сума збитку повинна завжди включати ПДВ. Під час здійснення судового розгляду були встановлені наступні фактичні обставини. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] є власником автомобіля, реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого ТСЦ МВС України 1248 від 14.05.2020 року. Постановою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу, Дніпропетровської області від 23.09.2020 у справі про адміністративне правопорушення № 216/5370/20 - [PERSON] , [INFO] визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та щодо останньої судом накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Volkswagen Bora», реєстраційний номер [NUMBER] станом на дату ДТП від 04.09.2020 року була застрахована у ТОВАРИСТВІ З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА-ГАРАНТ» ідентифікаційний код юридичної особи:32382598, що підтверджується полісом страхування №А07038702. 13.10.2020 на адресу страховика ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» було направлено заяву про виплату на користь позивача страхового відшкодування, внаслідок пошкодження в ДТП від 04.09.2020 належного їй автомобіля «Volkswagen Caddy» реєстраційний номер [NUMBER] . 03.12.2020 на картковий рахунок позивача, відкритий у «Державному ощадному банку України» страховиком ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» було здійснено страхове відшкодування у розмірі 41 336,83 грн за майнову шкоду, заподіяну внаслідок ДТП від 04.09.2020. Висновком судового авто-товарознавчого дослідження № 197/20 по визначенню матеріального збитку від 07.10.2020, складеного атестованим судовим експертом-товарознавцем Рейнюком О.В. встановлено, що сума матеріального збитку, спричиненого з технічної точки зору, власнику автомобіля марки «Volkswagen Caddy» реєстраційний номер [NUMBER] складає 52040,21 грн. (п`ятдесят дві тисячі сорок гривень 21 копійок), при цьому, у п. 1.5 Дослідження судовим експертом визначено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Caddy» реєстраційний номер [NUMBER] складає 75532,84 грн. Вартість проведення судового авто-товарознавчого дослідження та складання Висновку № 197/20 по визначенню матеріального збитку від 07.10.2020 року судовим експертом Рейнюком О.В. складає 3000,00 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Уточнюючи позовні вимоги або заперечення проти позову, суд визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і яким належить керуватися при вирішенні спору. Зокрема, у позивача суд повинен з`ясувати предмет позову (що конкретно вимагає позивач), підставу позову (чим він обґрунтовує свої вимоги) і зміст вимоги (який спосіб захисту свого права він обрав). З`ясовується правильність об`єднання кількох однорідних вимог, наявність у позивача інших вимог до відповідача, які можуть бути пов`язаними між собою, для вирішення питання про їх об`єднання або роз`єднання (стаття 126 ЦПК). У відповідача суд з`ясовує суть заперечення проти позову та характер такого заперечення (процесуальний чи матеріально-правовий). З урахуванням вимог і заперечень сторін, обставин, на які посилаються інші особи, які беруть участь у справі, а також норм права, які підлягають застосуванню, суд визначає факти, які необхідно встановити для вирішення спору, і які з них визнаються кожною стороною, а які підлягають доказуванню (предмет доказування; стаття 179 ЦПК). Оскільки підставою позову є фактичні обставини, що наведені у заяві, то зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору (п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду»). Як слідує із змісту позовної заяви, позивач просив стягнути матеріальну та моральну шкоду, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Частинами 1,2 статті 1187 Цивільного кодексу України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Постановою Верховного Суду України від 27.04.2018 року у справі № 910/9029/17 визначено три способи відшкодування шкоди внаслідок ДТП «потерпілому, як кредитору, належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав. Потерпілий має право відмовитись від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобов`язання незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Аналогічний правовий висновок, наведений у постанові Верховного Суду України від 26.10.2016 у справі N 6-954цс16 (Постановам 6-954цс16). Як роз`яснено у п.14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»: при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення ст. 1192 ЦК України. З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Крім того, відповідно до п. 36.2. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Таким чином, заперечення відповідача ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» в частині того, що позивач не має права претендувати на суму ПДВ, оскільки нею не надано жодного документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту, не узгоджуються із наведеними вище нормами, оскільки відповідачем ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» переведено на рахунок позивача суму матеріального збитку без урахування ПДВ, а не суму відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу як це передбачено п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Крім того, відповідно до частин першої третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди, судом враховується характер і обсяг заподіяної дорожньо-транспортною пригодою шкоди, а також поведінка відповідача, який будучи визнаний винним у ДТП, не намагався до цього часу добровільно відшкодувати спричинену нею шкоду. Пошкодження автомобіля дійсно негативно вплинули на спосіб життя позивача [PERSON] що викликало її моральні страждання. Між тим, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи, що в результаті скоєння дорожньо-транспортної пригоди позивачам була спричинена матеріальна шкода, а також спричинені моральні переживання та страждання, суд вважає за можливе задовольнити частково позовні вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди та стягнути з відповідача на користь її кошти в розмірі 10 000 грн, в рахунок відшкодування моральної шкоди, оскільки вказана сума є об`єктивною та достатньою для відшкодування моральної шкоди, що відбулася внаслідок неправомірних дій відповідача. Частина 1 статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч. 6 ст. 139 ЦПК України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. У зв`язку з тим, що позивачем за проведення експертизи сплачено 3000 грн, що підтверджується квитанцією наданою експертом, тому на користь позивача підлягає стягненню вказана сума. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial