Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

20 серпня 2014 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути зі своєї матері [PERSON] на її користь на період навчання до досягнення двадцяти трьох річного віку аліменти в сумі 2000грн, в обгрунтовання своїх вимог послалась на те, що вона навчається на 2-му курсі факультету економіки денної форми навчання Херсонського національного технічного університету, вона проживає з батьком та повністю знаходиться на його утриманні, мати матеріальну допомогу не надає. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача, за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що [PERSON] згодна сплачувати аліменти в розмірі 30% від прожиткового мінімуму. Сплачувати аліменти у більшому розмірі вона не має можливості. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи судом встановлено. Батьками повнолітньої [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки №494 від 10.06.2014 року [PERSON] навчається на денній формі навчання спеціальності «Маркетинг» Херсонського національного технічного університету, строк навчання встановлено по 30.06.2018 рік, навчається за державним замовленням, стипендію отримує. [PERSON] проживає разом з батьком та знаходиться на його утриманні. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки забов"язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно із п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягненням дочкою, сином віку який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчатися; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно наведеного спроможність надавати матеріальну допомогу є предметом доказування. Суд, при вирішенні розміру аліментів з одного з батьків, відповідно до ч.2 ст. 200 СК України, бере до уваги можливість надання другим з батьків, відсутність аліментів на інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Однією з обставин, які враховує суд при визначенні розміру аліментів є стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів ( ч.1 ст. 182 СК України). Судом встановлено, що [PERSON] відповідно довідки про середню заробітну плату (дохід) від 16.09.2014 року працює на ПП ВТФ «Вадея» та сукупний дохід за шість місяців ( березень-серпень) складає 3006,24 грн. Відповідно довідки №10 від 16.09.2014 року [PERSON] працює за сумісництвом на ПП « Брендінгове агентство «Грейс», де дохід з 01.03.2014 по 31.08.2014 рік склав 2294,33 грн. Таким чином, сукупний дохід відповідача за період з 01.03.2014р по 31.08.2014 рік становить 5300,57грн. Суд не приймає до уваги посилання позивача на працевлаштування відповідачки в компанії «Мікропровод» та отримання нею заробітної платні в розмірі 4000 грн., оскільки вони не підтверджені належними доказами. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що відповідач не має матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки в заявленому позивачкою розмірі. Як роз'яснив Пленуму Верховного Суду України у п.20 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, стягуючи аліменти на повнолітню дитину, слід також мати на увазі, що з часу повноліття дитина стає працездатною та має фізичну можливість додатково здійснювати своє утримання за рахунок інших доходів, а тому слід з'ясовувати факт отримання повнолітньою дитиною іншого доходу ніж аліменти, зокрема доходу від орендної плати за земельний пай, стипендії тощо. Згідно довідки №494 від 10.06.2014 року [PERSON] отримує стипендію. З огляду на викладене та зважаючи на те, що батьки зобов'язанні обопільно утримувати своїх дітей, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, суд приходить до висновку про можливість стягнення з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 800 грн щомісяця до досягнення нею двадцяти трьох років. На підставі викладеного,

Outcome: partial