Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

23 серпня 2017 року [PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі ? частини всіх доходів відповідача щомісячно, стягнення аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача до досягнення дитиною трьох років та додаткових витрат на лікування малолітньої дитини у розмірі 1500,00 грн. щомісячно до одужання дитини. Позов обґрунтовує тим, що 10 жовтня 2015 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. За час перебування у шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Після народження доньки у неї було виявлено відхилення у вигляді відходження магістральних судин від правого шлуночка з дефектом між шлункової перегородки та стенозне легеневої артерії. Дитина є інвалідом, перенесла операцію та потребує тривалого лікування. Важка хвороба дитини стала причиною фактичного розірвання подружніх відносин, відповідач припинив опікуватися донькою, надавати допомогу. Дитина потребує додаткових витрат, які полягають у необхідності постійної медичної допомоги, придбанні медикаментів, спеціального догляду, посиленого харчування. Крім того, вона позбавлена можливості працевлаштуватися та потребує допомоги у вигляді утримання від чоловіка, у звязку з чим просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, дружини та додаткові витрати на лікування дитини. У судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача подав до суду заяву, згідно якої просить розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів на дитину визнає в розмірі ? частки доходу. Аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х років визнає в розмірі 500 гривень щомісячно. Вимогу про стягнення додаткових витрат на лікування малолітньої дитини в розмірі 1500 гривень щомісячно не визнає, так як вони є необгрунтованою та не підтвердженою жодними доказами. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 215, 225, 226 ЦПК України, суд констатує наступне. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-БК №551820). З консультативного висновку №3/1348 від 15.05.2017 року та медичного висновку №1163/82 від 13 червня 2017 року вбачається, що [PERSON] хворіє на вроджений порок серця, подвійне відходження магістральних судин від правого шлуночка (тетродний тип) з дефектом міжшлункової перегородки та стенозне легеневої артерії, ХНК ІІ А ст. Згідно Виписки з протоколу ЛКК №017/665 від 09 червня 2017 року [PERSON] освідчена як дитина інвалід. [PERSON] згідно довідки №119 від 10.11.2017 року працює на посаді начальника рятувального відділу Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Управління ДСНС України у Закарпатській області, середній заробіток 7797,11 гривень. Відповідно до\~ ст.180 Сімейного кодексу України\~ батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII), держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. \~ У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до ч.3 ст. 181\~Сімейного кодексу України\~\~ за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання доньки, з урахуванням того, що позивач здійснює догляд за донькою до досягнення нею трьохрічного віку і не має інших джерел матеріального забезпечення, позбавлена можливості отримувати додатковий дохід, з урахуванням стану здоров»я дитини, яка хворіє, відсутність у відповідача інших дітей, непрацездатних батьків, матеріальне становище відповідача, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, який не буде ставити відповідача у скрутне матеріальне становище, у відповідності до ст. 183 Сімейного кодексу України, тобто у частці заробітку (доходу) батька в розмірі ? частики всіх доходів щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Визначений судом розмір аліментів, на думку суду, надасть можливість забезпечити інтереси дитини, відповідатиме критерію щодо рівності батьків у понесенні витрат на утримання дитини, а також загальним засадам сімейних відносин справедливості, розумності та моральності. В свою чергу, частиною першою ст. 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч.1 \~ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. \~ Відповідно ч.1 п.1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. З приводу позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання дружини суд зазначає наступне. Частинами 1, 2 \~статті 75 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. \~ \~ \~ \~Крім того, згідно частини 2 статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років \~ \~Статтею 80 Сімейного кодексу України, передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. З урахуванням того, що [PERSON] здійснює догляд за дитиною, відповідач має можливість сплачувати аліменти, визнав позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дружини частково, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] необхідно стягнути аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно, на утримання дружини [PERSON] до досягнення дитиною трьох років. Щодо позовних вимог про стягнення додаткових витрат на лікування дитини в розмірі 1500,00 гривень щомісячно, суд виходить з наступного Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, його хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Згідно до\~\~статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Всупереч цьому, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] несе витрати по оплаті додаткових витрат на дитину, що пов'язані з лікуванням дочки. Зазначене також узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом України в постанові №6-1489цс17 від 13 вересня 2017 року, згідно з яким наявність додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Зважаючи на це, враховуючи встановлені судом обставини, досліджені в судовому засіданні докази, позивачем не доведено факт понесених нею додаткових витрат на лікування, тому суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] на її користь додаткових витрат у розмірі 1500,00 гривень щомісячно належить відмовити. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору.

Outcome: partial