Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, шляхом направлення 14.12.2019 позовної заяви поштою, яка надійшла до суду 17.12.2019. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24 листопада 2017 року між [PERSON] та відповідачем укладено договір позики грошей, відповідно до якого [PERSON] надала відповідачу позику у розмірі 9000 доларів США, а відповідач зобов`язався повернути кошти останній у строки визначені договором. Факт отримання відповідачем коштів підтверджується змістом договору позики та особистим власноручним написом на договорі про отримання від [PERSON] 9000 доларів США до моменту підписання договору позики. Позивач зазначив, що відповідно до договору про відступлення права вимоги від 09.01.2019 до нього перейшли всі права кредитора за договором позики. [PERSON] на адресу представника відповідача [PERSON] , яка діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 08.06.2018, було направлено повідомлення про заміну кредитора за договором позики із оригіналом договору у додатку, а також позивачем направлено вимогу про сплату боргу, процентів і пені за договором позики, які представник відповідача отримала під підпис 01.02.2019. Позивач вказав, що 23.10.2019 на адресу відповідача був направлений другий цінний лист, в якому знаходились повторне повідомлення про заміну кредитора за договором позики грошей від 24.11.2017, копія договору про відступлення права вимоги від 09.01.2019 та повторна вимога позивача про сплату боргу, процентів і пені за договором позики від 24.11.2017, а саме 8000 доларів США основного боргу, 2200 доларів США процентів за період з 02.04.2018 по 01.01.2019, 5566 доларів США пені за несплату процентів, 3600 доларів США процентів за період з 02.01.2019 по 01.10.2019 та 34800 доларів США пені за несплату основного боргу. Позивач зазначив, що зобов`язання по договору позики відповідачем виконані частково шляхом повернення 1000 доларів США та станом на день подачі позову сума основного боргу за договором позики становить 8000 доларів США. Відповідно до п. 4 договору позики, позика є безпроцентною, якщо позичальник дотримується графіку повернення позики, визначеного п. 3 договору. Пунктом 5 договору передбачено, що у разі порушення графіку повернення позики, позичальник сплачує позикодавцю 5% щомісяця від суми неповерненої позики. Проценти сплачуються до повного повернення позики. Графік повернення позики міститься у п. 3 договору. А тому, враховуючи те, що відповідач повернув гроші лише по першому строку платежу, то по решті платежів має місце порушення графіку повернення коштів, тому по кожному простроченому платежу відповідач має сплатити 5% щомісяця від суми неповерненої позики. Розмір процентів за період з 02.04.2018 по 01.01.2019 становить 2200 доларів США, а за період з 02.01.2019 по 01.10.2019 - 3600 доларів США. Строк сплати процентів не визначено договором позики, а тому на підставі ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначається моментом пред`явлення вимоги, а тому вимога про сплату 2200 доларів США процентів пред`явлена відповідачу 01.02.2019 та надано строк 10 днів для її виконання. Прострочення виконання грошового зобов`язання по процентах у розмірі 2200 доларів США, розпочалось з 12.02.2019. Відповідно довідки із поштовим штемпелем на конверті, у якому відправлена повторна вимога, 14.11.2019 кореспонденція повернена за закінченням встановленого строку зберігання. Враховуючи те, що у повторній вимозі встановлено семиденний строк для сплати 3600 доларів США процентів, прострочення по ним розпочалось з 25.11.2019. Крім цього, позивач зазначає, що відповідно до п. 11 договору за прострочення виконання зобов`язань за цим договором позичальник виплачує пеню в розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочення, а сума несплаченої позики має бути виплачена відповідно до ст. 625 ЦК України. Розмір пені за невиконання зобов`язання по сплаті основного боргу у розмірі 8000 доларів США за період з 14.12.2018 по 13.12.2019 становить 28480 доларів США, а розмір 3% річних по сумі основного боргу у розмірі 8000 доларів США за період з 02.11.2018 по 13.12.2019 становить 266,96 доларів США. За невиконання грошового зобов`язання по сплаті процентів відповідач також несе відповідальність, яка передбачена п. 11 договору (пеня у розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочення). Розмір пені за невиконання зобов`язання по сплаті 2200 доларів США процентів становить 6710 доларів США, а розмір пені за невиконання зобов`язання по сплаті 3600 доларів США процентів - 648 доларів США. 3% річних по зобов`язанню сплати 2200 доларів США процентів становлять 55,15 США, а по сплаті 3600 доларів США 5,33 доларів США. Позивач вказує, що відповідно до п. 1.3 договору про відступлення права вимоги від 09.01.2019 новий кредитор одержує право вимагати від боржника виконання всіх зобов`язань за основним договором, в тому числі повернення основного боргу у розмірі 8000 доларів США, із урахуванням вимог ст. 625 ЦК України, сплати передбачених основним договором процентів і пені. Враховуючи норми ст.ст. 512-517 ЦК України, позивач являється кредитором у зобов`язаннях відповідача та належним позивачем у даній справі. У зв`язку з наведеним, посилаючись на ст.ст. 512-517, 527, 530, 546, 549, 610- 612, 625, 626, 628, 629, 638, 1046, 1048, 1049 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача на його користь 8000 доларів США боргу, 5800 доларів США процентів, 35838 доларів США пені, 327,44 доларів США 3% річних, а також стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 23.12.2019 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого розгляду. 03 березня 2020 року проведено підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав зазначених в позові та просив задовольнити позов. Відповідач в\~судове засідання\~не з`явився,\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлений\~своєчасно та\~належним чином,\~відповідно до\~ст.ст.\~128,\~130\~Цивільного процесуального\~кодексу України\~(далі\~-\~ЦПК України), що підтверджується відміткою від 26.06.2020 на конверті про невручення з причин "адресат відсутній за вказаною адресою", який направлявся з судовою повісткою рекомендованим листом за зареєстрованим місцем проживання відповідача (а.с. 85), заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи або відзив до суду не подавав. За відсутності заперечень позивача про ухвалення заочного рішення, враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання не повідомивши про причини неявки та не подав до суду відзив, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 24 листопада 2017 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики грошей у письмовій формі, згідно якого відповідач отримав від [PERSON] безпроцентну позику у розмірі 9 тис. доларів США. та зобов`язався повернути позику відповідно до графіку повернення позики, в повному обсязі до 01 листопада 2018 року (а.с. 17-18). Пунктами 3, 4 та 5 зазначеного договору позики передбачено, що сума позики має бути повернута позичальником позикодавцю частинами по 1000 доларів США щомісячно до першого дня місяця починаючи з 01 березня 2018 року до 01 листопада 2018 року. Позика є безпроцентною, якщо позичальник дотримується графіку повернення позики, визначеного п. 3 договору. У разі порушення графіку повернення позики, позичальник сплачує позикодавцю 5 (п`ять) процентів щомісяця від суми неповерненої позики. Проценти сплачуються до повного повернення позики. Відповідно п. 11 зазначеного договору позики за прострочення виконання зобов`язань, за договором позичальник виплачує пеню в розмірі 1 (одного) відсотка від простроченої суми за кожен день прострочення, а сума несплаченої позики має бути виплачена відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідач в договорі власноручно вчинив напис про те, що він підтверджує факт отримання 9 тис. доларів США від [PERSON] до моменту підписання даного договору позики. 09 січня 2019 року між [PERSON] та позивачем було укладено договір про відступлення права вимоги, згідно якого право вимоги за договором позики грошей від 24.11.2017, укладеного між [PERSON] та відповідачем, переходить до позивача на умовах, що існували за первісним договором. Розмір основного боргу за цим договором складав 8000 доларів США з урахуванням повернутої боржником частини позики в сумі 1000 доларів США (а.с. 19-20). Як вбачається з повідомлення [PERSON] про зміну кредитора за договором позики грошей від 24.11.2017 та вимоги позивача про сплату боргу, процентів і пені за договором, надісланої 15.01.2019 рекомендованим листом з повідомленням представнику відповідача [PERSON] за довіреністю від 08.06.2018, посвідченої приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Захаренком В.В., представник відповідача отримала під підпис 01.02.2019 зазначені повідомлення та вимогу повернути борг протягом десяти днів з моменту отримання вимоги в сумі 21600 доларів США, з яких 8000 доларів США основного боргу, 2200 доларів США процентів та 11400 доларів США пені (а.с. 21-26). 23.10.2019 [PERSON] та позивачем на адресу відповідача, зазначену в договорі позики, рекомендованим листом з повідомленням направлено повторне повідомлення про зміну кредитора за договором позики грошей від 24.11.2017 та повторну вимоги позивача про сплату боргу, процентів і пені за договором в семиденний строк з моменту отримання вимоги в сумі 49156,6 доларів США, з яких 8000 доларів США основного боргу, 2200 доларів США процентів за період з 02.04.2018 по 01.01.2019, 556,6 пені за несплату 2200 доларів США процентів, 3600 доларів США процентів за період з 02.01.2019 по 01.10.2019 та 34800 доларів США пені за несплату основного боргу. Рекомендований лист повернуто без вручення з відміткою від 14.11.2019 про те, що рекомендований лист не вручено адресату з причин "за закінченням встановленого строку зберігання" (а.с. 27-31). Згідно з наданими позивачем розрахунками, заборгованість відповідача за вказаним договором позики станом на 14.12.2019 становить 49965,44 доларів США, з яких 8000 доларів США - основного боргу, 2200 доларів США - процентів за користування позикою за період з 02.04.2018 по 01.01.2019, 3600 доларів США - процентів за користування позикою за період з 02.01.2019 по 01.10.2019, 28480 доларів США - пені за невиконання зобов`язання зі сплати основного боргу за період з 14.12.2018 по 13.12.2019, 7358 доларів США - пені за прострочення повернення процентів, 266,96 доларів США - трьох процентів річних від основної суми заборгованості за період з 02.11.2018 по 13.12.2019, 60,48 доларів США - трьох процентів річних від заборгованості по процентам (а.с. 8-16). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Стаття 1047\~ЦК України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо сума позики не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Нормами ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За змістом статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Судом встановлено, що між сторонами укладено письмовий договір позики. Надана позивачем, як доказ укладеного договору, копія договору про позику коштів від 24 листопада 2017 року, свідчить про те, що в даному випадку договір позики укладений у письмовій формі. Даний договір відповідає вимогам, установленим для правочинів, які укладаються в письмовій формі, і приймається судом, як доказ, який вказує на факт наявності боргу відповідача перед позивачем. При цьому, відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, суду не надав відзив на позов та не заперечував про наявність боргу перед позивачем, суду не надав жодних доказів на підтвердження виконання умов договору і повернення боргу в сумі 8 тис. доларів США до 01.11.2018, а тому суд приходить до висновку про те, що відповідач має таку заборгованість. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 8000 доларів США позики, про що заявлено позивачем. Що стосується позовних вимог про стягнення процентів за користування позикою, трьох процентів річних від простроченої суми та пені, суд виходить зі слідуючого. Згідно ст.\~1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.\~625\~ЦК України боржник\~не звільняється\~від відповідальності\~за неможливість\~виконання ним\~грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ч. 1 ст. 610 ЦК України). Згідно норм ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Одним з видів забезпечення виконання зобов`язання ЦК України визначає неустойку (ч. 1 ст. 546 ЦК України). За нормами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Суд, здійснивши перевірку розрахунку позивача щодо заборгованості по процентам з 02.04.2018 по 01.01.2019 та по процентам з 02.01.2019 по 01.10.2019, погоджується з такими розрахунками та приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача відповідно 2200 доларів США та 3600 доларів США з урахуванням кількості місяців, протягом яких прострочено повернення позики, яка визначена поверненням періодичними платежами та на підставі п. 5 договору позики, яким визначено нарахування процентів в розмірі 5% від суми заборгованості щомісяця, в разі порушення умов договору в частині повернення боргу (а.с. 8-9). Крім того, здійснивши перевірку розрахунку позивача щодо нарахування пені, суд погоджується з такими розрахунками та приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача 28480 доларів США у зв`язку з простроченням повернення боргу в сумі 8000 грн. за період з 14.12.2018 по 13.12.2019 (8000 доларів США*1%*356днів), 6710 доларів США у зв`язку з простроченням сплати процентів в сумі 2200 доларів США за період з 12.02.2019 по 13.12.2019 (2200 доларів США*1%*305 днів) та 648 доларів США у зв`язку з простроченням сплати процентів у сумі 3600 доларів США за період з 25.11.2019 по 13.12.2019 (3600 доларів США*1%*18 днів) (а.с. 10, 12-13). Також, здійснивши перевірку розрахунку позивача щодо нарахування трьох відсотків річних, суд погоджується з такими розрахунками та приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача 266,96 доларів США виходячи з основної суми заборгованості (8000 доларів США*3%/365 днів у році * 406 прострочених днів), 55,15 доларів США виходячи з процентів за період з 12.02.2019 по 13.12.2019 (2200 доларів США*3%/365 днів у році * 305 прострочених днів) та 5,33 доларів США виходячи з процентів за період з 12.02.2019 по 13.12.2019 (3600 доларів США*3%/365 днів у році * 18 прострочених днів) (а.с. 11, 14-15). Підстав для застосування положень ч. 3 ст. 551 ЦК України, щодо зменшення розміру неустойки судом не встановлено, і такі підстави відповідачем не заявлялись. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданої квитанції АТ КБ "ПРИВАТБАНК" №0.0.1551743149.1 від 13.12.2019 (а.с. 1), позивач за подання даного позову до суду сплатив судовий збір в розмірі 9605 грн., що підлягає відшкодуванню відповідачем. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за позикою в сумі 8000 доларів США - основного боргу, 2200 доларів США - процентів за користування позикою за період з 02.04.2018 по 01.01.2019, 3600 доларів США - процентів за користування позикою за період з 02.01.2019 по 01.10.2019, 28480 доларів США - пені за невиконання зобов`язання зі сплати основного боргу за період з 14.12.2018 по 13.12.2019, 7358 доларів США - пені за прострочення повернення процентів, 266,96 доларів США - трьох процентів річних від основної суми заборгованості за період з 02.11.2018 по 13.12.2019, 60,48 доларів США - трьох процентів річних від заборгованості по процентам, а всього - заборгованість за договором позики в розмірі 49965 доларів США 44 центи та судового збору в сумі 9605 грн., сплаченого позивачем при подачі позовної заяви до суду, виходячи з розміру, встановленого підпунктом 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved