Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

02.06.2017р. ЛМКП «Львівводоканал» звернулось в суд з позовом до відповідачів про стягнення з них солідарно заборгованості за водопостачання в сумі 11 359,82 грн. Заяву мотивує тим, що відповідачі зареєстровані та проживають [ADDRESS]. Нарахування послуг водопостачання та водовідведення здійснюється по особовому рахунку № [NUMBER], що відкритий на власника будинку [PERSON] ще з 1997 року. Відповідачі користуються послугами водопостачання та водовідведення, однак всупереч вимогам чинного законодавства відмовляються вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених норм та тарифів. Таким чином, заборгованість з 2001 р. останніх станом на 01.06.2017 року становить 11 359,82 грн. згідно наданого розрахунку. Відповідачі неодноразово були попереджені про наявний борг, однак зобов'язання залишаються невиконаними. Також зазначає, що 19.03.14р. Шевченківським районним судом м. Львова видано судовий наказ про стягнення солідарно з боржників на користь ЛМКП «Львівводоканал» заборгованості за спожиті послуги водопостачання та водовідведення, який скасований ухвалою даного суду від 28.04.14р. Відтак вважає, що подання заяви в березні 2014 року перериває перебіг позовної давності. Крім того вказує на те, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 16.11.16р. у справі № 463/6442/15ц, яке набрало законної сили [PERSON] відмовлено в позові до ЛМКП «Львівводоканал» про визнання особового рахунку № [NUMBER] таким, що не належить останньому. Цим же рішенням суду спростовані твердження [PERSON] про відсутність в 1997 році будинковолодіння по [ADDRESS], а також те, що він не користувався послугами водопостачання та водовідведення, що надає ЛМКП «Львівводоканал», а вода до будинку надходить зі скважини, яка виходить у вигрібну яму на подвір'ї будинку. Також судовим рішенням встановлено, що на плані присадибної ділянки по вищевказаній адресі не міститься жодних позначень про наявність свердловини та вигрібної ями. Таким чином, вважає, що відповідачі все-таки користуються послугами водопостачання та водовідведення, за що зобов'язані щомісячно вносити оплату ЛМКП «Львіводоканал». В судовому засіданні представник позивача Тюхтія М.В. підтримав позовні вимоги в повному обсязі, зіславшись на викладені в заяві обставини та факти, просив позов задовольнити. Додаткового пояснив, що згідно наданого розрахунку, нарахування боргу проводилось з січня 2001 року, тобто з моменту реєстрації у [PERSON] права власності на будинок. Відповідач [PERSON] позов заперечив, зіславшись на мотиви, викладені в письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи. Пояснив, що дійсно зареєстрований та проживає [ADDRESS] разом із сім'єю, які є відповідачами по справі. Однак послугами ЛМКП «Львівводоканал» з водопостачання та водовідведення вони не користуються, оскільки на подвір'ї будинку встановлена свердловина та власна вигрібна яма. Відтак, в задоволенні позову просить відмовити. Більше того вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності звернення до суду, оскільки вимоги про стягнення боргу ставляться за період з 2001 року. Від відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] поступили заяви про розгляд справи без їх участі. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено судом, позивач є власником будинку, який розташований у [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності, виданого на підставі розпорядження Залізничної районної адміністрації від 11 липня 2001 року №695. Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописки ЛКП "Рясне-402" № 8800 від 05.10.2016р., в будинку по вищевказаній адресі зареєстровано та проживає п'ятеро осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Реєстрація відбулась 12.03.2013р. Також встановлено, що ЛМКП «Львівводоканал» здійснює нарахування послуг водопостачання та водовідведення в даному будинку по особовому рахунку № [NUMBER], що відкритий на власника [PERSON] Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначає Закон України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно п. 5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМ України № 630 від 21.07.2005р.(до 24.07.2005р. діяла Постанова КМУ № 1497 від 30.12.1997р.), споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як на підставу своїх заперечень відповідач [PERSON] покликається на те, що їх сім'я не користується послугами ЛМКП «Львівводоканал» з водопостачання та водовідведення, оскільки воду отримують із свердловини, а на подвір'ї будинку є вигрібна яма для відведення води. В процесі розгляду справи судом витребувано в ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» інвентаризаційну справу на будинок [ADDRESS]. При огляді такої, на плані належного [PERSON] будинковолодіння не міститься жодних графічних позначень, які б свідчили про наявність свердловини та вигрібної ями. При цьому в матеріалах справи наявні акти ЛМКП «Львівводоканал» від 14.11.12р. та від 11.10.17р. про те, що [PERSON] не допустив працівників водоканалу в будинок та на прилеглу територію для обстеження систем водопостачання. Більше того, рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 16.11.16р. у справі № 463/6442/15ц [PERSON] відмовлено в позові до ЛМКП «Львівводоканал» про визнання особового рахунку № [NUMBER] таким, що йому не належить. Цим же рішенням встановлені обставини, за яких спростовані твердження [PERSON] про відсутність в 1997 році будинковолодіння по [ADDRESS], а також те, що він не користувався послугами водопостачання та водовідведення, що надає ЛМКП «Львівводоканал», а вода до будинку надходить зі скважини, яка виходить у вигрібну яму на подвір'ї будинку. Також судовим рішенням встановлено, що на плані присадибної ділянки по вищевказаній адресі не міститься жодних позначень про наявність свердловини та вигрібної ями. А згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Інших доказів на підтвердження своєї позиції [PERSON] та інші відповідачі по справі суду не надали, тим самим не довели, що дійсно користуються водою зі скважини на подвір'ї будинку, а не послугами ЛМКП «Львівводоканал». А згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у відповідачів є обґрунтований обов'язок оплачувати послуги з водопостачання та водовідведення постачальнику ЛМКП «Львівводоканал». Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк. У зв'язку з порушенням таких зобв'язань, у відповідачів виник борг перед ЛМКП «Львівводоканал», який вони добровільно відмовляються погашати, а тому такий підлягає стягненню в судовому порядку. При розрахунку суми заборгованості суд виходить з наступного. Позивачем надано борговий розрахунок за період з січня 2004 року по травень 2017 року. Між тим, у роздруківці зазначено, що станом на 01.01.04 о. заборгованість вже становить 434 грн. 83 коп. Як зазначив, представник позивача вказана сума визначає заборгованість за період з 2001 року, моменту встановлення права власності на будинок. Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. (ст.. 257 ЦК України). Згідно ч.2 та ч.3 ст. 264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Як встановлено судом, 03.03.14р. ЛМКП «Львівводоканал» зверталось до Шевченківського районного суду м. Львова із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] та членів його сім'ї заборгованості за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення. 19.03.2014р. за заявою ЛМКП «Львівводоканал» судом видано судовий наказ про стягнення з боржників солідарно заборгованості, який скасований ухвалою цього ж суду 28.04.2014року. Враховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання заяви про видачу судового наказу перериває перебіг строку позовної давності. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 січня 2015року у справі № 6-214 цс14. Отже, звернення ЛМКП «Львівводоканал» із заявою до суду про видачу судового наказу в березні 2014року є беззаперечною підставою для переривання строку позовної давності. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] слід стягнути в користь ЛМКП «Львівводоканал» заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення за трьохрічний період, що передував перериванню строку позовної давності, тобто з 03.03.2011р. по 11.03. 2013р. в розмірі 785 грн. 85 коп., згідно даних в розрахунку заборгованості за вказаний період часу. Що стосується відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], то згідно наданої суду довідки ЛКП «Рясне 402» від 05.10.16р., останні зареєстровані в будинку по [ADDRESS] з 12.03.2013р. Тому, саме з цього моменту вони являються споживачами послуг ЛМКП «Львівводоканал» та повинні оплачувати надані послуги з водопостачання та водовідведення. Отже, з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за вищевказаний період часу по 01 квітня 2017 року , яка згідно наданого позивачем розрахунку становить 5 220 грн. 89 коп. Задовільняючи позов частково, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідачів слід солідарно стягнути в користь ЛМКП «Львівводоканал», сплачений судовий збір в розмірі 1600 грн.

Outcome: partial