Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

У червні 2021 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовано тим, що з 06.08.2008 сторони перебувають у шлюбі, від якого мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Проте, через різність характерів та поглядів зникло почуття кохання та поваги один до одного, вони перестали розуміти один одного, спільно вирішувати основні питання життєдіяльності сім`ї, в них відсутнє взаєморозуміння, взаємна допомога та підтримка, в наслідок чого вони не підтримають подружні шлюбні відносини. З часу фактичного припинення подружніх відносин і по теперішній час шлюбні відносини не поновлювалися та не відбувалось примирення. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим і суперечить спільним інтересам сторін, а також інтересам дитини, примирення неможливе. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09.07.2021 відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 22.11.2021 відповідачка отримала копію ухвали від 09.07.2021, копію позову з додатками, однак не скористалась своїм процесуальним правом та не направила суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06.08.2008 сторони зареєстрували шлюб. [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] . Сторони втратили взаєморозуміння, мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, подружні відносини між ними припинились, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, спроб для примирення не здійснили. Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, суд вважає, що спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача та відповідачки, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складається з судового збору у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved