Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ОСТРА", Асистанський центр "КОРІС-Україна", треті особи: Головна клініка "MEDAREVO", клінічна лікарня "KRIZINE" про спонукання до виконання умов договору страхування вчиненням дій, а саме скласти страховий акт та здійснити виплату страхового відшкодування на користь третіх осіб. 12.02.2014 року позивач звеличив свої позовні вимоги. Позов обґрунтований тим, що 02.08.2012 року між [PERSON] та ПрАТ «Страхова Компанія «ОСТРА» було укладено договір міжнародного страхування, строк дії якого з 15.08.2012 року по 14.09.2012 року на суму 30 000 EUR, що підтверджується полісом №685К. 02.09.2012 року, коли позивач перебував в якості туриста у Хорватії (с. Терстено), у нього трапилось раптове серцеве захворювання (гострий інфаркт міокарду), тобто різке погіршення стану здоров'я, що визнається страховим випадком. На умовах страхового полісу дружина [PERSON] зв'язувалась з асистентською компанією ПрАТ «Коріс-Україна» м. Київ, та повідомила про умови лікування свого чоловіка. Одразу після серцевого нападу, 02.09.2012 р., [PERSON] госпіталізували до "MEDAREVO" (м. Дубровник), а потім, у зв'язку з розвитком обширного інфаркту та загрозою життю термінового військовим гелікоптером доставили до кардіологічного центру для стабілізації стану до "KRIZINE" (м. Спліт) де він проходив лікування до 10.09.2012 р. Після прибуття до Одеси, 20.09.2012 року [PERSON] звернувся до ПАТ «Страхова Компанія «ОСТРА» із заявою про виплату грошових коштів Медичним установам, які надавали мені медичну допомогу в Хорватії та передав усі наявні медичні документи, які він отримував під час лікування в зазначених медичних закладах. На час звернення до суду страховиком не було складено страхового акту та не було зроблено виплату страхового відшкодування на користь третіх осіб. В свою чергу, позивачу стало відомо, що з медичних закладів, в яких позивач проходив лікування були направлені до ПАТ «Коріс Україна» вимоги щодо сплати витрат на лікування, а саме з лікарні "MEDAREVO" (м. Дубровник) вимоги щодо сплати витрат на госпіталізацію в клініці Дубровник- 30 140 хорватських Кун (3 990 євро) та витрати за транспортування гелікоптером 25 000 хорватських Кун (3 300 євро) та витрати на госпіталізацію до Клінічної лікарні міста Спліт "KRIZINE"- 34 100,70 хорватських Кун (4 600 євро). Надалі на домашню адресу позивача з Клінічної лікарні міста Спліт "KRIZINE" надійшов рахунок на вартість проведеного лікування в сумі 4 622,02 євро. Таким чином, згідно останньої редакції позову, позивач просить зобов'язати відповідачів солідарно виконати обов'язок по складенню страхового акту та прийняти рішення про страхову виплату, а також виконати виплату страхового відшкодування в розмірах виставлених клінічними лікарнями на їх користь, зобов'язати сплатити штраф за порушення умов договору страхування, відшкодувати судові витрати. Представник позивача та позивач були присутні у судовому засіданні. Наполягали на задоволенні позовних вимог щодо ПАТ "Страхова компанія "ОСТРА" та розгляд солідарних вимог до Асистанського центру «КОРІС-Україна» залиши на розсуд суду. Надали пояснення, що позовні вимоги є доведеними та правомірними з підстав зазначених у позові та доповненні до позову. Підтвердили, що на адресу позивача надійшов рахунок тільки з одної клініки міста Спліт "KRIZINE" де останній проходив курс лікування. Вказав, що транспортування з м. Дубровник до м. Спліт у Хорватії було здійснене військовим гелікоптером. В клініки м. Дубровник його доставили з готелю автомобілем швидкої допомоги, та там проведене первинне обстеження. Представник відповідача ПАТ "Страхова компанія "ОСТРА" надав до справи письмові заперечення та письмові докази на спростування доводів позивача. Пояснив, що від позивача та Асистанського центру «КОРІС-Україна» не надходили належним чином оформлені документи відповідно до положень договору страхування, для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування на користь третіх осіб. Вже під час розгляду справи у суді, з Клінічної лікарні міста Спліт "KRIZINE" до відповідача надійшов 14.10.2013 року повний пакет належним чином оформлених документів, тому представник визнав що зазначена сума дійсно підлягає перерахуванню клініки, але на час розгляду справи це не зроблено у зв'язку з фінансовими труднощами. В той же час, вказав що з боку лікарні "MEDAREVO", а ні позивачу, а ні відповідачам не надані належним чином оформлені документи, що унеможливлює перевірку відповідачем підстав будь - яких страхових виплат по умовах договору. Пояснив, що додаткові послуги на транспортування за умовами договору підлягають прийняттю тільки за згодою страхової компанії, тому витрати на гелікоптер недоведені та взагалі безпідставні, тому як про це не було погоджене. З боку відповідача Асистанського центру "КОРІС-Україна" представники не з'явилися подали письмові заперечення, просили суд розглянути справу за відсутністю представника. Вказали, що «КОРІС-Україна» не має договірних відносин з позивачем, а виконує відповідні дії по дорученню ПрАТ "Страхова компанія "ОСТРА" по договору від 01.11.2010. Тому, просять визнати суд, що "КОРІС-Україна" не має будь-яких зобов'язань перед позивачем за договором страхування та не може нести солідарну відповідальність. З боку третіх осіб головної клініки "MEDAREVO" ( м. Дубровник, Хорватія) та клінічної лікарні "KRIZINE" (м. Спліт, Хорватія) представники не з'явилися, судом направлені належним чином оформлені повідомлення про розгляд справи з позовною заявою та додатками. З боку клінічної лікарні "KRIZINE" (м. Спліт, Хорватія) надійшли на адресу суду документи на підтвердження страхового випадку, яки одночасно офіційно потрапили до ПрАТ "Страхова компанія "ОСТРА". Від клініки "MEDAREVO" ( м. Дубровник, Хорватія) будь - яких документів, заяв, клопотань до суду чи до сторін не надходило. Суд розглянувши матеріали справи, вислухавши доводи сторін дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. 02.08.2012 року між [PERSON], як страхувальником (застрахована особа) та ПАТ «Страхова Компанія «ОСТРА», як страховиком було укладено договір міжнародного страхування, строк дії якого з 15.08.2012 року по 14.09.2012 року на суму 30 000 EUR, що підтверджується полісом №685К. ( а.с 10-11) Відповідно до п.18 міжнародного страхового полісу №685К, страховим випадком є вимога сплати вартості послуг, що були надані застрахованій особі під час перебування за кордоном у разі настання нещасного випадку, раптової гострої хвороби застрахованої особи, загострення хронічної хвороби, смерті, а також непередбачуваних подій, наведених у Програмах страхування даного полісу, які сталися під час перебування застрахованої особи на вказаній у цьому полісі території страхування в період дії цього поліса та призвели до витрат майнового характеру. Нещасним випадком згідно до п. 18.1 визнається раптова та непередбачувана незалежна від волі застрахованої особи подія, яка призвела до ушкодження її здоров'я чи смерті. Раптовим гострим захворюванням згідно пункту 18.2. міжнародного полісу №685К вважається несподіване погіршення стану здоров'я застрахованої особи, що вимагає негайного медичного втручання. Пунктом 8.5 Правил добровільного страхування медичних витрат встановлено що,Страховик здійснює виплату страхового відшкодування протягом 30 робочих днів з моменту прийняття рішення про виплату страхового відшкодування Відповідно до п.19.3 міжнародного страхового полісу №685К страхувальник доручає страховику перерахувати страхове відшкодування (його частину) сервісній компанії або іншим закладам, що надали допомогу застрахованій особі відповідно до умов та програм страхування, викладених у цьому полісі. Згідно до п.21.6.2 страхового полісу №685К від 02.08.2012 року страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасну виплату страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику штрафу в розмірі 0,01% від суми страхового відшкодування за кожний день прострочення. Відповідно п. 21.5.4 Страховик має право відстрочити страхову виплату до з'ясування обставин випадку при виникненні обґрунтованих сумнівів з приводу інформації, що надається страхувальником. Згідно п. 22.3 для відшкодування понесених витрат, оплачених страхувальником або застрахованою особою самостійно, вона повинна протягом 10 діб з моменту повернення в Україну звернутися до страховика для вирішення питання про відшкодування медичних витрат з наданням наступних документів: - документа що засвідчує особу страхувальника; - заяви з викладенням обставин страхового випадку; оригінал страхового полісу; оригіналу довідки з медичного закладу ( на фірмовому бланку закладу або з відповідним штампом) із зазначенням пацієнта, заключного діагнозу, дати звернення за медичною допомогою, тривалістю лікування, переліку наданих послуг, їх вартості та загальної суми медичних витрат; - рецепта , виписаною лікарем у зв'язку з даним захворюванням на придбання медикаментів за штампом аптеки та зазначеною вартістю кожного препарату; - документів, що підтверджують факт оплати за лікування, медикаменти та інші послуги (штамп про оплату, касовий чек, банківська квитанція з зазначеною сумою на переказ тощо). Відповідно 23.2 договору не підлягають відшкодуванню витрати пов'язані з наданням застрахованої особі послуг медичної допомоги, що передбачені Правилами страхування. Суд вказує, що у зазначеному договорі є посилання на регулювання відносин між сторонами також Правилами страхування ПрАТ "Страхова компанія "ОСТРА" ( п. 21.5.3, 21.6.1, 23.2, 10.1 та інші). В положеннях п. 8.3-8.5 та 9.3 Правил страхування встановлені аналогічні умови, що і в зазначеному договорі страхування. ( а.с.166-179) З матеріалів справи слідує, та не спростоване сторонами, що 02.09.2012 року, коли позивач перебував в якості туриста у Хорватії (с. Терстено), у нього трапилось раптове серцеве захворювання (гострий інфаркт міокарду), тобто різке погіршення стану здоров'я. На умовах страхового полісу дружина [PERSON] зв'язувалась з асистентською компанією ПрАТ «Коріс-Україна» м. Київ, та повідомила про умови лікування свого чоловіка. Одразу після серцевого нападу, 02.09.2012 р., [PERSON] госпіталізували до "MEDAREVO" (м. Дубровник) ( а.с. 19), а потім, у зв'язку з розвитком обширного інфаркту та загрозою життю термінового військовим гелікоптером доставили до кардіологічного центру для стабілізації стану до "KRIZINE" (м. Спліт) де він проходив лікування до 10.09.2012 р.. Водночас, суд визнає, що обставини транспортування позивача з м. Дубровник до м. Спліт у Хорватії військовим гелікоптером документально не доведене. 10.09.2012 р. страхова компанія «Остра» на підставі договору доручення №13410 від 01.11.2010 р. після відповідної переписки, надало до «Коріс - України» лист гарантію щодо сплати коштів та врегулювання подій, що мають ознаки страхової, яки сталися 02.09.2012 р. у Хорватії з [PERSON]. Суд звертає увагу, що в даному листі наданий перелік умов за якими, подія буде визнана страховим випадком з посиланням на необхідність надання відповідних документів передбачених договором страхування та перевірки на можливість шахрайських дій. ( а.с. 94,95-104, 105). Відповідно до п.8 Договору доручення Повірений (ПАТ «Коріс- Україна») у разі необхідності (загрози життю, здоров'ю застрахованої особи), при відсутності можливості узгодити оплату відшкодувань з довірителем (ПрАТ «ОСТРА»), організувати надання екстреної медичної допомоги та здійснити покриття цих відшкодувань, пов'язаних з настанням очевидного страхового випадку на свій розсуд та в межах страхової суми. Позивач підтвердив та сторони не спростовували факт, що за надані медичні послуги ( допомогу та лікування), останній кошти зовсім не сплачував. Визнаний сторонами факт підтверджує, що Прат «Коріс - Україна» за дорученням компанії «Остра» підтвердило дійсність полісу та організувало лікування позивача під гарантії страхового полісу. З матеріалів справи не вбачається, що з боку Прат «Коріс - Україна» надані до страхової компанії «Остра» будь-яки належним чином оформлені документи передбачені умовами договору страхування та Правилами страхування. При цьому суд враховує пояснення представника компанії «Остра», що отримання інформації та рахунків по факсу для визнання події страховим випадком не передбачене договором та Правилами, а тому не стали підставою для позитивного рішення. Після прибуття до Одеси, 20.09.2012 року [PERSON] звернувся до ПАТ «Страхова Компанія «ОСТРА» із заявою про виплату грошових коштів Медичним установам, які надавали мені медичну допомогу в Хорватії. ( а.с. 13) Зі змісту заяви вбачається, що позивач посилається на те, що усі необхідні документи лікарні надали до ПрАТ «Коріс-Україна», яки в свою чергу передані до «Остра». Таким чином, не вбачається що позивач надав до компанії «Остра» оригінали документів, що передбачені умовами договору та Правил страхування. Також з цієї первинної заяви не вбачається на користь якої особи ( осіб) [PERSON] просив здійснити сплату. Далі з переписки між позивачем та компанією «Остра» вбачається, що остання вимагала виконати умови договору страхування та надати оригінали документів за переліком, тому як позивачем були надані рахунки з медичних установ на лікування без необхідного пакету оригіналів медичних документів. Суд вказує, що з цієї переписки також прямо не вбачається чи просить [PERSON] сплатити на свою користь чи на користь лікарень. ( а.с. 15, 51, 52, 163) 18.12.2012 р. ПрАТ "Страхова компанія "ОСТРА" складений Акт про страхову подію у якому визначене, що [PERSON] не наданий відповідний пакет документів згідно договору страхування, а медичні установи, яки надали медичну допомогу останньому взагалі не зверталися до страхової компанії за сплатою по наданим медичних послугам, тобто не має підтвердження що перед ними є боргові зобов'язання за надані послуги ( а.с 164, 160). Таким чином, страхова компанія за наявними у неї документами не визнала події страховим випадком та з посиланням на п. 9.1.3 Правил страхування відмовило позивачу у страховому відшкодуванні. З матеріалів справи слідує, що після цього, безпосередньо до [PERSON] надійшла вимога від 01.03.2013 р. з лікарні "KRIZINE" (м. Спліт) щодо сплати за надані послуги в розмірі 4622, 02 євро з комплектом документів. Вказане звернення послугувало зверненням позивача за захистом до суду. ( а.с. 23-37). Суд враховує пояснення позивача, що з клініки "MEDAREVO" ( м. Дубровнік) до нього не надходило жодних вимог, щодо сплати будь-яких банківських рахунків на сплату, а сума наданих послуг стала відома з інформації отриманої з ПрАТ «Коріс - Україна». Під час розгляду справи, на звернення суду та сторін, 10.10.2013 р. до матеріалів справи надійшли оригінали документів з клініки "KRIZINE" з рахунком за надані медичні послуги в розмірі 4622, 02 євро. ( а.с. 62-81) Аналогічні документи 14.10.2013 р. надішли до ПрАТ «Остра», у зв'язку з чим представник компанії визнав, що отримані документі є належними для визнання подій лікування [PERSON] у зазначеній лікарні "KRIZINE" (м. Спліт) - страховим випадком та відповідною вимогою по сплаті з боку третьої особи на користь якої укладений договорів страхування суми страхового відшкодування в розмірі 4622, 02 євро. Водночас суд вказує, що до часу вирішення справи по суті до справи не надходили та сторони не надали будь-яких документів, яки би свідчили про позицію клініки "MEDAREVO" ( м. Дубровнік) щодо подій 02.09.2012 р. з [PERSON], та документи, яки би відповідали договору страхування та Правил страхування для оцінки на предмет їх відповідності страховому випадку з банківським рахунком на суму, яка би підлягала визнанню страховим відшкодуванням. З урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону України "Про страхування" у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Наприклад, несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку (пункт 5 частини першої статті 989 ЦК, пункт 5 частини першої статті 991 ЦК) може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у тому разі, якщо воно позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком. «…. Правила страхування за своєю природою є локальним нормативним актом для страховика і, не будучи правовим актом, не мають юридичної сили, та не є обов'язковими для страхувальника. Для того, щоб ці правила стали джерелом регулювання страхового правовідношення та обов'язковими для обох сторін, вони тим чи іншим чином мають бути вписані у договір страхування. Правовідносини, що існують між сторонами, є зобов'язальними. Відповідно до ст. 8 Закону «Про страхування» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Яка саме подія визнається страховим випадком, має бути детально зазначено у договорі страхування. Рішення про відмову у здійсненні страхової виплати приймається страховиком у строк, не більший за передбачений договором і правилами страхування, та повідомляється страхувальнику в письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. Така відмова може бути оскаржена в судовому порядку. Вирішуючи спори щодо відмови страховика у здійсненні страхової виплати за договорами страхування, суди керуються як ст. 991 ЦК, так і ст. 26 Закону «Про страхування», в яких перелічені підстави для відмови майже ідентичні. Слід враховувати, що відповідно до ч. 2 ст. 991 ЦК договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Тобто, виходячи зі змісту ст. 979 ЦК, ст. 16 Закону, можна зробити висновок, що коли виникає страховий випадок, страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору є підставою для відмови лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику і має оцінюватись окремо у кожному випадку. Договір страхування та закон передбачають строки виплати відшкодування, але страховик може перевіряти обставини страхового випадку, тому цілком можливо на законних підставах затягувати процес щодо прийняття рішення про визнання випадку страховим та виплату страхового відшкодування. У кожному окремому випадку суду необхідно зібрати докази та оцінити, чи було затягування та бездіяльність страховика фактичною відмовою у виплаті страхового відшкодування. Стаття 3 Закону у страховому зобов'язанні виділяє два види третіх осіб. Перший вид - це застраховані особи, якими слід розуміти фізичних осіб, у житті яких можуть трапитися події, у разі настання яких виникає обов'язок страховика здійснити страхові виплати такому застрахованому або вигодонабувачу (наприклад, медичне страхування роботодавцем своїх працівників). Введення застрахованої особи до кола суб'єктів відносин страхування допускається лише за її згодою. Застраховані особи можуть набувати прав і обов'язків страхувальника згідно з договором страхування. Другим видом є вигодонабувачі. Із зазначеного випливає, що договір страхування надає третій особі право вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, тобто наділяє вигодонабувача правами страхувальника, але не покладає на нього обов'язків останнього. При спричиненні шкоди потерпілий має право отримати відшкодування від її заподіювача, а також обирати, до кого цю вимогу пред'являти - до заподіювача чи до страховика. Часто на практиці виникає питання: чи може страхувальник через суд примусити страховика виплатити страхове відшкодування потерпілому-вигодонабувачу? Такі позови страхувальників є реакцією на вимогу потерпілих про відшкодування шкоди. Страхувальник, отримавши таку претензію, звертається до суду з позовом про виконання договору страхування і виплату страхового відшкодування потерпілому з метою звільнити себе від такої виплати. Суди повинні відмовляти у таких позовах, мотивуючи своє рішення тим, що коли потерпілий, який виступає як третя особа, на користь якої укладено договір страхування, не скористався своїм правом на отримання страхової виплати, то страхувальник не вправі вимагати від страховика виконання договору на користь третьої особи. Стягувати чи не стягувати зі страховика страхову виплату - це право зазначеної третьої особи…...» (Узагальнення Верховного Суду України «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування») З матеріалів справи слідує, що ПрАТ «Коріс Україна» належним чином виконував свої договірні зобов'язання за договором доручення №134/10 від 01.11.2010 року. По справі не доведене що є претензії від довірителя на адресу повіреного, оскільки повірений діяв виключно в межах чинного законодавства та умов договору. Беручи до уваги, що ПрАТ «Коріс Україна» є стороною договору доручення, зобов'язаний діяти в інтересах та за рахунок довірителя, вчиняти дії відповідно до змісту даного йому довірителем доручення, добросовісно виконував доручення ПрАТ «Страхова компанія «ОСТРА» з дотриманням вимог чинного законодавства та умов добровільного страхування подорожуючих за межами України, а також те, що ПрАТ «Коріс Україна» не є страховиком за договором добровільного страхування медичних витрат №685К, суд вважає, що ПрАТ «Коріс Україна» належним чином виконало свої обов'язки, належним чином відповідно до вказівок довірителя організувало надання медичної та іншої допомоги [PERSON], а солідарні вимоги позивача до ПрАТ «Коріс Україна» є безпідставними, та такими що не підлягають задоволенню. Виходячи з наведеного та встановлених вище обставин суд дійшов висновку, що на час складання Акту про страхову подію від 18.12.2012 р. у якому зазначене про рішення страховика щодо відмови у задоволенні заяви позивача про виплату страхового відшкодування, не було порушень прав [PERSON] відповідно до умов договору та Правил страхування, тому як не було належного підтвердження настання страхового випадку та вимог клінік на реалізацію прав третьої особи на користь якої складений договір страхування. Враховуючи, що страховий Акт та рішення щодо відмови у сплаті страхового відшкодування відповідно до умов договору було складене, тому вимоги позивача, щодо зобов'язання виконати обов'язок по договору страхування шляхом складення страхового Акту та рішення по виплаті страхового страхування не підлягає задоволенню. Матеріалами справи доведене та визнане представником відповідача, що з боку третьої особи на користь якої укладений договір страхування - лікарні "KRIZINE" (м. Спліт) під час розгляду справи заявлені та доведені вимоги по отриманню страхового відшкодування за надані медичні послуги по лікуванню [PERSON] за подіями, яки є страховим випадком. Таким чином, відповідно до положень п. 19.3 договору страхування, щодо доручення виконати страхове відшкодування та ст.ст. 525, 526 ЦК України, позовна вимога по зобов'язанню ПрАТ «Страхова компанія «ОСТРА» виконати виплату страхового відшкодування в розмірі 4622, 02 євро, що по курсу НБУ складає 54045,27 грн., на користь лікарні "KRIZINE" (м. Спліт) - підлягає задоволенню. Водночас суд визнає, що позовна вимога по зобов'язанню ПрАТ «Страхова компанія «ОСТРА» виконати виплату страхового відшкодування на користь клініки "MEDAREVO" ( м. Дубровнік) не підлягає задоволенню, тому як по справі не має підтверджень реалізації даною клінікою прав третьої особи на користь якої укладений договір страхування, та надання належним чином оформлених документів, яки би давали можливість страховій компанії переконатися, що події 02.09.2012 р. у цієї клініці є страховим випадком. Враховуючи, що вимога позивача по зобов'язанню відповідача виконати виплату страхового відшкодування в розмірі 4622, 02 євро за умовами договору страхування реалізується в порядку судового захисту при наявному Акту та рішенні страховика про відмову, а саме на підставі ст. 16 ЦК України, суд визнає, що обов'язок виплати вказаного страхового відшкодування виникає у ПрАТ «Страхова компанія «ОСТРА» з набранням чинності рішення суду, тому вимоги по стягненню штрафу на підставі п. 21.6.2 є передчасними та задоволенню не підлягають. Також у зв'язку із необхідністю звернення до суду [PERSON] був вимушений звернутись до бюро перекладів для отримання послуг з перекладу документів хорватської на українську та з української на хорватську мови, позивачем були здійснені витрати на відправлення кореспонденції до іноземних лікарень, також у зв'язку із необхідністю звернення до суду позивач був вимушений звернутись за юридичною допомогою та понести додаткові витрати на правову допомогу. Суд визнає наданий позивачем перелік та вартість судових витрат доведеними та обґрунтованими, тому задовольняє вимогу по ї стягненню в розмірі 11947, 23 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial