Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

Харківський державний університет харчування та торгівлі звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ХДУГТ суму заборгованості в розмірі 2375,01 грн. та судові витрати в розмірі 1921 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 31 липня 2017 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір про надання освітніх послуг, згідно до якого ХДУГТ зобов'язався за рахунок коштів [PERSON] надати їй освітню послугу на рівні стандартів вищої освіти за заочною формою навчання, освітній ступінь бакалавр, назва спеціальності «076 Підприємництво, торгівля та біржова діяльність» та видати документ про вищу освіту державного зразка за умови виконання навчального навантаження, з терміном навчання 1 рік 10 місяців та загальною вартістю послуги, згідно п. 9 договору, в розмірі 11214 грн. [PERSON], у свою чергу, зобов'язалася своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та порядку, встановлених договором та виконувати вимоги освітньої програми. Наказом № 420-с від 11 серпня 2017 року [PERSON] була зарахована на навчання на 1-й курс факультету Управління торговельно-підприємницькою та митною діяльністю ХДУХТ. В подальшому університет виконував взяті на себе обов'язки та забезпечував якість наданих послуг. [PERSON] свої обов'язки за договором не виконала у повному обсязі, внаслідок чого у неї перед університетом утворилась заборгованість в розмірі 2243,50 грн. Відповідно до п. 12 договору, за несвоєчасну оплату освітніх послуг [PERSON] нарахована пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення в розмірі 131,51 грн., таким чином загальна сума її заборгованості перед університетом становить 2375,01 грн. Наказом № 52-с від 31 січня 2018 року [PERSON] була відрахована з числа студентів університету за порушення умов контракту. Університет 19 березня 2018 року направляв на адресу відповідача лист з попередженням про наявність заборгованості та вимогою повного виконання прийнятих обов'язків за договором, однак звернення залишилось без задоволення та офіційної відповіді. 19 березня 2019 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони у судове засідання не з'явилися, представник позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач причину неявки суду не повідомив, відзив не подав, про місце та час розгляду справи відповідно до ст. 128 ЦПК України повідомлений належним чином. Враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 31 липня 2017 року сторони уклали договір про надання освітніх послуг, відповідно до якого позивач зобов'язався за рахунок коштів відповідача надати їй освітню послугу на рівні стандартів вищої освіти за заочною формою навчання, освітній ступінь бакалавр, назва спеціальності «076 Підприємництво, торгівля та біржова діяльність» та видати документ про вищу освіту державного зразка за умови виконання навчального навантаження, з терміном навчання 1 рік 10 місяців та загальною вартістю послуги в розмірі 11214 грн., а відповідач зобов'язалася своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та порядку, встановлених договором та виконувати вимоги освітньої програми, що підтверджується копією договору (а.с. 8-9). Відповідно до п. 12 зазначеного договору, за несвоєчасну оплату освітніх послуг замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення. Позивач виконав умови договору від 31 липня 2017 року та наказом № 420-с від 11 серпня 2017 року зарахував відповідача з 01 вересня 2017 року студентом першого курсу заочної форми навчання за напрямами (спеціальностями) за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб ступеня бакалавр (зі скороченим терміном навчання) на факультет Управління торговельно-підприємницькою діяльністю по спеціальності «076 Підприємництво, торгівля та біржова діяльність», і подальшому надавав відповідачу освітні послуги, що підтверджується копією наказу (а.с. 10). Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав і 31 січня 2018 року за наказом № 52-с (а.с. 13) її було відраховано з числа студентів університету за порушення умов контракту, а саме порушення строків внесення оплати за навчання, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість перед позивачем в розмірі 2375,01 грн., яка складається з наступного: 2243,50 грн. - заборгованість по оплаті освітніх послуг, 131,51 грн. - пеня за несвоєчасну оплату освітніх послуг, що підтверджується наданими позивачем звітом по студенту та поясненнями до звіту по студенту (а.с. 11, 12). Позивачем 19 березня 2018 року на адресу відповідача був направлений лист за вих. № 01-40-02/204 (а.с. 14) з попередженням про наявність заборгованості та вимогою повного виконання прийнятих обов'язків за договором, однак звернення залишилось без задоволення та офіційної відповіді. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, суд приходить до висновку, що укладений між сторонами договір відповідає вимогам закону, зобов'язання по договору відповідачем у встановлений строк не виконані, тож сума заборгованості з оплати освітніх послуг та пеня підтверджені документально і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у справі.

Outcome: approved