Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

01.04.2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, який обгрунтувала так. Згідно рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 01.10.2012 року (справа № 706/1559/12) між сторонами було розірвано шлюб, та цим же рішення було вирішено стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно й до досягнення дитиною повноліття. Підставою для звернення до суду з даним позовом стало те, що сума, яка стягується з відповідача на утримання сина є занадто малою і меншою, ніж мінімальний розмір аліментів, яку встановлені законом для дитини відповідного віку. На даний час син потребує більшого догляду та матеріальних коштів, він ходить до шкоди, у зв`язку з чим збільшуються і матеріальні видатки, необхідні для його навчання та розвитку. Син часто хворіє застудними хворобами, що спричиняє необхідність додаткових витрат для лікування дитини. Крім аліментів, які визначені судом у своєму рішенні, жодної додаткової належної матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає, фізичним та духовним його розвитком не цікавиться. На основі викладеного позивачка просить ухвалити рішення та змінити спосіб стягнення та розмір аліментів з відповідача на утримання неповнолітнього сина і визначити новий розмір аліментів у 1/3 частці всіх видів заробітку, але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 09.06.2021 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Заперечення, щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику, від сторін до суду не надходили. 30.06.2021 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву [PERSON] , який вмотивовано наступним. Позов в частині зміни способу стягнення аліментів не визнає повністю, а в частині збільшення їх розміру визнає частково. Заперечує доводи позивачки про те, що жодної додаткової належної матеріальної допомоги на утримання вина не надає, оскільки він постійно приїжджає із заробітків приносить синові гостинці, а також купує одяг, різні необхідні речі, а також дає синові гроші. Також зазначив, що після розірвання шлюбу із позивачкою, він уклав другий шлюб, від якого у нього народилося ще двоє інших дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що подав до відзиву свідоцтва про народження дітей. У зв`язку з тим, що він має на утриманні ще двох інших дітей, які також часто хворіють застудними хворобами, а у позивачки склад сім`ї не змінився, а тому вимога позивачки щодо стягнення в її користь аліментів на утримання сина у розмірі 100 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку є завищеною, і вважає що при таких обставинах доцільним буде встановити розмір аліментів на рівні мінімального гарантованого розміру, тобто 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку. Також зазначив, що він ніде не працював і не працює, має мінливий нестабільних дохід, тому підстав для зміни способу стягнення аліментів, раніше визначений рішенням суду, є недоцільним. Тому просить відмовити позивачці у задоволенні позовної вимоги про зміну способу стягнення аліментів у повному обсязі, а позовну вимогу про зміну розміру аліментів задовольнити частково та згідний сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн.. Відповідач у відзиві зазначив, що змінив прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », про що подав підтвердження, а саме свідоцтво про зміну імені. 14.07.2021 позивачка подала до суду відповідь на відзив, поданий відповідачем та просить відхилити відзив [PERSON] на її позовну заяві, та задоволити позовні вимоги, зазначені у позові. 21.07.2021 року відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив, та просить визнати аргументи, викладені позивак у відповіді на відзив, необгрунтованими, та відмовити позивачці у задоволенні позовної вимоги про зміну способу стягнення аліментів у повному обсязі, а позовну вимогу про зміну розміру аліментів задовольнити частково та згідний сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн.. Суд установив такі обставини. Від спільного проживання у шлюбі в сторін народився неповнолітній [PERSON] , [INFO] .. Після розірвання шлюбу сторін їх неповнолітній син мешкає з позивачкою. Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 01.10.2012 року (справа № 706/1559/12) присуджено на користь позивачки з відповідача стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно, починаючи з 18.09.2012 року і до досягнення дитиною. Оцінивши зміст позову, доводи сторін, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке обґрунтування. Встановлені обставини підтверджені актами цивільного стану, рішеннями суду, які набрали законної сили, та іншими документами. Позивачка частково довела необхідність збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина зростанням вартості життя з 2012 року в порівнянні з періодом, який передував первісному рішенню суду про присудження аліментів, однак позивачка не довела вимоги щодо розміру аліментів, які слід збільшити з 500 грн. на 1/3 частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 100 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з огляду на таке. Статтею 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно з ст.185 СК України батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Ця ж норма закону передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно з ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідач позов заперечив частко, заявивши що не має коштів для сплати аліментів в такому розмірі, який просить позивачка. З матеріалів справи вбачається, що відповідач має на утриманні ще двох малолітніх дітей від іншого шлюбу, постійного місця праці не має, однак є молодим за віком, працездатний та здоровий. Заперечення відповідача заслуговують на увагу, бо такі підтверджені належними доказами. Отже, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що в частині стягнення аліментів слід задовольнити частково, а саме змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання одного неповнолітнього сина в частці в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, взявши при цьому до уваги прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» та те, що обов`язок утримувати неповнолітнього сина покладено на обидвох батьків (ст.180 СК України). Даний розмір аліментів відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності. Стаття 81 ч.1 ЦПК України вимагає від сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями статті 141 ч.1 ЦПК України, законом «Про судовий збір» судові витрати у виді судового збору в сумі 908 грн. слід покласти на відповідача із стягненням у користь держави. Інших судових витрат до стягнення чи повернення не заявлено і в справі не має.

Outcome: partial