Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

07 червня 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом. Просить суд визнати відповідача таким , що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власником житлового будинку № 26, по вул. Перемоги, в смт. Софіївка, Дніпропетровської області, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА № 854969 від 23.03.2005 року. З її згоди у зазначеному будинку в 2013 році був зареєстрований та проживав до 2014 року син позивача [PERSON], [INFO]. З 2014 року відповідач виїхав на проживання до м. Кривого Рогу, де фактично проживає ,але з реєстрації добровільно не знявся. Позивач вважає, що відповідач є таким, що втратив право на користування будинком, оскільки не проживає у даному будинку більше одного року та повинен бути знятий з реєстрації місця проживання за адресою: [INFO] Реєстрація відповідача [PERSON] у вказаному житловому будинку перешкоджає позивачу оформити субсидію по оплаті комунальних послуг, дані обставини спонукали позивача звернутись до суду з даною позовною заявою. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлений через періодичне видання газети "Вісті Придніпров'я" ( від 26.07.2016 року №55), оскільки місце мешкання його не відоме. На підставі ч.9 ст.74 ЦПК України після опублікування оголошення в пресі відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог до предмету спору Софіївська селищна рада Дніпропетровської області , надала заяву про розгляд справи без їхнього представника. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА № 854969 від 23.03.2005 року [PERSON] набула право власності на житловий будинок № 26, по вул. Перемоги ,сел. Софіївка, Дніпропетровської області, свідоцтво видане на підставі рішення про визнання права власності на житловий будинок від 22.02.2004 року за № 60. (а.с. 4) . Позивач належним чином зареєструвала право власності відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно обласного комунального підприємства «Софіївське БТІ», [PERSON] є власником домоволодіння № 26 по вул. Перемоги смт. Софіївка, Софіївського району Дніпропетровської області (а.с. 4 на звороті). Згідно довідки виданою Софіївською селищною радою від 30.05.2016 року [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO]. (а.с. 7). Факт не проживання відповідача у житловому будинку за вказаною адресою підтверджено також довідкою складеною депутатом Софіївської селищної ради [PERSON] М . (а.с. 8). Крім того, відповідно до письмових пояснень [PERSON] І та [PERSON] ,кожна окремо пояснили, що [PERSON] з 2014 року не проживає з матірю [PERSON] ,де він фактично зараз знаходиться їм не відомо (а.с. 5,6). Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеження у його здійснені. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Встановленим обставинам відповідають правовідносини, що виникають із права власності та захисті права власності від порушень. За таких обставин позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. За умовами ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а вразі спору - судом. Встановлено, що відповідач не проживав в даному жилому приміщенні 2 роки, що підтверджується наданими доказами по справі, тому [PERSON] вважається таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В частині позову про зобов'язання зняття з реєстрації позивачу слід відмовити, оскільки відповідач визначається таким, що втратив право користування житловим приміщенням; тому згідно\~ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~- орган реєстрації при винесенні такого рішення, зобов'язаний самостійно зняти особу з реєстраційного обліку, для цього винесення окремого судового рішення не потрібно.

Outcome: partial