Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

04.04.2019 року позивач в особі свого представника за довіреністю звернувся до суду із заявою, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором без номеру від 26.10.2011 року, укладеного між сторонами у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань. Також просив стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 26.10.2011 року відповідач отримав кредит у позивача у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно умов укладеного договору він складається із заяви позичальника, «Умов та правил надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою» та «Тарифів банку», які викладені на банківському сайті у мережі інтернет. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору відповідач належним чином зобов'язання не виконує, у зв`язку з чим утворилася вищевказана заборгованість та для стягнення якої позивач звернувся до суду. У судове засідання представник позивача не з`явився. Надав суду разом з позовною заявою клопотання, відповідно до якого надав згоду на заочний розгляд справи та слухання справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про час, день та місце судових засідань 23.04.2019 року та 06.05.2019 року був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України відповідно до вимог ч.10 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Ухвалою суду від 06.05.2019 року постановлено здійснити розгляд справи у заочному порядку відповідно до вимог ч.1 ст.280та ч.1 ст.281 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Враховуючи відсутність відзиву з боку відповідача на позов, суд встановлює наступні обставини справи на підставі наданих позивачем суду доказів. 26.10.2011 року між позивачем та відповідачем у формі публічної оферти шляхом приєднання відповідача до умов надання кредиту позивачем був укладений кредитний договір без номеру, відповідно до якого [PERSON] отримав у позивача кредит на картковий рахунок, відкритий позивачем, у розмірі 2000,00 грн. Картка була активована відповідачем та кредит наданий. Кредитний договір складається із анкети-заяви позичальника відповідача по справі (а.с.8), довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с.8), а також «Умовами та правилами надання банківських послуг», які затверджені наказом голови правління позивача (далі - Умови та правила) (а.с.8-31). Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких Відповідач при укладенні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору. Пунктом 1.1.3.2.4 Договору для АТ КБ «ПриватБанк» передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. При цьому у сторін Договору виникають обов'язки: -У Кредитора: інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Договору; -У Позичальника: отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках(п. 1.1.2.1.5 Договору). На підставі п. 1.1.5.2 Договору, неотримання або несвоєчасне отримання Клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє Клієнта від виконання його зобов'язань за даним Договором. Згідно п.п. 1.1.6.1.,1.1.6.2 Договору зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв'язку. У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів Банку» клієнт має право надати Банку заяву про розірвання Договору виконавши умови п. 2.1.1.5.4 Договору. На підставі п.2.1.1.5.5 Умов та правил позичальник зобов'язується погашати заборгованість за отриманим кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідач умови кредитного договору виконував не належним чином, внаслідок чого станом на 07.02.2019 року допустив заборгованість перед позивачем у сумі 15607,64 грн., яка складається з: 989,08 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 10549,15 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов"язання; 2850,00 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 500,00 грн. -штраф ( фіксована частина) 719,41 грн. - процентна складова штрафу. Розрахунок штрафів проведено відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та Правил, які відповідач прийняв, отримавши кошти від позивача. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Суд, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за його використання. На підставі ст.1056-1 ЦК України процентна ставка може бути фіксованою або змінною. Тип процентної ставки визначається договором. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. В той же час вимоги позивача щодо стягнення штрафів суд відхиляє, оскільки відповідно до матеріалів справи, штраф (фіксована частина та процентна складова) і пеня нараховані за одні і ті ж порушення, а тому вимоги про стягнення з боржника одночасно штрафу (фіксована частина та процентна складова) та пені є подвійною цивільно-правовою відповідальністю. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити, оскільки встановлено, що позичальник допустив порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач щоденно нараховує відповідачу пеню, а стягнення штрафу носить разовий характер, у зв'язку з тим, що порушенням позичальником будь-якого грошового зобов'язання на строк понад 30 днів, що змушує позивача звернутись до суду з позовом, а тому за порушення умов укладеного кредитного договору підлягає стягненню лише пеня. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими у розмірі 14388.23 грн., з яких 989,08 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 10549,15 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов"язання; 2850,00 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 21 травня 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». Враховуючи ту обставину, що зміна типу товариства в розумінні ч. 2 ст. 5 Закону України «Про акціонерне товариство» не є його перетворенням, а зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, зазначені зміни зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, суд вважає можливим стягнути вищевказану заборгованість на користь АТ КБ «ПриватБанк». Згідно платіжного доручення №PROM4BDA8O від 04 березня 2019 року при пред'явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 гривні. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним за подання позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 1921,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial