Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом мотивуючи його тим, що [INFO] року померла [PERSON]. За свого життя, [PERSON] склала два заповіти, якими все своє майно в тому числі і дві земельні ділянки заповіла позивачу. Однак, звернувшись до нотаріуса за оформленням спадщини, [PERSON] було повідомлено, що в державному акті на право власності на земельну ділянку, в сертифікаті на право власності на земельну частку (пай) та в складених на його ім'я заповітах допущено описку в написанні прізвища спадкодавця, оскільки у вказаних документах зазначено «Мушник». Таким чином, позивач позбавлений можливості успадкувати майно померлої. В зв'язку з цим, просить встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючих документів на нерухоме майно та заповітів, посвідчених сільським головою Ново збур'ївської с.р., а також визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 6,44 га. та земельну частку (пай) розміром 7,11 га. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала на підставах викладених в позовній заяві та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі. Про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за згодою представника позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та перевіривши надані докази, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог виходячи з наступного. З матеріалів справи судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №686530, власником земельної ділянки площею 6,44 га., яка розташована на території Новозбур'ївської сільської ради, Голопристанського району, Херсонської області вказано [PERSON]. Також, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), земельна частка (пай) із земель, яка перебуває у колективній власності КСП «Червоний Жовтень», розміром 7,11 умовних кадастрових гектарів, належить [PERSON]. 30 грудня 2009 року [PERSON] склала два заповіти, згідно яких належну їй земельну ділянку, площею 6,44 га., а також все інше майно, де б та з чого воно не складалося, вона заповіла [PERSON]. Вказані заповіти посвідчені головою Ново збур'ївської сільської ради, Голопристанського району, Херсонської області [PERSON] Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, причиною допущення описок в прізвищі [PERSON] у вищевказаних документах являється невірний запис у довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру фізичній особі від 05.03.2001 року. Подальше заповнення документів призвело до вказаних наслідків, які на теперішній час перешкоджають позивачу оформити спадкові права. 14.08.2003 року був виданий дублікат документу про отримання вже [PERSON] ідентифікаційного номеру. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER], [INFO] в с. Нова Збур'ївка, Голопристанського району, Херсонської області народилася [PERSON]. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від N 5 від 31.03.95 року, при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Також, на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. З матеріалів справи вбачається, що за час перебування України в складі СССР, документи заповнювались на російській мові та на ім'я [PERSON] були видані: трудова книжка колгоспника [NUMBER], пенсійне посвідчення, посвідчення про нагородження, а також довідка про місце проживання. Таким чином, проаналізувавши вищевказані документи та порівнявши між собою відомості, які в них зазначені з паспортними даними [PERSON], суд не знаходить інших відмінностей стосовно імені, по батькові, дати та місця народження [PERSON], окрім однієї букви в написанні її прізвища, навіть при перекладі тексту з російської на українську мову. Виходячи з аналогічних міркувань, та врахувавши те, що в правовстановлюючих документах належність яких просить встановити позивач міститься та ж описка в прізвищі, що й в документах зазначених вище, належність яких [PERSON] ніким не оспорюється, суд вважає позовні вимоги в частині встановлення факту доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Меж тим, суд відмовляє в задоволенні вимог про визнання права власності за позивачем на земельну ділянку та земельну частку (пай), оскільки відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Таким чином, встановлення факту належності правовстановлюючих документів спадкодавцю дасть позивачу можливість оформити спадкові права в нотаріальній конторі. На підставі викладеного,

Outcome: partial