Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

15.03.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилалася на те, що вона з 06.08.2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який було розірвано 21.09.2016 року. Від шлюбу з відповідачем [INFO] у них народився син [PERSON] . З літа 2014 року фактично припинені будь-які відносини з відповідачем, коли вона з сином переїхала проживати з Криму до міста Кривого Рогу. Її переїзд разом із сином на постійне місце проживання до міста Кривого Рогу був зі згоди відповідача. Вже п`ять років вона та син проживають у її батьків, відповідач весь цей час не цікавився життям сина,, нен телефонував, не виявляв бажання спілкуватися, та приймати участь у вихованні дитини, матеріально не допомагав, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Наразі вони з дитиною проживають у м. Києві, забезпечені житлом у квартирі, що належить її матері, де також створено гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Відповідач не надає жодної допомоги на утримання сина, зв`язок між ними втрачено, вона також позбавлена можливості отримати від останнього згоду на реєстрацію місця проживання сина за фактичним його місцем проживання. Просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1/3 частки від його доходу щомісячно джо досягнення сином повноліття. Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, повідомила суду, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, до суду подано заяву про розгляд справи за відсутності представника та висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] . Відповідач [PERSON] про дату, час та місце судового засідання повідомлявся розміщенням оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, про причини неявки суд не повідомив, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. З огляду на викладене, врахувавши думку позивачки, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, ухвалити заочне рішення у відповідності до правил ст.ст. 280,281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим 18 березня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сімферопольського районного управління юстиції в Автономній Республіці Крим (а.с.8). Заочним рішенням, ухваленим 21 вересня 2016 року Центрально-Міським районним судом м. Кривогот Рогу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 10). Позивачка [PERSON] разом із малолітнім сином [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою - [ADDRESS] . 22.02.2019 року відділом реєстрації ьмісця проживання громадян виконкому Центрально-міської районної у місті радщи відмовлено у знятті з реєстрації [PERSON] через відсутність згоди на це батька дитини (а.с.12,13). За даними довідки № 4 від 23.01.2019 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою - [ADDRESS] , відвідував заклад дошкільної освіти №304 з 01.04.2018 року по 31.08.2018 року. Дитина охайна, доглянута, неконфліктна. Дитина прживала з мамою [PERSON] та бабусею [PERSON] , дідусем [PERSON] .. Вихованням дитини займалась мама та її батьки. Батько у вихованні дитини участі не брав, дитина про нього нічого не розповідала. (а.с.16). Зі змісту довідки від 11.02.2019 року, виданої директором школи №279 імені Петра Григоренка , [PERSON] навчається в 1-Б класі з першого вересня 2018 року. Зарекомендував себе як старанний учень, вихований, ввічливий. Мати [PERSON] приділяє належну увагу вихованню сина, цікаться начанням сина та поведікою, вирішує всі питання щодо навчального процесу та матеріального забезпечення. Батько участі у навчальному процесі сина не бере, жодного разу не приходив до школи. (а.с.19). Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральной Асамблеї ООН від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991року, приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, [PERSON] стверджує, що з моменту зміни їх місця проживання та розірвання їх відповідачем шлюбу, останній не приймає участі в матеріальному забезпеченні та вихованні їх спільного сина, взагалі не приймає участі в його житті. За даними висновку органу опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації 3100-13585 від 06.09.2019 року, щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , місце проживання батька - [ADDRESS] , останній викликався на засідання комісії з питань захисту прав дитини шляхом публікації оголошення в газеті «Урядовий кур»№єр» №154 від 14.08.2019 року, однак на засідання не з`явися. Будь-яка інфоррмація щодо участі батька в житті сина відсутня. Батько участі у навчальному процесі сина не бере, до школи жодного разу не приходив, навчанням сина не цікавився, батьківських зборів не відвідував. Дитина ніколи не згадувала в школі про батька. Враховуючи встановлені обставини щодо участі [PERSON] у вихованні та забезпеченні сина , а також рекомендації Комісії з питань захисту прав дитини, Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація (орган опіки та піклування), вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відгносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Наразі відповідач [PERSON] не цікавиться життям та здоров`ям малолітнього [PERSON] , не надає матеріальну допомогу на його утримання, тривалий час не спілкується з сином, не цікавиться його життям, розвитком і вихованням. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). З огляду на встановлені судом обставини, що відповідач [PERSON] не виконує батьківських обов"язків щодо малолітнього сина [PERSON] без поважних причин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав. Звертаючись до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , позивачка просила стягнути аліменти з відповідача на утримання сина в розмірі 1\\3 частини з усіх видів його заробітку. Так, судом достовірно встановлено, що малолітній син сторін у справі [PERSON] , [INFO] проживає разом із матір`ю - позивачкою [PERSON] за адресою - [ADDRESS] .(а.с.7-10). Статтями 180,181,182,183,184 СК України передбачено, що батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; при визначенні розміру аліментів суд враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Наразі судом встановлено, що син сторін у справі проживає з матір`ю, остання виконує свої обов`язки щодо його виховання, гармонійного розвитку та матеріального забезпечення. Батько дитини є працездатним, однак участі у вихованні сина та його матеріальному забезпеченні не приймає. Отже, приймаючи до уваги вік дитини сторін у справі, що перебуває у періоді посиленого росту та фізичного розвитку, потребує витрат на проїзд до навчального закладу, а також стан здоров`я матері, яка є працездатною, суд приходить до висновку, що відповідач зможе сплачувати аліменти на дитину в розмірі ј частки від його заробітку щомісячно, однгак не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, Крім того, правилами ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Зазначений розмір аліментів підлягає стягненню з відповідача на утримання сина, починаючи з 13 березня 2019 року і до повноліття останнього, або ж зміни матеріального стану сторін,однак не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку. Судові витрати за розгляд справи судом у частині сплати судового збору на користь держави підлягають стягненню з відповідача за правилами ст. 141 ЦПК України. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежів за один місяць допустити до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: partial