Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом у якому за уточненими позовними вимогами просить визнати за нею право на проживання та користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] та зобов'язати відповідача [PERSON] підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» укласти з нею договір найму житлового приміщення (а.с. 92-94). Заявлені вимоги мотивує тим, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] більше семи років. Вони проживали в [ADDRESS]. Разом з ними проживала мати чоловіка [PERSON], яка померла [INFO] Вказана квартира є двохкімнатною, жилою площею 29,9 кв.м., була отримана 17.08.1961 року згідно ордера № 39222, виданого виконкомом Київської міської Ради депутатів та надавалась родині матері чоловіка. Згодом у квартирі ще проживали [PERSON], [PERSON], її чоловік [PERSON] та його сестра [PERSON]. [PERSON] був знятий з реєстрації за рішенням суду, оскільки не проживав у спірній квартирі тривалий час. [PERSON] одружилась і взяла прізвище [PERSON], але згодом після смерті чоловіка, вдруге уклала шлюб з [PERSON] і переїхала до його місця проживання, у зв'язку з чим у 2014 році добровільно знялась з реєстрації у спірній квартирі. 08 жовтня 2014 року згідно наказу № 418 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» в зв'язку зі смертю квартиронаймача [PERSON] було переведено особовий рахунок і укладено договір найму квартири з [PERSON]. На той час вони фактично проживали в квартирі у трьох. Шлюб офіційно з чоловіком вони не укладали, оскільки дітей у них не було, будь-яких сварок між ними також не було, вони вели спільний бюджет, купляли майно, разом відпочивали. Також за місцем проживання вона зверталася за медичною допомогою до поліклініки Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 Дніпровського району м. Києва». Нею періодично сплачувались витрати на утримання квартири. Вона була зареєстрована в м. Прилуки у квартирі [ADDRESS], де проживають ще три особи. Загальна площа тієї квартири становить 20,3 кв.м., а житлова 9,7 кв.м. І хоча у 2007 році вона приймала участь у приватизації нарівні з усіма проживаючими, жити їй не було де, оскільки кімната дуже маленька і вона там мешкати не могла, а отже виїхала до міста Києва на заробітки, де зустріла свого чоловіка, стала проживати з його сім'єю у спірній квартирі, проте не зареєструвала з ним шлюб, оскільки не передбачали таку його передчасну трагічну смерть. У травні 2015 року померла [PERSON] і після цього, взагалі, було недоречно піднімати питання про весілля. Вони збирались зробити це пізніше і відповідно провести її реєстрацію в квартирі. Весь цей час жодних претензій до неї представники відповідачів не висували, приписів не вручали. Вона має намір погасити всю заборгованість, що виникла ще за життя її чоловіка, але на даний час, оскільки з нею не укладено договір найму житлового приміщення, вона не може цього зробити. Представником відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» [PERSON] був поданий зустрічний позов до [PERSON], третя особа Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація про виселення із самовільно зайнятого жилого приміщення (а.с. 71-73). Вимоги зустрічного позову мотивовані тим, що на підставі розпорядження Дніпровської РДА в м Києві від 13.02.2015 року № 61, будинок [ADDRESS] був переданий на праві господарського відання та знаходиться на балансі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва». Наймачем квартири та власником особового рахунку був [PERSON] на підставі наказу КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» від 08.10.2014 року. [PERSON] був знятий з реєстраційного обліку у зв'язку із смертю [INFO] Станом на 30.03.2016 року у квартирі залишається зареєстрованою [PERSON], яка померла [INFO] року. Відповідач після смерті [PERSON] самовільно зайняла квартиру. Згідно довідки ЖЕД-402 [PERSON] не звертався до адміністрації ЖЕД з приводу реєстрації інших осіб в зазначеній квартирі, житлово-комунальні послуги нараховувалися тільки на зареєстрованих у квартирі осіб. Заборгованість за житлово-комунальні послуги станом на 23.03.2016 року становить 12 562,29 грн. [PERSON] являється співвласником квартири [ADDRESS]. Вимоги припису ЖЕД-402 від 29.02.2016 року про добровільне звільнення самовільно зайнятого жилого приміщення [PERSON] не виконала та продовжує проживати в спірній квартирі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30.03.2016 року вимоги за зустрічним позовом КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до [PERSON], третя особа Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація про виселення із самовільно зайнятого жилого приміщення об'єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання права на проживання і користування квартирою та зобов'язання укласти договір найму житлового приміщення (а.с. 87, 88). В судовому засіданні позивач [PERSON], яка є відповідачем у зуcтрічному позові, та її представник [PERSON] підтримали первісний позов та викладені у ньому обставини, проти задоволення зуcтрічного позову заперечували. Представник відповідача Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, яка є третьою особою за зуcтрічним позовом, [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову [PERSON] та задовольнити зуcтрічний позов, пояснила, що вимоги за первісним позовом є безпідставними, поселилася [PERSON] у спірну квартиру в порушення вимог житлового законодавства, про реєстрацію до ЖРЕО не зверталася, за житлово-комунальні послуги не сплачувала. Представник відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», яке є позивачем за зуcтрічним позовом, [PERSON] заперечувала проти задоволення первісного позову та підтримала зуcтрічний позов, додатково пояснила, що [PERSON] не є членом сім'ї колишніх наймачів спірної квартири та являється тимчасовим мешканцем, тому на вимогу наймодавця повинна звільнити житло. Суд, вислухавши пояснення [PERSON], представників сторін та представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню частково, а у задоволенні зустрічного необхідно відмовити, виходячи з наступного. Ордер № 39222 на спірну квартиру, яка є двокімнатною, площею 30,96 кв.м., був виданий 17.08.1961 року виконавчим комітетом Київської міської Ради депутатів трудящих на підставі рішення Дарницької районної Ради від 14.08.1961 р. № 585. на ім'я [PERSON] та членів його сім'ї: дружину [PERSON] і доньок [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). З пояснень позивача [PERSON], останні роки у спірній квартирі проживали однією сім'ю вона з [PERSON] без реєстрації шлюбу та матір її чоловіка [PERSON]. Батько чоловіка [PERSON] був знятий з реєстрації за рішенням суду через не проживання тривалий час у спірній квартирі. Сестра чоловіка [PERSON], яка після реєстрації шлюбу на даний час змінила прізвище на [PERSON], переїхала на інше місце проживання та у зв'язку з цим у 2014 році добровільно знялася з реєстрації зі спірної квартири. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] року, його матір'ю є [PERSON] (а.с. 4). [PERSON] померла [INFO] року (копія свідоцтва про смерть - а.с. 6). Відповідно наказу КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» № 418 від 08.10.2014 року «Про зміну договору найму житлових приміщень» у зв'язку зі смертю квартиронаймача [PERSON] було переведено особовий рахунок та укладено договір найму квартири [ADDRESS] з [PERSON] (а.с. 11). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] року (а.с. 12). Як убачається із довідки по формі № 3 виданої КК «Центр комунального сервісу» Дніпровського району м. Києва від 30.03.2016 року № 2609, власником особового рахунку квартири [ADDRESS] був [PERSON], який помер, у квартирі залишається зареєстрованою з 20.11.1961 року його матір [PERSON], [INFO], квартира не приватизована (а.с. 79). Розпорядженням Дніпровської у місті Києві державної адміністрації № 61 від 13.02.2015 року «Про організаційно-правові заходи, пов'язані з виконанням рішення Київської міської ради від 09.10.2014 року № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством м. Києва» з 16.02.2015 року житловий будинок по [ADDRESS] закріплено на праві господарського відання за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» (а.с. 76-78). Згідно ст. ст. 64, 65 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" від 12.04.1985 року № 2 зі змінами, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи прописані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Відсутність письмової згоди членів сім'ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду. Позивач [PERSON] суду пояснила, що у спірній квартирі вона постійно проживає з кінця 2007 року по даний час, вселилася туди за згодою всіх мешканців житла, а саме свого чоловіка [PERSON] з яким проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, та матері чоловіка [PERSON]; вони мали намір офіційно укласти шлюб, після чого зареєструватися у квартирі, проте реєстрацію шлюбу відкладали через складне матеріальне становище та події в сім'ї, хворобу матері чоловіка, за якою вона доглядала, а у подальшому її смерть; за житлово-комунальні послуги сплачували частково через те, що кошти витрачали на лікування матері чоловіка, у подальшому понесли витрати по похованню, тому вона й не реєструвалася, щоб проводили менші нарахування по оплаті житлово-комунальних послуг; зі своїм чоловіком [PERSON] вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільно купували майно у квартиру. Суд приймає до уваги зазначені пояснення позивача, оскільки вони підтверджуються показами всіх допитаних у судовому засіданні свідків. Так, свідок [PERSON] засвідчила, що вона сусідка, знає родину [PERSON], її діти дружили з покійним [PERSON]. [PERSON] постійно проживає у квартирі [ADDRESS] вже років сім, була співмешканкою [PERSON], готувала у їхній сім'ї їсти, постійно вигулювала собаку, поселилася туди коли зуcтрічалася з [PERSON] за життя його матері, яка була задоволена, що з ними живе [PERSON], бо вона доглядала за всім, вела їхнє господарство, забезпечувала їх харчуванням. [PERSON] займалися [PERSON] та донька померлої. За життя [PERSON] добре відзивалася стосовно [PERSON], хотіла, щоб її син [PERSON] розписався з позивачем. Свідок [PERSON], яка проживає [ADDRESS] до [PERSON] у 2007 році та постійно мешкає там про даний час, доглядала за матір'ю [PERSON], яка хворіла. [PERSON] добра хазяйка, була [PERSON] турботливою дружиною. Вона (свідок) часто до них заходила. [PERSON] та його матір добре відкликалися про [PERSON], жили вони однією сім'єю, у них в сім'ї все було гаразд. [PERSON] та [PERSON] жили, як чоловік та дружина, займади одну з кімнат, мали спільне ліжко. [PERSON] їй розповідала, що [PERSON] працювала та допомагала їй купувати ліки, хотіла, щоб [PERSON] та [PERSON] розписалися. Позивач вселялася у спірну квартиру зі своїм майном. [PERSON] говорив, що [PERSON] його дружина, хотів з нею зареєструвати шлюб, вони разом купували собі речі. При похованні [PERSON] купувала продукти. Свідок [PERSON] пояснила, що вона рідна сестра [PERSON], позивача вважає своєю невісткою. [PERSON] жила у спірній квартирі з [PERSON] з 2007 р. однією сім'єю, вели спільне господарство, разом купували майно в квартиру. Позивач доглядала за її матір'ю, мешкає там по даний час. За квартиру виник борг через те, що гроші з [PERSON] зарплати витрачали на ліки матері, [PERSON] останній час не робив. [PERSON] вселилась жити до [PERSON] як його дівчина за згодою її матері, яка любила позивача, вважала її своєю донькою. [PERSON] не реєструвалася через високу плату за комунальні послуги, хотіла зареєструватися пізніше, як виплатять борг що утворився, проте після смерті її матері також раптово помер [PERSON]. Факт постійного проживання позивача за первісним позовом у квартирі [ADDRESS] також підтверджується повідомленням КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 Дніпровського району м. Києва» від 11.12.2015 року № 672 у якому зазначено про те, що [PERSON] мешкає за вказаною адресою, згідно записів в журналі викликів лікаря додому зверталась за медичною допомогою до Центру з приводу ГРВІ 11.03.2011 р. (а.с. 62). Отже, виходячи з наведеного, судом встановлено, що позивач вселилася у спірну квартиру за згодою наймачів на правах члена сім'ї, постійно мешкає у спірному житловому приміщенні з 2007 року по даний час, вела з наймачами спільне господарство, проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON], здійснювала догляд за його матір'ю в період хвороби останньої, частково оплачувала житлово-комунальні послуги, квартиру утримувала в належному стані, наймачі спірного житла мали намір зареєструвати [PERSON] у квартирі [ADDRESS], однак не встигли цього зробити у зв'язку зі смертю, тому позивач набула права користування спірною квартирою. У частині вимог про зобов'язання [PERSON] підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» укласти договір найму жилого приміщення на спірну квартиру слід зазначити наступне. Відповідно ст. 61 ЖК УРСР, користування жилим приміщенням в будинках державного і комунального житлового фонду здійснюється відповідно з договором найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордеру на жиле приміщення між наймодавцем-житлово-експлуатаційною організацією (а при її відсутності-відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем-громадянином, на ім'я якого видано ордер. Згідно ст. 47 Конституції України, ст. 1 ЖК УРСР, кожний має право на житло. Відповідно до ст. 9 ЖК УРСР, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Відповідно до ст. 814 ЦК України, у разі зміни власника житла, переданого у найм, до нового власника переходять права і обов'язки наймодавця. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ч. 2 ст. 11 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, розумності та справедливості. За нормою ч. 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 106 ЖК України, повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. Відповідно ст. 63 ЖК України, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. На підставі ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Позивачем за первісним позовом суду не доведено порушення її прав у частині вимог щодо зобов'язання відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» укласти договір найму жилого приміщення на спірну квартиру, оскільки, як пояснила сама [PERSON], з відповідною заявою стосовно цього до вказаного відповідача вона не зверталася, тому у цій частині вимоги задоволенню не підлягають. Вимоги зустрічного позову також не підлягають задоволенню, так як не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України у зв'язку з частковим задоволенням первісного позову на користь [PERSON] слід стягнути сплачений нею судовий збір в дохід держави з кожного з відповідачів по 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial