Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є власником квартири за адресою: вул..Набережна, 1а, сел..Дніпровське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. В 2011 році в цій квартирі була зареєстрована невістка позивача [PERSON] та вона фактично мешкала в цій квартирі до квітня 2014 року. в квітні 2015 року шлюбі між сином позивача та відповідачем було розірвано. Відповідач обіцяла знятися з реєстрації, проте цього не зробила та припинила відповідати на телефонні дзвінки. Самостійно зняти її з реєстрації позивач не може, тому просив суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою за адресою: [ADDRESS], сел.. Дніпровське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області та зобовязати Верхньодніпровський РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області зняти [PERSON] з реєстрації. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Суду пояснив, що дійсно в 2011 році за його згодою у його квартирі була зареєстрована його колишня невістка [PERSON] ще до розірвання шлюбу з його сином, приблизно в 2014 році, вона поїхала з квартири. З того часу у цій квартирі вона не проживала, ніхто перешкод у користуванні цим майном їй не чинив, вона добровільно визначила своїм місцем проживання інше житло. Ніяких домовленостей про подальше користування цим житлом між ними не було. Оскільки вона залишається зареєстрованою в цій квартирі, це впливає на розмір оплати комунальних послуг, що впливає на права та обовязки позивача як власника квартири. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи у відповідності до ч. 5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надала. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, кожна окремо, подали заяви про розгляд справи без їхньої участі. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, які є співвласниками квартири [ADDRESS], у своїх заявах зазначили, що вони не проти зняття з реєстрації [PERSON] Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Суд вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 16 грудня 1998 року [PERSON], [PERSON] (дружина позивача), [PERSON] (син позивача), [PERSON] (син позивача), [PERSON] (невістка позивача) та [PERSON] (онук позивача) є співвласниками квартири [ADDRESS] сел.. Дніпровське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с.5). Згідно з домовою книгою та адресною довідкою від 13 червня 2016 року в цій квартирі з 14 червня 2011 року зареєстрованою є також [PERSON], [INFO] (а.с.7, 12). Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов, складеного депутатом Дніпровської селищної ради, [PERSON] не проживає за адресою: [INFO] сел.. Дніпровське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області з квітня 2014 року, що також підтвердили сусіди (а.с.9). Згідно з ч 2\~ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] не проживає в квартирі за адресою [ADDRESS] сел.. Дніпровське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області без поважних причин більше одного року, будь-яких домовленостей з співвласниками квартири щодо подальшого користування квартирою не встановлено, інших законних підстав для виникнення права користування цим житлом, зокрема договору оренди не встановлено, а тому вона вважається такою, що втратила право на користування цим житлом. Враховуючи вищевикладене суд вважає позовні вимоги [PERSON] в цій частині законними та обґрунтованими. В той же час суд вважає необґрунтованими вимоги позивача щодо зобовязання Верхньодніпровського РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області зняти з реєстраційного обліку [PERSON], оскільки відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням є підставою для зняття її з реєстраційного обліку та є обовязковим для виконання відповідними органами, уповноваженими на зняття такої особи з реєстраційного обліку та не потребує додаткового судового рішення. У звязку з цим, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial