Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

19 червня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі по 3000 грн на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. В обгрунтування позову зазначено, що сторони по справі з 22 липня 2000 рокуперебувають у зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання в них народилося троє дітей - [PERSON] , [INFO] , який на даний час є повнолітнім, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Батько дітей участі у їх вихованні не бере, не надає коштів на їх утримання. Діти перебувають на повному утриманні матері. Оскільки відповідач у добровільному порядку відмовляється брати участь в утриманні та вихованні дітей, просила позов задовольнити. Позивачка [PERSON] , представник позивачки адвокат Падучак І.І. у судове засідання не з`явилися, представник позивачки подала до суду письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, не повідомив суд про причини своєї неявки, не подав клопотання про відкладення судового розгляду, чи слухання справи без його участі, не подав відзиву на позов, про місце, дату і час судового засідання був повідомлений в установленому законом порядку. Участь у судових засіданнях це право, а не обов`язок сторін по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що з 22 липня 2000 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серія [NUMBER] , виданого 22 липня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільської області. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серія [NUMBER] виданого 29 квітня 2004 року народження відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільської області та повною випискою з акту про народження [PERSON] № акту 1063011/00/AU/2017/501686 складеного 20 січня 2017 року відділом реєстрації актів громадянського стану у Скерневицях Республіка Польща. Спірні правовідносини сторін виникли із сімейних відносин та регулюються нормами Сімейного кодексу України. Статтею 51 Конституції України гарантовано, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. За умовами, встановленими ч.1 ст. 3 Конвенції та ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого врахування інтересів дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч. 1, ч.2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ст. 7 ЗУ "Про державний бюджет України на 2019 рік" установлено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень, Врахувавши наведені вище положення, норму статті 180 СК України щодо рівного обов`язку кожного з батьків по забезпеченню дітям необхідного матеріального утримання, відсутності істотних обставин, які могли б впливати на виконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків, та враховуючи, що позивачка не надала суду доказів про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі по 3000 гривень щомісячно на кожну дитину, з урахуванням інтересів та потреб дітей, суд прийшов до висновку про те, що аліменти на кожну дитину необхідно стягувати в розмірі по 2000 грн. щомісячно. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 СК України). Також, суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial