Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

29.08.2018 року позивач комунальне підприємство «Кіновідеомережа» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], третя особа: [PERSON] про стягнення відшкодованої шкоди в порядку регресу, посилаючись на наступні обставини. 17.08.2016 р. між [PERSON] ( третя особа по цій справі) та позивачем БРКП «Кіновідеомережа» було укладено договір про надання послуг по відповідальному зберіганню автотранспорту, за умовами якого БРКП «Кіновідеомережа» зобов'язувався прийняти та забезпечити відповідальне зберігання (паркування) автомобіля замовника на автостоянці по вул. Курсова, 64 в м. Біла Церква. 04.04.2017р. близько 14-30 год. [PERSON] поставила свій автомобіль [NUMBER] на автостоянку для зберігання, де в цей же день малолітніми [PERSON], [INFO] (сином відповідача [PERSON].), та [PERSON], [INFO] (сином відповідача [PERSON].), було пошкоджено вказаний автомобіль, завдано численні механічні пошкодження. Вчинено це пошкодження було після уроків в Білоцерківській ЗОШ № 9, коли винуватці вирішили покидати каміння по автомобілях, які перебували на автостоянці позивача. Згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 28.12.2017 р. по справі №357/5489/17, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Київської області від 03.04.2018р., було задоволено позов [PERSON] і стягнено на її користь: з БРКП «Кіновідеомережа» 21673 грн.29 коп. (з яких 21088,97 грн. матеріальна шкода та 584,32грн. судовий збір); з [PERSON] та [PERSON] по 1000 грн. моральної шкоди та по 27,84 грн. судового збору. Тобто, цим рішенням суду було встановлено, що автомобіль на стоянці було пошкоджено саме малолітніми дітьми відповідачів. Відповідно до вимог ст.82 ЦПК України це є підставою для звільнення від доказування при розгляді цієї справи. Після набрання вказаним вище рішенням суду законної сили [PERSON] подала виконавчі документи до примусового виконання, тому позивач (БРКП «Кіновідеомережа») змушений був відшкодувати їй заподіяні малолітніми [PERSON] та [PERSON] збитки в сумі 21088,97 грн. та судовий збір в сумі 584,32 грн., всього сплачено 21673 грн. 29 коп., що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Відповідно до вимог ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно положень ст.1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. За ст.1181 ЦК України шкода, завдана спільними діями кількох малолітніх осіб, відшкодовується їхніми батьками (усиновлювачами), опікунами в частці, яка визначається за домовленістю між ними або за рішенням суду. Оскільки шкода завдана спільними діями малолітніх, то на думку позивача їхні батьки мають нести відповідальність за спричинену матеріальну шкоду, сплачену позивачем в рівних частках - по 1/2 кожний відповідач, тобто по 10544,49 грн. та по 292,16 грн. судового збору. Тобто, позивач вважає, що має право на стягнення з відповідачів в порядку регресу на його користь всіх витрат, пов'язаних з неправомірними діями малолітніх [PERSON] та [PERSON] Просив суд стягнути з [PERSON] на користь БРКП «Кіновідеомережа» в порядку регресу 10836 грн.65 коп., сплачених на користь [PERSON] (з яких 10544,49 грн. відшкодування завданої матеріальної шкоди та 292,16 грн. відшкодування судового збору), стягнути з [PERSON] на користь БРКП «Кіновідеомережа» в порядку регресу 10836 грн.65коп., сплачених на користь [PERSON] (з яких 10544,49 грн. відшкодування завданої матеріальної шкоди та 292,16 грн. відшкодування судового збору), стягнути з відповідачів на користь БРКП «Кіновідеомережа» судові витрати по справі ( а. с. 3-4 ). Ухвалою судді 20 вересня 2018 року постановлено прийняти до провадження зазначену цивільну справу та провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін ( а. с. 29-30 ). 10.10.2018 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов у цивільній справі № 357/9898/18, який отримано судом за вх. № 32660, в якому остання просила відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог стягнення з неї [PERSON] в поряду регресу 10 836,65 гривень сплачених позивачем на користь [PERSON] та вирішити питання розподілу судових витрат між сторонами згідно чинних норм ЦПК України та з врахуванням викладеного в даному відзиві. Обґрунтовувала тим, що вона не погоджується з рішенням від 28.12.2017 року у справі №357/5489/17 в частині стягнення на користь [PERSON] з неї, [PERSON], моральної шкоди в розмірі: 1 000,00 грн. та судового збору в розмірі: 27,84 грн., всього 1027,84 грн., а також з Постановою Апеляційного суду Київської області від 03.04.2018 року, якою зазначене рішення залишено без змін. Даної справи це прямо стосується, оскільки у разі якщо в касаційному порядку буде вирішено звільнити її від обов'язку відповідати за шкоду, яка нібито була заподіяна з вини її сина [PERSON], то і у даній справі № 357/9898/18 буде виключена її цивільно- правова відповідальність у вигляді відшкодування шкоди в порядку регресу. В силу пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України та згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК, вона була позбавлена процесуальної можливості подання касаційної скарги у межах строку, встановленого ст. 390 ЦПК України. Однак з поданням Білоцерківським районним комунальним підприємством "Кіновідеомережа" позову до неї, [PERSON], до [PERSON] про стягнення шкоди в порядку регресу, чинні норми ЦПК України дозволяють оскаржити рішення у справі №357/5489/17, на обставинах встановлених яким, ґрунтуються вимоги позивача у даній справі. Так, згідно пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи (підпункт б)). Таким чином вона, [PERSON], повідомляє суду, що нею подається касаційна скарга на рішення суду у справі №357/5489/17, Постанову від 03 квітня 2018 року Апеляційного суду Київської області у цій справі. У зв'язку з чим, вважає, дана справа № 357/9898/18 не може бути розглянута судом на підставі обставин, встановленими рішенням у справі №357/5489/17 до завершення перевірки Касаційним цивільним судом законності рішення у справі №357/5489/17. Також, згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). А відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. З системного аналізу вищевказаних норм та матеріалів даної справи вбачається, відносно вимог позивача до неї строк виконання нею зобов'язань по відшкодуванню шкоди в порядку регресу не встановлений. А це означає, що такий обов'язок в неї мав би виникнути у семиденний строк від дня пред'явлення позивачем вимоги до неї. Однак, підкреслює, ніяких листів, вимог, чи будь-яких звернень про відшкодування шкоди вона від позивача не отримувала ( а. с. 44-46 ). В судовому засіданні представник позивача Гладченко С.О. підтримав позовні вимоги, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог позивача, просила суд відмовити позивачу в задоволенні вимог до неї в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи свідчить наявне оголошення ( а. с. 109 ). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги БРКП «Кіновідеомережа» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини. Встановлено, що 17.08.2016 року між [PERSON] та Білоцерківським районним комунальним підприємством «Кіновідеомережа» ( надалі - БРКП «Кіновідеомережа» було укладено договір про надання послуг по відповідальному зберіганню автотранспорту, за умовами якого БРКП «Кіновідеомережа» зобов'язувався прийняти та забезпечити відповідальне зберігання (паркування) автомобіля замовника на автостоянці по вул. Курсова, 64 в м. Біла Церква. 04.04.2017 року близько 14-30 год. [PERSON] поставила свій автомобіль [NUMBER] на автостоянку для зберігання, де в цей же день малолітніми [PERSON], [INFO] (сином відповідача [PERSON].), та [PERSON], [INFO] (сином відповідача [PERSON].), було пошкоджено вказаний автомобіль, завдано численні механічні пошкодження. Згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 28.12.2017 року по справі №357/5489/17, стягнуто з [PERSON] на корить [PERSON] моральну шкоду в розмірі 1000 гривень та судовий збір в розмірі 27,84 грн., всього 1027,84 гривень, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 1000 гривень, судовий збір в розмірі 27,84 грн., всього 1027,84 гривень, стягнуто з БРКП «Кіновідеомережа» матеріальну шкоду в розмірі 21 088,97 гривень, судовий збір в розмірі 584,32 грн., всього 21 673,29 гривень ( а. с. 5-8 ). Вказаним рішенням суду встановлено, що відповідач БРКП «Кіновідеомережа» має відповідальність за спричинені збитки, завдані внаслідок неналежного виконання умов договору, оскільки автомобіль [PERSON] було пошкоджено тоді, коли він був прийнятий на відповідальне зберігання та перебував на автостоянці підприємства. Крім того, судом було встановлено, що шкоду [PERSON] було спричинено малолітніми [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO]. Постановою апеляційного суду Київської області від 03 квітня 2018 року рішення Білоцерківського міськрайонного суду залишено без змін ( а. с. 9-14, 81-82 - ухвала про виправлення описки ). Рішення Білоцерківського міськрайонного суду набрало законної сили. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Встановлено, що після набрання вказаним вище рішенням суду законної сили БРКП «Кіновідеомережа» сплатила [PERSON] завдані збити в сумі 21088,97 грн. та судовий збір в сумі 584,32 грн., всього сплачено 21673 грн. 29 коп., що підтверджується відповідним платіжним дорученням ( а. с. 18 ). Отже, звертаючись до суду з вищевказаним позовом, позивач вважає, що з відповідачів повинно бути стягнуто загальний розмір витрат з урахуванням витрат на судовий збір у сумі 21 673 грн. 29 коп. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 та 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень ст.1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. За ст.1181 ЦК України шкода, завдана спільними діями кількох малолітніх осіб, відшкодовується їхніми батьками (усиновлювачами), опікунами в частці, яка визначається за домовленістю між ними або за рішенням суду. Відповідно до вимог ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оскільки шкода завдана спільними діями малолітніх осіб, вина яких встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили, то суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідачів спричинену матеріальну шкоду їх дітьми в рівних частках є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Посилання відповідача [PERSON] на те, що останньою подається касаційна скарга на рішення суду першої інстанції у справі № 357/5489/17 та постанову апеляційного суду від 03 квітня 2018 року, яким можливо її буде звільнено від обов'язку відповідати за шкоду не заслуговують на увагу, оскільки з боку відповідача це лише припущення про можливе звільнення від обов'язку відповідати за шкоду, та не надано жодного доказу подання такої скарги та відкриття касаційного провадження у вищезазначеній справі. Крім того, не заслуговують на увагу судом і доводи відповідачки викладені у відзиві з приводу того, що позивач не звертався до неї з виконанням зобов'язань по відшкодуванню шкоди, а такий обов'язок в неї мав би виникнути у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, оскільки, отримавши ухвалу про прийняття позову та відкриття провадження у справі, відповідач [PERSON] вже була обізнана про вимоги позивача. Однак, на такі вимоги позивача до неї не відреагувала, а навпаки як в самому відзиву так і в судовому засідання остання не визнала позовні вимоги позивача, заперечувала проти них та просила відмовити в задоволенні позову відносно неї. Стосовно стягнення з відповідачів судового збору у сумі 292,16 гривень з кожного, які були стягнення з позивача судовим рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 28 грудня 2017 року, то такі вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 5 статті 263 ЦПК України передбачено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно із п. 1 ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на - відповідача. Тому, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача Білоцерківського районного комунального підприємства «Кіновідеомережа» підлягає стягненню понесені судові витрати у сумі 1 762,00 гривень, які документально підтверджуються наявною в матеріалах справи квитанцією ( а. с. 2 ). На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial