Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів та додаткових витрат на дитину. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітнього сина - [PERSON], на утримання якого відповідно до рішення суду з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти. [PERSON] за період з 04.07.2012 року по 31.12.2012 року недоплатив позивачці аліменти, в результаті чого виникла заборгованість, пеню за яку [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на її користь. Також позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дитини, обґрунтовуючи це тим, що син часто хворіє і потребує постійного лікування. Позивачка та її представник після оголошення перерви у судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином, при цьому позивачкою надано до суду клопотання про розгляд справи за її відсутністю. Представник відповідача після оголошення перерви у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, двічі надавав до суду заяви про перенесення судового засідання, при цьому жодного документа, що підтверджує обставини, викладені у його заявах, до суду не надав. Відповідач також не з`явився в судове засідання, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд зауважує, що відповідно до ст. 169 ЦПК України поважність причини другої неявки в судове засідання не має значення, оскільки законодавець надає пріоритет розгляду спору у розумні строки. Крім того, законодавець передбачив, що сторона має право на подачу заяви про розгляд справи за її відсутності за наявності труднощів у відвідуванні суду. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та його представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Виходячи зі змісту статті 196 СК України суд відповідно до вимог статті 214 ЦПК України повинен встановити факт заборгованості за аліментами та наявність чи відсутність вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у статті 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Як вбачається з матеріалів справи, 11.12.2012 року Приморським районним судом м. Одеси під головуванням судді Погрібного С.О. постановлено заочне рішення (а.с. 10-11), яке вступило в законну силу 09.07.2013 року, відповідно до якого стягнуто з [PERSON], [INFO], який проживає в [ADDRESS], на користь [PERSON] аліменти на утримання його неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого на певний період законом, щомісячно, починаючи з 04 липня 2012 рокуй до досягнення повноліття дитиною - [PERSON], тобто до [INFO] року й до досягнення повноліття дитиною - [PERSON], тобто до [INFO] року. При цьому, позивачка бажає стягнути з відповідача пеню від суми заборгованості за несплачені аліменти за період часу з 04.07.2012 року по 31.12.2012 року, тобто за період, коли судове рішення про стягнення аліментів ще не вступило в законну силу. Таким чином, суд вважає, що позивачка не має права на стягнення неустойки саме за вказаний період. В свою чергу, суд роз`яснює позивачці її право на стягнення неустойки у разі наявності заборгованості по аліментах за періоди після набрання законної сили рішенням про стягнення аліментів. Щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини, судом встановлено наступне. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ) дитина, враховуючи її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Суд вважає, що витрати, які пов`язані з придбанням ліків для дитині та витрати на проведення медичних обстежень, є додатковими, оскільки вони пов`язані зі станом здоров`я [PERSON], який, як встановлено судом, має агенезію правої нирки, хворіє на респіраторний алергоз, правосторонній грудопоясничний сколіоз І ст., а тому потребує постійного лікування та медичного нагляду. Щодо розміру суми на придбання ліків та проведення медичних обстежень, суд зазначає, що з суми, обчисленої позивачкою 11195,28 грн. слід відрахувати суми благодійних внесків до Благодійного фону сприяння розвитку медицина та охорони здоров`я «Ластівка», сплачених позивачкою (а.с. 91), оскільки внески до благодійного фонду, благодійництво відповідно до Закону України «Про благодійництво та благодійні організації» - добровільна безкорислива пожертва фізичних та юридичних осіб у поданні набувачам матеріальної, фінансової, організаційної та іншої благодійної допомоги, та окремі суми за проведення досліджень у медичній лабораторії «Інвітро» (а.с. 62, 92), оскільки вони включені до довідки з ТОВ «Незалежна лабораторія ІНВІТРО» (а.с. 88), в якій вказана вся сума за проведені лабораторні аналізи [PERSON]. Таким чином, сума додаткових витрат на придбання ліків та проведення медичних обстежень [PERSON] становить 9327,96 грн., і суд вважає, що половина їх вартості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: partial