Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом до відповідача та просить збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь по 1500грн. щомісячно на неповнолітнього сина, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з подальшою індексацією, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано наступним. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі та у них є спільний неповнолітній син [PERSON] , на якого з відповідача стягуються аліменти в розмірі 500грн. щомісячно. На даний час зазначений розмір аліментів є суттєво меншим від прожиткового мінімуму для дитини. З огляду на вік сина, в нього збільшилися потреби в матеріальному забезпеченні. Однак відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дитини. Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. Відповідач подав відзив, у якому позов визнав частково, зокрема погодився сплачувати на утримання дитини по 1000грн. щомісячно та просив врахувати його захворювання суглобів. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступних висновків. З досліджених судом: рішення Сокальського районного суду від 04.04.2019р., свідоцтва про народження, постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.02.2017р. встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі та у них є спільний неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , на утримання якого з відповідача стягуються аліменти на користь позивачки в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З відомостей про застраховану особу встановлено, що позивачка не отримувала доходу в 2020-2021 роках. З представлених позивачкою квитанцій встановлено, що спільний неповнолітній син сторін відвідує дошкільний заклад, за що позивачка вносить оплату. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Разом з цим, згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Окрім цього, у рішенні Європейського суду від 27.11.1992 року справі "Олсон проти Швеції" зазначається "що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Також, особлива увага повинна приділятися найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю, мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, ст.8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (Рішення Європейського суду від 07.08.1996 у справі "Йохансен проти Норвегії"). Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік», з 01.07.2021р. встановлено прожитковий мінімум на одну дитину віком до шести років 2013грн. Враховуючи те, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим ніж 50% зазначеного прожиткового мінімуму, розмір аліментів в сумі 500грн., які сплачує відповідач на даний час, не відповідають мінімальному розміру, який гарантований державою. Аліменти в розмірі 1000грн., які позивач погоджується сплачувати, також не відповідає першочерговим потребам спільної дитини сторін. З огляду на вищенаведене, а також часткове визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що аліменти в розмірі 1500грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, будуть достатніми для забезпечення нормальних першочергових потреб дитини, відповідатимуть інтересам сторін та не будуть погіршувати їх матеріального стану. Разом з тим, з вимогою позивачки про стягнення аліментів з дня пред`явлення позову не підлягають задоволенню, оскільки, згідно Пстанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляд справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15.05.2006р., у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: partial