Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

У червні 2021 року позивач ПрАТ «Європейський страховий альянс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення збитків в порядку суброгації, мотивуючи тим, що 02.01.2018 між ПрАТ «Європейський страховий альянс» та АТ «Нижегородський хіміко-фармацевтичний завод» було укладено договір страхування за №1058393/с4.25, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «КІА» (д.н.з [NUMBER] ). 23 березня 2019 року о 20:20 год. в м. Києві по бул. Верховної Ради сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «КІА» (д.н.з [NUMBER] ), власником якого є АТ «Нижегородський хіміко-фармацевтичний завод», автомобіля «Пежо» (д.н.з [NUMBER] ) та автомобіля «MAN» (д.н.з. [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] . Постановою Деснянського районного суду м. Києві від 25.07.2019 встановлено вину відповідача у вказаній дорожньо-транспортній пригоді та провадження закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності. В результаті зазначеної ДПТ з вини [PERSON] був пошкоджений автомобіль «КІА» (д.н.з [NUMBER] ), що належить АТ «Нижегородський хіміко-фармацевтичний завод». Відповідно до умов Договору страхування №1058393/с4.25 від 02.01.2018 та на підставі рахунку СТО від 04.04.2019, вартість відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу «КІА» (д.н.з [NUMBER] ), склала 114 000 грн. Вказану вартість відновлюваного ремонту було сплачено ПрАТ «Європейський страховий альянс» станції технічного обслуговування за відновлюваний ремонт пошкодженого транспортного засобу, згідно платіжних доручень №11730 від 03.07.2019, №11697 від 09.07.2019, №11704 від 10.07.2019, №19 від 12.07.2019, №2241 від 05.06.2019, №11550 від 06.06.2019. Тому, позивач просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь кошти в розмірі виплаченого страхового відшкодування 114 000 грн. та сплачений судовий збір. Ухвалою судді від 18.06.2021 у справі відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження. У позовній заяві представник позивача просив суд про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без участі представника позивача. Повідомленням суду від 22 червня 2021 р. учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, яким одночасно сторонам роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки. Засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі від 18 червня 2021 разом з копією позовної заяви з додатками надсилалися судом на адресу відповідача. Згідно відміток поштових відділень судова повістка повернулася на адресу суду з неврученням. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили. Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав. При цьому, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 02.01.2018 між ПрАТ «Європейський страховий альянс» та АТ «Нижегородський хіміко-фармацевтичний завод» було укладено договір страхування за №1058393/с4.25, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «КІА» (д.н.з [NUMBER] ). 23 березня 2019 року о 20:20 год. в м. Києві по бул. Верховної Ради сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «КІА» (д.н.з [NUMBER] ), власником якого є АТ «Нижегородський хіміко-фармацевтичний завод», автомобіля «Пежо» (д.н.з [NUMBER] ) та автомобіля «MAN» (д.н.з. [NUMBER] ), яким керував водій [PERSON] . Вина відповідача [PERSON] в цій дорожньо-транспортній пригоді встановлена постановою Деснянського районного суду м. Києві від 25.07.2019, що відповідно до ст. 82 ЦПК України є обставиною, яка не підлягає доказуванню. В результаті зазначеної ДПТ з вини [PERSON] був пошкоджений автомобіль «КІА» (д.н.з [NUMBER] ), що належить АТ «Нижегородський хіміко-фармацевтичний завод». Відповідно до умов Договору страхування №1058393/с4.25 від 02.01.2018 та на підставі рахунку СТО від 04.04.2019, вартість відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу «КІА» (д.н.з [NUMBER] ), склала 114 000 грн. Вказану вартість відновлюваного ремонту було сплачено ПрАТ «Європейський страховий альянс» станції технічного обслуговування за відновлюваний ремонт пошкодженого транспортного засобу, згідно платіжних доручень №11730 від 03.07.2019, №11697 від 09.07.2019, №11704 від 10.07.2019, №19 від 12.07.2019, №2241 від 05.06.2019, №11550 від 06.06.2019. Згідно даних сайту МТСБУ, на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Статтею 979 ЦК України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦПК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно із частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, у порядку суброгації. Оскільки ПрАТ «Європейський страховий альянс» відшкодувало власнику автомобіля КІА» (д.н.з [NUMBER] ) - АТ «Нижегородський хіміко-фармацевтичний завод», завдану [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоду в розмірі 114 000 грн., тому у нього виникло право вимоги до [PERSON] . Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення в порядку суброгації з [PERSON] на користь ПрАТ «Європейський страховий альянс» понесених витрат в сумі 114 000 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 270,00 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на Відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved