Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рогатинського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі по 1000 гривень щомісячно на кожну дитину. У позовній заяві зазначено, що сторони з 08.03.2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання в шлюбі в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає. Працездатний, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Просила позов задовольнити та стягувати на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі по 1000 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю із підстав, наведених у позовній заяві. Крім того, пояснила, що відповідач легковажно відноситься до обов'язку щодо утримання неповнолітніх дітей. Працював на роботі, отримував заробітну плату, однак звільнився за власним бажанням. На даний час працює на тимчасових роботах. Самостійно вона не спроможна утримувати неповнолітніх дітей. Її заробітна плата становить 1500 грн. на місяць. З урахуванням стрімкого зростання цін, цих коштів недостатньо для утримання сім'ї. Просила позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що на даний час немає постійної роботи, його заробітнок носить мінливий характер, становить від 300 до 500 грн. на місяць. Просив позовні вимоги задовольнити частково. Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] і [PERSON] є батьками двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей - серія 1-НМ №184698, серія І-НМ №090451, виданими відповідно 25.09.2005 року та 25.01.2008 року виконкомом Воронівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області (а.с.6-7). Як вбачається з довідки №186, виданої 19.06.2015 року виконавчим комітетом Кліщівнянської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області діти [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] проживають разом з матірю [PERSON]. Діти перебувають на утриманні матері (а.с.12). [PERSON], [INFO] зареєстрований за місцем проживання за адресою [INFO], що підтверджується довідкою №20/415/15, виданою 26.06.2015 року Рогатинським РС УДМС України в Івано-Франківській області (а.с.15). За ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р. N 2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частинами 7-10 статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України обовязок надавати утримання неповнолітнім дітям, які не досягли 18 років, покладається рівною мірою на обох батьків. Неповнолітні діти не здатні самі здобувати кошти для існування. Обовязок батьків з утримання своїх дітей виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дітей моральний і найважливіший правовий обовязок їх батьків. При ухиленні від його виконання необхідні кошти можуть бути стягнуті за рішенням суду. За частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За ст.182 Сімейного кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд відповідно до вимог ст.184 СК України за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що мають істотне значення для визначення твердої щомісячної суми на утримання дитини, а саме - матеріальне становище сторін по справі, сторони по справі не працюють, стан здоровя сторін по справі, ту обставину, що позивачка самостійно не може забезпечити дітям прожитковий мінімум, наявність на утриманні у відповідача ще однієї малолітньої дитини. За Законом України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.99 р. № 966-XI прожитковий мінімум вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Сума прожиткового мінімуму на 2015 рік, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 р. № 80-VIII для дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2015 року по 30.11.2015 року становить 1286 грн., з 01.12.2015 року по 31.12.2015 року становитиме 1455 грн. За таких обставин та доказів, досліджених і перевірених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. З [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання малолітніх дітей у твердій грошовій сумі по 750 грн. щомісячно на кожну дитину. Відповідно до ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, вони стягуються з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial