Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання, посилаючись на те, що він є наймачем квартири №14 в будинку14/1, вул. Довженка у м. Хмельницькому. За означеною адресою зареєстрована з 28.08.1986 року його колишня дружина - [PERSON], відповідач по справі. У 2011 році відповідач виїхала на інше постійне місце проживання. З цього часу вона не сплачує плату за житлово-комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню даної квартири, особистих її речей у квартирі немає. Перешкод у користуванні жилим приміщенням позивач [PERSON] не чинив, вона добровільно виїхала з квартири і не користується житлом понад 6 місяців без поважних причин. Позивач просить визнати [PERSON] такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням у кв. №14 в буд.14/1, вул. Довженка у м. Хмельницькому та зняття її з реєстрації місця проживання . У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, з підстав, викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Суд приходить до висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 107 Житлового кодексу України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пунктів є підставою для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Судом встановлено, що [PERSON] є наймачем квартири №14 в будинку14/1, вул. Довженка у м. Хмельницькому. За означеною адресою зареєстрована з 28.08.1986 року нього колишня дружина - [PERSON], відповідач по справі. У 2011 році відповідач виїхала на інше постійне місце проживання - с. Мілівці, Камянець- Подільського району Хмельницької області, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Слобідко - Рихтівської сільської ради. [PERSON] не сплачує плату за житлово-комунальні послуги, не здійснює інших витрат по утриманню означеної квартири. Судом встановлено, що [PERSON] не чинив відповідачу перешкод у користуванні означеною квартирою. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Факт переїзду [PERSON] на інше постійне місце проживання у судовому засіданні підтвердила свідок [PERSON] Суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання її такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню, оскільки вона виїхала на інше постійне місце проживання. Відповідно до ч. 1, ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права користування житловим приміщенням або права власності на житлове приміщення, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що зняття з реєстрації місця проживання не підлягають задоволенню, оскільки такі вимоги є передчасними.

Outcome: partial