Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на період його навчання. В позові вказано, що відповідач є його батьком, зараз він навчається та є студентом Красноградського аграрно-технічного коледжу імені Ф.Я.Тимошенка з 31.07.2017 року, форма навчання денна, тому він не працює та потребує матеріальної допомоги батька. Відповідач добровільно не надає коштів на його утримання, внаслідок чого позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини від його заробітку щомісячно. До початку судового розгляду від позивача до суду надійшла письмова заява, в якій він змінив позовні вимоги, просив стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини. Клопотав слухання справи проводити без нього. Відповідач в судове засідання не прибув. направив до суду заяву, в якій визнавпозовні вимоги частково, в розмірі 1/12 частини. Посилався про наявність на його утриманні трьох малолітніх дітей, на утримання яких згідно судового наказу стягнуто аліменти в розмірі 1/2 частини його заробітку. Справу просив слухати без нього. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , який народився [INFO] і навчається в Красноградському аграрно-технічному коледжі імені Ф.Я.Тимошенка. Термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року. У зв`язку з цим [PERSON] не має змоги працювати і потребує матеріальної допомоги свого батька, який є особою працездатного віку, фізично здоровий. У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначенихустатті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно роз`яснень п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З копії судового наказу від 05 жовтня 2020 року, виданого Красноградським районним судом вбачається, що з [PERSON] стягнуті аліменти на трьох дітей у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 02.10.2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.3ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Для виникнення права на утримання потрібна сукупність вказаних вище фактів, які має довести позивач, що визначено ст. 12 ЦПК України. Позивач в позовній заяві не зазначає докази, як на підставу можливості відповідача надавати матеріальну допомогу на час свого навчання , а лише вказує на те, що відповідач не надає допомоги на утримання в добровільному порядку, однак з такими доводами позивача суд не погоджується, оскільки право позивача на отримання аліментів від відповідача виникає лише у випадку можливості останнім надавати таку допомогу. На підтвердження позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача на час його навчання, позивачем не надано жодного доказу про те, що відповідач може надавати таку матеріальну допомогу, окрім посилання в своєму позові про наявність у [PERSON] стабільного прибутку у вигляді заробітної плати. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено обставини, що відповідач може надавати йому допомогу в заявленому розмірі, а тому позов слід задовольнити частково та визначити аліменти на [PERSON] у розмірі 1/8 частини від заробітку (доходів) відповідача, щомісяця. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів -у межах стягнення суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати удових витрат,з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку встновленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial