Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

Шепетівський міжрайонний прокурор звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вироком Шепетівського міськрайонного суду від 06.02.2015 року [PERSON] засуджений за ч.1 ст. 121 КК України за те, що 25.09.2014 року близько 1 год., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись на кухні житлового будинку [ADDRESS] Шепетівського району, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс [PERSON] удар кулаком правої руки в ділянку перенісся та близько 10 ударів ногами по тулубу і голові, внаслідок чого потерпілому були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для життя в момент спричинення, тілесні ушкодження середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров'я та легкі тілесні ушкодження. В зв'язку з спричиненими [PERSON] тілесними ушкодженнями потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні нейрохірургії Хмельницької обласної лікарні. Медичним закладом на його лікування витрачено 3120,62 грн., які просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні прокурор заявлений позов підтримав, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Представник Департаменту фінансів Хмельницької обласної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Представники Хмельницької обласної районної лікарні та Хмельницької обласної ради в судове засідання не з'явились, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов прокурора підтримують. Відповідач позов визнав, згоден з вартістю витрат, понесених на лікування потерпілого [PERSON] Заслухавши пояснення прокурора, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч.1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Частиною 3 цієї статті визначено, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до ч.7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Судом встановлено, що вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 06.02.2015 року, який набрав законної сили 27.04.2015 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. В результаті скоєних [PERSON] злочинних дій [PERSON] отримав тілесні ушкодження. Відповідно до розрахунків Хмельницької обласної лікарні вбачається, що потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні з 26.09.2014 року по 09.10.2014 року, тобто 13 ліжко - днів і лікарня понесла затрати на його лікування на загальну суму 3120,62 грн., в тому числі на медикаменти витрачено 14,25 грн. Враховуючи те, що Хмельницька обласна лікарня є закладом спільної власності територіальних громад Хмельницької області, кошти на відшкодування витрат на лікування відповідно до п. 4 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 року №545, повинні зараховуватись до обласного бюджету, а не на користь Департаменту фінансів Хмельницької обласної державної адміністрації, як зазначено в позові. Враховуючи відсутність обставин, що виключають обов'язок відповідача відшкодувати витрати закладу охорони здоров'я, які передбачені ч.1 ст. 1206 ЦК України, суд приходить до висновку про задоволення позову в заявленому розмірі, оскільки вимоги ґрунтуються на законі, підтверджені належними та допустимими доказами.

Outcome: approved