Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

У червні 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» (надалі - позивач) звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» (позикодавець) та [PERSON] 08 квітня 2019 року було укладено кредитний договір № 3225717197-183981, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія є гроші» надав відповідачу грошові кошти у розмірі 10000,00 грн., з кінцевою датою повернення позики не пізніше 18.04.2019 року включно та зі сплатою процентів за користування позикою у розмірі 1,99 % за кожен день користування позикою, що становить 726,35 % річних. Загальна сума позики яку відповідач [PERSON] мав повернути, враховуючи проценти за користування позикою становить 12189,00 грн.. Позикодавець умови договору виконав, надавши відповідачу грошові кошти у розмірі та на умовах вищевказаного договору, проте відповідач своїх зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку із чим має заборгованість на загальну суму 162991,00 грн.. Між тим, 02 вересня 2019 між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та ТОВ «ФК «Преміум Актив» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 0209/1, у відповідності до якого позивач - ТОВ «ФК «Преміум Актив» набув статус нового кредитора за договором № 3225717197-183981 від 08 квітня 2019 року. Позивача зазначає, що з підстав лояльності до боржника та з метою спонукання боржника до добровільної сплати заборгованості за Договором, ТОВ «ФК «Преміум Актив» було зменшено суму нарахованих процентів за неправомірне користування кредитними коштами. У зв`язку із цим, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 3225717197-183981 з урахуванням зменшення заборгованості по сплаті процентів за неправомірне користування кредитними коштами, на загальну суму 112191,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 19 та п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження, яке включає в себе загальне та спрощене провадження. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 липня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. На електронну адресу суду направив клопотання в якому провив суд розглядати справу за відсутності позивача та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, в судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся про розгляд справи судом вчасно та належним чином, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 08 квітня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» та відповідачем [PERSON] , за допомогою електронного сервісу, що міститься на офіційному сайті ТОВ «ВК є гроші», було укладено Договір про надання позики № 3225717197-183981. За умовами вищевказаного Договору, ТОВ «ФК є гроші» надало відповідачу [PERSON] позику в сумі 10000,00 грн. (п. 1.1. Розділ 1), а останній в свою чергу зобов`язався повернути кошти не пізніше 18 квітня 2019 року та сплатити проценти за користування позикою у розмірі 1,99 % за кожен день користування позикою, що становить 726,35 % річних (п. 1.3, п. 1.5.1 Розділ 1). Відповідно до п. 4.3 Договору в разі прострочення заборгованості більше ніж на 61 день, відповідач [PERSON] зобов`язався сплатити штраф в розмірі суми кредиту, визначену п. 1.1 Розділу 1. Як вбачається із матеріалів справи, а саме Платіжного доручення № 58876 від 08 квітня 2019 року та повідомлення № 247 від 03 березня 2020 року, ТОВ «ФК є гроші» перерахувало на картковий рахунок [PERSON] позику в розмірі 10000,00 грн. (9900,00 грн. з врахуванням комісії у відповідності до п. 1.4 розділу 1 Договору). Тобто, з вказаного вище вбачається що Позикодавець - ТОВ «ФК є гроші» виконав свої зобов`язання за Договором № 3225717197-183981 від 08 квітня 2019 року в повному обсязі, проте відповідач своїх зобов`язань за вказаним Договором не виконав, у зв`язку із чим має заборгованість на загальну сумі 162991,00 грн.. Між тим, 02 вересня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та ТОВ «ФК «Преміум Актив» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 0209/1 (надалі - Договір факторингу), за умовами п.п. 1 розділу 1, якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, клієнт передав Фактору, а Фактор приймає та зобов`язується оплатити клієнтові усі права вимоги за грошовими зобов`язаннями у загальному розмірі 69015227,33 грн., що виникли у Клієнта згідно Договорів, укладених між Клієнтом та Боржниками. Згідно п. 1.2. Розділу 1 Договору факторингу, Фактор займає місце клієнта (як Кредитор) в зобов`язаннях, що виникли із Договорів відносно усіх прав Клієнта, у тому числі права подальшого нарахування та одержання від боржників сум основного боргу, відсотків, неустойок у повному обсязі. Як вбачається із Витягу з Акту прийому-передачі Прав вимоги згідно Договору факторингу (Додаток № 1 до Договору факторингу № 0209/1 від 02 вересня 2019 року), ТОВ «Фінансова компанія є гроші» передало ТОВ «Фінансова компанія «Преміум актив» право вимоги за грошовим зобов`язанням [PERSON] , а саме Договором про надання позики № 3225717197-183981 від 08 квітня 2019 року. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за Договором позики № 183981 від 13 листопада 2019 року, відповідач має заборгованість на загальну суму 112191,00 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 10000,00 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 5970,00 грн.; заборгованості по процентам за прострочку - 86221,00 грн.; заборгованості зі сплати штрафу - 10000,00 грн.. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 610 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.611 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За правилами статей 525, 526 та 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуюче викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем [PERSON] порушуються умови укладеного договору зі своєчасного повернення суми позики та сплати процентів за користування нею, внаслідок чого утворився борг перед позивачем в сумі 112191 грн. 00 коп.. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву та не надав доказів помилковості чи неправильності наданого позивачем розрахунку, в зв`язку з чим суд вважає його достовірним. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] , належним чином не виконує зобов`язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку договором, такі дії відповідача є неправомірними, у зв`язку з чим, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути заборгованість в загальній сумі 112191 грн. 00 коп.. Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп., що підтверджено Платіжним дорученням № 2674 (а.с. 5).

Outcome: approved