Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Цюрупинський РВ УМВС України в Херсонській області звернувся до суду із вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 28.12.2010 року серії ВРД №752271 Цюрупинському РВ УМВС України в Херсонській області належить службова двокімнатна квартира [ADDRESS]. Відповідно до наказу УМВС України в Херсонській області від 20.07.2011 року №142 та рішення житлово-побутової комісії УМВС від 11.07.2011 року вказана квартира була надана сім'ї колишнього начальника Цюрупинського РВ [PERSON] Виконкомом Цюрупинської міськради було видано ордер на службове жиле приміщення №2 від 07.12.2011 року. Наказом УМВС України в Херсонській області від 21.01.2015 року №17 о/с [PERSON] звільнено з посади начальника Новокаховського МВ УМВС та відряджено у розпорядження УМВС України в Хмельницькій області для подальшого проходження служби. Оскільки з 21.01.2015 року [PERSON] відряджений до УМВС України в Хмельницькій області для подальшого проходження служби то необхідності у подальшому проживання його сім'ї у даній квартирі немає.. Добровільно відповідачі квартиру не звільнили. Просить усунути перешкоди в користуванні службовою квартирою у [ADDRESS], виселити вказаних осіб з квартири та стягнути з [PERSON] та [PERSON] сплачений судовий збір. Вiдповiдачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином шляхом публікації оголошення в газеті «Наддніпрянська правда». Згідно ч.9 ст.74 ЦПК України відповідач, місце проживання (перебування чи роботи) або місцезнаходження якого невідоме, навіть після звернення до адресного бюро і органів внутрішніх справ, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи. Тому суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача. Виходячи з наведеного, відповідно до положень ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи виконкому Цюрупинської міськради надала заяву про розгляд справи без їх участі. Представник служби у справах дітей заперечила проти задоволення позову, оскільки в квартирі зареєстровані малолітні діти і немає інформації про наявність в них іншого житла. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. На підставі договору купівлі-продажу квартири від 28.12.2010 року серії ВРД №752271 Цюрупинському РВ УМВС України в Херсонській області належить службова двокімнатна квартира [ADDRESS]. Відповідно до наказу УМВС України в Херсонській області від 20.07.2011 року №142 та рішення житлово-побутової комісії УМВС від 11.07.2011 року вказана квартира була надана сім'ї колишнього начальника Цюрупинського РВ [PERSON] Виконкомом Цюрупинської міськради було видано ордер на службове жиле приміщення №2 від 07.12.2011 року. Наказом УМВС України в Херсонській області від 21.01.2015 року №17 о/с [PERSON] звільнено з посади начальника Новокаховського МВ УМВС та відряджено у розпорядження УМВС України в Хмельницькій області для подальшого проходження служби. Оскільки з 21.01.2015 року [PERSON] відряджений до УМВС України в Хмельницькій області для подальшого проходження служби. Відповідно до п.2.10 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, службові жилі приміщення надаються на підставі спільного рішення керівника відповідного органу внутрішніх справ України та житлового-побутової комісії цього органу, яке затверджується органом місцевого самоврядування, на території якого він знаходиться. Відповідно до п.2.11 Положення - на пісдтаві рішення про надання службового житлового приміщення органі місцевого самоврядування видає працівнику спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане службове жиле приміщення. Відповідно до п.1.2 Положення, службові жилі приміщення призначаються для заселення особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України та військовослужбовцями внутрішніх військ МВС України за переліком, визначеним МВС України, які у зв'язку із характером їх службової діяльності повинні проживати за місцем проходження служби або поблизу від нього. Згідно із п.2.9 Положення, службове жиле приміщення надається працівникам на час виконання ними службових обов'язків, що потребують приживання в такому приміщенні. Встановлено, що відповідач [PERSON] за реєстрацією вибув до м.Нова Каховка Херсонської області вул.Букіна, 72. Інші відповідачі зареєстровані у спірній квартирі [ADDRESS]. В квартирі зареєстровані [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Україною 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Статтею 27 Конвенції закріплено, що Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави-учасниці відповідно до національних умов і в межах своїх можливостей вживають необхідних заходів щодо надання допомоги батькам та іншим особам, які виховують дітей, у здійсненні цього права і у випадку необхідності надають матеріальну допомогу і підтримують програми, особливо щодо забезпечення дитини харчуванням, одягом і житлом. У відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» основним обов'зком батьків є забезпечення інтересів дітей. Згідно ст. 18 зазначеного Закону діти - члени сім'ї власника житлового приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] хоча і вибув до іншого місця роботи, але не втратив обов'язку забезпечувати належних умов проживання для своїх дітей. Також, вибуття не позбавило права дітей відповідно до ст. 156 ЖК України на користування займаного ними житла, за відсутності передбачених ст. 116 ЖК України підстав для виселення відповідача разом з двома неповнолітніми дітьми, оскільки виселення є категорією житлового законодавства. Таким чином, усунення перешкод шляхом виселення відповідачів неможливе, з урахуванням інтересів дітей, які позбавляються в такому випадку житла, що суд вважає неприпустимим. Відомостей про наявність у дітей іншого житла, або надання відповідачам інших приміщень відсутні. За цих обставин в задоволенні позову належить відмовити.

Outcome: dismissed