Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

17.02.2021 до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , у якій позивач з урахуванням уточнень просив зобов`язати відповідача [PERSON] не чинити йому перешкод у спілкуванні та вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , визначити способи його участі у спілкуванні та вихованні [PERSON] , [INFO] , встановити графік побачень з донькою: кожної суботи з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв.; два рази на місяць по суботах з правом ночівлі; у дні народження батька та доньки з 15 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв.; у першу половину осінніх, зимових, весняних та літніх канікул; на свята: Різдво, Великдень, День Незалежності України - у непарні роки, Новий Рік, Трійця, 9 Травня - у парні роки; у період хвороби доньки безперешкодне відвідування батьком дитини за місцем її фактичного перебування (проживання). Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що з 20.11.2015 він перебував з відповідачем [PERSON] у шлюбі, який було розірвано рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 12.04.2019. У них є дочка - [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за місцем проживання батька, а фактично проживає з матір`ю за іншою адресою. Місце проживання дитини не було визначено за спільною згодою батьків. Відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з донькою, налаштовує дитину проти спілкування з ним, змінила номер телефону доньки, відмовляється отримувати від нього подарунки для дитини. Між ними не досягнуто домовленості про побачення з дитиною та способу його участі у вихованні доньки. Ухвалою судді Балаклійського районного суду Харківської області від 24.02.2021 прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] , відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі Службу у справах дітей Балаклійської міської ради Харківської області як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, призначено підготовче засідання на 23.03.2021. 11.03.2021 представник відповідача - адвокат Новікова А.І. подала до суду відзив, у якому просила відмовити в задоволенні позову. Заперечення проти позовних вимог обґрунтовано тим, що відповідач не чинить жодних перешкод у спілкуванні батька з донькою, однак просить, що спілкування не порушувало звичного для дитини ритму життя. На пропозиції позивача зустрітися дитина часто відмовляється. Інколи це пов'язано з поведінкою батька в минулому, а інколи - через зайнятість власними заняттями (домашні завдання, зустрічі з друзями, хобі). Примушування дитини проти її бажання спілкуватися з батьком неприпустимо і може призвести до психологічної травми в подальшому. Станом на 01.03.2021 позивач має заборгованість зі сплати аліментів на доньку в сумі 16117,32 грн. Позивач не звертався до органів опіки та піклування для визначення способів його участі у вихованні дитини. Доказів на підтвердження обставин, зазначених в обґрунтування позовних вимог, позивачем не надано. Ухвалою суду\~від 14.04.2021закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві. Пояснили, що протягом року відповідач перешкоджає його спілкуванню з донькою. Графік побачень з донькою, про встановлення якого просить позивач, найкраще відповідатиме її інтересам і не порушуватиме прав дитини та її матері. Аліменти на доньку позивач сплачує, але не в повному обсязі, оскільки йому невідомо на які потреби вони використовуються. Відповідач та її представник у судовому засіданні заперечували проти позовних вимог з підстав, наведених у відзиві. Відповідач пояснила, що не заперечує проти побачень позивача з донькою один день на тиждень у її присутності. Вказала, що позивач агресивно поводиться стосовно неї у присутності доньки. Представник відповідача зазначила, що сторони не можуть спілкуватися особисто, разом з тим відповідач не заперечує проти спілкування батька з донькою. Позивачем не доведено, що відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною. Представники третьої особи в судовому засіданні позов підтримали. Відповідно до ч. 1 ст. 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, заслухавши учасників справи, показання малолітніх свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , з 20.11.2015 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 12.04.2019, що набрало законної сили 14.05.2019 (а.с. 9, 10). До реєстрації шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] (а.с. 11), яка після проживає з матір`ю [PERSON] (а.с. 49, 50). З [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 заробітку з 19.02.2020 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з розрахунком заборгованості, складеним державним виконавцем Балаклійського РВ ДВС СМУМЮ (м. Харків), станом на 01.04.2021 розмір заборгованості [PERSON] по аліментам становить 21812,96 грн (а.с. 81, 82). Балаклійською міською радою Харківської області надано суду висновок від 17.03.2021 про способи участі [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , згідно якого, враховуючи рівність прав батьків щодо дитини, з метою реалізації права дитини на спілкування з обома батьками, виконавчий комітет Балаклійської міської ради Харківської області вважає доцільним та відповідним інтересам малолітньої [PERSON] , [INFO] , встановлення батькові [PERSON] способів участі у вихованні дитини за місцем його проживання за таким графіком: щосуботи з 10.00 години до 18.00 години; у дні народження дитини, батька з 15.00 години до 18.00 години; перша половина осінніх, зимових, весняних та літніх канікул; на свята: Різдво, Великдень, День Незалежності України - у непарні роки, Новий Рік, Трійця, 9 Травня - у парні роки; у період хвороби доньки безперешкодне відвідування батьком дитини за місцем її фактичного проживання. У висновку зазначено, що мати на достатньому рівні виконує обов`язки щодо виховання дитини та догляду за нею. Батько частково спроможний виконувати такі обов`язки. Під час бесіди, проведеної з донькою сторін [PERSON] , вона повідомила, що не має бажання спілкуватися з батьком, боїться його, оскільки він неодноразово у її присутності вживав алкоголь, поводився агресивно, говорив неправдиві та образливі слова про її матір і старшу сестру. Раніше, коли вона була у нього в гостях, він не приділяв їй уваги, не цікавився її захопленнями (а.с. 48-50). Згідно з довідками лікаря-нарколога та лікаря-психіатра КНП БРР ХО «БЦКРЛ» від 12.11.2020 [PERSON] за медичною допомогою не звертався, на обліку не перебуває (а.с. 15, 16). З відповіді відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області від 07.04.2021 вбачається, що [PERSON] неодноразово зверталася до відділу поліції щодо протиправних дій [PERSON] : 12.10.2018, 22.06.2020, 28.10.2020, зокрема, щодо конфлікту з приводу дитини, погроз застосування фізичної сили на нецензурної лайки на адресу [PERSON] . Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вказаними заявами [PERSON] не вносились (а.с. 83-89). Відомості про вчинення [PERSON] протиправних дій стосовно його доньки [PERSON] відсутні. 29.10.2020 [PERSON] звертався до Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області із заявою про перешкоджання [PERSON] його спілкуванню з донькою [PERSON] (а.с. 17). Допитана в судовому засіданні за відсутності батьків малолітня [PERSON] , [INFO] , пояснила, що після розірвання шлюбу між батьками вона проживає з матір`ю. На 1,5 місяця вона їздила жити до батька. Вона бачила його навесні минулого року, не хоче жити разом з батьком та спілкуватися з ним. Він часто вживає алкоголь, агресивно поводиться, у її присутності бив її матір. Допитана в судовому засіданні малолітня дочка відповідача [PERSON] пояснила, що коли вони проживали з [PERSON] , він її бив. Вона не хоче його бачити, він їм погрожує, приходив до них вночі та вибивав двері. Згідно статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої\~постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ\~(далі - Конвенція про права дитини), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Конвенцією про права дитини закріплено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною третьою статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що дитина, яка розлучається з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до статті 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Ця стаття охоплює, зокрема, втручання держави в такі аспекти життя, як опіка над дитиною, право батьків на спілкування з дитиною, визначення місця її проживання. Частиною першою та другою статті 27 Конвенції визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно\~зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до\~ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства»\~дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у пункті 8\~статті 7 СК України\~та у\~статті 11 Закону України "Про охорону дитинства", згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Статтею 141 СК України\~передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 153\~СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. За статтею 157\~СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Частинами першою та другою\~статті 159 СК України\~передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до статті 1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно; батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року № 31111/04 зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема,\~стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). Положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини. В той же час, як встановлено судом, малолітня дочка сторін протягом тривалого часу проживає окремо від батька, у зв`язку з неприязними відносинами між батьками перебувала в епіцентрі їх негативних емоцій та зазнала переживань, водночас прив`язана до матері. Батько дитини зазначає, що має намір налагодити особисте спілкування з донькою. Крім того, суд бере до уваги ту обставину, що дитина (через малолітній вік) не може в повній мірі оцінювати ситуацію, яка склалась, а тому потребує додаткової підтримки, в даному випадку, з боку матері, з якою вона постійно проживає. Неприязні стосунки між батьками не повинні впливати на життя дитини. Незважаючи на такі стосунки, батьки повинні докладати зусиль, щоб дитина не відчувала, що виховується в неповній сім`ї, де батьки живуть окремо, та у повній мірі відчувала, що у неї є люблячий її батько, та любляча її мати. Саме такий підхід у вирішенні цього спору відповідає інтересам дитини, які є пріоритетом над інтересами батьків. При цьому, суд з урахуванням зібраних доказів, даних щодо віку дитини, необхідності та бажання батька брати участь у вихованні дитини, дійшов висновку про встановлення графіку спілкування батька з дитиною, у присутності матері лише до досягнення дитиною десятирічного віку. Суд вважає, що до досягнення донькою десятирічного віку у батька буде достатньо часу для того, щоб налагодити психоемоційний зв`язок з донькою, проявити себе та зацікавити дитину до продовження спілкування, що позитивно вплине на стосунки дитини з батьком та можливість подальшого спілкування за відсутності матері. Визначений спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з донькою є достатнім для відновлення порушеного права і відповідає інтересам дитини, її віку, стану здоров`я. Цей порядок забезпечує можливість батька повноцінно брати участь у вихованні дитини. Виходячи з меж розумного балансу дотримання інтересів обох сторін і, перш за все, інтересів дитини, з необхідності дотримання рівності прав батьків у вихованні та спілкуванні із своєю дитиною, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, визначивши порядок спілкування позивача з донькою за графіком, наведеним у висновку органу опіки та піклування, в присутності матері до досягнення дитиною десяти років. Як убачається з матеріалів справи, позивач за подання до суду даної позовної заяви сплатив 908,00 грн судового збору (а.с. 1). У зв`язку з частковим задоволенням позову суд відповідно до ст.\~141\~ЦПК України покладає зазначені судові витрати на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial