Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

21 травня 2018 року позивач звернулася до Олександрівського районного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину. Ухвалою суду від 24.05.2018 року відкрито провадження по справі. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з січня 2011 року по червень 2014 року вона перебувала у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON] Від цих стосунків вони мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON]. В грудні 2014 року з відповідача було стягнуто аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 650 гривен, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В неї зараз інший зареєстрований шлюб від якого вона також має малолітню дитину та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та отримує допомогу, яка є незначною. Крім того потреби на сина значно зросли. У цьому році син піде до школи. Для навчання в школі треба буде купити одяг, взуття, шкільне приладдя та інше. Дитина потребує і духовного розвитку та завданням батьків є забезпечити розвиток талантів, здібностей дитини, її духовних та культурних потреб. Також зазначила, що їхній син хворів та вона понесла витрати на лікування у розмірі 2120,75 коп. Відповідач працездатний, має задовільний стан здоров'я, він спроможний сплачувати аліменти на сина у більшому розмірі ніж визначено попереднім рішенням суду. Їй відомо, що відповідач на даний час працює в Філії ПАТ «ДПЗКУ» Легендарненський елеватор» на посаді слюсаря-ремонтника V розряду. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, а також на її користь стягнути разово додаткові витрати на сина в розмірі 2120,75 грн. В судовому засіданні позивач, підтримала свої позовні вимоги, надала пояснення відповідно викладеним у позові та просила змінити спосіб стягнення аліментів. Відповідач, в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти зміни способу стягнення аліментів, зазначивши, що додаткові витрати повинні нести обидві сторони. Суд, вислухавши сторони, дослідивши та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як встановлено судом в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER]сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.8). Відповідно до рішення Олександрівського районного суду від 03.12.2014 року з [PERSON] на користь позивача на утримання сина [PERSON], було стягнуто аліменти в розмірі 650 гривен, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.10). Відповідно до довідки УСЗН від 16.04.2018 року, позивач отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні у розмірі 860 грн. Інших доходів відповідно до довідки з Державного реєстру фізичних осіб позивач немає (а.с.12-13). Відповідно до довідок в.о. Директора філії ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" від 17.05.2018 року, [PERSON] працює на їхньому підприємстві з 09.10.2017 року по теперішній час слюсарем-ремонтником, та його середньомісячний дохід з урахуванням вже утриманих аліментів становить 4346 грн. (а.с.14-15). На відповідача встановлено тимчасові обмеження у праві керування транспортними засобами, у праві полювання та користування зброєю за заборгованість зі сплати аліментів яка становить 24700 грн. за період з 01.12.2014 року по 01.02.2018 року, відповідно до постанов про встановлення тимчасових обмежень (а.с.16-18). Відповідно до медичних довідок син сторін - [PERSON] перебував на лікуванні та згідно квитанцій витрати на його лікування становили 2120 грн. (а.с.19-22). Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд на підставі ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши письмові докази по справі, за своїм внутрішнім переконанням оцінює їх, як належні, допустимі та достовірні. Дослідженні докази, їх взаємозв'язок у сукупності, є достатнім для вирішення справи по суті. Правовідносини, які склалися між сторонами є сімейними правовідносинами та стосуються стягнення аліментів на утримання дитини. До вказаних правовідносин підлягають застосуванню наступні норми права. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України, передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів, суд відповідно до частини 1 статті 182 СК України, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За вимогами ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Відповідно до обставин, встановлених в судовому засіданні, суд дійшов до висновку про необхідність задовольнити вимоги позивача, щодо зміни способу стягнення аліментів, оскільки відповідач з 09.10.2017 року має постійну роботу та регулярний заробіток і має змогу сплачувати аліменти в частці від заробітку (доходу). Вимоги позивача про стягнення з відповідача разово додаткових витрат на сина в розмірі 2120,75 грн., суд вважає за необхідне, задовольнити частково, та стягнути з [PERSON] на користь позивача половину цієї суми у розмірі 1060 грн., з урахуванням долі позивача. На підставі зазначеного, ст.ст. 180-183, 185, 192 СК України, та

Outcome: partial