Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

12.09.2019р. до провадження судді Святошинського районного суду м.Києва надійшла цивільна справа №757/25582/19-ц за позовом [PERSON] до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Пишного Артема Володимировича про відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями у розмірі 50 000,00 грн. та судові витрати. Ухвалою від 13.09.2019р. відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті в порядку спрощеного провадження. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 09.10.2018р. приватним виконавцем Пишним A.B. на підставі виконавчої листа № 761/19078/17, виданого 01.10.2018р. Шевченківським районним судом м.Києва, відкрито виконавче провадження № 57395584 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми 181 788,02 грн. та 1871,88 грн судового збору. 09.10.2018р. приватним виконавцем Пишним A.B. винесе постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої накладено арешт грошові кошти, що містяться на рахунках банків, у тому числі на рахунок відкритий у Публічному акціонерному товаристві Акціонерний ба «Укргазбанк», у межах суми звернення стягнення та з урахуванням основі винагороди приватного виконавця, що становить 201966,49 грн. На підставі вищезазначеної постанови особовий рахунок№ [NUMBER] , який відкрито Національною поліцією України на ім`я позивача в Публічному акціонерному товаристві Акціонерний банк «Укргазбанк» для зарахування заробітної плати на якому знаходились кошти - заробітна плата в сумі 3564,39 грн. та 19413,19 грн. У зв`язку з тим, що вказані кошти є заробітною платою-основним джерелом доходу, 26.10.2018р. позивач, з метою недопущення порушення законних прав та дотримання приватним виконавцем Пишним A.B. вимог законодавства під час здійснення виконавчого провадження, звернувся до останнього з клопотанням про необхідність вжиття заходів щодо скасування вище вказаної постанови про арешт коштів. Однак, приватний виконавець Пишний A.B. жодних дій спрямованих на відновлення порушених прав позивача не здійснив та арешт не скасував. Тому [PERSON] вважає, що накладення приватним виконавцем Пишним A.B. арешту на зарплатний картковий рахунок є грубим порушенням його права на отримання заробітної плати. Крім того, позивач у позовній заяві зазначив, що у рамках виконавчого провадження, 09.10.2018 приватним виконавцем Пишним A.B. накладено арешт на його автомобіль Seat Cordoba, д/н [NUMBER] , який 01.11.2018р. було оголошено в розшук. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 15.01.2019р. у справі №761/19078/17, дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного A.B. у виконавчому провадженні №57395584 визнано неправомірними та скасовано постанови в частині арешту коштів боржника від 09.10.2018р., про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 18.10.2018р. та про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 01.11.2018р., в частині стягнення 500,00 грн. Таким чином позивач зазначає, що вказаними неправомірними діями приватного виконавця Пишним A.B. мені завдано моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, оскільки він був позбавлений можливості сплачувати за житлово-комунальні послуги, купувати сезонний одяг та інші речі, у том числі для малолітнього сина, сплачувати харчування та додаткові освітні послуг сина в школі, а також оплачувати витрати, обумовлені забезпечення звичного способу життя. Відсутність можливості розпоряджатися заробітною платою, яка єдиним доходом, позивачу завдавало душевного болю та страждань, оскільки був обмежений в можливостях купувати ліки для вагітної дружини, 29.10.2018р., унаслідок нервових переживань з приводу неправомірних дій приватного виконавця Пишного A.B., була госпіталізована до Інституту педіатрії, акушерства і гінекології Національної академії наук Україні. Унаслідок душевних страждань, 14.11.2018р. звернувся до невролога Центральної поліклініки МВС України, в результаті чого призначено лікування. У зв`язку із вищевикладеним, [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення моральної шкоди, завданої неправомірними діями приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Пишного А.В., яку оцінює у розмірі 50 000,00 грн. У судове засідання [PERSON] не з`явився, надав до суду заяву якою просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений належний чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень не надав. Суд, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, вважає можливим розглянути справу заочно, згідно ст.223 та ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред`явлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Пишним А.В. від 09.10.2018р. відкрито виконавче провадження №57395584 з виконання виконавчої листа № 761/19078/17, виданого 01.10.2018р. Шевченківським районним судом м.Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми 181 788,02 грн. та 1871,88 грн. судового збору. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Пишним А.В. від 09.10.2018р. накладено арешт кошти боржника та майно, а саме, автомобіль позивача - Seat Cordoba, д/н [NUMBER] . Постановою приватного виконавця виконавчого округу Пишним А.В. від 18.10.2018р. у виконавчому провадженні №57395584 звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника - [PERSON] у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 202466,49 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Пишним А.В. від 01.11.2018р. оголошено розшук автомобіля позивача - Seat Cordoba, д/н [NUMBER] . Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 15.01.2019 у справі №761/19078/17, залишеною в силі Київським апеляційним судом, дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного A.B. у виконавчому провадженні №57395584 визнано неправомірними та скасовано постанови в частині арешту коштів боржника від 09.10.2018р., про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 18.10.2018р. та про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 01.11.2018р., в частині стягнення 500,00 грн. Судом встановлено, що рахунок № [NUMBER] , відкритий в Публічному акціонерному товаристві Акціонерний банк «Укргазбанк» для зарахування заробітної плати [PERSON] . Відповідно до листа непрацездатності серії АДХ №180713, [PERSON] у період з 29.10.2018 по 27.11.2018р. дружина позивача - [PERSON] госпіталізована до Інституту педіатрії, акушерства і гінекології Національної академії наук Україні. Також, встановлено, що син позивача - [PERSON] , [INFO] звільнений від навчання з 13.11.2018р. по 20.11.2018р. у зв`язку із тимчасової непрацездатності, що підтверджується Довідкою №3398 від 13.11.2018р. Відповідно до ст.. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності ст..23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування та відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п.п.3,4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до ст. 137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Як вбачається з правового висновку ВСУ у постанові від 11 вересня 2013 року у справі № 6-48цс13, відповідно до якого при відшкодуванні моральної шкоди, завданої особі незаконними діями чи бездіяльністю працівників виконавчої служби, застосуванню підлягають положення загального законодавства про моральну шкоду, а саме: ст.56 Конституції України, ст.ст.23, 1167, 1173 ЦК України. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. У відповідності до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Зміна життєвого укладу, необхідності лікування, веде до висновків про наявність моральної шкоди. Зазначене також випливає з положень ст.3 Конституції України, відповідно до якої, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди суд враховує конкретні обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних позивачу моральних страждань, стан його здоров`я, вину у заподіянні шкоди, суттєвість вимушених змін у житті. З урахуванням вищезазначеного суд вважає, що належною компенсацією спричиненої позивачу моральної шкоди є сума 50000,00 грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням, що він зазнає у зв`язку з протиправними діями приватного виконавця. Також, позивач просить суд стягнути з [PERSON] судові витрати, пов`язані з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, що передбачено п.1 ч.3ст.133 ЦПК України. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обгрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. У матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження понесених судових витрат, не враховуючи сплату судового збору та відповідні докази, тому суд вважає, що в цій частині заявлених позовних вимог слід відмовити. Встановлено, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір, що підтверджується випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України від 16.05.2019р. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 23, 1167, 1173 ЦК України та

Outcome: partial