Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 24.03.2005 року встановлено стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно з 15.02.2005 р. і до досягнення повноліття дитини. Відповідно до довідки-розрахунку Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Суми), станом на 01.02.2020 р., згідно виконавчого листа № 2-2635 від 25.03.2005 р., виданого Автозаводським районним судом м.Кременчука, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, починаючи з 15.02.2005 р. до досягнення дитиною повноліття, визначено загальну заборгованість станом на 31.01.2021 року в сумі 212 248 грн. За правилами нарахування пені за кожен із прострочених платежів станом на 01.05.2018р. заборгованість складає -126 418,50 грн. Всього за період стягнення сума пені складає 65 382 грн. 05 коп. Розмір заборгованості по сплаті аліментів, визначений державним виконавцем, відповідачем не оскаржувався. В уточненій позовній заяві,наданій суду позивачем 08.06.2021 року, позивач прохає стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів за період стягнення на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 208 306 грн.02 коп. Посилаючись на вищевикладене, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] за період з травня 2018 року по січень 2021 року включно у сумі 208 306 (двісті вісім тисяч триста шість) грн. 02 коп. Ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука від 24.05.2021 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та надала письмові пояснення щодо детального розрахунку неустойки (пені) щодо стягнення з відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився по невідомій суду причині, у встановлений судом строк відзиву не надав, про час та місце розгляду справи, який призначався,був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою місця його реєстрації, які повернуто до суду, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Третя особа: представник Крюківського ВДВС Яременко О.О. в судовому засіданні про прийняте рішення покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Суд, дослідивши наявні матеріали справи,вислухавши сторони, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підлягають до часткового задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 24.03.2005 року встановлено стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно з 15.02.2005 р. і до досягнення повноліття дитини. Відповідно до довідки-розрахунку Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Суми), станом на 01.02.2020 р., згідно виконавчого листа № 2-2635 від 25.03.2005 р., виданого Автозаводським районним судом м.Кременчука, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, починаючи з 15.02.2005р. до досягнення дитиною повноліття, визначено загальну заборгованість станом на 31.01.2021 року в сумі 212 248 грн. За правилами нарахування пені за кожен із прострочених платежів станом на 01.05.2018р. заборгованість складає -126 418,50 грн. Всього за період стягнення сума пені складає 65 382 грн. 05 коп. В уточненій позовній заяві,наданій суду позивачем 08.06.2021 року, позивач прохає стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів за період стягнення на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 208 306 грн.02 коп. Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов 'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. З урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку, та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилося стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на один відсоток пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У відповідності до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Відповідно до ч. 1 ст. 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Частиною 4 вказаної статті передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Згідно ч. 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», і відповідно до ч. 8 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Позивачем не оспорюється розмір такої заборгованості по сплаті аліментів, а ставиться питання про стягнення такої заборгованості на підставі рішення суду, у зв`язку з чим позовні вимоги не підлягає задоволенню в цій частині. Згідно зі статтею 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Враховуючи, що відповідачем доказів відсутності його вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів не надано, суд вважає, що позивач має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Верховним Судом України в постанові від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16 висловлена правова позиція, згідно з якою з урахуванням правої природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Вказаний висновок, який викладений у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), враховується судом в порядку ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Загальний розмір неустойки (пені) за період з травня 2018 року по січень 2021 року, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить -26 192 грн.31коп. Досліджені в судовому засіданні надані позивачем розрахунки щодо стягнення з відповідача розміру неустойки (пені) у сумі 39 858,95 гривень судом не беруться до уваги оскільки вказаний розрахунок є не зрозумілим та складений без додержання вимог статті 196 СК України, оскільки в цьому розрахунку не вірно зазначені всі суми простроченої заборгованості та кількість днів цієї простроченої заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Надані докази, Суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмету позовних вимог. Встановивши вказані обставини та врахувавши характер спірних правовідносин, надавши оцінку доказам у їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, щодо стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, задовольнивши позовні вимоги частково. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача.

Outcome: partial