Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

13.01.2021 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що 28.08.2007 вона одружилася з відповідачем. Від цього шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося і 08.12.2016 шлюб між ними було розірвано рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області. Син залишився проживати з нею та знаходиться на її утриманні. Позивач вказала, що [PERSON] в Україні не працює. Він регулярно їздить на роботу в Польщу, отримує заробітну плату, тому зможе виплачувати аліменти на утримання сина. Нікому іншому відповідач аліментів не виплачує. У зв`язку з наведеним, з урахуванням уточнених позовних вимог від 27.01.2021, позивач просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою від 01.02.2021 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Перше судове засідання призначено на 01.03.2021. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання також не з`явився. Відзиву на позов не подав. Про розгляд справи в силу п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України повідомлений належним чином. Суд провів заочний розгляд справи за відсутності сторін, про що постановив ухвалу без виходу до нарадчої кімнати, а також ухвалив заочне рішення від 01.03.2021. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 28.08.2007 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 08.12.2016, що підтверджується копією вказаного судового рішення (а.с. 2). Згідно з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.01.2008, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 3). Малолітній [PERSON] зареєстрований та проживає разом з матір`ю [PERSON] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї (а.с. 27). З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 01.02.2021 вбачається, що [PERSON] є власником земельних ділянок площею 0,02 га та 0,1 га, а також глинобитного житлового будинку загальною площею 110,4 кв. м, що розташований по [ADDRESS] (а.с. 21-22). Відповідно до ч. 1 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного Кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А з урахуванням ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. При визначенні розміру аліментів та виду їх стягнення, суд бере до уваги вимоги ст.ст. 181, 182 СК України, які мають враховуватися при розгляді спорів про стягнення аліментів. Також суд звертає увагу, що прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2021 становить 2395 грн. Позивач зазначила, що відповідач в Україні не працює, а регулярно їздить на роботу до Республіки Польща. Однак, доказів на підтвердження вказаного факту суду не надала. Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити частково і стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1500 грн. щомісячно. Задовольняючи позов частково суд виходить з того, що доказів на підтвердження змоги відповідача сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі судом не здобуто. Разом із тим, наявність у відповідача нерухомого майна, відсутність аліментних зобов`язань перед іншими особами та його працездатний молодий вік переконує суд у тому, що останній може сплачувати аліменти на утримання сина у більшому розмірі ніж законодавчо встановлений мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину 2008 року народження. Аліменти слід стягувати у твердій грошовій сумі, тобто у спосіб обраний позивачем, що узгоджується з вимогами ст.ст. 181, 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідності до п. 1. ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Таким чином, судовий збір на користь держави має бути стягнутий з відповідача у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial