Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

11.05.2017 року [PERSON] звернулася з позовом, в якому просила: 1) стягнути з Державного бюджету України на її користь у відшкодування шкоди у вигляді не нарахованої та не отриманої щомісячної компенсації за період з 24.03.2016 року по 24.10.2016 року (7 повних місяців) включно у розмірі 2788 грн. 80 коп. шляхом списання Державною казначейською службою України коштів з єдиного казначейського рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень; 2) стягнути з Державного бюджету України на користь позивача у відшкодування шкоди у вигляді не нарахованої та не отриманої різниці у пенсії за період з 01 лютого 2016 року по 31 грудня 2016 року в сумі 5663 грн. 86 коп. шляхом списання Державною казначейською службою України коштів з єдиного казначейського рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень; 3) стягнути з Державного бюджету України на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 50000 грн. шляхом списання Державною казначейською службою України коштів з єдиного казначейського рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач має статус потерпілої від Чорнобильської катастрофи (категорія 1), що підтверджується посвідченням серії А №141283. Також, позивач зазначає, що у неї є захворювання, яке виникло внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС та призвело до інвалідності, що підтверджується експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 26.11.2015 № 30. Позивач вважає, що вона має право на визнання за нею статусу особи, яка є потерпілою від аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії з видачею відповідного посвідчення та на відповідні гарантії соціального захисту. Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.06.2016 року визнано протиправною відмову Чернігівської обласної державної адміністрації у видачі [PERSON] посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та вкладки до посвідчення., зобовязано Чернігівську обласну державну адміністрацію видати [PERSON] посвідчення та вкладку до посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії на підставі експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного звязку хвороб, що привели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 11.12.2015 №5873. 24 жовтня 2016 року Чернігівською ОДА було підписано посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та вкладка до нього. Позивач стала на облік до УПСЗН Деснянської районної у м. Чернігові ради, як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, у звязку з чим позивачу була призначена та виплачується щомісячна компенсація в сумі 398 грн. 40 коп., та щорічна допомога на оздоровлення в розмірі 120 грн. Також, позивач стала на облік до Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України як інвалід ІІІ групи у звязку з захворюванням, повязаним з впливом аварії на ЧАЕС, у звязку з чим її пенсія була збільшена з 1130,00 грн до 1640 грн. 26 коп. Таким чином, відповідачами позивачу було завдано збитків у вигляді упущеної вигоди через неотримання посвідчення в період з лютого 2016 року по листопад 2016 року, в результаті чого позивач втратила щомісячну компенсацію в сумі 398,40 грн. за 7 місяців на загальну суму 2788,80 грн. та щорічну допомогу на оздоровлення за 2016 рік у розмірі 120 грн., а також втратила різницю у виплаті пенсії на загальну суму 5663,86 грн. Позивач до початку судового засідання через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. У судовому засіданні представники Державної казначейської служби України, Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації та представник Чернігівської обласної державної адміністрації заперечували проти задоволення позову. Судом були встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини. Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.06.2016 року визнано протиправною відмову Чернігівської обласної державної адміністрації у видачі [PERSON] посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та вкладки до посвідчення та зобовязано Чернігівську обласну державну адміністрацію видати [PERSON] посвідчення та вкладку до посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії на підставі експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного звязку хвороб, що привели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 11.12.2015 №5873. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. На виконання вищевказаної постанови суду 24.10.2016 року [PERSON] Чернігівською обласною державною адміністрацією було видано посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії А № 141283 с (а.с. 6). Після отримання посвідчення [PERSON] з грудня 2016 року нарахована пенсія по інвалідності ІІІ гр. ЧАЕС в сумі 1542,52 грн (а.с.12). З 09.02.2017 [PERSON] взято на облік Управлінням праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради, як постраждалу внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 (а.с. 11). З довідки № 2087 від 20.12.2016 року Чернігівського обєднаного управління Пенсійного фонду України вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні та одержує щомісячну пенсію по інвалідності ІІІ групи ЧАЕС. Розмір пенсії з лютого 2016 по квітень 2016 становив 1074,00 грн.; з травня 2016 року по жовтень 2016 року становив 1130,00 грн, в листопаді 2016 року становив 1394,90 грн. (а.с.12). Чернігівське обєднане управління Пенсійного фонду України в своєму листі № 24746/06 від 12.09.2017 року надало суду інформацію про розмір пенсії [PERSON], який би вона отримувала за наявності посвідчення постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи по ІІІ групі інвалідності: з 01.02.2016 року по 30.04.2016 року -1352,22 грн.; з 01.05.2016 року по 30.11.2016 року 1413,82 грн.; з 01.12.2016 року 1542,52 грн. Позивач перебуває на обліку та отримує пенсію по 3 групі інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з аварією на ЧАЕС з 03.11.2016 року Відповідно до ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Сума завданих збитків позивачу становить недоотримана пенсія з лютого по квітень 2016 року 834,66 грн. (1352,22-1074)*3 =834,66); недоотримана пенсія з травня 2016 року по листопад 2016 року 1702,92грн (1413,82-1130,00)*7 =1702,92), за листопад 2016 року 18,92 грн. (1413,82-1394,90=18,92 грн.), загалом 2556,50 грн. (834,66+1702,92 +18,92=2556,50). Недоотримана позивачем грошова компенсація вартості продуктів харчування становить 2801,65 грн., що підтверджується довідкою Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради від 22.08.2017 року № 08-06/22423 (а.с. 73). Оскільки позивачем здійснено власний розрахунок компенсації вартості продуктів харчування в сумі 2788,80 грн. та з огляду на те, що суд не може вийти за межі позовних вимог на користь позивача підлягає стягненню 2788,80 грн. компенсації вартості продуктів харчування. Загальна сума збитків, що завдана позивачеві незаконними діями відповідачів - Чернігівською обласною державною адміністрацією та Департаментом соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації становить 5345 грн 30 коп. (2556,50+2788,8 =5345 грн 30 коп). Посилання Чернігівської обласної державної адміністрації на відсутність її вини у заподіянні майнової та моральної шкоди до уваги судом не приймається, оскільки за змістом ст. 1173 ЦК України, завдана шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади. В цьому випадку посилання відповідача на положення ч.2 ст.1166 ЦК України є безпідставним. Відповідно до ч. 1\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно із ч. ч. 2, 3\~ст. 23 ЦК України\~моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно зі\~ст. 1173 ЦК України\~шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Вказана стаття передбачає спеціальні підстави і умови відповідальності при завданні фізичній або юридичній особі шкоди у позадоговірних правовідносинах, які відрізняють їх від інших норм, що містять загальні правила позадоговірної (деліктної) відповідальності у цивільно-правових правовідносинах і полягають у спеціальному суб'єктному складі відповідальних осіб, спеціальній сфері діяльності цих суб'єктів та характері їх дій. Сферою застосування зазначеної норми є правовідносини із заподіяння шкоди фізичній чи юридичній особі у зв'язку з прийняттям зазначеними суб'єктами незаконних рішень, вчинення ними незаконних дій чи неправомірної бездіяльності при здійсненні ними своїх владних повноважень, визначених\~Конституцією\~і законодавством України.\~\~ До суб'єктів відповідальності за цією нормою належать створені відповідно до Конституції України, Конституції Автономної Республіки Крим і правових актів ВР, Президента, Кабінету Міністрів, Верховної ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим органи державної влади та управління, які реалізують надані державою функції та повноваження у сфері управління, а також органи місцевого самоврядування, створені на підставі Конституції, Закону "Про місцеве самоврядування в Україні", їх виконавчі органи. З урахуванням ступеня вини відповідачів, тривалості моральних страждань позивача та негативних наслідків від перенесених моральних та психоемоційних травм, які настали для позивача у зв'язку з протиправними діями, засад розумності та справедливості, суд знаходить підстави для відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000, оскільки протиправна відмова відповідачів від вчинення передбачених законом дій та втрата позивачем у звязку з цим частини доходу неминуче викликає у нього почуття розпачу, вимагає додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ч. 2 ст. 25 Бюджетного кодексу України відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом. Згідно зі ст. 2 ЦК України держава Україна є учасником цивільних відносин, а тому має бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди за рахунок держави. Її в таких випадках представляє орган, який здійснює функції держави у цих правовідносинах. Відповідно до п. 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого указом Президента України від 15.04.2015 №215, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є Державна казначейська служба України (Казначейство України), яке зокрема здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. З огляду на положення ст. 2, 1173 ЦК України та ст.25 ч.2 Бюджетного кодексу України визначена судом сума майнової та моральної шкоди на користь позивача підлягає стягненню з Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України. Доводи представника ДКС України щодо неможливості стягнення даної суми за рахунок коштів Державного бюджету з посиланням на підпункт 2 пункту 9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України судом до уваги не приймаються, оскільки даний пункт регулює стягнення тільки реальних збитків і не виключає стягнення за рахунок державного бюджету збитків в розумінні ст. 22 ЦК України. У звязку з частковим задоволенням позову - на 63,28%, з урахуванням ступеня вини за завдану матеріальну шкоду на користь держави з Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації належить стягнути судовий збір за вимоги майнового характеру у розмірі 121,42 грн., з Чернігівської обласної державної адміністрації 283,32 грн., за вимоги немайнового характеру, яку задоволено на 10 % на користь держави підлягає стягненню з Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації належить стягнути судовий збір за вимоги майнового характеру у розмірі 19,20 грн., з Чернігівської обласної державної адміністрації 44,80 грн.,.

Outcome: partial