Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Чернівецька міська рада звернулась до суду з позовом до [PERSON] про звільнення земельної ділянки. Посилався на те, що проведеною перевіркою було встановлено, що [PERSON] самовільно зайняла земельну ділянку, площею 0,0010 га по [ADDRESS] шляхом спорудження розбірно-збірної споруди (гаража) на землях загального користування. Факт самовільного зайняття земельної ділянки підтверджується матеріалами перевірки Державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області, зокрема: приписом №00680 від 24.07.2013 року, протоколом про адміністративне правопорушення від 24.07.2013 року, постановою про накладення адміністративного стягнення від 24.07.2013 року , актом обстеження земельної ділянки від 24.07.2013 року, актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 09.09.2013 року, приписом №007410 від 10.09.2013 року, протоколом про адміністративне правопорушення від 09.09.2013, постановою про накладення адміністративного стягнення від 10.09.2013 року, актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 10.10.2013 року. Відповідач від повернення самовільно зайнятої земельної ділянки ухиляється, завдану шкоду не відшкодував. Просив зобов'язати [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, 0,0010 га по [ADDRESS] шляхом знесення спорудженої розбірно-збірної споруди (гаража) та привести дану земельну ділянку у придатний для використання стан. Також просив стягнути з відповідача на користь Чернівецької міської ради шкоду, заподіяну внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки по [ADDRESS] площею 0,0010 га в сумі 56 грн. 54 коп. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Пояснив, що відповідач самовільно захопила земельну ділянку площею 0,0010 га по [ADDRESS] внаслідок чого притягалася до адміністративної відповідальності, підтвердив обставини викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як обставини, викладені в позовній заяві, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Судом встановлено, що згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 24.07.2013 року державною інспекцією сільського господарства в Чернівецькій області було встановлено, що [PERSON] самовільне зайняла земельну ділянку прибудинкової території, площею 0,0010 га, що по [ADDRESS]. Самовільне зайняття земельної ділянки здійснено шляхом будівництва розбірно-збірної споруди гаражу (а.с.6). На підставі вказаного акту, відносно відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення (а.с.8). 24.07.2013 року Інспекцією також було винесено припис, яким зобов'язано [PERSON] у тридцяти денний термін усунути виявлені порушення (а.с.9). Відповідно до п. 12 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу України - до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні міські ради. Постановами від 24.07.2013 року та від 10.09.2013 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за вказане порушення та накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн. 00 коп. та у розмірі 160 грн. 00 коп. (а.с.10, 17). Відповідно до ст. 61 ч. 4 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом також встановлено, що за результатами розгляду справи про адміністративні правопорушення 10.09.2013 року [PERSON] було винесено повторний припис щодо усунення порушення земельного законодавства та надано 30-денний термін для звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки (а.с.16), які відповідачем виконані не були. Таким чином, суд вважає встановленим факт самовільного захоплення земельної ділянки розміром 0,0010 га, що по [ADDRESS] [PERSON] Згідно ст. 116 Земельного кодексу України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Статтею 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельних ділянок, подають заяву до відповідної міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Статтею 126 ч.1 Кодексу визначено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Отже, відповідач у визначеному законом порядку не надала суду доказів на підтвердження того, що вона набула право власності чи право користування спірною земельною ділянкою, а тому суд вважає встановленим факт самовільного захоплення земельної ділянки розміром 0,0010 га, що по [ADDRESS]. Згідно ст. 212 ч.1 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов Чернівецької міської ради обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] у визначеному чинним законодавством України не набула право власності чи користування на спірну земельну ділянку. Як вбачається з розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, відповідно до [PERSON] визначення розміру шкоди, затвердженої Постановою КМУ №963 від 25.07.2007 року, було визначено розмір шкоди в сумі 56 грн. 54 коп., яка не відшкодована (а.с.13).

Outcome: approved