Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

24.11.2017 року позивач звернулася із позовом до суду, в якому просить змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.11.2017 року і до досягнення ним повноліття 25.09.2026 року, виконання рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 11.11.2016 року щодо стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, припинити з 20.11.2017 року. Мотивує це тим, що рішенням суду від 11.11.2016 року з відповідача на її користь на утримання сина було стягнуто аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів призначений за рішенням суду є меншим ніж встановлений Законом на даний час. Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 30.11.2016 року (справа №286/2696/16-ц) з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.10.2016 року і до досягнення ним повноліття 25.09.2026 року. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Ч. 3 ст. 181 СК України передбачає, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України слідує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 № 2037-VIII, який набрав чинності 08.07.2017 року , внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Таким чином, оскільки, до СК України внесено зміни, згідно яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а з відповідача аліменти утримуються примусово, суд приходить до висновку, про задоволення позову в цій частині. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. N 3, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому, в частині позовних вимог щодо початку стягнення зміненого розміру аліментів з 21.11.2017 року слід відмовити та стягувати аліменти з дня набрання рішенням законної сили. Також, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивачки в частині припинення виконання рішення Овруцького районного суду від 11.11.2016 року з 20.11.2017 року, оскільки вона є похідною від зміни розміру аліментів. Позивач при зверненні до суду від сплати судового збору була звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності із ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial