Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося в суд з вищевказаним позовом. Посилається на те, що 02.04.2007 р. між ЗАТ «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № МL-801/011/2007, згідно якого позичальнику був наданий кредит у сумі 82000 доларів США. В порушення умов кредитного договору відповідачем не погашено належні до сплати суми кредиту та не сплачено відсотки. Заборгованість за кредитним договором становить 823324.77 грв., з яких заборгованість по тілу кредиту - 647253.12 грв., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 162857.53 грв. та заборгованість по пені - 13214.13 грв. Розмір заборгованості вже визначений рішенням Тячівського районного суду від 10.02.2010 р. В рахунок погашення боргу із відповідача не було стягнуто жодної суми. Відповідно до ст. 625 ЦК України відповідач не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. В якості забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору між банком та [PERSON] був укладений договір іпотеки № PCL-801/041/2007 від 02.04.2007 р. 29.06.2010 р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю та договір відступлення права вимоги. Згідно з вищевказаними договорами ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № МL-801/011/2007 від 02.04.2007 р. та договором іпотеки № PCL-801/041/2007 від 02.04.2007 р. У відповідності до договору іпотеки, іпотекодавцем було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: домоволодіння [ADDRESS] . Просить звернути стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки № PCL-801/041/2007 від 02.04.2007 р., а саме: домоволодіння [ADDRESS] , що належить [PERSON] , шляхом надання права ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на продаж від свого імені будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу предмету іпотеки в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку» з правом отримання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та отриманням дублікатів правовстановлюючих та інших документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ТОВ «ОТП Факторинг Україна» всіх передбачених нормативно-правовими актами дій, необхідних для продажу предмету іпотеку. Початкову ціну предмета іпотеки встановити на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом/ на стадії оцінки майна під час його реалізації, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавцю. Представник банку надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та просить задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 02.04.2007 р. між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є АТ «ОТП Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № МL-801/011/2007, згідно якого відповідачу надано кредит у сумі 82000 доларів США, строком до 02.04.2032 р. Тячівським районним судом 10.02.2010 р. було ухвалено рішення, яким з [PERSON] на користь ПАТ «ОТП Банк» стягнуто 823324.77 грв. та судові витрати у сумі 1700 грв. Рішення на даний час не виконано. Станом на 07.12.2018 р. у [PERSON] є заборгованість за кредитом у сумі 823324.77 грв., з яких заборгованість по тілу кредиту - 647253.12 грв., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 162857.53 грв. та заборгованість по пені - 13214.13 грв. З метою виконання зобов`язання за кредитним договором між банком та [PERSON] 02.04/2007 р. було укладено договір іпотеки, предметом якого є домоволодіння [ADDRESS] загальною площею 222.10 м.кв., житловою площею 110.10 м.кв., . Відповідно до п. 2.1. договору іпотеки іпотека за цим договором забезпечує вимоги іпотекодержателя щодо виконання іпотекодавцем кожного і всіх його боргових зобов`язань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі, з усіма змінами і доповненнями до нього. Підпунктом 6.2. договору іпотеки визначено, що іпотекодержатель має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги негайно після виникнення будь-якої із таких обставин: несплати іпотекодавцем іпотекодержателю будь-якої суми у такому розмірі, у такій кількості, у такій валюті і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі; порушення іпотекодавцем будь-якого із його зобов`язань за ст. 5 цього договору; інших обставин передбачених чинним законодавством України. 29.06.2010 р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю та договір відступлення права вимоги. 26.09.2018 р. р. ТОВ "ОТП Факторинг Україна" направив на адресу [PERSON] досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором № ML-801/011/2007 від 02.04.2007 р., яку той залишив поза увагою. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитор зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. Згідно ст. 612 ч. 1 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 1049 ч. 1 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Таке стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 7 цього ж Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Пунктом 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30.03.2012 р. передбачено, що резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов`язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). При цьому суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення статті 11 Закону України "Про іпотеку" (або статті 589 ЦК щодо заставодавця). За таких обставин, суд вважає, що в рахунок погашення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором позивачу слід надати дозвіл на звернення стягнення на предмет іпотеки. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» слід стягнути судовий збір у сумі 1762 грв. Тому,

Outcome: approved