Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів вказуючи, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають малолітню дочку, яка проживає з нею проживає та знаходиться на її утриманні. Рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 10 вересня 2013 року із [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 30 грн. 00 коп., щомісячно до досягнення дочкою повноліття. Вказує, що на час винесення рішення визначений розмір аліментів на дітей, був більш-менш достатній для забезпечення дітей. Її доходи разом із сплачуваними аліментами катастрофічно не вистачає для забезпечення належного розвитку дітей. А тому просить суд, збільшити розмір аліментів зі 30 грн. 00 коп. до 1/3 частини заробітку відповідача, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просить їх задоволити, наполягає на стягненні аліментів в розмірі 1/3 частини від доходів відповідача. Відповідач у відзиві на позов вказав, що згідний сплачувати аліменти у розмірі ? його доходу. Додатково пояснив, що має неповнолітнього сина від цивільної дружини. Справу просить розглянути без його участі. У відповіді на відзив позивач наполягає на стягненні аліментів в розмірі 1/3 частини від доходів відповідача. Суд, заслухавши позивача, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 02 листопада 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Гощанського районного управління юстиції Рівненської області. Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 10 вересня 2013 року відповідача [PERSON] зобов'язано щомісячно сплачувати на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання дитини, в розмірі 30 грн. 00 коп. щомісячно до досягнення нею повноліття. Відповідно дост.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. А отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, згідно із ч.3 ст.181 СК України. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В статті 192 СК України зазначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено чи збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 7 Закону України «Про Державний Бюджет України на 2019 рік» установлено, що прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 грн. Тобто, для забезпечення гармонійного розвитку дитини кожному з батьків з 1 січня 2019 року необхідно на її утримання надавати не менше - 1 013 грн. 50 коп. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи те, що батьки мають рівні обов'язки щодо утримання дітей, матеріальне становище відповідача, працездатний, має задовільний стан здоров'я, матеріальний стан позивача на даний час погіршився внаслідок економічно-фінансової кризи в державі, а також те, що аліменти визначені рішенням суду у розмірі 30 грн. на дитину, вочевидь не забезпечують мінімальний прожитковий мінімум, який має отримувати дитина сторін, суд вважає, що розмір аліментів, який підлягає стягненню із відповідача на утримання неповнолітньої дочки необхідно збільшити зі 30 грн. 00 коп. до 1/4 (одна четверта) частини його доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте суд, не погоджується із запропонованим позивачем розміром аліментів, оскільки остання не довела про доцільність їх стягнення в такому розмірі. На думку суду, такий розмір аліментів не є завищеним в нинішніх умовах проживання та не ставить платника аліментів у скрутне для нього становище. В матеріалах справі відсутні докази про те, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти саме у такому розмірі. Крім того, у прохальній частині позовної заяви позивач просила стягувати аліменти у зміненому розмірі з дня подання позову, проте суд не погоджується із таким твердженням, так як відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № З "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. у новому розмірі аліменти виплачуються від дня набрання рішенням законної сили. За таких обставин позов підлягає до часткового задоволення. На підставі ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір (що на момент подачі позову).

Outcome: partial