Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної залиттям квартири в розмірі 2904 грн. та стягнення судових витрат. У позовній заяві зазначено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. 28.09.2012 року відповідач, яка є власником квартири поверхом вище, затопила квартиру позивача, чим завдала матеріальну шкоду, що згідно звіту оцінювача Консалтингово підприємства «Фінсервіс» [PERSON] майнові збитки внаслідок затоплення становлять 2904 грн. та 800 грн. оплати за проведення експертизи. Добровільно відшкодовувати завдану шкоду, відповідач не бажає. Рішенням заочним Івано-Франківського міського суду від 03.04.2013 року позовні вимоги було задоволено частково. Ухвалою від 25.07.2014 року заочне рішення скасовано та призначено справу до розгляду. В судовому засіданні позивач вимоги поданої ним позовної заяви підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач та її представник позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволенні позову через відсутність вини відповідача у заподіянні збитків. Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з'ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.22). Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207, передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт. 28.09.2012 року Актом комісії №831 представників комунального підприємства «ЄРЦ» було встановлено з обстеженням квартири №53, що мешканці даної квартири обрізали радіатор опалення з перенесенням його з кімнати і встановленням на балкон, внаслідок чого тріснула труба опалення по шві, де попередньо була встановлена батарея, що спричинило як наслідок затоплення квартири 46, а саме в «спальній» кімнаті квартири [PERSON] залито стіни, стелю, пошкоджено паркетну підлогу, деформовано двері, в «залі» залито стіни, стелю, замокла підлога та електропроводка (а.с. 25-30). Власником квартири [ADDRESS] є відповідач [PERSON] (а.с.58,117). Завдана квартирі позивачу матеріальна шкода, згідно звіту оцінювача Консалтингово підприємства «Фінсервіс» [PERSON] внаслідок затоплення становить - 2904 грн.(а.с.8-20). Зазначена обставина та доданий доказ щодо вартості завданих збитків, нічим не спростовані. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру оплата за незалежну оцінку майнового збитку становить 800 грн. (а.с.7). Як слідує зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідачем не спростовано відсутність її вини, при цьому з пояснення позивача, який також був присутній при комісійному обстеженні квартири відповідачки, і як встановлено судом двері квартири № 53 відчинила тимчасова мешканка, що також підтверджено і самою відповідачкою, є наявний факт перенесення радіатора опалення з кімнати і встановленням його на балкон, внаслідок чого тріснула труба опалення по шві, та вздуто також підлоги під місцем прориву труби у квартирі відповідача. Заперечуючи вину, сторона відповідача зазначила, що дійсно радіатор опалення був перенесений, однак попередніми власниками. Однак, враховуючи дарування даної квартири ще в 2008 році відповідачу, вона несе відповідальність як новий власник квартири за технічні несправності системи опалення, яка є складовою даної квартири. При цьому, право регресу до попередніх власників відповідач має згідно чинного законодавства. Судом також допитано свідків [PERSON] та [PERSON] (попередні власники квартири №53), які пояснили , що з метою розширення площі ними дійсно здійснено заходи по збільшенні такої площі за рахунок лоджії, а тому і було відрізано радіатор в системі опалення та перенесено його в системі на цю лоджію, тобто дійсно реконструйовано систему опалення. На запитання чи проводилися дані роботи за відповідним дозволом, свідки не змогли надати ствердну відповідь. Не заслуговують увагу суду і доводи відповідача що і її квартирі (підлога) завдано збитків через прорив централізованого опалення, так як нею не надано будь-якого рішення суду в якому б встановлювались факти завдання шкоди з підстав вини юридичної особи - балансоутримувача. Крім матеріальної шкоди, позивачам також завдано моральну шкоду, яку позивач оцінює у 5000,00 грн. Як вказує ст..1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується осробою яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України ( п.3, 9) N 4 від 31.03.95 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема, в моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Приймаючи рішення про відшкодування моральної шкоди, суд також враховує вимоги ст.23 ЦК України, зокрема те, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, тому суд вважає, що завдана моральна шкода, яка складається з відмови відповідача в добровільному порядку вирішити спір, вчиняючи навпаки скандали та заперечуючи вину, необхідність певний період проживати позивача за іншим місцем проживання (м.Калуш в батьків) через затоплення квартири та добирання на роботу, витрачання часу на експертизу, необхідність ремонту житла, підлягає компенсації моральна шкода грошима в розмірі 1000 грн. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими учасниками процесу доказів. Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Послуги за правову допомогу, надану позивачу становлять 500 грн. (а.с.6). На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України,

Outcome: partial