Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] На обґрунтування позовних вимог вказав, що за період його шлюбу з відповідачкою з 1975 по 1998 рік ними було побудовано садибу за адресою: Кіровоградська обл. м.Ульяновка [ADDRESS]. У 1998 році він виїхав з України та був відсутнім по 2013 рік. Повернувшись, дізнався, що рішенням Ульяновського районного суду від 30.10.2007 року він був визнаний померлим. На підставі даного рішення Ульяновською державною нотаріальною конторою [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за законом, на підставі якого [PERSON] успадкувала вказану садибу. Після повернення [PERSON] рішенням Ульяновського районного суду від 05.11.2013 року рішення про визнання його померлим було скасоване. У зв'язку з цим [PERSON] просить скасувати вказане вище свідоцтво про право на спадщину, визнати за ним право власності на вказане домоволодіння та господарські будівлі та зобов'язати відповідачку не чинити йому перешкод у користуванні вказаним домоволодінням та господарськими будівлями шляхом вселення з передачею йому ключів. В ході судового розгляду [PERSON] зменшив розмір позовних вимог щодо розміру частини садиби, право власності на яку просить визнати, до 1 /2 частини. [PERSON] звернулась із зустрічним позовом до [PERSON] з вимогою визнати за ним право власності на 1 /3 частину вказаного домоволодіння та господарських будівель, визнати за нею право власності на 2 /3 частини вказаного домоволодіння та господарських будівель. Також просить виділити їй в натурі повністю вказаний будинок з господарськими побутовими будівлями із стягненням з неї на користь [PERSON] 31666 грн. В судовому засіданні сторони підтримали свої позови у повному обсязі з підстав, вказаних у своїх позовних заявах, заперечили проти заявлених до них позовних вимог та пояснили слідуюче: На заперечення проти позовних вимог [PERSON] та на обґрунтування своїх зустрічних позовних вимог [PERSON] вказала таке: У 1998 році [PERSON] виїхав з місця свого проживання за межі України і не повідомив їй та їх спільним дітям місця свого проживання. З того часу вона вимушена була здійснювати утримання, проводити поточний ремонт вказаної садиби власним коштом. Відповідно до експертного висновку № В-76 від 19.09.2012 року фізичний знос будинку та будівель становив 30% і вони потребували капітального ремонту, дійсна вартість будинку та будівель становила 49434 грн. ринкова - 28500 грн. За вказаний період вона зробила: Стяжку фундаменту будинку шляхом його оббивки та штукатурки цементовим розчином; відмостку навкруги будинку; перебудувала у будинку та літній кухні опалювальні печі, облицювала їх кахельною плиткою; поміняла в будинку старі вікна на металопластикові; поміняла мансардове вікно на нове дерев'яне, придбала та поміняла дерев'яні двері веранди та балкона; встановила на будинку водовідливи, коньки; постелила лінолеум у веранді, у кімнатах будинку, у кухні; поклеїла шпалери в кімнатах будинку; шляхом шпатлювання вирівняла стелю у кімнатах будинку, у веранді; облаштувала ванну кімнату бойлером, насосом для подачі води, ввела у ванну кімнату воду; частково замінила облицювальну кахельну плитку ванної кімнати; ввела в кухню будинку та у подвір'я воду, облаштувала колонку у подвір'ї, зробила каналізацію та вигрібну яму; виклала двір тротуарною плиткою; приміщення сараю літер "В" обмурувала цеглою, зробила в сараї з дощок підлогу; навкруги приміщення, що становить сарай, літню кухню та гараж, зробила відмостку; на їх покрівлі встановила коньки, водовідливи; побудувала загін для утримання птиці, побудувала нову огорожу з металевої сітки та металевого профілю. Як вказує [PERSON] вартість будівельних матеріалів, витрачених нею на виконання вищевказаних робіт становить 41822 грн. 80 коп., вартість оплати виконаних робіт становить 10110 грн. 00 коп. А всього її витрати на виконання вказаних робіт становили 51970 грн. 00 коп. Посилаючись на експертний висновок № В-76 від 19.09.2012 року, вказує, що вартість садиби до початку проведення нею вказаних вище будівельних робіт становила 49434 грн. 00 коп., а його ринкова вартість 57000 гнр.00 коп. Посилаючись на експертний висновок № В-107від 17.05.2014 року, вказує, що вартість садиби після проведення нею вказаних вище будівельних робіт становить 96867 грн. 00 коп., а його ринкова вартість -95000 грн.00 коп. З огляду на це, зазначає, що вартість садиби збільшилась на 38000 грн. 00 коп. Вказує, що відповідно до ч.6, ч.7 ст. 57 СК України різниця є її особистою власністю, як набута за час окремого проживання. Тому її частка у спільному володінні становить 2 /3 частини, а відповідача - 1 /3 частини, ринкова вартість якої становить 31666 грн.00 грн. Висловлює згоду на сплату нею [PERSON] вартості його частки у спільній садибі з визнанням за нею права на всю садибу. В судовому засіданні [PERSON] та його представник підтримали поданий ними позов з наведених у ньому підстав. В судовому засіданні [PERSON] та її представник заперечили проти позову [PERSON] щодо його прав на 1 /2 частину садиби і визнали його право на 1 /3 частину садиби з викладених у зустрічній позовній заяві підстав. Також [PERSON] повідомила, що не перешкоджає [PERSON] користуватись своєю частиною садиби - непорозуміння виникають через те, що [PERSON] з 1998 року у садибі не жив і через це порядок спільного користування садибою ускладнений. Замки дверей приміщень садиби вона поміняла не для того, щоб перешкодити [PERSON] користуватись садибою, а тому, що [PERSON] не було в садибі з 1998 року і замки з того часу були замінені на нові у зв'язку з закінченням строків експлуатації. Вказує, що міліцію вона викликала до [PERSON] не для перешкоджання користування ним садибою, а через те, що він приходив у нетверезому стані і зчиняв сварки. Свої вимоги за зустрічним позовом [PERSON] та її представник підтримали у повному обсязі з підстав, зазначених у зустрічній позовній заяві. В судовому засіданні [PERSON] та його представник заперечили проти зустрічного позову у повному обсязі. На заперечення проти позову пояснили, що не визнають того, що частка [PERSON] у вартості спільної садиби збільшилась через проведені нею будівельні роботи, так як нею не доведена у встановленому порядку необхідність проведення вказаних нею робіт для утримання садиби, факт проведення цих робіт, вартість проведених робіт та факт збільшення вартості садиби внаслідок проведення вказаних будівельних робіт. Відповідно, заперечили і проти визнання за [PERSON] права власності на всю садибу з і стягненням з неї на його користь 31666, 00 грн. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], повідомили, що знають [PERSON] та [PERSON] та підтверджують що ті перебували у шлюбі з 1975 по 1998 рік. У цей час ними була збудована садиба за адресою м.Ульяновка Кіровоградської області по [ADDRESS]. У 1998 році [PERSON] виїхав з м.Ульяновка та був відсутній по 2013 рік. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] повідомили, що знають, що у період з 1998 року по 2008 рік [PERSON] проводила ремонтні та будівельні роботи у садибі за адресою м.Ульяновка Кіровоградської області по [ADDRESS] для чого придбавала будівельні матеріали та наймала будівельників. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив суду, що 19.09.2012 року та 17.05.2014 проводив незалежну оцінку майна: житлового будинку [ADDRESS] в м.Ульяновка Кіровоградської області, у результаті якого надав експертній висновки № В-76 від 17.05.2014 та № В-107від 17.05.2014 року. Оцінку проводив на замовлення [PERSON] При здійсненні оцінки виходив з даних і документів, наданих замовницею. Допитана як свідок в порядку ст.184 ЦПК України [PERSON] повідомила, що протягом 1998 - 2014 років проводила поточний ремонт садиби, в ході якого: п'ять раз проводила побілку стін та стель приміщень будинку, тричі здійснювала фарбування дерев'яних елементів вікон та дверей будівель, тричі клеїла шпалери на стелях та стінах будинку, усувала тріщини в стелях та стінах приміщень, ремонтувала піч. Допитаний як свідок в порядку ст.184 ЦПК України [PERSON] заперечив необхідність вказаного [PERSON] проведення заміни вікон та дверей приміщень садиби, необхідність ремонту системи опалення будинку та повідомив, що вони зіпсувались у зв'язку з неправильним їх обслуговуванням та експлуатацією [PERSON] Заперечив обсяги проведення робіт поточного ремонту садиби - вказав про меншу кількість побілок, фарбувань, зміни шпалер. З досліджених судом письмових доказів встановлено: Вивченням інвентарної справи домоволодіння в м.Ульяновка Кіровоградської області по [ADDRESS] встановлено, що на підставі свідоцтва №138 на право особистої власності на жилий будинок, виданого 31.05.1994 року [PERSON] належить житловий будинок в м.Ульяновка Кіровоградської області по [ADDRESS] який складається з одного будинку з верандою, двох сараїв, веранди (а.с.70). Відповідно до Акту прийняття в експлуатацію вказаний будинок та господарські будівлі прийняті в експлуатацію 28.04.1992 року як закінчені будівництвом (а.с.66). З рішення Ульяновського районного суду від 30.10.2007 року встановлено, що [PERSON] за заявою [PERSON] визнаний померлим у зв'язку з відсутністю відомостей про нього за місцем постійного проживання з 1998 року (а.с.9, зворот). Вивченням спадкової справи № 14/2008, встановлено, що [PERSON] успадкувала право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями в м.Ульяновка Кіровоградської області по [ADDRESS] після смерті чоловіка - [PERSON], про що, 04.07.2008 року державним нотаріусом Ульяновської районної державної нотаріальної контори Білоус А.В. їй було видано свідоцтво про право на спадщину, зареєстроване у реєстрі за № 1587 (а.с.79). З рішення Ульяновського районного суду від 05.11.2023 року встановлено, що рішення Ульяновського районного суду від 30.10.2007 року, яким [PERSON] визнано померлим, скасовано на підставі ст.48 ЦК України (а.с.10). Оглядом в порядку, передбаченому ст.140 ЦПК України садиби [ADDRESS] в м.Ульяновка судом встановлено: за вказаною адресою знаходиться садиба, що складається з житлового будинку та господарських будівель. В результаті огляду садиби судом встановлено ознаки побудови та ремонту відмостки навкруги будинку; перебудови у будинку та літній кухні опалювальних печей, облицювання їх кахлем; наявність в будинку металопластикових вікон; ремонту дерев'яних дверей веранди; встановлених на будинку ринв для стоку води з даху; наявність лінолеуму у веранді, у кімнатах будинку, у кухні; наявність шпалер у кімнатах будинку; наявність у ванній кімнаті будинку бойлеру, насоса для подачі води, підведеного до ванної кімнати водопостачання; підведених до кухні будинку та у подвір'я водопостачання, водяна колонка у подвір'ї, наявність каналізаційної та вигрібної ями; наявність покриття двору тротуарною плиткою; обмуроване цеглою приміщення сараю, наявність в сараї дощатої підлоги; наявність відмостки навкруги сараю, літньої кухні та гаражу, коньки на даху будинку; наявність загону для утримання птиці, наявність огорожі садиби з металевої сітки та металевого профілю. При цьому суд не може визнати допустимими доказами вартості спірної садиби станом на 19.09.2012 року та 17.05.2014 року - представлені [PERSON] експертні висновки № В-76 від 17.05.2014 та № В-107від 17.05.2014 року. Суд приходить до цього висновку, виходячи з того, що визначення вартості садиби, можливе лише шляхом проведення будівельно-технічної експертизи, оскільки потребує спеціальних знань у галузі будівництва. При цьому допустимим доказом можуть бути визнані лише висновки експертизи призначеної та проведеної в порядку, передбаченому ст.ст.143-150 ЦПК України. Для встановлення факту проведення певних будівельних робіт, необхідності їх проведення при утриманні садиби, вартості цих робіт та витрачених для цього будівельних матеріалів також потрібним є призначення будівельно-технічної експертизи. Однак, клопотання про проведення вказаних експертиз [PERSON] було заявлене, але згодом відкликане. Без висновків вказаних експертиз суд не може встановити зазначені обставини. З огляду на вищенаведене, суд не вважає доведеними вартість спірної садиби станом на 19.09.2012 року та 17.05.2014 року, факти збільшення за рахунок проведених [PERSON] будівельних робіт вартості спірної садиби на вказану нею суму. Також суд не вважає встановленими факти перешкоджання з боку [PERSON] [PERSON] користуватись їх спільною садибою. Як встановлено, сторони перебувають у неприязних відносинах і їх зустрічі супроводжуються сварками. Порядок користування спільним майном - садибою між співвласниками не визначений і ускладнений тривалою відсутністю у вказаній садибі [PERSON] Проте будь-які докази, які б підтверджували в установленому законному порядку перешкоджання [PERSON] з боку [PERSON] користуватися спільною садибою суду надані не були. Суд приходить до висновку, що до визначених судом правовідносин сторін підлягають застосуванню такі правові норми: Відповідно до змісту ч.1 ст.22 Кодексу про шлюб та сім`ю України, що діяв на час створення спільної садиби, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Відповідно до змісту ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до змісту ч.2 ст.48 ЦК України незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглося та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до змісту ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). З огляду на те, що спірна садиба побудована сторонами за час шлюбу, вона є сумісною власністю сторін, при цьому частки їх у праві власності є рівними, оскільки інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Суд не вважає доведеними підстави для відступу від засади рівності часток подружжя, так як [PERSON] всупереч положень ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України не довела за допомогою належних та допустимих доказів підстав для відступу від засади рівності часток у спірному майні. Вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на усе домоволодіння з компенсацією [PERSON] вартості його частки є безпідставними так як вимоги про виділ кому-небудь із співвласників його частки поставлено не було. Враховуючи, що рішення про оголошення [PERSON] померлим скасоване, свідоцтво про право на спадщину після його смерті підлягає визнанню недійсним, як таке, підстави для видачі якого відсутні. З огляду на те, що [PERSON] всупереч положень ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України не доведений за допомогою належних та допустимих доказів факт порушення [PERSON] його прав власності на спірне майно, суд вважає за необхідне відмовити йому у задоволенні вимог щодо зобов'язання [PERSON] не чинити йому перешкод у користуванні вказаним домоволодінням та господарськими будівлями шляхом вселення . Питання про розподіл судових витрат підлягають вирішенню відповідно до положень ст.88 ЦПК України стороні. На підставі викладеного,

Outcome: partial