Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

24.05.2021 року позивач ПАТ «УСК» звернувся до суду позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування. Позовна заява вмотивована тим, що 02.08.2012 року між КС «УКС»» та [PERSON] було укладено кредитний договір №7333с, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 10000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 28,8% річних строком 24 місяці до 02.08.2014 року. 03.09.2012 року між КС «УКС» та ПАТ «УСК», в свою чергу, укладено договір добровільного страхування кредитів №24 на загальну суму 10705,00 грн. За умовами вищевказаного договору ПАТ «УСК» здійснює страхування кредитних ризиків за кредитним договором №7333с від 02.08.2012 року укладеним між КС «УКС» та [PERSON] .. КС «УКС» за кредитним договором свої обов`язки перед [PERSON] виконав. Відповідач, в свою чергу, зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав. 06.04.2021 року, на виконання п.5.8 договору добровільного страхування кредитів №24 від 03.09.2012 року ПАТ «УСК» виплатила КС «УКС» страхове відшкодування в розмірі 10702,69 грн. Таким чином, до ПАТ «УКС» перейшло право вимоги на стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування у розмірі 10702,69 грн. Просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «УКС» матеріальну шкоду за виплачене страхове відшкодування в розмірі 10702,69 грн, вирішити питання про судові витрати. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 25.06.2021 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. З метою встановлення фактичних обставин справи, ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 04.10.2021 року витребувано у позивача повний розрахунок заборгованості, який 03.11.2021 року був наданий суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив не подав. За таких обставин, суд ухвалює заочне рішення по справі, на що позивач надав згоду, на підставі наявних у ній доказів. При цьому фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося, на підставі положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02.08.2012 року між КС «УКС» та [PERSON] укладено кредитний договір №7333с, за умовами якого останній отримав кредит на суму 10000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 28,80% річних та строком повернення кредиту до 02.08.2014 року. Згідно Додатку 1 до кредитного договору №7333с від 02.08.2012 року, сторони узгодили загальну суму кредиту в розмірі 15760,00 грн, яка складається з тіла кредиту в розмірі 10000 грн, відсотків в розмірі 5760,00 грн та щомісячний платіж в розмірі 657,00 грн. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. КС «УКС» зобов`язання з надання кредиту виконала, що підтверджується платіжними дорученнями №12900 від 02.08.2012 року. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав. З наданого розрахунку заборгованості позичальника №1722 від 01.11.2021 року вбачається, що на виконання умов кредитного договору №7333с від 02.08.2012 року, позичальником [PERSON] з 28.09.2012 року по 24.06.2014 рокі вносились щомісячні платежі в розмірі 657,00 грн. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим розмір заборгованості у [PERSON] за кредитним договором, яка утворилася станом на 02.08.2014 року в розмірі 1297,81 грн і складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 991,10 грн та заборгованості за процентами за користування кредитом в розмірі 307,71 грн. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом після спливу визначеного договором строку кредитування тобто після 02.08.2014 року припинилося. 03.09.2012 року між ПАТ «УСК» та КС «УКС» укладено договір добровільного страхування кредитів №24. Предметом зазначеного договору добровільного страхування кредитів є майнові інтереси Кредитної Спілки «Українська кредитна спілка», пов`язані із матеріальними збитками, які завдані останній внаслідок повного або часткового неповернення позичальником суми кредиту(позики) та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни у відповідності до кредитних договорів. За умовами зазначених договорів добровільного страхування кредитів позивач здійснює страхування кредитного ризику за кредитними договорами, укладеними між позичальниками - пенсіонерами (у т.ч. працюючими) та Кредитною Спілкою «Українська кредитна спілка», згідно з Реєстром наданих за звітний період кредитів, що укладені в межах договору про співробітництво між останньою та позивачем (додаток № 1). Відповідно до додатку до договору добровільного страхування кредитів №24 від 03.09.2012 року, укладений між КС «УКС» та [PERSON] кредитний договір №7333с від 02.08.2012 року віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем. В зв`язку з настанням страхового випадку КС «УКС» направила ПАТ «УСК» заяву №101 від 02.04.2021 про виплату страхового відшкодування у сумі 10702,69 грн, внаслідок невиконання відповідачем свого зобов`язання за кредитним договором №7333с від 02.08.2012 року. На підставі зазначеної заяви КС «УКС», ПАТ «УСК» склало страховий акт №40кр від 05.04.2021 року. Згідно платіжного доручення №143 від 05.04.2021 року позивачем, на підставі вищезазначеного страхового акту №40кр від 05.04.2021 року, 05.04.2021 року здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 10702,69 грн. Згідно ст.979 ЦК України за Договором страхування одна сторона (Страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (Страхувальникові) або іншій особі, визначеній в Договорі, грошову суму (страхову виплату), а Страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови Договору. Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.933 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст.27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. У відповідності до п.5.7. договору добровільного страхування кредитів №24 від 03.09.2012 року до Приватного Акціонерного Товариства «Українська страхова компанія», яке виплатило страхове відшкодування за цим договором переходить в межах виплаченого страхового відшкодування право вимоги, яке Кредитна Спілка «Українська страхова компанія» має до [PERSON] згідно з умовами кредитного договору. Таким чином, враховуючи що [PERSON] належним чином не виконав умови кредитного договору №7333с від 02.08.2012 року, чим заборгував 1297,81 грн, а також, що вказаний кредитний ризик позивачем було застраховано за договором добровільного страхування кредитів №24 від 03.09.2012 року і сплачено страховий платіж, позивач має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи [PERSON] у межах фактичних витрат, тобто на відшкодування завданих збитків. За таких обставин, позов ПАТ «УСК» до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування підлягає частковому задоволенню в розмірі 1297,81 грн, тобто в межах зобов`язань [PERSON] за умовами кредитного договору №7333с від 02.08.2012 року, в решті позову слід відмовити за необґрунтованістю. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір при зверненні до суду з даним позовом в сумі 2270,00 грн, які він просив стягнути із відповідача. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, а саме на 12,13% (від заявленої суми позовних вимог 10702,69 грн), то підлягає частковому стягненню з відповідачки на користь позивача і судовий збір. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у зв`язку з розглядом справи пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 275,35 грн (2270,00 : 12,13%). На підставі викладеного,

Outcome: partial