Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов обґрунтовано тим, що позивач з відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який 29.05.2014 року було розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09.07.2013 року вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 420 грн. щомісячно, починаючи з 13.06.2013 року до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказує, що аліментів, які стягуються з відповідача на її користь в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатньо для матеріального утримання сина та ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Неповнолітній син навчається та потребує значно більших витрат у зв`язку із збільшенням потреби в навчанні, розвитку. Натомість відповідач сином не цікавиться, а позивач самостійно, власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати сина, виконувати інші обов`язки для належного утримання дитини. Обґрунтовуючи вказаними обставинами свої позовні вимоги, позивач просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, позивач просить рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19.11.2019 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач подав відзив на пред`явлений позов, з якого вбачається, що позовні вимоги визнає частково та просить постановити рішення, яким стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина в сумі 1100,00 грн. щомісячно. Крім цього, відповідач вказував, що позивачем не надано доказів покращення матеріального становища відповідача, а розмір аліментів, який позивач просить стягувати, є рівним прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку. Натомість обов`язок по утриманню дитини покладений на обох батьків. Таким чином, виходячи з наведеного, відповідач просив позов задовольнити частково. В подальшому, позивачем подано відповідь на відзив відповідача, в якому виклала свої спростування обставин, викладених у відзиві, та просила позов задовольнити повністю. Зокрема позивач зазначила, що відповідач визнав ту обставину, що протягом тривалих відрізків часу перебуває на заробітках за кордоном, а відтак має мінливий, нерегулярний дохід та у зв`язку із систематичною відсутністю не приймає участі в утриманні та забезпеченні дітей. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено з виписки з рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29.05.2014 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 04.08.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 285 - розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Відповідно до рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09.07.2013 року, вирішено стягувати [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 420 грн. щомісячно, починаючи з 13.06.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до\~ст. 180 СК України,\~обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні, а у разі недосягнення такої згоди\~кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При цьому, за змістом ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Згідно ч.\~2\~ст.\~182\~СК України,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Аналізуючи зазначені норми закону, суд вважає, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі, не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Відповідно до ч. 1\~ст. 192 СК України,\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Після винесення судом рішення про стягнення з відповідача аліментів, розмір прожиткового мінімуму для дітей у віці від 6 до 18 років збільшився відповідно до\~ЗУ "Про Державний бюджет України на 2019 рік"\~та для дітей віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня\~2019 року - 2027 грн., з 1 липня\~2019 року - 2118 грн., з 1 грудня\~2019 року - 2218 грн. Відповідно до\~ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, за заявою платника або одержувача аліменти можуть бути визначені у твердій грошовій сумі. Відповідач має вік 30 років, подав суду докази про наявність в нього інших утриманців, проте не подав докази існування інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, з врахуванням суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленому\~ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік», у розмірі по 1400,00 грн. щомісячно. Визначений розмір аліментів в сумі 1400,00 грн. щомісячно незначно перевищує мінімальний розмір аліментів, визначений законодавством, та, на переконання суду, буде об`єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин. Враховуючи визначені\~ст. 182 СК України\~обставини, суд приходить до висновку про необхідність збільшити розмір аліментів та стягувати аліменти в розмірі 1400,00 грн. щомісяця. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.04.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що відповідно до\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, позовна вимога позивача про допуск до негайного виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць не підлягає до задоволення. Крім цього, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial