Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-12 00:00:00

У червні 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, просила суд стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини, з усіх видів доходів відповідача, до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2018 року. Протягом останнього року сімейне життя між ними поступово погіршилось, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. Добровільної допомоги на утримання сина Відповідач надає, однак в недостатньому розмірі. Позивачка джерел доходів не має, так як на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач [PERSON] , інших дітей не має, офіційно працює, тобто має можливість надавати допомогу на її утримання та утримання сина. Однак, [PERSON] ухиляється від покладених на нього обов`язків та добровільно не надає кошти на їх потреби. Саме тому Позивачка звернулась до суду за поновленням порушеного права. Ухвалою від 06 липня 2021 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. У судовому засіданні позивачка [PERSON] вимоги позовної заяви підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені у позові, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, зазначивши, що він працює в шкідливих умовах, кожного дня рискує життя в шахті, тому не заперечує проти стягнення аліментів на утримання сина в розмірі ј частини, в щодо вимоги стягнення аліментів на утримання дружини, просив, зменшити розмірі аліментів до 1/6 частини. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 28 квітня 2018 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 196. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , актовий запис № 745 від 05 жовтня 2018 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 жовтня 2018 року, копія свідоцтва долучена до матеріалів справи. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 183 СК України). Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З урахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та обов`язку обох батьків по утриманню дитини, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини в повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до статті 13 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку має особа (один з батьків дитини, усиновитель, опікун, дідусь, бабуся або інший родич), не застрахований в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, яка фактично здійснює догляд за дитиною. Згідно зі статтею 15 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» допомога виплачується у розмірі встановленого прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років, але не менше як 25 відсотків розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатної особи, з розрахунку на місяць. Відповідно до прийнятих змін у законодавстві, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак ця сума може бути присуджена лише в тому випадку, коли у батька чи матері, які проживають окремо, не вистачає коштів для того, щоб платити більші аліменти. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину прирівнюється до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Для дітей до 6 років: з 1 січня 2021 року- 1921 гривня, з 1 липня 2021 року - 2 013 гривень, з 1 грудня 2021- 2 100 гривень;. Аналізуючи доходи як позивача так і відповідача, суд приходить до висновку щодо наявної можливості батька, який проживає окремо та якому вистачає коштів для того, щоб платити більші аліменти ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і через це вважає доцільним стягнути з останнього аліменти на користь позивачки на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Що стосується позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання дружини, суд зазначає наступне. Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 2 статті 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Судом встановлено, що позивач [PERSON] не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, яка не досягла трирічного віку, доходу не має. Відповідач працює ПАТ «КЗРК», ш.Тернівська. Відповідач в добровільному порядку надає кошти на утримання дитини, тому є підстави вважати, що відповідач може надати матеріальну допомогу на утримання матері дитини. Тому суд, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача аліментів на утримання матері дитини у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача до досягнення сином [PERSON] 3-х років. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 1816, 00 гривень.

Outcome: partial