Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

У червні 2020 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем з 02.11.2001 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 16.03.2020. Від шлюбу у них народилась донька - [PERSON] , яка проживає з позивачем та навчається на денному відділенні Інституту філології Чорноморського національного університету імені Петра Могили. Постановою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.09.2003 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі ј частки всіх видів заробітку, але не менше Ѕ неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 10.09.2003 і до повноліття дитини. На даний час дочці виповнилось вісімнадцять років та стягнення аліментів з відповідача припинено та [PERSON] знаходиться на повному її матеріальному утриманні, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 11.06.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому він просить суд стягнути з нього 1/12 частки заробітку на утримання повнолітньої дочки, а не ј, як просить позивач, мотивуючи це тим, що єдиним джерелом його прибутку є заробітна плата. Він має ряд хронічних захворювань та потребує постійного прийому ліків, дочка навчається в місті Миколаєві, де забезпечена житлом, комунальні послуги за житло сплачує він. З врахуванням того, що батьки несуть одинакові обов`язки щодо утримання дитини, а при призначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дочки просив врахувати його матеріальний стан та стан здоров`я, стан здоров`я позивача та те, що вона є також працевлаштованою особою. Позивачем по справі надано відповідь на відзив [PERSON] , в якому [PERSON] зазначає, що дочка проживає разом з нею, не за місцем реєстрації, а тому витрати за комунальні послуги сплачуються відповідачем за квартиру, в якій дочка не проживає. [PERSON] навчається на контрактній основі та оплата за навчання за 2019-2020 роки склала 69600,00 грн., яку вона сплатила самостійно, без допомоги відповідача. Вона та дочка мають хронічні захворювання, а тому вони потребують періодичного лікування, дочка навчається на денній формі навчання та немає змоги працювати, тобто знаходиться на її повному матеріальному утриманні, а тому просить позов задовольнити. У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, приходить до наступного. Як встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 16.03.2020. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, повторно, 23.05.2019, актовий запис №989, [INFO] у сторін народилась дочка - [PERSON] . Постановою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19.09.2003 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків неоподаткованого мінімуму доходів громадян з 10.09.2003 та до її повноліття. На підставі вказаної постанови суду Ленінським районним судом міста Миколаєва було видано виконавчий лист, що пред`явлений для примусового виконання. Відповідно до довідки Чорноморського національного університету імені Петра Могили за № 8173 Б/24 від 30.03.20 - [PERSON] є студенткою навчального закладу і навчається на першому курсі денного відділення Інституту філології за контрактом. Строк закінчення навчання за програмою бакалавра - 30.06.2023. Згідно відомостей про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку, наданих департаментом з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради за № 19.03.03-25/І/2038/19 від 11.04.2019 сторони по справі та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , при цьому як слідує із відповіді на відзив, наданої позивачем, вона разом з дочкою не проживають за зареєстрованим місцем проживання та оплата комунальних послуг відповідачем здійснюється по квартирі, в якій вони фактично не проживають. Відповідач є офіційно працевлаштованою особою та йому нараховано заробітну плату за період з січня по травень 2020 року в розмірі 65176,96 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 235 від 23.06.2020, виданою ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект». Відповідач по справі має хронічні захворювання та потребує лікування, що підтверджується наданими ним до суду довідками Центру первинної медико-санітарної допомоги № 1 Сімейної лікарської амбулаторії № 4 від 22.06.2020. З врахуванням вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу доньці на період навчання, оскільки є працездатним та інші аліментні зобов`язання в нього відсутні. Згідно зі статтею 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син які продовжують навчання. Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] є повнолітньою, навчається на денній формі навчання за контрактом, а відтак потребує матеріальної допомоги, оскільки саме по собі перебування на денній формі навчання свідчить про неможливість її працевлаштування впродовж часу навчання. Також, відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вище наведене, а також те, що повнолітня донька сторін навчається на денній формі навчання та потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням, а також те, що відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу не надає, є працездатною особою, відсутність доказів про наявності в нього інших утриманців та неможливості надання матеріальної допомоги, суд приходить до висновку про правомірність позовних вимог. Між тим, суд не в повній мірі погоджується з розміром аліментів, визначеним позивачем, адже обов`язок утримувати своїх повнолітніх дітей покладається на обох батьків, та вважає достатнім стягнення з відповідача, з врахуванням його матеріального стану та стану здоров`я, на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення останньою двадцяти трьох років. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial