Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] стверджуючи, що 03.06.1986 року між ними було зареєстровано шлюб, який розірвано рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 26.08.2004 року. Позивач вказує, що він став проживати у дачному будинку дачного товариства «Клуб рибалок аматорів Іллічівського морського торгівельного порту» за адресою: [ADDRESS], який побудовано протягом 1996-2001 років. 07.12.2012 року колишня дружина зареєструвала дачний будинок на себе. 14.04.2013 року коли позивач повернувся із м.Київа, замки було змінено, у будинку були якісь люди, які сказали, що є орендарями, а його (позивача) особисті речі були складені у кухні. З цього приводу позивач звернувся до міліції. У подальшому, 16.04.2013 року коли він знову приїхав до будинку, його особисті речі були винесені на вулицю та у будинку залишилися телевізор, духовка, мікрохвильова піч та інше майно. У зв'язку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину дачного будинку [ADDRESS], яка складає 79,3 кв.м. загальної площі, у тому числі житлової - 40,0 кв.м. та право власності на наступні речі: апарат опалювальний, телевізор Soni, мікрохвильова піч Elenberg, електропіч Ariete, телевізор Trinitron WEGA, відпарювач Tob i, фен Vitek, набір кухонного посуду Cook. Також позивач просив суд зобов'язати [PERSON] повернути йому вказані речі. Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 03.12.2013 року до участі у справі залучено у якості співвідповідача [PERSON] (а.с.70-71). В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов в повному обсязі, просили суд його задовольнити. Представник відповідачів заперечив проти задоволення даного позову, мотивуючи тим, що будівництво даного будинку здійснювалося після того, як сторони розлучилися та за кошти [PERSON] та у подальшому вона подарувала цей будинок доньці [PERSON]. Заслухавши присутніх сторін по справі, вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії рішення Приморського районного суду м.Одеси від 26 серпня 2004 року (а.с.74), шлюб зареєстрований між [PERSON]. та [PERSON], 03 червня 1984 року у відділі РАГС Сновидовської сільської ради Бучачського району Тернопільської області, актовий запис №19 - розірвано. Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.94), шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 22 жовтня 2004 року зроблено запис за №285 (а.с.94). Відповідно до копії ухвали Апеляційного суду Одеської області від 18.02.2014 року, рішення Приморського районного суду м.Одеси від 23 вересня 2013 року (а.с.96) скасовано, заяву [PERSON] про встановлення факту проживання окремо [PERSON] та [PERSON] з січня 1992 року по 26 серпня 2006 року, про встановлення факту набуття квартири [ADDRESS] - залишено без розгляду (а.с.117-118). Згідно копії свідоцтва про право власності, виданого у листопаді 1993 року на прізвище [PERSON] (а.с.6), вказано про зміну власника та зазначено прізвище [PERSON]. Відповідно до копії декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованого інспекцією ДАБК в Одеській області 12.10.2012 року (а.с.120-122), вказано про готовність будівництва дачного будинку літ.»А» з господарськими спорудами по вул.Чорноморська дорога, 2, ряд 9, №3-В в с.Бурлача Балка, м.Іллічівська, Одеської області. Згідно копії дозволу громадської організації «Клуб рибалок - аматорів ІМТП» від 06.12.2007 року (а.с.123), правління громадської організації «Клуб рибалок - аматорів ІМТП» надає дозвіл [PERSON] на проведення будівельних робіт з будівництва дачного будинку на території Клубу рибалок - аматорів ІМТП за адресою: [ADDRESS]. За заявою [PERSON] від 13.02.2014 року, зареєстрованої у ЖЕОЗП за №890, щодо неправдивих свідчень про будівлю та введення в експлуатацію будівлі у 2008 році за адресою: [ADDRESS], прийнята та зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, реєстраційний №12014170160000216 (а.с.119). Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Іллічівської міської ради Одеської області №652 від 25.10.2012 року (а.с.5), прийнято рішення про видачу [PERSON] свідоцтва про право власності на дачний будинок літ. "А", загальною площею 79,3 кв.м., у т.ч. житлова - 40,0 кв.м., споруду №1-вигріб, що адресою: [ADDRESS]. 07 листопада 2012 року [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на дачний будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Згідно копій квитанцій та накладних (а.с.8-13) вбачається що [PERSON] купував будівельні матеріали. Відповідно до копії договору дарування від 31 липня 2013 року (а.с.54), [PERSON] подарувала [PERSON] 1/2 частку дачного будинку під [ADDRESS], який складається в цілому з дачного будинку під літ. «А», житловою площею 40,0 кв.м., загальною площею 79,3 кв.м. зі спорудою №1-вигріб, розташованого на земельній ділянці площею 79,3 кв.м. Відповідно до копії договору оренди від 05 березня 2004 року (а.с.75-78) укладеного між Іллічівською міською радою (Орендодавець) та громадською організацією «Клуб рибалок аматорів Іллічівського морського торгівельного порту» (Орендар), Орендодавець на підставі рішення сесії Іллічівської міської ради №221/7-ХХІV від 14.11.2003 року надає, а Орендар набуває право на оренду земельної ділянки, яка знаходиться в м.Іллічівську (р-н Північної коси). Згідно копії листа голови правління дачного товариства «Клуб рибалок-аматорів» Герасимович С.М. від 20.10.2013 року №25 (а.с.82) вказано, що будівництво дачного будинку у дачному товаристві «Клуб рибалок-аматорів» за адресою: [ADDRESS] було почато з середини 1996 року та закінчено приблизно у 2003-2004 роках. На той час членами товариства «Клуб рибалок аматорів» були [PERSON] та його дружина [PERSON]. Відповідно до копії листа ВАТ «Одесагаз» від 20.05.2011 року №103 на прізвище [PERSON], вказано про технічні умови щодо підключення до газозабезпечення житлового будинку [ADDRESS] (а.с.83). В судовому засіданні свідок [PERSON], сусідка [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], в судовому засіданні пояснила, що у 1993 році вона разом із своєю сім'єю переїхала до вказаного будинку. [PERSON] і [PERSON] теж будували свій будинок, почали будівництво у 1996 році, жили по сусідству разом із своєю дитиною. Вони по сусідські спілкувалися між собою. З 2000 року[PERSON] рідко проживали у даному будинку, перестали спілкуватися. Потім у 2008 році вона познайомилася із [PERSON] - другою дружиною [PERSON]. Свідок [PERSON], сусід [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що у 1995 році вони разом з [PERSON] та іншими сусідами почали будівництво секцій будинку, куди входить і його частина. Будівництво здійснював [PERSON] та продовжувалося до 2005 року. Свідок пояснив, що сторони жили небагато часу та у 2005-2006 році він познайомився з [PERSON], дружиною [PERSON]. Свідок [PERSON], дружина [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що у 2000 році вона познайомилася з [PERSON], в 2004 році вони почали жити однією сім'єю та у 2005 році переїхали жити на причал. Таким чином, суд приходить до висновку, що спірний будинок збудований під час шлюбу і доказів про те, що збудований він на особисті кошти відповідача [PERSON], не надано. Отже, суд виходить з того, що будинок було збудовано на спільні кошти подружжя, відтак він має бути визнаний їх спільним майном. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.п.23, 24 Постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Згідно ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Постанова Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», роз'яснює, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до ч.ч.2,3 ст.235 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Крім того, відповідно до ч.1 ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до частин 1, 3 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже, з огляду на вищевикладене 1/2 частина спірного житлового будинку є спільною сумісною власністю сторін по справі та вимоги позивача про визнання права власності на 1/2 частину дачного будинку [ADDRESS] підлягає задоволенню. Відмовляючи в задоволенні решти вимог, а саме визнання права власності за позивачем на наступні речі: апарат опалювальний, телевізор Soni, мікрохвильова піч Elenberg, електропіч Ariete, телевізор Trinitron WEGA, відпарювач Tob i, фен Vitek, набір кухонного посуду Cook, суд виходив з того, що позивачем не надано суду доказів, що ним було придбано вказані речі. Послання позивача на інструкції з експлуатації побутових приладів, карти гарантійних обслуговувань приладів (а.с.14-20, 85-87), не може взято судом до уваги, як доказ того, що ці речі належать позивачу, оскільки вони також не підтверджують факт придбання позивачем вказаних речей.

Outcome: partial