Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Хмельницька ощадна кредитна спілка звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] як солідарних божників про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 29 листопада 2010 року з відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 176-10 БВ про надання останньому кредиту в сумі 10000 гривень зі сплатою відсотків у розмірі 32 % річних терміном на 24 місяці зі строком повернення кредиту до 29 листопада 2012 року, відповідно до умов якого позивач передав відповідачеві грошові кошти в сумі 10000 гривень, а відповідач [PERSON] зобов'язався в строки, обумовлені кредитним договором та згідно графіка, повернути отримані кредитні кошти і своєчасно сплачувати кредит і відсотки за користування кредитом, а у випадку невиконання або неналежного виконання сплатити пеню в розмірі 2 % за кожний день прострочення. При цьому, при порушенні позичальником строків сплати кредиту та/або відсотків, кредитор вправі подвоїти процентну ставку до моменту повного погашення простроченої заборгованості (64 % річних), а у випадку не проведення повного розрахунку за кредитним договором до 29 листопада 2012 року відсоткова ставка збільшується в 3 рази, тобто вартість користування кредитом становитиме 96 % річних. Відповідач [PERSON] не виконав свої зобов'язання перед позивачем, внаслідок чого станом на 02 березня 2015 року утворилась заборгованість в сумі 48718,45 грн., з яких основна сума боргу (тіло кредиту) - 9457,47 грн., відсотки за користування кредитом - 27564,73 грн., пеня за несвоєчасну сплату платежів - 8890,22 грн. та інфляційні втрати від несвоєчасного повернення кредиту - 2806,03 грн. Виконання зобов'язань відповідача [PERSON] за кредитним договором забезпечувалось укладеними з відповідачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] договорами поруки від 29 листопада 2010 року, відповідно до умов яких вони як поручителі зобов'язалися перед позивачем відповідати солідарно з позичальником у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язання за кредитним договором від 29 листопада 2010 року № 176-10 БВ. В зв'язку з неналежним виконанням відповідачами своїх зобов'язань за кредитним договором, позивач просить суд стягнути з них в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором, яка виникла станом на 02 березня 2015 року, а також понесені судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Павлинець І.А. позов підтримала повністю, просила стягнути з відповідачів кредитну заборгованість в солідарному порядку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, пояснивши, що вона та її чоловік /відповідач [PERSON]./ не працюють, будь-яких інших засобів для існування, окрім пенсії чоловіка в розмірі 960 грн., сім'я не має, заявила клопотання про застосування до вимог про стягнення пені строку позовної давності. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у відповідності до ст. 76 ЦПК України про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з'явилися, про причину неявки суд не повідомили, заперечень проти позову не подали. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши наявні письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, зокрема відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Судом встановлено, що 29 листопада 2010 року між Хмельницькою ощадною кредитною спілкою в особі голови правління [PERSON] та [PERSON] був укладений кредитний договір № 176-10 БВ про надання останньому кредиту в сумі 10000 гривень зі сплатою відсотків у розмірі 32 % річних терміном на 24 місяці зі строком повернення кредиту до 29 листопада 2012 року, відповідно до умов якого позивач передав відповідачеві грошові кошти в сумі 10000 гривень, а відповідач [PERSON] зобов'язався в строки, обумовлені кредитним договором та згідно графіка, повернути отримані кредитні кошти і своєчасно сплачувати кредит і відсотки за користування кредитом (а.с. 6-7). Згідно п. 3.4 та п. 3.5 кредитного договору платежі по кредиту сплачуються позичальником в терміни, що встановлені графіком погашення, через касу Спілки готівкою, або шляхом перерахунку, а при порушенні строків сплати кредиту та (або) відсотків більше ніж на п'ять днів, спілка має право подвоїти процентну ставку (визначену п. 3.1 у розмірі 32 %) до моменту повного погашення простроченої заборгованості. У відповідності до п. 6.1 Кредитного договору при порушенні терміну розрахунку позичальник сплачує пеню в розмірі 2 % за кожен день прострочення (за рішенням правління), а у випадку не проведення повного розрахунку за кредитним договором до дати вказаної в п. 2.4 даного Договору, договір вважається пролонгованим на невизначений строк, при цьому позичальник зобов'язаний провести погашення повного боргу за кредитом в дводенний термін з дня пред'явлення такої вимоги кредитною спілкою чи направлення відповідної претензії. У випадку пролонгації договору в порядку вказаному в даному пункті відсоткова ставка визначена в п. 3.1 договору збільшується в три рази. Крім того, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Відповідач [PERSON] порушив умови виконання своїх зобов'язань щодо погашення кредиту та сплаті відсотків за користування ним, внаслідок чого станом на 02 березня 2015 року виникла основна сума боргу (тіло кредиту) - 9457,47 грн., відсотки за користування кредитом - 27564,73 грн. та інфляційні втрати від несвоєчасного повернення кредиту - 2806,03 грн. Дані обставини об'єктивно підтверджуються, зокрема кредитним договором від 29 листопада 2010 року № 176-10 БВ (а.с. 6-7), видатковим касовим ордером від 29 листопада 2010 року, згідно якого відповідач [PERSON] отримав від позивача кошти в сумі 10000 грн. (а.с. 7/зворот/), розрахунками нарахування та сплати сум заборгованості, а також інфляційних втрат (а.с. 10-11). Таким чином, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь Хмельницької ощадної кредитної спілки заборгованість по тілу кредиту в сумі 9457,47 грн., по відсотках за користування кредитом в сумі 27564,73 грн. та інфляційних втрат від несвоєчасного повернення кредиту в сумі 2806,03 грн., а всього - 39828,23 грн. Що ж стосується заявлених позовних вимог про стягнення пені в сумі 8890,02 грн., то суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні відповідачем [PERSON] заявлено клопотання про застосування до вимог про стягнення неустойки (пені) наслідків спливу позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлюється тривалістю в один рік (ч. 2 ст. 258 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, Хмельницька ощадна кредитна спілка звернулася до суду з позовом 11 березня 2015 року, а згідно наданого позивачем розрахунку розмір пені розрахований за жовтень-листопад 2013 року (а.с. 12). За таких обставин, позов в частині стягнення пені не може бути задоволений в зв'язку із спливом спеціальної позовної давності. Судом також встановлено, що виконання зобов'язань відповідача [PERSON] за кредитним договором забезпечувалось укладеними з відповідачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] договорами поруки від 29 листопада 2010 року № 176-10, відповідно до умов яких вони як поручителі зобов'язалися перед Хмельницькою ощадною кредитною спілкою відповідати солідарно з позичальником у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язання за кредитним договором від 29 листопада 2010 року № 176-10 БВ (а.с. 8-9). Статтею 546 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком, або іншими видами забезпечення. Відповідно до п. 4 договорів поруки у випадку невиконання боржником обов'язків за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Згідно ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Із змісту п. 10 договорів поруки, які укладені між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] витікає, що договора поруки діють до повного виконання зобов'язань за кредитним договором. Однак така умова договорів не відповідає ч. 1 ст. 252 ЦК України, за якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Таким чином строк дії договорів поруки між Хмельницькою ощадною кредитною спілкою та відповідачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не встановлено. В той же час ч. 4 ст. 559 ЦК України встановлено підстави припинення поруки залежно від строку дії договору чи строків виконання основного зобов'язання, а не термінів дії договору. Відповідно п. 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Згідно п. 2.1. Кредитного договору строк дії договору становить 24 місяці і у відповідності до п. 2.4. цього ж договору позичальник зобов'язався повернути кредит та проценти за його використання до 29 листопада 2012 року. За таких обставин, саме протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання по кредитному договору, який визначений кредитним договором як 29 листопада 2012 року, позивач повинен був пред'явити поручителям вимогу про погашення кредитної заборгованості, тобто в період з 29 листопада 2012 року по 29 травня 2013 року. У відповідності до п. 5 та п. 6 договорів поруки у випадку невиконання боржником якого-небудь обов'язку, передбаченого п. 1 договору поруки, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного обов'язку і поручитель зобов'язаний виконати обов'язок, зазначений в письмовій вимозі кредитора, впродовж п'яти днів з моменту отримання вимоги. В матеріалах справи наявні письмові повідомлення-вимоги від 18 грудня 2014 року відповідно № 267, № 268 та № 269 (а.с. 29-34), які адресовані Хмельницькою ощадною кредитною спілкою [PERSON], [PERSON] та [PERSON] поштовою кореспонденцією поза межами шестимісячного строку від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Припинення правовідносин за договором поруки при наявності для цього підстав є підставою для відмови в позові до поручителя з боку кредитора в незалежності від того, чи заявлялось клопотання самим поручителем про припинення поруки. А тому враховуючи ті обставини, що строк виконання зобов'язання за кредитним договором від 29 листопада 2010 року № 176-10 БВ закінчився 29 листопада 2012 року, а відповідно до п. 5.3.1. договору право дострокового повернення кредиту у позивача виникло ще з моменту створення простроченої заборгованості більше ніж за один платіжний період (місяць), позивачем не надано суду належних доказів підтверджуючих звернення до поручителів з вимогою погасити заборгованість по зазначеному договору протягом шести місяців після 29 листопада 2012 року, а також те, що позов про стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] кредитної заборгованості надійшов до суду лише 11 березня 2015 року, суд вважає, що позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягають. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 398,28 грн. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial