Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] у якому прохає суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей : дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі по 2200 грн. на кожну дитину щомісяця, але не менше ніж прожитковий мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. У обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступні обставини: сторони у справі є батьками неповнолітніх дітей дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано 05.11.2018 року. Після розірвання шлюбу , діти проживають з позивачкою та сторонами не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов`язку щодо утримання неповнолітніх дітей. Витрати, пов`язані з утриманням та забезпеченням нормальних умов для розвитку дітей є значними і вона неспроможна самотужки забезпечувати матеріальні потреби дітей. Відповідач є здоровим, працездатним, має певні доходи і спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей сторін. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги та просила стягувати аліменти на утримання однієї дитини - сина [PERSON] , оскільки інша дитина фактично перебуває на утриманні відповідача. Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав та не заперечував про стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі , що не перевищує 1100 грн.. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підставні та підлягають до часткового задоволення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей..., зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.12.2003 року виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ковельського міського управління юстиції Волинської області сторони у справі є батьками неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №861. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області від 07.04.2010 року сторони у справі є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №290. Частиною другою статті 51 Конституції України визначено обов`язок батьків утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитину. За загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема по сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними. Однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст.181 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, обставини, визначені ст.182 СК України, встановлюються судом з урахуванням правил цивільного судочинства. Так, статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст.76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст.77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Позивачем не надано суду належних та достовірних доказів на підтвердження наявності у відповідача доходу в розмірі 8800 гривень та можливості сплачувати аліменти в розмірі 2200 грн. Тому при вирішенні спору по суті суд керувався наступним: Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 2 ст. 184 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Оскільки, спеціального закону про індексацію аліментів не прийнято, а в Україні діє Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», то розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК України підлягає індексації в порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». Таким чином обов`язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 СК України, що зобов`язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення. За змістом ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати як стан здоров`я та матеріальне становище дитини, так і стан здоров`я та матеріальне становище стягувача та платника, інші обставини, що мають значення. Визначаючи розмір аліментів позивачем взято до уваги витрати, необхідні для забезпечення дитини продуктами харчування, одягом, забезпечення процесу навчання. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач не подала суду доказів на підтвердження наявності у відповідача доходів, які б забезпечували спроможність відповідача сплачувати аліменти у розмірі, зазначеному нею у позовній заяві. Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" передбачено розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Враховуючи вік дитини, стан її здоров`я, матеріальне становище, реалії сьогодення, вартість продуктів харчування, послуг, ліків, одягу для дітей, приймаючи до уваги розмір доходів позивача та відповідача, наявність як у позивача, так і відповідача інших утриманців, суд вважає необхідним та достатнім визначити до стягнення аліменти в розмірі 1400 гривень. Визначений розмір аліментів не є надмірним, а є об`єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин. Відповідач не подав суду доказів на підтвердження існування обставин для визначення розміру аліментів в меншому розмірі. Стягнення аліментів в мінімальному розмірі, як просив відповідач, не відповідає інтересам дитини, яка не повинна зазнавати негативних наслідків від рішень батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти слід присудити від дня пред`явлення позову, а саме з 08 травня 2020 року. В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] також слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 840 грн.80 грн. . На підставі ст. ст. 12-13, 19, 141, 258-259, 265, 430 ЦПК України, на підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, суд, -

Outcome: partial