Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

08.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 2 000 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що вона знаходиться у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано 25.11.2014 року відділом ДРАЦС РС Волочинського РУЮ у Хмельницькій області. Від даного шлюбу [INFO] народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом ДРАЦС по м. Чугуєву Чугуївського МРУЮ в Харківській області. На даний час спільна донька сторін проживає разом із позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні, що підтверджується відповідною довідкою. Відповідач проживає окремо, не цікавиться вихованням доньки, не надає матеріальної допомоги на її утримання, ухиляється від виконання своїх обов'язків, незважаючи на те, що має гарний стан здоров'я, отримує досить високий дохід, хоча офіційно не працевлаштований, інших осіб на своєму утриманні не має. На підставі вищевикладеного, у зв'язку із тим, що позивачці не вдалося домовитися із [PERSON] про сплату аліментів у добровільному порядку, [PERSON] і звернулась до суду із даним позовом. 29.12.2015 року від [PERSON] до суду надійшли заперечення на позовну заяву [PERSON], в яких він визнав заявлені позовні вимоги частково, просив стягувати з нього аліменти на утримання дитини по 400 грн. щомісячно, посилаючись на те, що розмір аліментів, які позивач просить стягувати з нього є незаконний, безпідставний, такий, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства. Відповідач зазначає, що з 14.08.2014 року по 09.09.2015 року він проходив військову службу за призивом під час мобілізації в особливий період у ЗСУ, є учасником бойових дій. Після звільнення з військової служби проходив вимушену та необхідну психологічну реабілітацію, з 01.12.2015 року перебуває на обліку як безробітний у Волочинському РЦЗ Хмельницької області. Виходячи із цього, [PERSON] зазначає, що наразі не має постійного місця роботи, а отже і можливості сплачувати аліменти у розмірі 2 000 грн. Позивачка надала суду заяву, в якій заявлені нею вимоги підтримала повністю та просила суд їх задовольнити, справу розглянути за її відсутність. Відповідач у наданих до суду запереченнях визнав вимоги частково, просив розглянути справу за його відсутності. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності зі ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 11 того ж Кодексу вказує на те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Зі ст. 61 ЦПК України слідує, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі статті 181 СК України слідує, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як роз'яснено в п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Частиною 2 ст.18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Судом встановлено і не оспорюється сторонами, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано між ними 25.11.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Волочинського районного управління юстиції у Хмельницькій області (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківській області (а.с.6). Згідно копії довідки від 30.11.2015 року, наданої головою вуличного комітету за місцем проживання позивача, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю донькою [PERSON], [INFO] (а.с.7). Крім того, судом встановлено, що відповідач офіційно не працює, перебуває на обліку як безробітний у Волочинському РЦЗ Хмельницької області з 01.12.2015 року, про що свідчить довідка від 21.12.2015 року №719, також є учасником бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням (а.с.31-32). Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач, не оспорюючи право позивачки на стягнення з нього аліментів на утримання доньки, просив стягувати їх в твердій грошовій сумі по 400 грн. щомісячно, посилаючись на те, що на даний час безробітний із-за відсутності відповідної інфраструктури за місцем мешкання, через що важко влаштуватися на роботу з постійним регулярним заробітком. Стаття 183 СК України зазначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - розмiр алiментiв на одну дитину не може бути меншим, нiж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Що ж до максимального розмiру алiментiв, якi стягуються з боржника, то вiдповiдно до ч. 3 ст. 70 ЗУ вiд 21.04.1999 р. №606-XIV «Про виконавче провадження» - вiн не повинен перевищувати 50 % заробiтної плати цiєї особи. Частина 2 ст. 182 СК України зазначає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зі змісту вище приведеного та аналізу зазначених статей слідує, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Розмір аліментів у разі спору у всіх випадках встановлюється судом, при цьому статтею 182 СК України передбачений перелік найбільш вагомих обставин, які мають братися до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину. А саме, зокрема - матеріальне становище дитини та загальний матеріальний стан того з батьків, з якого будуть стягуватися аліменти, свідченням чого є величина витрат на утримання себе та членів своєї родини. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону, передбачено статтею 184 СК України. Зі змісту цієї статті слідує, що вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі може заявити не лише стягувач аліментів, а й платник. При цьому підставами для присудження таких аліментів можуть бути нерегулярний та мінливий дохід платника аліментів, а саме: отримання доходу декілька разів на рік, тобто нерегулярно; розмір доходу має велику амплітуду коливань тощо. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Відповідач, заперечуючи проти позову [PERSON] щодо стягнення з нього аліментів по 2 000 грн. щомісячно та наполягаючи на стягненні 400 грн., надав суду докази, які підтверджують підстави для присудження аліментів у твердій грошовій сумі, а саме - копію трудової книжки та довідку з Волочинського центру зайнятості. Суд враховує, що відповідно до вимог ЗУ "Про Державний бюджет України на 2016 рік" - з 01 січня 2016 року встановлений прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років - 1167 грн. Обидва батьки повинні утримувати дитину, а тому судом не приймаються доводи відповідача в частині визначення аліментів в розмірі 400 грн. щомісячно, оскільки розмір аліментів не повинен бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, крім того відповідач інших утриманців немає, працездатний та, на думку суду, в рівних частках із позивачкою повинен нести матеріальну відповідальність, а тому відповідно до конституційного принципу верховенства права, з урахуванням потреб дитини та можливостей батька, суд вважає за необхідне присудити з нього аліменти в розмірі 585 грн. щомісячно. Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити, сторонам ст. 192 СК України, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в дохід держави в сумі 551,20 грн.

Outcome: partial