Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON], про стягнення аліментів на час навчання. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач по справі є його батьком. Батько до його повноліття (25 квітня 2017 року) виплачував аліменти на користь матері на його утримання. Так як, він є івалідом-дитинства, а тому навчається в КЗО "Дніпропетровський навчально-реабілітаційний центр №10" ДОР" в 11 класі. Термін закінчення школи - травень 2018 року . Кожні вихідні, свята та канікули він приїздить додому. Проте, йому не вистачає коштів на поїздки до місця навчання та додому, на одяг, харчування . У зв'язку з чим він потребує матеріальної допомоги. Враховуючи вищевикладені обставини, вважає, що на підставі ст.199 СК України батько має можливість сплачувати аліменти на його користь в розмірі 1/4 частини його доходів, щомісячно, до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення 23 років. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючих підстав. Нормами ч.4 ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 ч.1 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі - [PERSON] є батьком позивача, який згідно довідки КЗО "Дніпропетровський навчально-реабілітаційний центр №10" ДОР" №55 від 26.04.2017 року навчається в КЗО в 11 класі та утримується за рахунок держави відповідно до наказу МОН від 15.09.2008 року №852, та в канікулярні та вихідні дні знаходиться на утриманні батьків (а.с.7). Відповідно до медичного висновку №6 від 28.04.2006 року позивач є дитина-інвалід (а.с.5). Мати позивача (третя особа по справі) допомагає синові матеріально в силу своїх можливостей, але не в змозі самостійно утримувати свого повнолітнього сина, а відповідач по справі фізично здорова, працездатна людина, а отже має змогу надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому синові, який навчається і потребує матеріальної допомоги. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, на думку суду, судові витрати повинні бути покладені на відповідача. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved