Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

У червні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 22,64 кв.м. Позовні вимоги мотивував тим, що він постійно проживає та зареєстрований у квартирі [ADDRESS] . У 2012 році особами, які набули право власності на квартири у зазначеному вище будинку було створено та зареєстровано об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ОСМД «ОЛІМП-39», за адресою: [ADDRESS] . Раніше ця будівля була гуртожитком і знаходилася у 1995 році на балансі державного підприємства «Південзахіденергобуд». З 1995 року позивач зареєстрований та проживав у гуртожитку в кімнаті [ADDRESS] , що підтверджується відміткою у паспорті. Те що він є належним наймачем вказаного житла підтверджується рішенням виконавчого комітету Московської районної ради м.Харкова №57/5 від 27.04.2010, рішенням Московського районного суду м.Харкова по справі №2-2047/2010 від 03.03.2010 про визнання права користування кімнатою [ADDRESS] , договором найму житлового приміщення від 01.07.2005, а саме: кімнати № [NUMBER] за вказаною адресою. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради №1278 від 19.12.2007 будівля за адресою: [ADDRESS] виключена з числа гуртожитків, присвоєно статус житлового будинку, а мешканцям дозволено закріпити за собою займану житлову площу та відкрити особові рахунки. В подальшому за ініціативою мешканців вказаного будинку була змінена нумерація кімнат у будинку [ADDRESS] із присвоєнням нових номерів квартир, а саме: номер кімнати 427 замінено на номер квартири [ADDRESS] , де він проживає, площа помешкання залишилася незмінною - 22,64 кв.м. Позивач вважає, що оскільки він тривалий час проживав у гуртожитку, продовжує правомірно проживати там же у квартирі [ADDRESS] , він набув право власності на зазначене житло. Підставою для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно відповідно до п.10 додатку №1 до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно є рішення судів про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна. Вважав, що преюдиціальне значення при розгляді даної справи мають рішення Московського районного суду м.Харкова по справі №2-4707/11 від 2.06.2011 і справі №2-6920/11 від 01.12.2011 про визнання права власності на квартири з тих же підстав за іншими мешканцями. 08.09.2021 до суду від відповідача ОСББ «ОЛІМП-39» в особі директора Кутявіної Т.Ю. надійшла заява, в якій не заперечував проти задоволення позову. Просить розглянути справу без участі їх представника. 03.11.2021 від відповідача ОСББ «ОЛІМП-39» в особі голови Кутявіної Т.Ю. надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечили проти позову. В обґрунтування заперечень проти позову зазначили, що будівля гуртожитку за адресою: [ADDRESS] була передана на баланс КП ЖКГ «Південзахіденергобуд». Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області №1278 від 19.12.2007 будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі звернення балансоутримувача ВАТ Трест Південзахіденергобуд був виключений з числа гуртожитків. Будинок [ADDRESS] не прийнятий до комунальної власності. Для організації управління рішенням Московської районної ради в м.Харкові ради від 23.10.2008 було створено орган самоорганізації населення Будинковий комітет вул.Гвардійців Широнінців, 39Б, а пізніше ОСББ «Олімп-39». У 2009 році була втрачена нумерація кімнат. Будинковим комітетом проведені загальні збори мешканців будинку та прийнято рішення від 18.02.2009 про зміну нумерації кімнат на квартири у будинку [ADDRESS] . За результатами чисельних звернень рішенням виконкому Харківської міської ради №1278 від 19.12.2007 будівлю за вказаною адресою виключено із числа гуртожитків, присвоєно статус жилого будинку, а мешканцям дозволено закріплення за собою займаної житлової площі з відкриттям особових рахунків у встановленому законом порядку. Мешканці зверталися до суду. Також зазначає, що квартири [ADDRESS] будинку не було. [PERSON] колись працював на підприємстві та йому надавалася кімната у гуртожитку, але після звільнення у 2004 році він втратив право проживати у гуртожитку, однак знятий з реєстрації не був та у 2010 році отримав право користування кімнатою [ADDRESS] . Відповідач заперечив, що кімната № [NUMBER] і є квартирою [ADDRESS] сьогодні. Право власності на квартиру [ADDRESS] площею 47,6 кв.м зареєстровано за [PERSON] , право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 53,1 кв.м за [PERSON] . Квартири площею 22,674 кв.м за №79А у будинку немає. 23.11.2021 до суду надійшла відповідь на відзив представника відповідача [PERSON] , в якій позивач просив не враховувати обставини, викладені у відзиві представника відповідача, не враховувати їх в зв`язку із пропуском строку подачі відзиву та задовольнити заяву в повному обсязі. Вважав, що відзив відповідача від 05.11.2021 неможливо розглядати по суті, оскільки він поданий з пропущеним строком без поважних причин. Звертає увагу на суперечливу позицію представника відповідача [PERSON] . З одного боку [PERSON] склала довідку про те, що на загальних зборах мешканців будинку [ADDRESS] була змінена нумерація кімнат у будинку із присвоєнням нових номерів квартир, зокрема номер кімнати 427 змінено на номер квартири [ADDRESS] загальною площею 24,8 кв.м, де він проживає, у відзиві зазначила, що квартири [ADDRESS] не існує. Позивач зазначає, що позиція спростовується рахунками за послуги теплопостачання, за послуги централізованого водопостачання, які приходять на його ім`я за адресою: [ADDRESS] . Представник відповідача [PERSON] 02.09.2021 подавала до суду заяву про визнання позовних вимог. Зазначена квартира [ADDRESS] оглянута та досліджена оцінювачем ФОП [PERSON] , яка склала відповідний звіт від 08.07.2021 вартості даної квартири. Зазначає, що є належним наймачем житла з посиланням на докази. Вважає, що оскільки тривалий час постійно проживав у кімнаті [ADDRESS] та продовжує правомірно проживати там же у квартирі [ADDRESS] , набув право на вказане житло. Суд вважає аргументи представника позивача про пропуск строку подання відзиву представником відповідача та розгляд справи без його врахування неспроможним, оскільки матеріали справи не містять відомостей щодо дати отримання відповідачем ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви з додатками, а тому порушення строку подання відзиву не вбачається. Суд розглядає справу з врахуванням відзиву відповідача. Ухвалою від 15.07.2021 провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 20.10.2021 підготовче судове засідання закрито та призначено до розгляду. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник позивача зазначив, що з 1995 року позивач проживає у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , сплачує комунальні послуги, тому, на думку представника, набув право власності. Більшість жителів цього гуртожитку отримали право власності на квартири. Ніхто не заперечує право позивача на квартиру. Представник стверджував, що квартира [ADDRESS] . Представник відповідача [PERSON] , яка повідомлялася про розгляд справи, подала заяву, в якій не заперечувала проти задоволення позову та просила розглянути справу без участі їх представника. Пізніше від неї надійшов відзив на позов, в якому вона заперечила проти наявності у будинку [ADDRESS] . Представник третьої особи Харківської міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або розгляду за відсутності представника Харківської міської ради не надходило, тому суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності представника Харківської міської ради. Суд, вислухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини. З паспорта позивача [PERSON] вбачається, з 12.05.1995 до 17.04.2019 він був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] 17.04.2019 місце проживання позивача зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с.5-6). Рішеннями Московського районного суду м.Харкова від 01.12.2011 у справі №2-6920/11 та від 02.06.2011 у справі №2-4707/11 визнано право власності на низку квартир будинку [ADDRESS] за фізичними особами позивачами у справах (а.с.7-9,10-15). Серед квартир, на які визнано право власності, квартира [ADDRESS] відсутня. При цьому суд не погоджується з позицією позивача щодо преюдиційності зазначених судових рішень у даній справі. У відповідності до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Як вбачається з вищезазначених рішень Московського районного суду м.Харкова обставини, встановлені ними, не стосуються позивача [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Московської районної в м.Харкові ради №57/5 від 27.04.2010 визнано наймачем квартири [ADDRESS] [PERSON] зі складом сім`ї 1 особа (а.с.16). Згідно з договором найму жилого приміщення №99 від 01.07.2005 балансоутримувач ВАТ Трест «Південзахіденергобуд» передало безстроково кімнати у малосімейному гуртожитку за адресою: [ADDRESS] у користування [PERSON] , а саме: кімнату № [NUMBER] житловою площею 12,94 кв.м, житловою площею 22,64 кв.м, (а.с.17). Згідно з довідкою №275 від 26.05.2021 [PERSON] постійно проживає та зареєстрований в [ADDRESS] (колишня кім.427) (а.с.189). Обставина реєстрації [PERSON] у квартирі [ADDRESS] спростовується штампом про реєстрацію місця проживання у його паспорті, рішенням Московського районного суду м.Харкова від 03.03.2010 у справі №2-2047/2010, яким за [PERSON] визнано право користування саме кімнатою [ADDRESS] (а.с.23). Відповідно до інформаційної довідки від 11.06.2021 19.11.2009 була проведена інвентаризація будинку, встановлено наявність 148 квартир, що складаються з 256 жилих кімнат. Кімната №427 після інвентаризації стала №79А загальною площею 24,8 кв.м (а.с.19). Рішенням зборів жильців будинку [ADDRESS] постановлено змінити нумерацію кімнат на квартири, починаючи з квартири [ADDRESS] (а.с.21-22). Згідно з листом №М-686/07-17 від 04.2016 на підставі даних, наданих керівництвом будинкового комітету, у серпні 2009 року була змінена нумерація кімнат у будинку [ADDRESS] із присвоєнням нових номерів квартир. Так, номер кімнати змінено на номер квартири [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , код ЖЕКу 5656, опалювальна площа квартири 24,81 кв.м (а.с.24). Згідно зі звітом про оцінку майна , складеного ФОП [PERSON] 08.07.2021, ринкова вартість об`єкту оцінки - кімнати у гуртожитку загальною площею 22,64 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] складає 106\~924 грн. При цьому у звіті зазначено, що [PERSON] своїм підписом підтвердив, що не може надати доступу до об`єкту оцінки, що спростовує твердження представника позивача про те, що оцінювач мав доступ до об`єкту дослідження та наданням звіту підтвердив, що квартира [ADDRESS] існує (а.с.31-38). Відповідно до актів обстеження місця проживання від 18.07.2021 та від 10.09.2021, підписаних мешканцями будинку [ADDRESS] , у квартирі [ADDRESS] проживає [PERSON] (а.с.92,93). Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради №1278 від 19.12.2007 виключено будинок по [ADDRESS] з числа гуртожитків ВАТ «Трест «Південзахіденергобуд». Дозволено ВАТ «Трест «Південзахіденергобуд» та Московському райвиконкому закріпити за мешканцями займану ними площу по [ADDRESS] та відкрити особові рахунки в установленому законом порядку (а.с.94). З плану будинку [ADDRESS] вбачається, що квартира [ADDRESS] відсутня (а.с.95). З довідки ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» №190 від 16.11.2021 вбачається, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] відноситься до об`єктів житлового фонду державного майна та перебуває на балансі ПрАТ «Трест «Південзахіденергобуд» (а.с.97). Суд не приймає до уваги знеособлену копію рішення Московського районного суду м.Харкова від 03.11.2021 по справі №643/15390/21, як таку, що не містить інформацію щодо предмета доказування та є неналежним відповідно до ст.77 ЦПК України При цьому суду позивачем не доведено, що у будинку [ADDRESS] існує квартира [ADDRESS] , що він має право на неї. Жодного доказу, який би однозначно свідчив про те, що кімната № [NUMBER] на сьогодні є квартирою [ADDRESS] у зазначеному будинку, суду не надано. Лист КП «Харківські теплові мережі» таким доказом бути не може, оскільки до компетенції зазначеного підприємства не відноситься Також суд зазначає, що посилаючись на оплату комунальних послуг за адресою [ADDRESS] [PERSON] не надав жодної квитанції, яка б цю обставину підтверджувала, як і оплату саме за квартиру [ADDRESS] . У відповідності\~до ч.1,\~ч.2\~ст.328\~ЦК України\~право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Жодної підстави, передбаченої законом, для визнання права власності на квартиру, позивачем не зазначено. Так само не доведено наявності самого об`єкту нерухомості - квартири [ADDRESS] , право власності на яку позивач просить визнати. Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, на яке в обґрунтування позовних вимог посилається позивач, втратило чинність 01.01.2013, а тому не підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Отже суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку із необґрунтованістю та недоведеністю. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141\~ЦПК України та оскільки у позові відмовлено, судовий збір покладається на позивачів.

Outcome: dismissed