overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

що сторони, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 03.09.2006 року і маючи неповнолітню дитину, з грудня 2014 року припинили подружні стосунки, оскільки перестали розуміти одне одного, мають розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Позивач просить розірвати шлюб, вважаючи, що їх сім'я розпалась остаточно. Сторони в судовому засіданні просили шлюб розірвати, оскільки примирення неможливе через втрату почуттів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. У відповідності з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з доводів позивача, сторони перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 03.09.2006 року, припинили подружні стосунки і з грудня 2014 року як подружжя не проживають через нерозуміння одне одного, що виключає примирення та збереження сім'ї. Відповідачка [PERSON] вказаного в судовому засіданні не заперечувала та також наполягала на розірванні шлюбу через втрату почуття любові до відповідача. Тому встановивши дійсні обставини життя подружжя - відсутність розуміння одне одного та втрату почуттів необхідних для спільного проживання, суд прийшов до висновку, що між сторонами втрачені подружні стосунки, примирення між ними неможливе, що робить недоцільним зупинення справи для надання їм строку на примирення. Такі встановлені судом фактичні обставини, мають суттєве значення, є перепоною для продовження стосунків сторін і подальше спільне життя лише суперечитиме їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

що сторони, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 04.09.2005 року і маючи неповнолітню дитину, з серпня 2011 року припинили подружні стосунки, оскільки через різні характери перестали розуміти одне одного та втратили довіру. Позивачка просить розірвати шлюб, вважаючи, що їх сім'я розпалась остаточно. Сторони подали суду письмові заяви, в яких просили шлюб розірвати у їх відсутність, оскільки примирення неможливе. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. У відповідності з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з доводів позовної заяви, сторони перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 04.09.2005 року, припинили подружні стосунки і з серпня 2011 року як подружжя не проживають через нерозуміння одне одного та втрату довіри, що виключає примирення та збереження сім'ї. Відповідач [PERSON] вказаного не заперечував та також наполягав на розірванні шлюбу, про що зазначив в поданій ним заяві від 10.04.2015 року. Тому встановивши дійсні обставини життя подружжя - відсутність розуміння одне одного та втрату довіри необхідної для спільного проживання, суд прийшов до висновку, що між сторонами втрачені подружні стосунки, примирення між ними неможливе, що робить недоцільним зупинення справи для надання їм строку на примирення. Такі встановлені судом фактичні обставини, мають суттєве значення, є перепоною для продовження стосунків сторін і подальше спільне життя лише суперечитиме їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

що сторони, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 07 серпня 1999 року і маючи неповнолітню дитину, припинили подружні стосунки, оскільки не можуть дійти згоди при вирішенні різних сімейних проблем, з приводу чого в сім'ї постійні конфлікти, які негативно впливають на доньку. Позивачка просить розірвати шлюб, зазначаючи, що він існує формально, так як вона втратила до чоловіка почуття любові та не бажає з ним жити. Позивачка та її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги та не заперечували щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, за наявними матеріалами справи та ухвалив розглядати справу заочно, про що позивачка та її представник не заперечувавали. Заслухавши доводи позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. У відповідності з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з доводів позивачки, сторони припинили подружні стосунки, оскільки не можуть дійти згоди при вирішенні різних сімейних проблем, з приводу чого в сім'ї постійні конфлікти, які негативно впливають на доньку. Вона ж зазначила, що втратила до чоловіка почуття любові та не бажає з ним проживати, що виключає можливість примирення з останнім. Не побажало подружжя [PERSON] стати на шлях примирення, оскільки такого бажання в будь-якому вигляді не виявили протягом наданого для них строку на примирення. Тому встановивши дійсні обставини життя подружжя, суд прийшов до висновку, що між сторонами втрачені подружні стосунки, примирення між ними неможливе, що робить недоцільним подальше зупинення справи для надання їм додаткового строку на примирення. Такі встановлені судом фактичні обставини, мають суттєве значення, є перепоною для продовження стосунків сторін і подальше спільне життя лише суперечитиме їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

що сторони, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 11 липня 2009 року і маючи неповнолітню дитину, проживали в м. Русе Республіка Болгарія. Восени 2011 року останні припинили подружні стосунки, оскільки мають різне ставлення до вирішення сімейних проблем, та відповідачка повернулась на Україну. Позивач просить розірвати шлюб, зазначаючи, що найближчим часом має намір одружитися на іншій жінці, а відповідачка має намір взяти шлюб з іншим чоловіком. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Згідно поданої ним заяви, позовні вимоги підтримав та просив справу розглядати у його відсутності. Відповідачка [PERSON] не з'явилася в судове засідання, представник останньої [PERSON] позовні вимоги своєї довірительки підтримав та наполягав на розірванні шлюбу, так як сторони тривалий час проживають окремо і кожен з них має намір одружитися вдруге. Заслухавши доводи представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» іноземці та громадяни України, які уклали шлюб з іноземцем, можуть розірвати шлюб на території України та за законодавством України. Статтею 279 Сімейного Кодексу України передбачено, що розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем, а також шлюбу іноземців між особою в Україні здійснюється за законом України. У відповідності з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з доводів позовної заяви, сторони, зареєструвавши 11.07.2009 року шлюб, в якому мають доньку [PERSON], [INFO], з осені 2011 року через різне ставлення до вирішення сімейних проблем припинили подружні стосунки та проживають окремо. Відповідачка [PERSON] вказаного не заперечила, хоча мала таку можливість. Представник останньої в судовому засіданні [PERSON] підтвердив бажання відповідачки на розірвання шлюбу через намір укладення шлюбу з іншим чоловіком, що на думку суду виключає примирення та збереження сім'ї. Тому встановивши дійсні обставини життя подружжя - бажання кожного з них укласти другий шлюб, про що в поданому позові наголошував також і позивач, суд прийшов до висновку, що між сторонами втрачені подружні стосунки, примирення між ними неможливе, що робить недоцільним зупинення справи для надання їм строку на примирення. Такі встановлені судом фактичні обставини, мають суттєве значення, є перепоною для продовження стосунків сторін і подальше спільне життя лише суперечитиме їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

що сторони, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 25 жовтня 2009 року і маючи неповнолітню дитину, два роки тому припинили подружні стосунки, оскільки перестали розуміти одне одного. Позивачка просить розірвати шлюб, вважаючи, що їх сім'я розпалась остаточно. Сторони в судовому засіданні просили шлюб розірвати, оскільки примирення неможливе. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. У відповідності з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається доводів, викладених позивачкою, вони припинили подружні стосунки і два роки як подружжя не проживають через нерозуміння одне одного, що виключає примирення та збереження сім'ї. В поданих суду заявах сторони наполягали на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що їх сім'я розпалась. Тому встановивши дійсні обставини життя подружжя - відсутність розуміння одне одного та втрату почуттів необхідних для спільного проживання, суд прийшов до висновку, що між сторонами втрачені подружні стосунки, примирення між ними неможливе, що робить недоцільним зупинення справи для надання їм строку на примирення. Такі встановлені судом фактичні обставини, мають суттєве значення, є перепоною для продовження стосунків сторін і подальше спільне життя лише суперечитиме їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

що сторони, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, та маючи неповнолітніх дітей, через відсутність спільних інтересів, бажання бути разом, з вересня 2013 року припинили подружні стосунки, проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Наміру поновлювати стосунки позивачка не має, оскільки подальше спільне проживання через постійні скандали та сварки вважає неможливим, тому просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлений позов та наполягала на розірванні шлюбу, вказавши на неможливість спільного проживання з відповідачем через постійне моральне приниження з його боку, що призвело до втрати почуття любові до останнього. Аналогічну позицію в судовому засіданні зайняв адвокат позивачки [PERSON], мотивуючи яку зазначив, що збереження шлюбу суперечить не лише інтересам позивачки, а й дітей, оскільки постійні суперечки між подружжям негативно відображаються на формуванні психіки останніх. Відповідач [PERSON] позов не визнав, вказав на можливість збереження сім'ї, так як кохає свою дружину та прагне, щоб їх неповнолітні діти мали повноцінне батьківське піклування, якого вони потребують. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. У відповідності з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з доводів позивачки, остання втратила до чоловіка почуття любові через постійне моральне приниження з його боку, постійні скандали та суперечки, що негативно впливає на формуванні психіки неповнолітніх дітей і з вказаних підстав категорично наполягала на розірванні шлюбу, оскільки з ним проживати не може. Вказаного відповідач в судовому засіданні не оспорював, зазначивши, що усвідомив свою неправомірну поведінку по відношенню до дружини, кохає її та прагне зберегти сім'ю. Однак, наданий подружжю строк на примирення не дав позитивних результатів для збереження сім'ї, що свідчить про розпад сім'ї остаточно. Тому, суд вважає, що відновити сім'ю неможливо, і шлюб необхідно розірвати, залишивши позивачці прізвище «[PERSON]», на чому наполягала остання в судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

що сторони, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, та маючи неповнолітніх дітей, через втрату почуття любові та поваги одне до одного припинили подружні стосунки та не ведуть спільного господарства. Наміру поновлювати стосунки позивач не має, оскільки зустрів іншу жінку, з якою хоче створити нову сім'ю. За вказаних обставин позивач просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони подали заяви, в яких просять шлюб розірвати та справу розглянути у їх відсутності. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. У відповідності з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з викладених в позові доводів позивача, сторони через втрату почуття любові та поваги одне до одного припинили подружні стосунки, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Не побажали вони стати на шлях примирення, оскільки такого бажання в будь-якому вигляді не виявили протягом наданого для них строку на примирення. Не заперечила щодо розірвання шлюбу і відповідачка, вказавши про це в поданій нею заяві. Такі стосунки сторін мають суттєве значення, є перепоною для продовження подружніх стосунків сторін і подальше їх подружнє життя лише суперечитиме їх інтересам. Тому, суд вважає, що сім'я їх розпалась остаточно, відновити її вже неможливо, і шлюб необхідно розірвати, залишивши відповідачці прізвище «[PERSON]», на чому наполягає остання в поданій нею заяві.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

що сторони, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі та маючи неповнолітніх дітей, через погіршення стосунків на ґрунті особистих відносин, припинили подружні стосунки. За вказаних обставин позивачка просить шлюб розірвати, оскільки такий втратив своє призначення та став формальним. В судове засідання сторони подали заяви, в яких просять шлюб розірвати та справу розглянути у їх відсутності. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. У відповідності з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з викладених в позові доводів позивачки, сторони через погіршення стосунків на ґрунті особистих відносин, припинили подружні стосунки. Не побажали вони стати на шлях примирення, оскільки такого бажання в будь-якому вигляді не виявили протягом наданого для них строку на примирення. Не заперечив вказаного і відповідач, зазначивши в поданій ним заяві про визнання позову, так як примирення між ними не відбулося. Такі стосунки сторін мають суттєве значення, є перепоною для продовження подружніх стосунків сторін і подальше їх подружнє життя лише суперечитиме їх інтересам. Тому, суд вважає, що сім'я їх розпалась остаточно, відновити її вже неможливо, і шлюб необхідно розірвати, залишивши позивачці прізвище «[PERSON]», на чому наполягає остання в поданій нею заяві.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

що сторони, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, та маючи неповнолітніх дітей, через постійні сварки та відсутність у відповідача інтересу до сім'ї, в 2011 році припинили подружні стосунки та проживають окремо. Наміру поновлювати стосунки позивачка немає, тому за вказаних обставин просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони подали заяви, в яких просять шлюб розірвати та справу розглянути у їх відсутності. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. У відповідності з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з викладених в позові доводів позивачки, сторони через постійні сварки та відсутність у відповідача інтересу до сім'ї, припинили подружні стосунки та з 2011 року проживають окремо. Не побажали вони стати на шлях примирення, оскільки такого бажання в будь-якому вигляді не виявили протягом наданого їм терміну для примирення. Такі стосунки сторін мають суттєве значення, є перепоною для продовження подружніх стосунків сторін і подальше їх подружнє життя лише суперечитиме їх інтересам. Тому, суд вважає, що сім'я їх розпалась остаточно, відновити її вже неможливо, і шлюб необхідно розірвати, залишивши позивачці прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

що сторони, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, та маючи неповнолітніх дітей, через протилежні погляди на шлюб та сім'ю, нехтування відповідачем сімейними цінностями, постійні сварки з ініціативи останнього та ведення ним аморального способу життя, припинили подружні стосунки, не ведуть спільного господарства. Наміру поновлювати стосунки позивачка не має, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони подали заяви, в яких просять шлюб розірвати та справу розглянути у їх відсутності. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. У відповідності з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з викладених в позові доводів позивачки, сторони через протилежні погляди на шлюб та сім'ю, нехтування відповідачем сімейними цінностями, постійні сварки з ініціативи останнього та ведення ним аморального способу життя, припинили подружні стосунки, не ведуть спільного господарства. Не побажали вони стати на шлях примирення, оскільки такого бажання в будь-якому вигляді не виявили протягом наданого для них строку на примирення. Не заперечив щодо розірвання шлюбу і відповідач, вказавши про це в поданій ним заяві. Такі стосунки сторін мають суттєве значення, є перепоною для продовження подружніх стосунків сторін і подальше їх подружнє життя лише суперечитиме їх інтересам. Тому, суд вважає, що сім'я їх розпалась остаточно, відновити її вже неможливо, і шлюб необхідно розірвати, залишивши відповідачці прізвище «[PERSON]», на чому наполягає остання в поданій нею заяві.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

що сторони, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, та маючи неповнолітнього сина, припинили подружні стосунки, так як сімейне життя не склалося. Наміру поновлювати стосунки позивачка не має, оскільки подальше спільне життя і збереження сімї вважає неможливим, тому за вказаних обставин просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] подала заяву, в якій просить шлюб розірвати та справу розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з викладених в позові доводів позивачки та встановлених судом обставин, сторони, перебуваючи з 21.06.2013 року в зареєстрованому шлюбі, припинили подружні стосунки та не ведуть спільного господарства. Не побажали вони стати на шлях примирення, оскільки такого бажання в будь-якому вигляді не виявили протягом наданого їм терміну для примирення. Такі стосунки сторін мають суттєве значення, є перепоною для продовження подружніх стосунків сторін і подальше їх подружнє життя лише суперечитиме їх інтересам. Тому, суд вважає, що сімя їх розпалась остаточно, відновити її вже неможливо, і шлюб необхідно розірвати, змінивши прізвище позивачки на «Інжиєвська», на чому остання наполягала в поданій нею заяві від 08.06.2015 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

що сторони, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, та маючи неповнолітнього сина, через діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, неприязні стосунки більше двох років тому припинили подружні стосунки та не ведуть спільного господарства. Наміру поновлювати стосунки позивач не має, тому за вказаних обставин просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони подали заяви, в яких просять шлюб розірвати та справу розглянути у їх відсутності. Крім того, кожен з них зазначив, що проживає окремо та наміру зберігати стосунки не має, так як [PERSON] проживає в громадянському шлюбі з іншою жінкою. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. У відповідності з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з викладених в позові доводів позивача, сторони через діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, неприязні стосунки три роки тому припинили подружні стосунки та не ведуть спільного господарства. Не побажали вони стати на шлях примирення, оскільки такого бажання в будь-якому вигляді не виявили, вказуючи в своїх письмових заявах на неможливість збереження шлюбу. Крім цього, позивач зазначив, що проживає з іншою жінкою і намірів зберігати стосунки з відповідачкою немає. Такі стосунки сторін мають суттєве значення, є перепоною для продовження подружніх стосунків сторін і подальше їх подружнє життя лише суперечитиме їх інтересам. Тому, суд вважає, що сім'я їх розпалась остаточно, відновити її вже неможливо, і шлюб необхідно розірвати, залишивши відповідачці прізвище «[PERSON]», на чому наполягає остання в поданій нею заяві.

Outcome: approved