overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

[PERSON] 10.09.2013 року звернувся в суд з позовом до ВАТ "Вібросепаратор" про стягнення 7121,78 грн. заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку та 10 000 грн. спричиненої моральної шкоди в зв'язку із несвоєчасною виплатою заробітної плати та розрахунку при звільненні. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю з викладених у ньому підстав. Відповідач в судове засідання неодноразово не з'являвся, про час і місце слухання справи судом повідомлявся, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ст.169 ЦПК України, суд приймає рішення у відсутності відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення виходячи із наступного. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у трудових правовідносинах з відповідачем з 25.06.2007 року до 14.03.2012 року. Згідно наказу № 4-к від 14.03.2012 року позивач був звільнений з роботи 14.03.2012 року. В порушення ст.115 КЗпП України, [PERSON] несвоєчасно виплачувалась заробітна плата. Заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становить 7121,78 грн., що стверджується довідкою відповідача за № 552 від 14.08.2013 року, яка на даний час йому не виплачена. Відповідно до вимог ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого їм органу належних звільненому працівникові сум, підприємство повинно виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку. Оскільки відповідач не надав суду довідку про середньомісячну заробітну плату позивача перед звільненням то суд при визначенні середнього заробітку за час затримки розрахунку виходить із мінімальної заробітної плати в розмірі 1073 грн., яка була визначена законодавством України на час звільнення позивача. Враховуючи викладене суд стягує з відповідача на користь позивача 8584 грн. (1073 грн. х 8 місяців = 8584 грн. ) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з урахуванням вимог ст.233 КЗпП України та часу розгляду справи в суді. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України, суд також стягує з відповідача на користь позивача 1000 грн. спричиненої моральної шкоди, оскільки неправомірними діями відповідача позивачу спричиненні моральні страждання, змусило останнього застосовувати додаткові зусилля до організації свого життя та своєї родини. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує, що від дій відповідача не настали тяжкі наслідки для позивача. Згідно ст.88 ЦПК України, суд також стягує з відповідача на користь держави 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

[PERSON] 21.01.2014 року звернулася до суду з позовом, в якому просить суд винести рішення про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., що підлягає індексації згідно закону щомісячно до досягнення сином повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між нею та відповідачем 18 липня 2000 року було укладено шлюб. У цьому шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Відповідач, будучи батьком сина незважаючи на свої батьківські обов'язки ухиляється від їх виконання, не дає коштів на утримання сина, а тому просить стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., що підлягає індексації згідно закону щомісячно до досягнення донькою повноліття. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надавши аналогічні пояснення, які викладені у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, та не заперечив щодо сплати аліментів, але у меншому розмірі. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких мотивів. Сторони по справі подружжя. Шлюб між ними зареєстрований 18 липня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Стрийської міської ради Львівської області, актовий запис № 190 (а.с. 3). Судом встановлено, що [PERSON] є батьком малолітнього сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого наявна у матеріалах справи (а.с.3). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України кожен з батьків повинен утриму-вати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов'язок не залежить від матеріального становища батьків. Отже, обов"язок утримувати дитину є рівною мірою обов"язком як матері так і батька. Син проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні, про що не заперечили сторони у справі. Згідно з ст.184 СК України, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець, однак як пояснив відповідач, від підприємницької діяльності він не отримує доходу. Суд вважає за необхідне визначити щомісячний розмір аліментів, який відповідач зобов'язаний сплачувати на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, те, що відповідач є фізичною особою-підприємцем, працездатний, інших дітей на утриманні у нього немає. З урахуванням наведеного суд вважає, що з відповідача слід стягувати по 400 гривень щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 21 січня 2014 року до досягнення сином повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць. У зв'язку з задоволенням позову стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

[PERSON] 22.01.2014 року звернулася до суду з позовом, в якому просить суд винести рішення про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., що підлягає індексації згідно закону щомісячно, починаючи з 01.11.2011 року до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між нею та відповідачем було укладено шлюб. У цьому шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Відповідач, будучи батьком сина незважаючи на свої батьківські обов'язки ухиляється від їх виконання, не дає коштів на утримання сина, а тому просить стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., що підлягає індексації згідно закону щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надавши аналогічні пояснення, які викладені у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, та не заперечив щодо сплати аліментів, але у меншому розмірі. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких мотивів. Сторони по справі колишнє подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком малолітнього сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого наявна у матеріалах справи (а.с.3). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України кожен з батьків повинен утриму-вати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов'язок не залежить від матеріального становища батьків. Отже, обов"язок утримувати дитину є рівною мірою обов"язком як матері так і батька. Син [PERSON] проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні, про що не заперечили сторони у справі. Згідно з ст.184 СК України, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі. Суд вважає за необхідне визначити щомісячний розмір аліментів, який відповідач зобов'язаний сплачувати на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, те, що відповідач офіційно не працює та інших дітей на утриманні у нього немає. З урахуванням наведеного суд вважає, що з відповідача слід стягувати по 600 гривень щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 22 січня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць. У зв'язку з задоволенням позову стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

[PERSON] 22.01.2014 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи, що сумісне подружнє життя з відповідачем не склалося з причини відсутності взаєморозуміння, у зв'язку з чим сторони з 2008 року фактично припинили сімейно-шлюбні відносини та спільне проживання. Крім того, позивач просить покласти на відповідача витрати з реєстрації розірвання шлюбу у відділі РАЦС, та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]". Позивач та її представник надали суду заяви про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримують. Відповідач надав заяву, згідно якої позов визнав, просить справу розглянути у свою відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе постановити рішення у справі про часткове задоволення позову. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.10.2004 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що примирення неможливе, оскільки сімейно-шлюбні відносини та спільне проживання більш як 4 роки фактично припинені, відновлювати їх вона не має наміру. Відповідач заперечень суду не надав. При таких обставинах суд вважає за необхідне шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Позов в частині залишення прізвища не підлягає задоволенню, оскільки право позивача щодо залишення шлюбного прізвища або відновлення свого дошлюбного прізвища після розірвання шлюбу повинно реалізовуватися через органи РАЦС. Позивач не наполягає на стягненні з відповідача судових витрат (судовий збір). Вказані позивачем витрати з реєстрації розірвання шлюбу у відділі РАЦС не відносяться до судових витрат, тому не можуть бути покладені судом на відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

[PERSON] 22.03.2017 року звернулася до суду з позовом, в якому просить суд винести рішення про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., що підлягає індексації згідно закону щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між нею та відповідачем 29 вересня 2012 року було укладено шлюб, який рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 20.04.2017 року розірвано. У цьому шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Відповідач, будучи батьком дитини незважаючи на свої батьківські обов'язки ухиляється від їх виконання, а тому просить стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., що підлягає індексації згідно закону щомісячно до досягнення сином повноліття. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надавши аналогічні пояснення, які викладені у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Сторони по справі колишнє подружжя. Шлюб між ними розірвано 20 квітня 2017 року рішенням Шевченківського районного суду м. Львова. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого наявна у матеріалах справи (а.с.4). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України кожен з батьків повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов'язок не залежить від матеріального становища батьків. Отже, обов"язок утримувати дитину є рівною мірою обов"язком як матері так і батька. Син [PERSON], проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні, про що не заперечили сторони у справі. Згідно з ст.184 СК України, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач працює та отримує доходи. Суд вважає за необхідне визначити щомісячний розмір аліментів, який відповідач зобов'язаний сплачувати на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, те, що він працевлаштований та отримує доходи, інших дітей на утриманні у нього немає. З урахуванням наведеного суд вважає, що з відповідача слід стягувати по 1000 гривень щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 23 березня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць. У зв'язку з задоволенням позову стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

[PERSON] 23.10.2014 року звернулась в суд з позовом до ДП «ВС-Партнер» ПАТ "Вібросепаратор" про стягнення 8000 грн. заборгованості по заробітній платі, в подальшому уточнила свої позовні вимоги про стягнення 2728,16 грн. заборгованості по заробітній платі, про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку в зв'язку із несвоєчасною виплатою заробітної плати при звільненні. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю з викладених у ньому підстав. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, при цьому не заперечував наявність заборгованості по заробітній платі перед [PERSON] в розмірі 2728,16 грн., оскільки підприємство перебуває у тяжкому фінансовому становищі. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення виходячи із наступного. Судом встановлено, що [PERSON] 25.06.2013 року по 11.03.2014 року перебувала у трудових правовідносинах з відповідачем. Згідно наказу № 16-к від 11.03.2014 року [PERSON] була звільнена з роботи 11.03.2014 року за угодою сторін на підставі п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України. В порушення ст.ст.115,116 КЗпП України, [PERSON] несвоєчасно виплачувалась заробітна плата і після звільнення з нею не був проведений повний розрахунок. Заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] на день розгляду справі в суді ставить 2728,16 грн., що стверджується листом відповідача за № 18 від 13.02.2015 року, яка на даний час їй не виплачена. Вказана обставина підтверджується представником відповідача. Відповідно до вимог ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум, підприємство повинно виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку. Згідно довідки-розрахунку відповідача 13.02.2015 року середньомісячна заробітна плата [PERSON] становить 1364,06 грн., а середньоденна 82,67 грн. Враховуючи викладене суд стягує з відповідача на користь позивача 9548,42 грн. (1364,06 грн. х 7 місяців = 9548,42 грн. ) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з урахуванням вимог ст.233 КЗпП України та часу розгляду справи в суді, оскільки позивачка в день звільнення не працювала. Згідно ст.88 ЦПК України, суд також стягує з відповідача на користь держави 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

[PERSON], в інтересах якого діє [PERSON], звернувся до суду із позовом до колективного підприємства «Агрошляхбуд» про поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди У відповідності до ст. 31 ЦПК України позивач [PERSON] збільшив позовні вимоги та просив суд поновити його на посаді головного механіка КП "Агрошляхбуд", стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10.08.2016 року по 24.01.2017 року у сумі 13105,25 грн., нараховану, але не виплачену заробітну плату за липень 2016 року у сумі 4134.00 грн. та за серпень у сумі 12782,11 грн., а також моральну шкоду у сумі 10000 гривень. У відповідності до ч.3 ст. 209 ЦПК України, суд відкладає складання рішення в повному обсязі та вважає за можливе проголосити вступну та резолютивну частини рішення, повідомивши учасників процесу, що рішення в повному обсязі буде складено протягом п'яти днів. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

[PERSON] вказує в заяві від 12 лютого 2014 року, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 травня 1999 року. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти знаходяться на повному її утриманні. Допомоги на утримання дітей відповідач не надає. У грудні 2013 року вона звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу, оскільки через постійні сварки та непорозуміння шлюбні відносини між ними припинилися. Просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] адвокат [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримав з підстав, наведених в позовній заяві. Пояснив, що відповідач не працює, фінансово дітей не підтримує. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, пояснив, що він дійсно не працює, однак утримує господарство, від якого одержує дохід. Про доньок дбає, а дружині грошей не дає. Вважає вимогу про стягнення з нього аліментів безпідставною, адже він утримує доньок в більшій мірі ніж дружина, яка щодня зранку і довечора на роботі. Просить в позові відмовити. Вислухавши сторін, дослідивши подані ними докази, суд задовольняє позов [PERSON] частково, стягуючи з [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх дітей: доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 365 гривень щомісячно, починаючи з 12 лютого 2014 року і до досягнення дітьми повноліття. При цьому суд виходить з того, що відповідач не виконує обов'язку, встановленого ст. 180 СК України, згідно з якою батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі невиконання цього обов'язку одним із батьків згідно з ч.3 ст. 181 СК України аліменти стягуються в частці від доходу її матері , батька і (або) в твердій грошовій сумі. У разі невиконання цього обов'язку батьком, який має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, згідно зі ст. 184 СК України аліменти стягуються в твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд стягує з нього аліменти в твердій грошовій сумі. При цьому враховує щодо обох сторін обставини, передбачені ст.182 СК України. Позивачку [PERSON] від сплати судового збору в доход держави слід звільнити, судовий збір в сумі 243 грн. 60коп., що підлягає стягненню в доход держави, покласти на відповідача [PERSON], стягнувши з нього також на користь позивачки витрати на правову допомогу в розмірі 200 гривень, розмір яких відповідає вимогам ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" з розрахунку 40% мінімальної заробітної плати за одну годину з врахуванням тривалості участі адвоката [PERSON] в судовому засіданні, яке продовжувалося 1 годину 08 хвилин.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

[PERSON] вказує в заяві від 19 грудня 2014 року, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 06 квітня 2013 року. [INFO] у них народилася дочка [PERSON]. Через те, що спільне життя у них з відповідачем не складається вона звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу. Дитина знаходиться на повному її утриманні. Відповідач вихованням та утриманням доньки не цікавиться, матеріально не допомагає. Відповідач має постійне місце роботи, а також отримує пенсію. Просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1\\3 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просить стягнути з відповідача витрати на надання правової допомоги у розмірі 900 гривень. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав, пояснення дав аналогічні, викладеному в позові. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] позовні вимоги визнав частково, пояснив, що [PERSON] згідний платити аліменти в розмірі 20% з усіх видів його заробітку, оскільки він є інвалідом і потребує коштів на своє лікування. Вимогу про відшкодування витрат на надання правової допомоги не визнав. Вислухавши сторін, дослідивши подані ними докази, суд задовольняє позов [PERSON] частково, стягуючи з [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх дитини: дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19 грудня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. При цьому суд виходить з того, що відповідач не виконує обов'язку, встановленого ст. 180 СК України, згідно з якою батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі невиконання цього обов'язку одним із батьків згідно з ч.3 ст. 181 СК України аліменти стягуються в частці від доходу її матері , батька і (або) в твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач має постійний заробіток, стабільно отримує пенсію суд стягує з нього аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому враховує щодо обох сторін обставини, передбачені ст.182 СК України. У відповідності до ст.ст.84, 88 ЦПК України та з врахуванням вимог ст.1 Закону України "Про граничний розмір витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] частину витрат на відшкодування правової допомоги, а саме 186 гривень 76 копійок. Позивачка [PERSON] від сплати судового збору в доход держави підлягає звільненню згідно закону, отже, судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., що підлягає стягненню в доход держави, слід покласти на відповідача [PERSON]

Outcome: partial