Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

12.08.2020 року позивач звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з вищевказаним позовом та посилається на наступні обставини. 22.06.2019 року в належний їй на праві власності стоячій біля шиномонтажу автомобіль Honda Civic д.н. [NUMBER] , за кермом якого перебував її чоловік, [PERSON] , врізався автомобіль Москвич 2140 д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті зіткнення належний їй автомобіль Honda Civic д.н. [NUMBER] отримав ушкодження. ДТП відбулося у присутності працівників СТО. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як водія автомобіля Москвич 2140 д.н. [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди застрахована в ПРАТ «Страхова група «ТАС», згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/5035988 від 14.04.2019 року. У відповідності до ст. 33.2 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасниками вказаної події було складено спільне повідомлення про ДТП, в якому [PERSON] повністю визнав свою вину у вчиненні ДТП. 24.06.2019 року представником відповідача, [PERSON] було здійснено огляд належного їй автомобіля Honda Civic д.н. [NUMBER] , за результатами якого було встановлено зазначені пошкодження, складено відповідний Акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість), здійснено заміри та фото пошкоджень. Згідно вказаного акту огляду транспортного засобу від 24.06.2019 року, належний їй автомобіль зазнав наступні пошкодження - капот, накладка фари передньої лівої, фара передня ліва, передній бампер, не працює лампа передніх ходових вогнів передньої правої фари (пожовтіла і не світить, порушено зазор між крилом, капотом та бампером зліва, гратка бампера зліва, гратка бампера центрального, держномер, накладна пластикова бампера центральна верхня, зазор між бампером переднім та фарою передньої правої порушено. Зазначає, що [PERSON] не має спеціальної освіти, кваліфікації, стажу в області проведення експертних робіт по оцінці авто. Крім того, на її звернення до ПП « [PERSON] », отримано Висновок Автотоварознавчого дослідження оцінювача № 1088 від 25.06.2019 року, згідно якого сума матеріального збитку складає 27280,00 грн. У відповідності до ст. 35 та ст. 41.1 Закона України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вона 26.06.2019 року звернулася до Нікопольського відділення ПРАТ «Страхова група «ТАС» з письмовою заявою про відшкодування завданої [PERSON] шкоди. Повідомленням Директора з врегулювання страхових випадків Ю.Ф. Бажан від 03.09.2020 року було повідомлено, що ПРАТ «Страхова група «ТАС» не має правових підстав для здійснення виплати страхового відшкодування та відмовляє у виплаті страхового відшкодування у повному обсязі, оскільки за Висновком транспортно-трасологічного дослідження № ДА/07-19 від 20.08.2019 року, виконаного експертом ТОВ «Українсько-німецького підприємства «ДЕКРА Експерт» : «Пошкодження в передній (центральній та лівій) частині автомобіля Honda Civic д.н. [NUMBER] утворені не в результаті ударної взаємодії із передньою правою частиною автомобіля Москвич 2140 д.н. [NUMBER] , про що стверджують водії цих автомобілів, [PERSON] та [PERSON] , а в наслідок контакту з іншими твердими предметами. Між автомобілем Honda Civic д.н. [NUMBER] та автомобілем Москвич 2140 д.н. [NUMBER] контактна взаємодія не мала, що протирічить поясненням водіїв цих автомобілів [PERSON] та [PERSON] на адресу страхової компанії». Враховуючи наведене, а також те, що у заяві про страхову подію Страхувальником і потерпілим надані відомості про обставини дорожньо-транспортної пригоди суперечать висновку експерта, ПРАТ «Страхова група «ТАС» дійшло до висновку, що вказана подія не може бути визнана страховою. З висновком ПРАТ «Страхова група «ТАС», яке посилається на висновок експерта вона не погоджується, оскільки експерт, який здійснював транспортно-трасологічне дослідження № ДА/07-19 від 20.08.2019 року не був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, всупереч ст. 102 ЦПК України. Також при складанні вказаного висновку відповідний експерт покладався виключно на матеріали, що були надані йому в електронному вигляді, зокрема на фото авто, які були зроблені не експертом, а особисто не оглядав пошкодження на авто. При цьому вказані фото були зроблені [PERSON] з різних рівнів опорних поверхонь, хаотично. На окремих фото опорної поверхні взагалі не видно, а на деяких неможливо встановити цифри на вимірювальному приладді та перевірити заміри. Крім того, зазначила, вона не була повідомлена про проведення експертизи та не мала можливості надати відповідні зауваження на дії експерта. Таким чином, за її переконанням, вказаний висновок не може бути допустимим доказом через порушення процедури отримання доказів, тому відмова відповідача компенсувати кошти за заподіяну шкоду є безпідставною. До цього часу отримана шкода від ДТП, що мало місце 22.06.2019 року ніким не відшкодована. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача на її користь кошти у якості страхового відшкодування за шкоду, завдану в результаті ДТП від 22.06.2019 року у розмірі 27280, 00 грн., а також витрати на проведення товарознавчої експертизи у розмірі 900 грн., витрати на юридичну допомогу у розмірі 1500,00 грн., судовий збір у розмірі 840,80 грн., а всього до стягнення 30520,80 грн. Ухвалою про відкриття провадження від 20.08.2020 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Згідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач ПРАТ «Страхова група «ТАС» отримало ухвалу суду про відкриття провадження у справі 28.08.2020 року (а.с. 47). До суду повернувся конверт з копією зазначеної ухвали, як не вручений [PERSON] у зв`язку з тим, що немає вказаної вулиці у м. Нова Каховка (а.с. 49). 14.09.2020 року до суду від представника ПРАТ «Страхова група «ТАС», Ніколаєва В.В. подано відзив на позов [PERSON] (а.с. 50-51), згідно якого просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі через безпідставність та необгрунтованість. Свої заперечення мотивує наступним. Так 22.06.2019 року за участю автомобіля Honda Civic д.н. [NUMBER] та автомобіль Москвич 2140 д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] згідно показів [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як водія автомобіля Москвич 2140 д.н. [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди застрахована в ПРАТ «Страхова група «ТАС», згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/5035988 від 14.04.2019 року. Відповідно до європротоколу, складеного [PERSON] спільно з [PERSON] , водії визнали, що зазначена ДТП сталася внаслідок порушення [PERSON] Правил Дорожнього руху України. ПРАТ «Страхова група «ТАС» для з`ясування вірогідності настання зазначеного у поясненнях водіїв обставинами справи звернулося з запитом до ТОВ Українсько-німецького підприємства «ДЕКРА Експерт» з приводу проведення транспортно-трасологічного дослідження. За Висновком транспортно-трасологічного дослідження № ДА/07-19 від 20.08.2019 року, виконаного експертом ТОВ «Українсько-німецького підприємства «ДЕКРА Експерт»: «Пошкодження в передній (центральній та лівій) частині автомобіля Honda Civic д.н. [NUMBER] утворені не в результаті ударної взаємодії із передньою правою частиною автомобіля Москвич 2140 д.н. [NUMBER] , про що стверджують водії цих автомобілів, [PERSON] та [PERSON] , а в наслідок контакту з іншими твердими предметами. Між автомобілем Honda Civic д.н. [NUMBER] та автомобілем Москвич 2140 д.н. [NUMBER] контактна взаємодія не мала, що протирічить поясненням водіїв цих автомобілів [PERSON] та [PERSON] на адресу страхової компанії». Враховуючи зазначене, вказана подія не була визнана страховою, тому ПРАТ «Страхова група «ТАС» прийняло рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування у повному обсязі. Вищезазначений висновок експерта відповідає нормам чинного законодавства, позивач не навів та не надав жодних доказів його сумнівності. Крім того вказують, що позивачем не враховано франшизу за діючим полісом водія [PERSON] у розмірі 2000 грн., всупереч положень Закона України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»; висновок № 1088 від 25.06.2019 року, виконаний [PERSON] порахований з урахуванням ПДВ, що також протирічить нормам вказаного Закону. Крім того зазначають, що Акт огляду транспортного засобу від 25.06.2019 року проводився за відсутності представника ПРАТ «Страхова група «ТАС», що суперечить Методиці товарознавчої експертизи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2\~ст.247 ЦПК України. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно доч.1\~ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Згідно зіч.1\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 2 ЦПК\~України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідно до Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 22.06.2019 року в цей день о 13-10 год. сталася дорожньо-транспортна пригода в м. Нікополі по вул. Електрометалургів, 260 за участю транспортних засобів: Honda Civic д.н. [NUMBER] , власник та страхувальник [PERSON] , водій [PERSON] та Москвич 2140 д.н. [NUMBER] , водій та страхувальник [PERSON] , страхова компанія ПРАТ «Страхова група «ТАС», номер полісу АО 5035988 (а.с. 69). У складеному європротоколі оголошено водіями, що ДТП сталася внаслідок руху (під час повороту праворуч) автомобіля Москвич 2140 д.н. [NUMBER] та наїзду на автомобіль Honda Civic д.н. [NUMBER] , який стояв. Внаслідок ДТП обидва транспортні засоби о отримали видимі пошкодження. Вказане повідомлення підписано обома учасниками ДТП, без зауважень та учасники ДТП погодилися з наявністю вини у скоєнні даної ДТП в діях водія [PERSON] . При складанні вказаного повідомлення сторони керувалися приписами п.33.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-УІ), відповідно до якого у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як водія автомобіля Москвич 2140 д.н. [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди застрахована в ПРАТ «Страхова група «ТАС», згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/5035988 від 14.04.2019 року (а.с. 70). Згідно вказаного полісу, страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 100\~000, 00 грн., франшиза становить 2000,00 грн. 24.06.2019 року представником ПРАТ «Страхова група «ТАС» Хворостенко Л. Д. за участю [PERSON] проведено огляд автомобіля Honda Civic д.н. [NUMBER] , визначено характер пошкоджень та складено відповідний Акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) (а.с. 14). Того ж дня учасниками ДТП, яке мало місце 22.06.2019 року, направлено Голові правління ПРАТ «Страхова група «ТАС» повідомлення про ДТП з відповідними обставинами (а.с. 12, 67-68). 25.06.2019 року за заявою позивача [PERSON] оцінювачем ПП [PERSON] здійснено зовнішній огляд автомобілю Honda Civic д.н. [NUMBER] , про що складено відповідний Акт огляду колісного транспортного засобу від 25.06.2019 року (а.с. 37), також проведено автотоварознавче дослідження за результатами якого складено Висновок за № 1088 від 25.06.2019 року , згідно якого сума матеріального збитку завданого власникові автомобіля Honda Civic д.н. [NUMBER] складає 27280,00 грн. (а.с. 31-36). 26.06.2019 року позивачем [PERSON] направлено Голові правління ПРАТ «Страхова група «ТАС» заяву про страхове відшкодування, згідно якої позивач погодилася з тим, що розмір страхового відшкодування складає 18\~221,87 грн. з вирахуванням франшизи, що наявна згідно умов договору та не наполягала на проведенні оцінці, експертизи пошкодженого майна. (а.с. 13). ПРАТ «Страхова група «ТАС» для з`ясування вірогідності настання зазначеного у поясненнях водіїв обставинами справи звернулося з запитом до ТОВ Українсько-німецького підприємства «ДЕКРА Експерт» з приводу проведення транспортно-трасологічного дослідження. За Висновком транспортно-трасологічного дослідження № ДА/07-19 від 20.08.2019 року, виконаного експертом ТОВ «Українсько-німецького підприємства «ДЕКРА Експерт» : «Пошкодження в передній (центральній та лівій) частині автомобіля Honda Civic д.н. [NUMBER] утворені не в результаті ударної взаємодії із передньою правою частиною автомобіля Москвич 2140 д.н. [NUMBER] , про що стверджують водії цих автомобілів, [PERSON] та [PERSON] , а в наслідок контакту з іншими твердими предметами. Між автомобілем Honda Civic д.н. [NUMBER] та автомобілем Москвич 2140 д.н. [NUMBER] контактна взаємодія не мала, що протирічить поясненням водіїв цих автомобілів [PERSON] та [PERSON] на адресу страхової компанії». (а.с. 15-22). Листом від 03.09.2019 року ПРАТ «Страхова група «ТАС», посилаючись на вказаний висновок транспортно-трасологічного дослідження № ДА/07-19 від 20.08.2019 року, виконаного експертом ТОВ «Українсько-німецького підприємства «ДЕКРА Експерт» повідомило позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування у повному обсязі, оскільки вказана подія не може бути визнана страховою, правових підстав для здійснення виплати страхового відшкодування не має (а.с. 9-10). В обгрунтування позову позивач посилалася, що експерт, який здійснював транспортно-трасологічне дослідження № ДА/07-19 від 20.08.2019 року не був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, всупереч ст. 102 ЦПК України; при складанні вказаного висновку відповідний експерт покладався виключно на матеріали, що були надані йому в електронному вигляді, зокрема на фото авто, які були зроблені не експертом, а особисто не оглядав пошкодження на авто; крім того, позивач не була повідомлена про проведення експертизи та не мала можливості надати відповідні зауваження на дії експерта. Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», останній регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до ст.6 Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п.1.7 ст.1 Закону, забезпеченим є транспортний засіб, що зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Відповідно до п.1.4 ст.1 Закону, особи, відповідальність яких застрахована. - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Відповідно до 1.3 ст.1 Закону, потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. Відповідно до вимог ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Ч. 1 та ч. 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо-і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-ІV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Статтею 5 Закону передбачено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-ІV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим - юридичним особам страховик, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до пункту 33.2 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку. У пункті 1 розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України «Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України» від 17 листопада 2011 року № 698 затверджено максимальний розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України з 01 лютого 2016 року - 50 000 гривень потерпілому. У пунктах 61 та 62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц зроблено висновок, що для отримання страхової виплати за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не можуть бути єдиними доказами вини особи, зокрема, у завданні шкоди майну потерпілого. У примітці до статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники ДТП скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.10.2018 року по справі № 466/6537/16-ц, провадження № 61-25840св18, а тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватись при застосуванні відповідних норм права. Крім того, відповідно до п.24 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» максимальні розміри страхової виплати за шкоду, завдану майну потерпілих, у разі спрощеного врегулювання дорожньо-транспортної пригоди (так званий Європротокол) затверджено розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 17 листопада 2011 року № 698 "Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України". Згідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з п. 9.1. ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до п.9.2. ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. У відповідності до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи Враховуючи наведене та встановлені судом обставини на підставі наданих сторонами письмових доказів, суд приходить до висновку, що відмова ПРАТ «Страхова група «ТАС» у виплаті страхового відшкодування позивачі не ґрунтується на жодній із передбачених статтею 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підстав, не враховує оформлення учасниками спільного повідомлення про ДТП і її фактичні обставини. Крім того, суд оцінює критично за Висновок транспортно-трасологічного дослідження № ДА/07-19 від 20.08.2019 року, виконаний експертом ТОВ «Українсько-німецького підприємства «ДЕКРА Експерт», [PERSON] , оскільки всупереч вимог \~ч.7\~\~ст.102\~\~ЦПК\~\~України вказаний висновок експерта не містить зазначення, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Належних та допустимих доказів, які б у своїй сукупності спростовували позовні вимоги [PERSON] в частині отримання її автомобілем пошкоджень з вини [PERSON] суду не надано, клопотання про проведення незалежної авто технічної експертизи відповідачем не заявлялося. Водночас, стосовно визначення матеріального збитку завданого позивачу внаслідок пошкодження автомобіля Honda Civic д.н. [NUMBER] , суд зазначає наступне. Відповідно до п.1.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка затверджена спільник наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 року №142/5/2092 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395 вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин. Однією із вимог передбачених Методикою є особистий огляд КТЗ оцінювачем (експертом), про що зазначено в п.5.1 Методики, а саме Технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ: його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки. Судом встановлено, що висновок автотоварознавчого дослідження оцінювача № 1088 від 25.06.2019 року виконаний оцінювачем [PERSON] , що має кваліфікацію судового експерта, вже після огляду автомобіля Honda Civic д.н. [NUMBER] , а тому його висновок складено у відповідності до вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, тому саме він є належним доказом вартості матеріального збитку спричиненого власнику автомобіля Honda Civic д.н. [NUMBER] , тим більше п.34.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено право потерпілого па самостійне залучення аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. Відповідачем вказаний висновок не спростований, будь-який доказ іншої вартості матеріального збитку, спричиненого позивачу до суду не наданий. Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку, що розмір матеріальної шкоди, яка завдана позивачу внаслідок ДТП, що мала місце 22.06.2019 року, відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження оцінювача № 1088 від 25.06.2019 року складає суму 27280,00 грн. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору. В той же час, згідно з ч.18 ст.9 Закону України «Про страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Відповідно до пункту 12.1. статті 12 Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/5035988 від 14.04.2019 року визначено наявність франшизи у розмірі 2 000,00 грн. Таким чином, розмір страхового відшкодування яке підлягає виплаті позивачу, з урахуванням франшизи, складає 25280,00 грн. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи вказані норми, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» не позбавлений можливості у майбутньому звернутися з регресним позовом до винної особи про стягнення суми коштів у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. За приписами ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч. 1, 3ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Чинним законодавством визначено процесуальні обов`язки сторін, які останні повинні сумлінно дотримуватися. При оцінці аргументів та доводів сторін суд керується рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010, no. 4241/03, в якому вказується, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. Враховуючи викладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Щодо вимог позивача про стягнення з Відповідача на його користь витрат пов`язаних з проведенням оцінки вартості матеріального збитку у розмірі 900 грн., витрат на правову допомогу у розмірі 1500 грн., а також витрат пов`язаних зі сплатою судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп., суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України суд уважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь позивача витрати пов`язані з проведенням експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 900 грн. (а.с.28), витрати на правничу допомогу у розмірі 1500 грн. (а.с. 23-27), а також витрати пов`язані зі сплатою судового збору (а.с. 42), які з урахуванням часткового задоволення позову складають 779,16 грн. Суд

Outcome: partial