Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду в інтересах своєї повнолітньої дочки [PERSON], яка продовжує навчання, з позовом до батька останньої - відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) , починаючи з дня звернення до суду і досягнення дочкою 23 років. До розгляду справи по суті вимог суд притягнув [PERSON] до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Мотивуючи свої вимоги, позивачка зазначає, що їх спільна дочка [PERSON] на даний час навчається в м. Світловодську в професійно-технічному училищі. Дочка отримує стипендію в розмірі 300 грн., винаймає житло та мусить сплачувати ще й комунальні послуги. Розмір цих витрат становить 900 грн. Дочка має ще й харчуватися, одягатися сплачувати кошти за проходження практики. Самостійно утримувати дочку вона не в змозі, бо на даний час не працює в зв'язку з доглядом за дитиною , якій півтора року. Тієї допомоги, що надає вона, позивачка, та бабуся дочки, замало. Відповідач допомоги не надає, незважаючи на те, що таку можливість має: отримує заробіток, пенсію, має житло, автомобіль. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог,- [PERSON] вважає, що за законом батько зобов'язаний її утримувати, бо таку можливість має. Відповідач позов визнав частково та пояснив, що він не в змозі надавати матеріальну допомогу дочці в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу). Інакше це поставить його в скрутне матеріальне становище. Він отримує пенсію як інвалід ІІІ групи, але ще мусить працювати; проживає однією сім'єю з дружиною, яка не працює, та батьками - пенсіонерами, про яких він мусить дбати. Останні мають невеликі пенсії. Зараз батько через хворобу зліг, мати - гіпертонік. Він, відповідач, починаючи з 2013р., шість разів лежав в госпіталі. Йому відомо, що дочка проживає разом з хлопцем, тож про неї є кому дбати. Власного житла та автомобіля він не має. Крім того, у нього є ще зобов'язання перед банком, бо він ще не розрахувався за кредит. Зваживши свої можливості, вважає що він в змозі сплачувати аліменти в розмірі 1/8 частини свого заробітку (доходу). Вислухавши пояснення сторін, третьої особи та їх доводи, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно ч.1 ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання ч.2 ст. 199 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Відповідно до ч. 1,2 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і ( або) у частці від заробітку доходу платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених в статті 182 цього Кодексу. Як передбачено ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, батьками повнолітньої [PERSON], [INFO], є позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON]. На даний час їх дочка навчається в професійно - технічному училищі № 5 м. Світловодська, строк навчання закінчується 30 червня 2016 р. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги, в зв'язку з чим мати [PERSON], з якою остання постійно проживає, звернулася до нього з позовом про стягнення аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд встановив, що відповідач є інвалідом війни ІІІ групи, періодично проходить лікування, проживає разом із батьками - пенсіонерами, його середній сукупний дохід на місяць становить 5706 грн., що підтверджується доказами, наданими відповідачем. Пленум Верховного Суду України в п.20 постанови «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 р. № 3 роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу . [PERSON] потребує матеріальної допомоги, відповідач взмозі надати таку матеріальну допомогу, але в меншому розмірі ніж просить позивач. З урахуванням майнового, сімейного стану та стану здоров'я відповідача суд стягує на утримання його повнолітньої дочки аліменти в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до закінчення нею навчання, тобто до 30 червня 2016 р., оскільки саме до цієї дати, а не 23 років, буде тривати її навчання. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, в даному випадку починаючи з 23 жовтня 2015 р. Судові витрати, від сплати якого позивачку звільнено за законом, суд відносить на рахунок держави, оскільки відповідач є інвалідом війни і відповідно до п. 8 ч.1 ст. Закону України "Про судовий збір" теж звільняється від сплати судового збору.

Outcome: partial