Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

23.11.2011 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «ПРИВАТБАНК», яка по своїй суті є договором приєднання в розумінні ч.1 ст.634 ЦК України (а.с.7, 9-32). З 21.05.2018 року найменування ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» змінено на АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що не є перетворенням юридичної особи. Згідно з Витягом з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.8), [PERSON] отримав кредит в попередньо визначеному розмірі 5300 грн. зі сплатою відсотків за користування ним за ставкою 2,5% на місяць, з підвищення ставки до 2,9 % на місяць за тратами, здійсненими з 01.09.2014 року, та до 3,6 % на місяць за тратами, здійсненими з 01.04.2015. Крім того, за користування кредитом позичальник сплачує банку проценти за пільговою ставкою 0,01% річних в межах пільгового періоду до 55 днів за кожною платіжною операцією за умови погашення заборгованості до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, що визначено п.2.1.1.12.2 Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.30) та в графі «Пільговий період» Тарифів (а.с.8). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти. В силу ст.ст.525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від його виконання не допускається. Банк свої зобов'язання за кредитним договором №б/н від 23.11.2011 виконав належним чином, надавши [PERSON] кредит в обумовленому розмірі. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов'язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає передбачене ч.1 ст.509 ЦК України право кредитора вимагати їх повернення. Натомість позичальник свої зобовязання не виконував належним чином, внісши востаннє 13.11.2017 14,79 грн. в рахунок погашення кредиту та 10.09.2017 13,60 грн. в рахунок погашення відсотків, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4-6), в результаті чого станом на 30.11.2017 утворилась заборгованість за кредитом (тілом) 6045,24 грн., по процентам за користування кредитом 4351,57 грн., яку суд вважає обґрунтованою та доведеною обсягом наданих доказів, у тому числі наданим позивачем розрахунком заборгованості, з яким суд погоджується, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентам підлягають задоволенню. Імперативним приписом ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобовязання. Згідно ч.1 ст.611, ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Виходячи зі змісту ст.ст.546, 548, 549 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобовязання. Як передбачено умовами кредитного договору, у випадку порушення ним строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань більш ніж на 30 днів штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості (п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, а.с.28). Крім того, відповідно до довідки про умови кредитування (а.с. 8), у випадку несвоєчасного погашення заборгованості, позичальник зобов'язаний сплатити банку неустойку у вигляді пені = 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентам на суму від 100 грн.; +100 грн., щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентам на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше. З огляду на істотність допущених відповідачем порушень зобовязань, з урахуванням визначеного умовами кредитування розміру штрафу як спеціального заходу захисту майнових інтересів кредитора, суд приходить до висновку про обґрунтованість та правомірність нарахування позивачем штрафу згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 грн. фіксована частина та 531,26 грн. процентна складова, який також підлягає стягненню з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» із задоволенням вимог в цій частині. Стосовно позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по пені та комісії, нарахованих сумарно в розмірі 228,41 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до ч.3 ст.509 ЦК України, зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що визначено ст.628 ЦК України. Із системного аналізу наведених норм слідує, що при здійсненні кредитних нарахувань, включених до кредитної заборгованості, банк повинен суворо дотримуватися умов, встановлених договором, у тому числі в частині формулювання назв таких нарахувань, проведенні їх розрахунку, що забезпечує прозорість і однозначність вимог банку. Відповідно до п.\~5. Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджених постановою Правління НБУ №49 від 08.07.2017 року, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту та графік платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом. Натомість, ні Умовами кредитування та правилами надання банківських послуг, ні в предявлених позивачем вимогах про стягнення комісії не конкретизовано сплату відповідачем комісії як супутньої послуги банку, не визначено її розмір, базу розрахунку. За даних обставин суд вважає безпідставним та неправомірним нарахування заборгованості по пені сумарно з комісією, оскільки виходячи з природи комісії як складової частини основного зобовязання, що входить до сукупної вартості кредиту, а пені як штрафної санкції за порушення виконання зобовязань, вони не можуть нараховуватись разом, що суперечить їх правовій сутності та меті застосування в рамках кредитно-зобовязальних правовідносин, тому суд приходить до переконання, що включення позивачем до розрахунку заборгованості сумарно «комісії та пені» не ґрунтується на умовах кредитного договору та нормах, на які посилався позивач. За даних обставин суд приходить до переконання, що застосування позивачем положень ст.\~546, 549 ЦК України ґрунтується на його субєктивному тлумаченні положень вказаних норм та не може враховуватись судом при вирішенні даного спору. Враховуючи викладене та те, що в розрахунку заборгованості (а.с.4) в графі "Сума комісії та пені (накопичувальним підсумком)" розмір заборгованості визначено 228,41 грн., натомість в частині розрахунку у визначенні загальних сум (а.с.6) вона вказана виключно як заборгованість по комісії, що не узгоджується між собою та викликає у суду сумнів в достовірності та належності наданого позивачем розрахунку як доказу в обґрунтування цих вимог, тому суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по комісії та пені (нарахованих сумарно) відмовити. Аналізуючи перелічені докази в їх сукупності, встановлення обставин неналежного виконання [PERSON] кредитно-договірних зобовязань, обґрунтованість розміру заявлених позивачем вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 23.11.2011 станом на 30.11.2017 за кредитом 6045,24 грн., по процентам за користування кредитом 4351,57 грн., а також штрафу, який включає 500 грн. фіксована частина і 531,26 грн. процентна складова, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість в розмірі 11428,07 грн. (з розрахунку: 6045,24+4351,57+500+531,26). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 1726,76 грн. в рахунок часткового відшкодування судового збору пропорційно частині задоволених вимог 98 % (а.с. 1).

Outcome: partial