Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

Харківський національний університет внутрішніх справ звернувся до Берегівського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення витрат, пов'язаних з його навчанням. Позов мотивований тим, що Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ (далі - ХНУВС) від 15.08.2007 р. № 415 о/с відповідача [PERSON] зараховано до складу курсантів ХНУВС. 01.09.2007 р. між Харківським національним університетом внутрішніх справ, Управлінням МВС України в Закарпатській області та відповідачем був укладений Договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України (далі - Договір). Згідно з наказом ХНУВС від 18.06.2011 р. № 271 о/с курсанта 4-го курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів слідства та дізнання Харківського національного університету внутрішніх справ лейтенанта міліції [PERSON] з 18 червня 2011 року було відраховано зі складу курсантів Харківського національного університету внутрішніх справ та відкомандировано для подальшого проходження служби до УМВС України в Закарпатській області. Наказом УМВС України в Закарпатській області від 19.03.2013 № 57 о/с слідчого слідчого відділення Берегівського районного відділу УМВС України в Закарпатській області лейтенанта міліції [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ України за п. 64 «ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України. Відповідно до п. 2.3.6 Договору, відповідач зобов'язаний у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Відповідно до розрахунку фактичних витрат, пов'язаних з утриманням [PERSON] у ХНУВС, проведеного згідно з вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 № 313 «Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ», їх сума складає 33 202 (тридцять три тисячі двісті дві) грн. 52 коп. Добровільно він ці витрати не відшкодував, тому просили стягнути з нього відповідну суму коштів. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак подали лист, у якому просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримали. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином, своєчасно про час та місце розгляду справи, згідно ст. 74 ЦПК; причину неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності чи про відкладення розгляду справи не подавав, тому на підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечує представник позивача. Дослідивши письмові докази по справі, оцінивши всі обставини, що мають значення для правильного її вирішення, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч. 7 ст. 18 Закону України «Про міліцію», особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. Добровільно відповідач ці витрати не відшкодував. Згідно з п. 4.4 Договору, у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх суми здійснюється в судовому порядку. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Однієї з поважних умов розірвання угоди, визначених п. 9 Постанови КМУ від 22 серпня 1996 р. N 992 «Про Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням», у даному випадку не вбачається. Виходячи із змісту п. 14 зазначеної Постанови, у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням, звільнення із служби за контрактом військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у зв'язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду або рішенням суду про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного корупційного правопорушення, через службову невідповідність, у зв'язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку, за порушення дисципліни, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, особою рядового і начальницького складу протягом трьох років випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. За таких обставин, слід стягнути з відповідача на користь позивача плату за повний термін навчання відповідно до проведеної калькуляції, а також сплачений судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved