Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

Хмельницька міська рада звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 12252 гривень 37 копійок. На обґрунтування вимог в позовній заяві зазначено, що [PERSON] є власником нежитлового приміщення загальною площею 206,1 кв.м. та нежитлового приміщення 358,1 кв.м. по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 26.12.2013 року, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №152941661 від 17.01.2019 року. З 2013 року [PERSON] користувалася земельною ділянкою площею 608 кв.м. без правовстановлюючих документів, не сплачувала за таке користування кошти, договір оренди земельної ділянки не укладала. Управлінням земельних ресурсів та земельної реформи департаменту архітектури, містобудування та земельних відносин на адресу Головного управління ДФС у Хмельницькій області стосовно [PERSON] було направлено запит з метою здійснення контролю за використання земельних ділянок з порушенням земельного законодавства щодо інформації по сплаті орендної плати /земельного податку на земельну ділянку по [ADDRESS] в період 2017-2018 роки. На вищевказаний запит Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області було надано інформацію щодо задекларованих та сплачених коштів орендної плати земельного податку та вказано, що [PERSON] за земельну ділянку по [ADDRESS] за період 2017-2018 роки коштів не сплачувала. На підставі вищевказаних відомостей управлінням земельних ресурсів та земельної реформи департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради було нараховано розмір орендної плати в період з 01.01.2017 року до 01.05.2018 року, які мала б сплати [PERSON] у випадку виконання чинного законодавства України - укладення договору оренди землі. За положеннями п. 289.1 ст. 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Рішенням другої сесії Хмельницької міської ради №20 від 15.12.2010 року було затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Хмельницького. Після оформлення за собою у 2013 році права власності на нерухоме майно по [ADDRESS] [PERSON] договір оренди вказаної земельної ділянки не укладала, орендної плати за користування землею не здійснювала. В наслідок цього територіальна громада міста Хмельницького в особі Хмельницької міської ради позбавлена можливості отримати дохід у розмірі 12252,37 грн. від здачі земельної ділянки в оренду. [PERSON] не є власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для неї, як землекористувача, є орендна плата. На сьогоднішній день дані земельні ділянки є сформованими відповідно до чинного законодавства та їм присвоєно кадастровий номер, розмір безпідставно збережених коштів, який відповідає орендній платі за користування земельною ділянкою, було вирішено нарахувати саме на сформовані земельні ділянки площею 608 кв.м. [PERSON] у період з 01.10.2017 року до 01.05.2018 року не сплачувала за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про вручення судової повістки, до суду не направив відзив на позов. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником нежитлових приміщень площею 358, 1 кв.м. по [ADDRESS] . З 2013 року [PERSON] користувалася земельною ділянкою площею 608 кв.м. без правовстановлюючих документів, не сплачувала за таке користування кошти, договір оренди земельної ділянки не укладала. Відповідно до Акту обстеження від 10.04.2018 року, складеного спеціалістами управління земельних ресурсів та земельної реформи департаменту архітектури, містобувавання та земельних ресурсів встановлено, що земельна ділянка площею 608 кв.м. по [ADDRESS] 155 використовується, знаходиться на закритій території, частина межі проходить по стіні будівель. Дана земельна ділянка на моменту кладення договору купівлі-продажу нежилого приміщення перебувала в оренді [PERSON] та [PERSON] до 23.02.2012 року. Станом на сьогоднішній день, в порядку ст. 120 ЗК України громадянкою [PERSON] не оформлено право на землю на [ADDRESS] . Відповідно до листа Головного управління ДФС у Хмельницькій області №882/02-12 від 23.03.2018 р. [PERSON] у 2017-2018 роках плати за користування земельною ділянкою по [ADDRESS] не вносила. Згідно «Розрахунку розміру орендної плати» [PERSON] за користування земельною ділянкою по Заводській, 155 за період з 01.07.2017 року по 31.12.2017 року становить 11026,77 грн., з 01.01.2018 року по 01.05.2018 року становить 3675,60 грн., а загальна сума неодержаного доходу від орендної плати за землю за вказаний період становить 12252,37грн.(11026,77+3675,60-2450,0(добровільно сплаченої суми). Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Статтею 80 ЗК України визначено, що суб`єктами права власності на землі комунальної власності, є - територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. Згідно ч.2 ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. За змістом глави 15 ЗК України, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується через право постійного користування або право оренди. Частина перша статті 93 ЗК України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини першої статті 96 ЗК України). Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 ЗК України). За змістом вказаних приписів виникнення права власності на жилий будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте, відповідно до приписів частини другої статті 120 ЗК України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно. До моменту оформлення власником об`єктів нерухомості права оренди земельних ділянок, на яких ці об`єкти розташовані, відносини з фактичного користування земельними ділянками без укладених договорів їх оренди та недоотримання їхнім власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст. 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. А тому, фактичний користувач земельних ділянок, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянками, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельних ділянок на підставі частини першої статті 1212 ЦК України (аналогічні висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц та від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що слід стягнути з [PERSON] на користь Хмельницької міської ради 12252 гривні 37 копійок безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки по [ADDRESS] без правовстановлюючих документів. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з [PERSON] слід стягнути судовий збір в сумі 1921,00 грн. на користь Хмельницької міської ради.

Outcome: approved