Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Фізична особа-підприємець [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 02 лютого 2015 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір № 2-02/15 про надання послуг з організації виконання ремонту і поставки будівельних матеріалів, відповідно до умов якого позивачу доручено в період з 02.02.2015 року по 02.05.2015 року надати послуги з організації та виконання ремонту на обєкті нерухомості, розташованому за адресою: м. Одеса, Гагарінське плато, 5Б, кв. 254 та здійснити поставку необхідних для цього будівельних матеріалів, а відповідач взяла на себе обовязок проводити своєчасну оплату послуг та вартість матеріалів. Оскільки в порушення умов договору відповідач не виконує в повному обсязі у встановлені строки оплату за договором про надання послуг з організації виконання ремонту і поставки будівельних матеріалів, позивач вимушений звернутись з цим позовом до суду. Представник позивача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву в якій підтримав позовні вимоги, просить розглянути справу в його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання на повторний виклик до суду не зявилась, про день, час, місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 02 лютого 2015 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено договір № 2-02/15 про надання послуг з організації виконання ремонту і поставки будівельних матеріалів, відповідно до умов якого позивачу доручено в період з 02.02.2015 року по 02.05.2015 року надати послуги з організації та виконання ремонту на обєкті нерухомості, розташованому за адресою: м. Одеса, Гагарінське плато, 5Б, кв. 254 та здійснити поставку необхідних для цього будівельних матеріалів, а відповідач взяла на себе обовязок проводити своєчасну оплату послуг та вартість матеріалів. Відповідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач встановлених договором умов та термів оплати не дотримується, станом на 01 січня 2016 року заборгованість за договором про надання послуг з організації виконання ремонту і поставки будівельних матеріалів складає: 43\~910,91 гривень сума боргу; 8\~404,55 гривень сума інфляційних витрат; 981,68 гривень сума трьох процентів річних; а всього 53\~297 гривень 14 копійок. Відповідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За таких обставин суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь Фізичної особи-підприємця [PERSON] заборгованість за договором про надання послуг з організації виконання ремонту і поставки будівельних матеріалів № 2-02/15 від 02 лютого 2015 року в сумі 53\~297 гривень 14 копійок. Відповідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь Фізичної особи-підприємця [PERSON] 551,20 гривень в рахунок сплаченого судового збору. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 8000,00 гривень, не знайшли свого документального підтвердження, у звязку з чим не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial