Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила: визнати виконавчий напис №76, вчинений приватним нотаріусом Харківського міською нотаріального округу Ємцем І.О. 12.01.2018 року про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 52,69 кв.м., що перебувала у заставі ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» на підставі договору іпотеки квартири № ZXR019521.232154.002 від 19.02.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу, реєстр №1742, таким, що не підлягає виконанню; визнати недійсним акт головного державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Васькевич Н.В. від 05.09.2018 року, затвердженого начальником Богунського відділу ДВС м. Житомира ГТУІО у Житомирській області Савіною Н.ГІ. про проведені електронні торги по реалізації предмета іпотеки квартири [ADDRESS] , загальною площею 52,69 кв.м.; визнати недійсними електронні торги, проведені 20.08.2018 року, реєстраційний номер лота 293724 (предмет іпотеки: двокімнатна квартира, загальною площею 52,69 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ); визнати недійсним Протокол №353355 проведення електронних торгів від 20.08.2018 року реєстраційний номер лота 293724 (предмет іпотеки: двокімнатна квартира, загальною площею 52,69 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ), за яким переможцем торгів став учасник 6 - [PERSON] (ІПН: [NUMBER] , № [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] (ТОВ Арт-латте), за ціною продажу - 583800,00 грн.; визнати недійсним свідоцтво про придбання з публічних торгів [PERSON] 2-х кімнатної квартири, загальною площею 52,69 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка придбана ним за ціною 583800 грн (п`ятсот вісімдесят три тисячі вісімсот гривень), 00 коп., посвідченого 02.10.2018 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я., реєстр.№ 10628 та скасувати його державну реєстрацію. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧІВ Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. 19.02.2014 року між позивачем та ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» було укладено кредитний договір №IKIZG.232154.001, за яким позивач отримала кредит у сумі 120 000,00 грн, терміном виконання до 18.02.2024 року. В забезпечення виконання умов кредитного договору між цими ж сторонами було укладено договір іпотеки №ZXR019521/232154/002 від 19.02.2014 року та передано в іпотеку квартиру [ADDRESS] . На виконання умов кредитного договору позивачем регулярно здійснювалось погашення заборгованості. Станом на листопад 2018 року позивач вказує, що її не було відомо якій фінансові установі необхідно погашати вказаний кредит. 12.01.2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємець І.О. вчинено виконавчий напис №76, про звернення стягнення на належну позивачу квартиру [ADDRESS] по тексту - Квартира). 23.02.2018 року старший державний виконавець Богунського ВДВС м. Житомира ГТУЮ у Житомирській області Левківська Л.І. винесла постанови про відкриття виконавчого провадження (ВП №55870792) та про арешт майна боржника. [PERSON] зазначає, що вказаних постанов не отримувала, не була повідомлена про їх існування, всі дії державного виконавця Левківської Л.І. відбувались без повідомлення позивача, не було повідомлено щодо визначення вартості об`єкта нерухомості, шляхом направлення рекомендованого листа, про реалізацію арештованого майна, не була обізнана можливу про участь у електронних торгах, про закриття виконавчого провадження та інше. Позивач вважає, що приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємець І.О. не було встановлено обставин, які свідчать про відсутність дій позивача щодо відмови від виконання кредитного договору та причин невиконання умов договору, або обізнаність боржника у зміні іпотекодержателя та про виникнення перед ним заборгованості за кредитним договором, відсутні докази отримання позивачем від іпотекодержателя письмової вимоги про усунення порушень основного зобов`язання та умов іпотечного договору, а відтак приватним нотаріусом при вчиненні оскаржуваного напису не було дотримано частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» та пункту 2.3. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій. Крім того, на твердження позивача приватному нотаріусу не було надано первинні документи, а саме: засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, з відміткою стягувана про непогашення заборгованості, тобто не надано всіх необхідних документів для стягнення в безспірному порядку на підставі виконавчих документів, зазначила,що сума заборгованості є спірною. Щодо вимоги про визнання недійсними електронних торгів позивач вказала наступне. Так, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на електронних (прилюдних) торгах, та складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу на публічних торгах, а відтак є правочином. Враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів, в тому числі електронних, відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені чч. 1- 3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 ЦК України). Оскільки в даному випадку, на думку позивача, має місце порушення її прав і законних інтересів, позбавлення можливості приймати участь у торгах і тим самим придбати спірну нерухомість, через неможливість зробити свою цінову пропозицію, то є підстави для визнання електронних торгів недійсними із застосуванням правових наслідків, які відбулися за результатами торгів. 14.01.2019 року від відповідача Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції в Житомирській області надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві зазначено, що 22.02.2018 року на адресу відділу ДВС надійшов на примусове виконання виконавчий напис № 76, виданий 12.01.2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу про звернення стягнення на нерухоме майно. Після відкриття провадження копії постанов про відкриття провадження та про арешт майна боржника від 23.02.2018 року, про опис майна боржника від 14.05.2018 року, про зняття арешту та припинення іпотеки направлялись державним виконавцем боржнику на поштову адресу, проте, конверти повернулись на адресу відділу ДВС у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання. 19.04.2018 року державним виконавцем було здійснено вихід за місцем проживання боржника, а саме за адресою: [ADDRESS] , однак двері квартири ніхто не відчинив про, що було складено акт державного виконавця. Після проведення електронних торгів, надходження коштів від реалізації предмета іпотеки, сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, Акт про проведені електронні торги було направлено до ДП «СЕТАМ». 18.09.2018 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та з огляду на вищевикладене, будь-які порушення з боку державного виконавця відсутні тому в задоволенні позову відповідач просив відмовити (т. 1, а.с. 97-100). 11.02.2019 року від відповідача Державного підприємства «СЕТАМ» Міністерства юстиції України надійшов відзив на позовну заяву. Зі змісту відзиву вбачається, що 20.08.2018 року ДП "СЕТАМ" проведені електронні торги за лотом № 293724 з реалізації предмету іпотеки, а саме: двокімнатної квартири, загальною площею 52,69 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідач вказав, що підприємство розміщує інформацію в системі електронних торгів на підставі заявки на реалізацію арештованого майна, наданої відповідним органом державної виконавчої служби чи приватним виконавцем, але жодним нормативно-правовим актом України не передбачено обов`язку організатора торгів перевіряти законність дій державного чи приватного виконавця щодо передачі майна на реалізацію та достовірність інформації, зазначеної у заявці на реалізацію арештованого майна. Для визнання електронних торгів недійсними, які є правочином, в розумінні ст.ст. 203 та 215 Цивільного кодексу України, необхідно встановити порушення саме норм Порядку реалізації арештованого майна. Натомість, дії виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Відповідач спростовує посилання позивача на неотримання повідомлення про реалізацію арештованого майна, оскільки листом від 23.07.2018 року № 6905/18-18-18 ДП "СЕТАМ" повідомило позивача про реєстраційний номер лота, відомості про предмет іпотеки, день та час проведення електронних торгів і початкову ціну продажу майна, розмістило публікації про проведення спірних торгів у газетах "Эхо" № 30(1450/ від 26 липня - 1 серпня 2018 року та "20 хвилин" № 28 (694) від 25 липня 2018 року. Зазначають, що посилання позивача на те, що вона не була належним чином повідомлена про відкриття виконавчого провадження, опис й арешт майна, не повідомлена про вартість об`єкта нерухомості шляхом направлення їй рекомендованого листа, про реалізацію арештованого майна, відповідач спростовує тим, що листом Богунського відділу ДВС м. Житомир від 14.06.2018 року та виконавчим написом № 76 , вчиненим 12.01.2018 р. приватним нотаріусом Ємцем І.О., виконавцем було повідомлено боржника про результати оцінки двокімнатної квартири, за адресою, зазначеною у виконавчому документі - [ADDRESS] . Жодного порушення правил проведення електронних торгів, вплив таких порушень на результат торгів, а також порушення законних прав позивача такими порушеннями у позовній заяві не доведено. Таким чином, відповідач вважає, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні (т. 1, а.с. 114-119). 15.03.2019 року від відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс» надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві вказано, що до Товариства з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс» на підставі договору про відступлення прав вимоги № 52 від 02.11.2017 року та договору про відступлення прав за Іпотечним договором квартири, укладеним з ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку», перейшло право грошової вимоги до [PERSON] 07.11.2017 року на адресу позивача - [ADDRESS] цінним листом з описом вкладення було направлене спільне з ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» повідомлення про зміну кредитора у зобов`язанні від 02.11.2017 року, тому твердження позивача про те, що її не було відомо кому погашати кредит станом на листопад 2018 року є безпідставними. В той самий день на адресу позивача була також направлена письмова вимога від 03.11.2017 року з інформуванням про загальну суму заборгованості перед новим кредитором та необхідність її сплати та попереджено [PERSON] про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса відповідно до положень Закону України «Про іпотеку» у разі її не сплати у встановленні Законом строки. Відповідач вважає, що 12.01.2018 року, з додержанням усіх вищезазначених правових норм, після спливу відповідного 30-денного строку, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу було вчинено виконавчий напис. Відповідач вказує, що позивачем не доведено жодної обставини щодо визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Крім того, відповідач зауважив, що на поштову адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс» надходили усі процесуальні документи виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією, та небажання позивача отримувати рекомендовану кореспонденцію не звільняє її від сплати боргу, не дає права піддавати сумніву законності дій державного виконавця та проведених електронних публічних торгів (т. 1, а.с. 154-157). 07.05.2019 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Могильницького В.Ю. надійшов відзив на позовну заяву, в якому викладені наступні заперечення. 02.10.2018 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я. було посвідчено свідоцтво за р. № 10628 про те, що [PERSON] належить на праві власності квартира та під час набуття права власності було в повній мірі дотримано вимоги законодавства України. Позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що при проведенні електронних торгів відбулось порушення вимог Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року, чинного на момент проведення спірних електронних торгів, та доказів того, що ці порушення вплинули на результати торгів і права та законні інтереси позивача порушені. Представник зауважив, що на організатора торгів не покладається обов`язок письмово повідомляти боржника у виконавчому провадженні про призначення торгів і подальший перебіг торгів, а також пересвідчуватися в отриманні таких повідомлень боржником. У позовній заяві відсутні будь-які докази оскарження [PERSON] оцінки майна у судовому порядку у зв`язку з незгодою з результатами визначення вартості майна, а тому позивач не скористалась правом на оскарження вартості майна у порядку передбаченому чинним законодавством. Доводи позивача про те, що її не було повідомлено належним чином, як боржника, про проведення електронних торгів з реалізації належного на праві власності нерухомого майна, спростовуються матеріалами справи, з яких, зокрема, вбачається, що на офіційному веб-сайті Організатора електронних торгів було розміщено інформаційне повідомлення про проведення електронних торгів з продажу Квартири. В матеріалах виконавчого провадження містяться докази направлення позивачу документів протягом здійснення виконавчого провадження. Окрім цього, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження та не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. На підставі чого, представник просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (т. 2, а.с. 55-69). ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ Ухвалою суду від 03.12.2018 року застосовано заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру [ADDRESS] , яка на праві власності належить [PERSON] до вирішення справи по суті та набрання судовим рішення законної сили. Ухвалою суду від 12.12.2018 року застосовано заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідним, уповноваженим на те органам на здійснення дій по примусовому виселенню мешканців вказаної квартири - [PERSON] , [PERSON] та відключення 2-х кімнатної квартири, загальною площею 52,69кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] від газопостачання, водопостачання та електропостачання, до вирішення справи по суті та набрання судовим рішення законної сили. Ухвалою суду від 20.03.2019 року застосовано заходи забезпечення доказів шляхом витребування письмових доказів. Ухвалою суду від 13.01.2020 року до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ємець І.О. застосовано захід процесуального примусу у виді вилучення доказу. Станом на 26.05.2020 року заходи забезпечення позову не скасовані. В судовому засіданні 26.05.2020 року позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції в Житомирській області Левківська Л.І. заперечувала щодо задоволення позовних вимог, при цьому зазначила , що зі сторони виконавчої служби було вжито всіх засобів для інформування позивача про стан виконавчого провадження. Відповідач [PERSON] та його представник Могильницький В.Ю. заперечували щодо задоволення позову, наголосили, що [PERSON] є добросовісним набувачем. Заслухавши сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, суд приходить до наступного висновку. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 19.02.2014 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та [PERSON] укладено Кредитний договір №IKIZG.232154.001 (далі - Кредитний договір), за умовами якого [PERSON] отримала кредитні кошти в розмірі 120 000,00 грн терміном до 18.02.2024 року, процентною ставкою 22,00% річних (т. 3, а.с. 55). 19.02.2014 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та [PERSON] , в забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за Кредитним договором, укладено Договір іпотеки квартири № ZXR019521.232154.002 (далі - Договір іпотеки). Предметом договору є нерухоме майно - квартира [ADDRESS] , загальною площею 52,69 кв.м. Між інших умов, сторони визначили, що вартість предмета іпотеки складає 348 000,00 грн (т. 1, а.с. 17-19). 18.11.2015 року на адресу [PERSON] ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» було направлено повідомлення з вимогою про повернення достроково всієї суми заборгованості за Кредитним договором у розмірі 159 463,79 грн (т. 3, а.с. 58). 18.01.2016 року ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» звернувся до Богунського районного суду м. Житомира з позовом до [PERSON] та просив стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором у розмірі 170 083,50 грн. (т. 3, а.с. 46-47). 15.04.2016 року заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира, з урахуванням ухвал суду від 30.06.2016 року та від 09.08.2016 року про виправлення описки в указаному рішенні суду, позов ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» задоволено, ухвалено стягнути з [PERSON] (ід. номер [NUMBER] ) на користь Публічного Акціонерного Товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» заборгованість, яка станом на 12.01.2015 року становить 170 083,50 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 110 109,63 грн.; простроченої заборгованості по тілу кредиту - 4 619,72 грн.; поточної заборгованості по відсоткам - 2 828,92 грн.; простроченої заборгованості за відсотками - 21 553,79 грн.; заборгованості по комісії - 1 560,00 грн.; заборгованості по пені - 22 451,44 грн.; суми штрафу - 6 960,00 грн (т. 3, а.с. 61-63). 02.11.2017 року між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та ТОВ «Європартнер фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги за Договором іпотеки квартири № ZXR019521.232154.002, посвідченим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. 19.02.2014 року за реєстровим номером №1742. Відповідно до умов договору, у зв`язку з проведенням електронних торгів (аукціону), оформлених протоколом електронних торгів №EU-EA-2017-10-04-000307-с від 18.10.2017 року та укладенням між первісним іпотекодержателем та новим Договору про відступлення права вимоги №52 від 02.11.2017 року, відповідно до якого первісний іпотекодержатель відступив новому всі права вимоги за Кредитним договором №IKIZG.232154.001 від 19.02.2014 року, укладеним між ПАТ «ВБР» та [PERSON] , новий іпотекодержатель набув усіх прав первісного іпотекодержателя за договором іпотеки квартири (т. 1, а.с. 15-16). 03.11.2017 року ТОВ «Європартнер фінанс» направило на адресу [PERSON] письмову вимогу про здійснення погашення заборгованості за Кредитним договором в розмірі 389 179,54 грн та попередження про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в разі не погашення заборгованості (т. 3, а.с. 113-114). Вказане повідомлення [PERSON] не отримала та направлення повернулось адресату не врученим зі відміткою відділення поштового зв`язку «За закінченням терміну зберігання» (т. 3, а.с. 116). 12.01.2018 року ТОВ «Європартнер фінанс» звернулось до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ємець І.О. із заявою про здійснення виконавчого напису на Договір іпотеки для задоволення вимог ТОВ «Європартнер фінанс» за договором кредиту, які станом на 03.11.2017 року становить 389 179,54 грн (т. 3, а.с. 81). 12.01.2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємець І.О. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] , загальною площею 52,69 кв.м., що належить [PERSON] . Строк за який має проводитися стягнення з 02.11.2017 року по 03.11.2017 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації вищевказаного майна задовольнити вимоги ТОВ «Європартнер фінанс», які станом на 03.11.2017 року складають 389 179,54 грн, з яких - заборгованість за кредитом - 98 576,55 грн, поточна заборгованість за відсотками користування кредитом - 1931,74 грн, заборгованість за комісією - 120,00 грн, штрафи, пені - 195492,45 грн, прострочена заборгованість за кредитом - 16152,80 грн, прострочена заборгованість за комісією - 4080,00 грн (т. 1, а.с. 20). 23.02.2018 року старшим державним виконавцем Богунського ВДВС м. Житомир ГТУЮ в Житомирській області Левківською Л.І. винесено постанови про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису №76 від 12.01.2018 року та про арешт майна боржника [PERSON] , виконавче провадження №55870792 (т. 1, а.с. 101, 102). Копії постанов про відкриття провадження та про арешт майна боржника від 23.02.2018 року, про опис майна боржника від 14.05.2018 року, про зняття арешту та припинення іпотеки направлялись державним виконавцем боржнику на поштову адресу, проте, конверти повернулись на адресу відділу ДВС у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання. 20.07.2018 року начальником Богунського ВДВС м. Житомир до Житомирської філії ДП «СЕТАМ», в рамках виконавчого провадження №55870792, направлено заяву на реалізацію арештованого майна - квартиру [ADDRESS] , що належить боржнику [PERSON] (т. 1, а.с. 120-123). 20.08.2018 року проведено електронні торги предмета іпотеки - квартири [ADDRESS] , що належить [PERSON] про що складено Протокол № 353355 (т. 1, а.с. 202). 05.09.2018 року головним державним виконавцем Богунського ВДВС м. Житомир ГТУЮ в Житомирській області Васькевич Н.В. складено акт про проведені електронні торги предмета іпотеки (т. 1, а.с. 26). 05.09.2018 року головним державним виконавцем Богунського ВДВС м. Житомир ГТУЮ в Житомирській області Васькевич Н.В. винесено постанову про зняття арешту та припинення іпотеки квартири [ADDRESS] , що належить [PERSON] (т. 1, а.с. 27-28). 18.09.2018 року старшим державним виконавцем Богунського ВДВС м. Житомир ГТУЮ в Житомирській області Левківською Л.І. закінчено виконавче провадження (т. 1, а.с. 112). 02.10.2018 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. видано [PERSON] свідоцтво про право власності на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] (т . 1 , а.с. 29). НАЦІОНАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Спірні відносини, що склалися між сторонами, регулюються, зокрема, Цивільним кодексом України, Законом України "Про іпотеку", Законом України "Про нотаріат", Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень". Захист цивільних прав та інтересів унормовано Главою 3 Цивільного кодексу України. Так, відповідно до статті 18 зазначеного Кодексу, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" унормовано право обтяжувача на власний розсуд обрати один із позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження та не обмежує його у виборі інших способів звернення стягнення на майно, зокрема, у вчиненні виконавчого напису нотаріуса. Згідно зі статтею 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Перевага застави перед іншими способами забезпечення виконання зобов`язання полягає в тому, що для кредитора застава забезпечує збереження в боржника майна, за рахунок якого останній зможе розрахуватись з ним у разі невиконання зобов`язань. Однак, Цивільний Кодекс України регулює загальні питання правового регулювання застави як способу забезпечення виконання зобов`язань у цивільних відносинах, тобто в тих, що засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні та майновій самостійності їх учасників. Іпотека є окремим видом застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Детально ці питання врегульовані Законом України "Про іпотеку". Так, відповідно до статті 33 Закону України "Про іпотеку", звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. За приписами статті 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до статті 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Статтею 89 вказаного Закону встановлено вимоги до змісту виконавчого напису. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Частина перша ст. 575 ЦК України визначає, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. У статті 1 Закону України «Про іпотеку» міститься поняття іпотеки, що є видом забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель вправі вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до положень ст. 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Враховуючи вище викладене, суд не приймає до уваги посилання позивача щодо порушення ст. 47 Конституції України, оскільки Законом України "Про іпотеку" передбачено можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору. Відповідно до статей 87-88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем - та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. 22.02.2012 року Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 затверджено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Згідно п. 1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Виконавчий напис вчинюється нотаріусом незалежно від місця виконання вимоги, місцезнаходження боржника або стягувача. З наведеного вбачається, що посилання позивача на ту обставину, що нотаріусом вчинено виконавчий напис поза межами нотаріального округу-територіальної одиниці в межах якої нотаріус здійснює нотаріальну діяльність є неспроможними. Відповідно до п. 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. 03.11.2017 року ТОВ «Європартнер фінанс» направило на адресу [PERSON] письмову вимогу про здійснення погашення заборгованості за Кредитним договором та попередження про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в разі не погашення заборгованості, вказане повідомлення [PERSON] не отримала та направлення повернулось адресату не врученим зі відміткою пошти «За закінченням терміну зберігання». Таким чином посилання позивача на ту обставину, що вона не отримувала повідомлення про усунення порушень не заслуговують на увагу, оскільки є відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Згідно п.п. 3.1, 3.2, 3,4 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172( далі Перелік). Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Згідно п. 4 виконавчий напис має містити, зокрема, суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, у тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення. Відповідно до п. 6.1, 6.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій за заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. Згідно п. 8 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством для виконання судових рішень та Законом України „Про виконавче провадження". Згідно другого пункту Переліку, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. ОЦІНКА ОБСТАВИН ТА ДОКАЗІВ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ТА ВИСНОВКИ Як вже встановлено, оспорюваний виконавчий напис №76 від 12.01.2018 року вчинено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємець І.О. в порядку забезпечення доказів у нотаріуса було витребувано матеріали, які стали підставою для вчинення виконавчого напису (т. 3, а.с. 80-152). Дослідивши вказані матеріали та співставивши їх з вимогами статей 87-88 Закону України «Про нотаріат», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, судом встановлено наступне. 12.01.2018 року ТОВ «Європартнер фінанс» звернулось до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ємець І.О. із заявою про здійснення виконавчого напису на Договір іпотеки для задоволення вимог ТОВ «Європартнер фінанс» за договором кредиту, заборгованість за яким станом на 03.11.2017 року становить 389 179,54 грн та складається з: заборгованості за кредитом - 98 576,55 грн, поточної заборгованості за відсотками користування кредитом - 1931,74 грн, заборгованості за комісією - 120,00 грн, штрафів, пені - 195 492,45 грн, простроченої заборгованості за кредитом - 16 152,80 грн, прострочена заборгованість за відсотками за користування кредитом - 72 826,00 грн (т. 3, а.с. 81). Зі змісту розрахунку за Кредитним договором, який додано до заяви про вчинення виконавчого напису, вбачається, що розмір заборгованості обраховано за період з 20.02.2014 року по 02.11.2017 року (т. 3, а.с. 117-132). Водночас, заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 15.04.2016 року стягнуто з [PERSON] на користь Публічного Акціонерного Товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» заборгованість, яка станом на 12.01.2015 року становить 170 083,50 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 110 109,63 грн.; простроченої заборгованості по тілу кредиту - 4619,72 грн.; поточної заборгованості по відсоткам - 2828,92 грн.; простроченої заборгованості за відсотками - 21 553,79 грн.; заборгованості по комісії - 1560,00 грн.; заборгованості по пені - 22 451,44 грн.; суми штрафу - 6960,00 грн (т. 3, а.с. 61-63). З розрахунку наданого до виконавчого напису вбачається, що за період з 12.01.2015 року по 02.11.2017 року ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» нараховувались відсотки, пеня, комісія, штраф за Кредитним договором. У пунктах 91-93 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. 18.11.2015 року на адресу [PERSON] ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» було направлено повідомлення з вимогою про повернення заборгованості за Кредитним договором у розмірі 159 463,79 грн та встановлено строк для погашення заборгованості - не пізніше 60 днів з дати одержання цього повідомлення (т. 3, а.с. 58). Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію зазначеного вище повідомлення [PERSON] отримала 10.12.2015 року. Отже строк повернення кредитних коштів банк змінив на 08.02.2016 року ( 10.12.2015 р. + 60 днів). Водночас, ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» було відступлено право вимоги за Кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс». Відповідно до вимог ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 року по справі № 14-318цс18 зроблено висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04.07.2018 року (справа № 14-154цс18). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 року № 14-83цс18, судом зауважено, що під час розгляду справ такої категорії (про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню) суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову. У постанові Верховного Суду від 14.08.2019 року по справі №569/8884/17 вказано, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень стст.87, 88 закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права в аналогічних правовідносинах дійшла Велика палата ВС у постанові від 29.03.2019 у цивільній справі №137/1666/16-ц. Проаналізувавши викладене, суд дійшов висновку, що ТОВ «Європартнер Фінанс» з 09.02.2016 року не мав права на нарахування відсотків, пені, комісії та штрафу, а відтак і подавати заяву про звернення стягнення на предмет іпотеки саме на суму 389 179,54 грн, що включала в себе заборгованість з вказаними складовими, нарахованими після 08.02.2016 року. Таким чином, розмір заборгованості з відсотків, пені, комісії, штрафу мав бути нарахований станом на 08.02.2016 року, проте нарахування проведено до 03.11.2017 року, розмір заборгованості в виконавчому написі визначено значно більшим за дійсний розмір заборгованості, та є таким що нарахований з порушенням вимог Закону, є необґрунтованим та не може вважатись безспірним. Стягувач надав нотаріусу форму розрахунку суми заборгованості, зі змісту якої вбачається, що неустойка нарахована як у виді штрафу, так і у виді пені, нарахована банком на суму заборгованості по тілу кредиту та на суму заборгованості зі сплати процентів, проте штраф та пеня є різновидом неустойки, які не можуть бути одночасно застосовані на одну й ту ж саму суму невиконаного зобов`язання, тому сума заборгованості по кредитному договору не можне вважатись безспірною. Крім того, строк за який має проводитися стягнення в виконавчому написі від 12.01.2018 року та заяві стягувача від 12.01.2018 року визначений з 02.11.2017 року по 03.11.2017 року, за один день нарахування відсотків, пені, штрафу в розмірі який зазначає стягувач не відповідає ні чинному законодавству, ні умовам дроговору. На підставі чого, суд встановив про недотримання умови безспірності заборгованості при вчиненні виконавчого напису. Другою умовою для можливості вчинення нотаріусом виконавчого напису є те, щоб з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Судом встановлено, що умовами Кредитного договору передбачено термін користування кредитом до 18.02.2024 року. Повернення кредиту здійснюється шляхом здійснення платежу на транзитний рахунок, зазначений в п. 1.8., здійснюється щомісяця, в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) відповідно до графіку погашення кредиту (додаток №2) для погашення заборгованості за Кредитним договором, що складається із заборгованості за кредитом, процентами, щомісячної комісії за надання кредитних ресурсів (п. 2.5.). Згідно розрахунку за Кредитним договором, доданим до заяви про вчинення виконавчого напису, вбачається, що розмір заборгованості обраховано за період з 20.02.2014 року по 02.11.2017 року (т. 3, а.с. 117-132). Останній платіж в розмірі суми платежу, який визначений графіком погашення заборгованості за кредитним договором був внесений позивачем в розмірі що відповідає повній сумі платежу за один місяць - 13.12.2014 року, що вказує на те, що 11.01.2014 року ( п. 2.4 кредитного договору- кожний місячний платіж кредитор сплачує до 10 числа наступного місяця) у відповідача виникло право вимоги до позивача. Таким чином, можливість вчинення нотаріусом виконавчого напису була у строк до 12.01.2017 року, проте виконавчий напис вчинено 12.01.2018 року, а саме з порушенням трьох річного строку вчинення виконавчого напису. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання, в зв"язку з встановленням факту, що розмір заборгованості, що підлягає стягненню вказаний в виконавчому документі, а саме розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), не відповідає дійсній заборгованості за кредитним договором №IKIZG.232154.001 від 19.02.2014 року, є значно завищеним, за таких обставин не може вважатись безспірним. Крім того, виконавчий напис вчинено з порушенням строку його вчинення, а саме з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Обґрунтовуючи вимогу про визнання електронних торгів та свідоцтва недійсними позивач посилається на те, що вона не була повідомлена про проведення торгів, що призвело до порушення її прав та законних інтересів, оскільки була позбавлена права приймати участь у торгах і тим самим придбати спірну нерухомість через можливість зробити цінову пропозицію. Позивач просить врахувати при цьому правову позицію висловлену Верховним Судом України по справі №6-1888цс15. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Згідно ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження" реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Не реалізоване на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах протягом двох місяців майно підлягає уцінці державним виконавцем, що проводиться в десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів чи аукціону такими, що не відбулися, або закінчення двомісячного строку реалізації майна на комісійних умовах. Майно може бути уцінене не більш як на 30 відсотків. У разі нереалізації майна в місячний строк з дня проведення уцінки воно повторно уцінюється в такому самому порядку, але не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна. Зокрема, електронні торги - це продаж майна на прилюдних торгах за принципом аукціону або на комісійних умовах засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну. Верховний Суд України у своїй постанові від 13 квітня 2016 у справі №6-2988цс15 та постанові від 18 листопада 2015 року у справі №6-1884цс15 прийшов до висновку, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результати торгів, а тому окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів підлягає встановленню наявність порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Аналогічної правовий висновок міститься в постановах Верховного Суду України від 22 лютого 2017 року у справі №6-2677цс17 та від 12 жовтня 2016 року у справі №6-1981цс16. Порядок реалізації арештованого майна затверджений наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 року № 2831/5. Пунктом 2 глави 7 вказаного порядку передбачено, що організатор не пізніше ніж за 15 робочих днів до дня початку електронних торгів публікує в місцевих друкованих засобах масової інформації за місцезнаходженням предмета іпотеки та на Веб-сайті повідомлення про проведення таких електронних торгів. Не пізніше дня публікації повідомлення про проведення електронних торгів у засобах масової інформації Організатор письмово повідомляє виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день та час проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна. Судом встановлено, що 23.07.2018 року начальником ДП «СЕТАМ» направлено повідомлення Богунському ВДВС м. Житомир, [PERSON] (за адресою: [ADDRESS] ) та ТОВ «Європартнер фінанас» повідомлення з відомостями щодо реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів (т. 1, а.с. 127). Про проведення електронних торгів ДП «СЕТАМ» було зроблено оголошення в місцевих друкованих засобах масової інформації, а саме в газеті «Эхо», випуск №30 26.07.22018 року - 01.08.2018 року, в газеті «20 хвилин», випуск №28 від 25.07.2018 року (т. 1, а.с. 128-132). З урахуванням викладеного та виходячи зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів. Суд не бере до уваги та критично ставиться до посилання позивача на те, що вона не отримувала жодних листів від ТОВ «Європартнер фінанс», Богунського ВДВС м. Житомир, ДП «СЕТАМ», оскільки матеріалами справи підтверджується, що поштова кореспонденція була направлена позивачу на адресу: [ADDRESS] . Сама позивач стверджує, що квартира [ADDRESS] є її єдиним житлом та саме цю адресу, в тому числі і як адресу для листування, позивач вказувала у позовній заяві в судовому засіданні, при з`ясуванні анкетних даних, позивач зазначала цю ж адресу місцем проживання. Таким чином, позивачем не доведено належним чином про наявність порушень Порядку реалізації арештованого майна при проведенні електронних торгів, ДП «СЕТАМ» було належним чином виконано вимоги, зокрема щодо повідомлення в даному випадку іпотекодавцям [PERSON] , а тому в цій частині позовна заява до задоволення не підлягає. Як вбачається із матеріалів справи, на момент проведення електронних торгів з реалізації нерухомого майна - квартири [ADDRESS] на підставі виконавчого напису нотаріуса, вчиненого 12.01.2018 року року та зареєстрованого в реєстрі за №76, вказаний напис нотаріуса був чинним, процедура визнання його в судовому порядку таким, що не підлягає виконанню була здійснена вже після проведення спірних торгів. Тобто, на момент здійснення працівниками органів державної виконавчої служби своїх обов`язків щодо реалізації нерухомого майна в межах виконавчого провадження ВП№55870792 на підставі виконавчого напису нотаріуса, який був чинним, неправомірних та незаконних дій судом не встановлено, а тому підстави для ствердження про наявність з боку органів ДВС порушень процедури проведення електронних торгів відсутні. Крім того, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження і не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними. Оскільки порушень саме процедури проведення електронних торгів з реалізації нерухомого майна - квартири [ADDRESS] не встановлено, то підстав для визнання електронних торгів недійсними не має. Вимоги про визнання недійсними акта про проведені електронні торги по реалізації предмета іпотеки квартири, протоколу № 353355 проведення електронних торгів від 20.08.2018 року та свідоцтва про придбання з публічних торгів [PERSON] квартири [ADDRESS] є похідними від вимоги про визнання недійсними електронних торгів, тому відмовляючи в задоволенні первісної вимоги про визнання електронних торгів недійсними, не підлягають до задоволення і похідні від неї вимоги. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та про недоведеність та необґрунтованість позовної заяви в решті вимог. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ [PERSON] пред`явлено п`ять вимог немайнового характеру. Оскільки суд дійшов висновку про можливість задоволення однієї позовної вимоги та на підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача ТОВ «Єврофінанас партнер», підлягає стягненню на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 704,80 грн. Крім того, представником відповідача [PERSON] - адвокатом Могильницьким В.Ю. заявлено клопотання про стягнення на користь відповідача судових витрат на надання правової допомоги та згідно попереднього розрахунку суми судових витрат, долучених адвокатом до відзиву на позовну заяву, загальна сума судових витрат становить 14000,00 грн (т. 2, а.с. 70-71). Відповідно до ст. 133 ЦПК України до судових витрат відносяться витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких належать зокрема і витрати на професійну правничу допомогу адвоката . Частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Встановлено, що 17.04.2019 року між Адвокатським бюро «Могильницький та партнери» та [PERSON] укладено Договір про надання правової допомоги, на підставі рахунку на оплату №14/04 від 17.04.2019 року [PERSON] сплачено 10 000,00 грн (т. 2, а.с. 72-77). Позивачем не спростовано витрати на правову допомогу надану відповідачу. З урахуванням викладеного та висновку суду про обсяг задоволених вимог, суд вважає за можливе стягнути з позивача на користь відповідача [PERSON] судові витрати у розмірі 10 000,00 грн.

Outcome: partial