Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

у червні 2020 року КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва», КП «Голосіївжитлосервіс» звернулися до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] , у якому просили стягнути з відповідача заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги на користь позивача-1 у розмірі 21793,44 грн за період з 01.10.2015 по 01.01.2020, а також на користь позивача -2 у розмірі 56515,02 грн. за період з 01.10.2010 по 01.01.2020. Судовий збір просить стягнути з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог кожного позивача. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач є власником особового рахунку та наймачемквартири [ADDRESS] , проживає в ній і користується послугами, що надавалися/надаються позивачами. Однак, відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання по оплатіспожитихпослуг в порушеннявимог ЖК України та вимог Закону України «Про житлово-комунальніпослуги». Також зазначено, що 26.10.2016 року відповідачем було укладено договір про надання розстрочки № 70 на суму 30 328,63 грн, по якому сплати надходили не в повному обсязі, що спонукало позивачів звернутися до суду із даними позовними вимогами. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30 червня 2020 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження за правилами ст.ст.274-279 ЦПК України без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу був встановлений десятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками направлено відповідачу за адресою, яка вказана у позовній заяві. На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву у справі. Суд розглядає справу на підставі поданих матеріалів та наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі сторін. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що КП «Голосіївжитлосервіс» створене на підставі рішення Голосіївської районної у місті Києві ради від 08 листопада 2007 року за № 16/099. Відповідно до п 4.1 Статуту предметом діяльності підприємства є управління та обслуговування жилого та нежилого фонду, при будинкових територій, виконання комплексу послуг із забезпечення функціонування жилого та нежилого нерухомого майна в установленому порядку. Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» створене на підставі рішення Київської міської ради від 09.10.2014 року № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва. Відповідно до п. 2.2. Статуту, Предметом діяльності Підприємства є: 2.1.1.Утримання житлового і нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та закріплений за Підприємством на праві господарського відання, а також обслуговування житлового та нежитлового фонду, що не належить до комунальної власності міста Києва, на договірних засадах у встановленому законом порядку. 2.1.2.Надання послуг з утримання будинків, споруд і при будинкових територій та і житлово-комунальних послуг, виконання функцій балансоутримувача житлового та нежитлового фонду, укладання договорів на надання житлово-комунальних послуг, контроль за виконанням договорів у встановленому порядку. 13 листопада 2015 року між КП «Голосіївжитлосервіс» та Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» було укладено договір доручення №5/Дор, згідно умов якого довіритель доручив, а повірений прийняв на себе зобов`язання представляти інтереси довірителя та вчиняти від його імені юридичні дії, зокрема, проводити претензійно-позовну роботу, яка супроводжується розробкою, підготовкою направленням боржникам Довірителя (листів, заяв, претензій та інші документи правового характеру з питань оплати заборгованості, а також укладати від імені довірителя договори розстрочки, реструктуризації, мирові угоди із дебіторами (кредиторами) довірителя. Судом встановлено, [PERSON] є наймачем особового рахунку квартири [ADDRESS] , проживає в ній і користується послугами що надавалися та надаються позивачем -1 та позивачем -2. 26.10.2016 року між[PERSON] та Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» було укладено договір про надання розстрочки по сплаті заборгованості за житлово - комунальні послуги № 70 на суму 30 328,63 грн. Згідно п.2.1. Договору розстрочка заборгованості в сумі 30 328,63 грн, яка утворилася станом на 01.10.2016 надавалася на 48 календарних місяці 0 01.10.2016 по 31.09.2020 відповідно до встановленого та погодженого сторонами графу погашення платежів. У пункті 5 сторони обумовили строк дії договору з дати його укладення і до повного погашення відстроченої заборгованості згідно графіку, визначеного в розділ « цього Договору, а уразі порушення умов, що визначені п 1.2 дія договору достроково припиняється з підстав передбачених п 3.2.1. Будинок [ADDRESS] з 01.05.2015 року перебуває на обслуговуванні та утриманні КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», що створене на підставі рішення Київської міської ради від 09.10.2014 року № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва», та до 01.05.2015 року перебував на утриманні КП «Голосіївжитлосервіс», що утворене рішенням сесії Голосіївської районної ради м. Києва. Отже, позивач-2 здійснював утримання будинків та прибудинкової території відповідача до 01.05.2015 року. З 01.05.2015 року утримання будинків та прибудинкової території відповідачі здійснює безпосередньо Позивач-1. Згідно ізст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг; і відповідно до п. 5. ч. 3.ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», ствердженихПостановою Кабінету міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572в редакції Постанови КМУ № 45 від 24.01.2006 р. із наступними змінами та доповненнями, зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховуються щомісячно, виходячи з розміру затвердженихцін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно дост. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої особи (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до цієї статті підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини; цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Отже, Позивачі і Відповідач є сторонами у зобов`язанні. Згідно із статтею 526 ЦК України Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідач порушує вимоги чинного законодавства про оплату житлово-комунальних послуг. А відповідно до ч. 1 ст. 625 надалі - ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно положень статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги`ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Відповідно дост.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідноп.17 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затвердженихПостановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власники квартир багатоквартирних будинків зобов`язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Наймачі квартир (кімнат) вносять плату за найом житла, розмір якої встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ці платежі і платежі за комунальні та інші послуги власниками квартир, наймачами і орендарями вносяться щомісяця не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інші строки. При простроченні внесення вказаної плати стягується пеня з розрахунку 1 процент від несплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше 100 процентів загальної суми боргу. Відповідно дост. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги`учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Згідно ст.ст.7,13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (центральне постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримування, укладення договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Згідно ст.ст.20,21цьогоЗаконувизначені обов`язки споживача та виконавця житлово- комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язки виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово- комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно дост.25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель зобов`язаний забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об`єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів. Відповідно дост. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 3ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За приписомст. 360 Цивільного кодексу Україниспіввласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Згідност.66 ЖК Україниплата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами (ст.67 ЖК України). Згідност.68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 р. зі змінами та доповненнями, ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» квартиронаймачі квартир багатоквартирних будинків зобов`язані щомісяця вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Позивачами буливиконані зобов`язання по наданню відповідачам (споживачам) житлово-комунальних послуг відповідно до вимог ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також відповідно до договорів про утримання та обслуговування житлового і нежитлового фонду, що перебуває у комунальній власності Голосіївського району м. Києва. Відповідач не в повному обсязі та несвоєчасно сплачує квартирну плату та плату за надані послуги, внаслідок чого у неї наявна заборгованість. Відповідно до Розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги заборгованість відповідача перед Позивачем-2 за період 01.10.2010 по 01.01.2020 року складає 56 515, 02 грн, з яких: 23 119,82 грн сума основного боргу; 27 980,43 грн - інфляційні нарахування; 5 414,77 грн -3% річних. Відповідно до Розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги заборгованість Відповідачів передПозивачем-1 за період 01.05.2015 по 01.01.2020 року складає 21 793,44 грн., з яких: 17 857,63 грн - сума основного боргу; 2 903,96 грн. - інфляційні нарахування; 1 004, 85 грн. - 3% річних. Під час надання житлово-комунальних послуг позивачам від споживача не надходило жодних заяв, скарг або актів претензій щодо неналежного надання послуг, або щодо обсягу і якості послуг. Крім того,від відповідача не надходило жодних заяв про відмову від надання комунальних послуг. Тобто, споживач була цілком згодна з наданням житлово-комунальних послуг і ніяким чином не заперечувала проти їх надання. Таким чином,дії Відповідача призвели до порушення майнових прав та законних інтересів Позивачів. Через несвоєчасність проведення розрахунків Відповідача із Позивачами, остання має заборгованість перед організаціями - виробниками комунальних послуг. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, якими підтверджуються вимоги позивачів підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За таких обставин, а також з огляду на те, що від відповідача заперечень на позовну заяву не надійшло, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати пропорційно до задоволених вимог. Відтак з відповідача на користь позивача-1 підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову до суду у розмірі 584,99 грн., а на корить позивача -2 стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову до суду у розмірі 1517,01 грн.

Outcome: approved