Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

21 вересня 2015 року [PERSON] звернувся в суд із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 24 серпня 2014 року близько 11 години на вул.Газіна в смт.Ратне Волинської області з вини [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої йому заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження та пошкоджено належний йому на праві приватної власності транспортний засіб марки «Опель Комбо», д.н.з. [NUMBER]. Вироком Ратнівського районного суду від 02.03.15 відповідач визнаний винним у вчиненні даної ДТП. Відповідальність [PERSON] згідно із полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застраховано у Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» (далі ПАТ «УПСК»), ліміт відповідальності якої за шкоду, заподіяну майну, становить 50 тисяч гривень. ПАТ «УПСК» виплачено страхове відшкодування в розмірі 40603 грн, що складає різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП (97603 грн - 57000 грн), 2985,30 грн шкоди, заподіяної життю та здоровю, що становлять витрати на лікування, а також 149,26 грн моральної шкоди (5% від витрат на лікування). Зазначив, що за його замовленням за участю відповідача було проведено експертне автотоварознавче дослідження №014 від 13.02.15, згідно з яким вартість матеріального збитку, завданого йому внаслідок пошкодження автомобіля у ДТП, на дату оцінки становить 175101,18 грн. Вартість вказаного дослідження складає 1180 грн. З урахуванням відшкодованої йому відповідачем на досудовому розслідуванні кримінального провадження шкоди в розмірі 1200 грн вважає, що загальна сума невідшкодованого матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля становить 134478, 18 грн (175101,18 грн+1180 грн-40603 грн-1200 грн). Крім цього, зазначив, що в результаті отриманих від ДТП тілесних ушкоджень він тривалий час терпів значний фізичний біль, стаціонарно лікувався, чим було порушено повсякденний ритм його життя. На даний час стан його здоровя повністю не відновився, він продовжує проходити курс реабілітації пошкодженої ноги. Через постійні незручності у звязку із неможливістю використовувати пошкоджений автомобіль, змушений часто звертатися до посторонніх осіб із проханням про надання транспортних послуг. Враховуючи характер і тривалість завданих йому страждань, тяжкість тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, з огляду на вимоги розумності й справедливості, розмір завданої йому моральної шкоди оцінює в 10000 грн. Оскільки ПАТ «УПСК» йому відшкодовано 149,26 грн моральної шкоди, відтак вважає, що відповідач зобовязаний йому відшкодувати 9850,74 грн. Зазначив, що за надану йому правову допомогу під час розгляду кримінального провадження на досудовому слідстві та в суді сплатив адвокату 3410 грн. Просить стягнути з [PERSON] на його користь 134478,18 грн майнової шкоди, 9850,74 грн моральної шкоди, а також 3410 грн витрат на правову допомогу. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю із підстав, зазначених у заяві. Пояснив, що ПАТ «УПСК» при визначенні вартості страхового відшкодування виходило із ринкової вартості автомобіля на момент пошкодження. Вважає, що за визначену страховою компанією суму (близько 97 тисяч гривень) він не зможе на даний час придбати аналогічний транспортний засіб, за придбання якого у 2013 році він сплатив 9 тисяч доларів США. Вказав, що у звязку із завданням внаслідок ДТП тілесних ушкоджень та пошкодженням автомобіля він зазнав моральних страждань. Просить позов задовольнити. Представник позивача позов підтримав. Пояснив, що ринкова вартість належного [PERSON] автомобіля на сьогодні значно вища від вартості, яка визначена ПАТ «УПСК», і на той час не була відшкодована. Вказав, що представник страховика оглядав автомобіль на території місцевого райвідділу міліції без відома позивача, який знаходився в лікарні. Пізніше, будучи незгодним із розміром страхового відшкодування, на замовлення позивача експертом [PERSON] було проведено експертне дослідження, яким, на його думку, визначена реальна вартість автомобіля 175101,18 грн. Просить позов задовольнити. Відповідач позов не визнав, вважає розмір заявлених позивачем вимог безпідставно завищеним. Представник відповідача позов не визнала. Пояснила, що її довіритель та вона не згідні із вартістю матеріального збитку, визначеним відповідно до експертного дослідження, вважають достовірною оцінку, визначену ПАТ «УПСК», яка проведена пізніше та згідно з якою вартість автомобіля становить близько 97 тисяч гривень. Завищеною вважає заявлений розмір моральної шкоди. Ствердила, що відповідач не працює, його дружина має інвалідність. Просить у задоволенні позову відмовити. ПАТ «УПСК», будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судових засідань, до суду свого представника не відряджав, про причини неявки не повідомляв. Із наданих письмових пояснень вбачається, що 26 серпня 2014 року [PERSON] звернувся до ПАТ «УПСК» із заявою-повідомленням про ДТП. 03 вересня 2014 року субєкт оціночної діяльності [PERSON] за результатами огляду пошкодженого транспортного засобу «Опель Комбо» склав відповідний протокол, який особистим підписом засвідчив [PERSON] Оскільки вартість відновлювального ремонту (126726,72 грн) перевищила вартість автомобіля до ДТП (97603 грн), тому відновлення транспортного засобу було визнано економічно необґрунтованим. Враховуючи встановлену ФОП [PERSON] утилізаційну вартість залишків автомобіля згідно із звітом №2302 від 10.06.15 в розмірі 57 тисяч гривень, страхове відшкодування було визначено в сумі 40603 грн. Окрім того, [PERSON] визначено до відшкодування 2985,30 грн шкоди, заподіяної життю та здоровю, а також 149,26 грн моральної шкоди (5% від витрат на лікування). 26 серпня 2015 року вказані суми були виплачені позивачу. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом установлено, стверджено вироком Ратнівського районного суду від 02.03.15, що [PERSON] визнаний винним у тому, що 24 серпня 2014 року близько 11 години на вул.Газіна в смт.Ратне Волинської області, керуючи автомобілем [NUMBER], здійснив зіткнення з автомобілем марки «Опель Комбо», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] У результаті ДТП [PERSON] було заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження та пошкоджено належний йому транспортний засіб. Про належність [PERSON] на праві приватної власності автомобіля марки «Опель комбо», д.н.з. [NUMBER], свідчить свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу САР №891152, видане К-Каширським ВРЕР УДАІ УМВС України у Волинській області 03.07.13. Цивільноправова відповідальність власника автомобіля [NUMBER], [PERSON] застрахована у ПАТ «УПСК», що стверджено полісом №АС/7135192, згідно з яким сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілого, становить 50\~000 грн. Цим же полісом франшиза не передбачена. Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування страховик зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Згідно із ст.7 Закону України «Про страхування» страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обовязковим видом страхування, що здійснюється в Україні. Відносини в сфері обовязкового страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України «Про обовязкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п.1 ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"(далі Закону) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У силу ст.28 цього Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це, у тому числі, шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу, … з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. 26 серпня 2014 року [PERSON] повідомив ПАТ «УПСК» про страховий випадок ДТП, про що свідчить відповідна заява. Згідно із наданим на замовлення ПАТ «УПСК» субєктом оціночної діяльності [PERSON] звітом №2014/2449 від 16.09.14 ринкова вартість автомобіля «Опель Комбо», д.н.з. [NUMBER], на момент пошкодження складає 97603 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу 62255,15 грн, вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу 126726,72 грн. За даним дослідженням, у звязку із перевищенням вартості відновлювального ремонту автомобіля його ринкової вартості його відновлення визнано економічно недоцільним, а матеріальний збиток визначено у розмірі 97603 грн, що дорівнює ринковій вартості автомобіля на момент пошкодження. Відповідно до звіту ФОП [PERSON] від 10.06.15 №2302-зал. Утилізаційна вартість залишків автомобіля «Опель комбо», д.р.н.АС9200ВН, становить 57000 гривень. Як вбачається із ст.30 Закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Сторонами визнано, що за заявою [PERSON] від 24.07.15 ПАТ «УПСК» останньому було виплачено 40603 грн. Про те, що відновлювальний ремонт належного позивачу автомобіля «Опель Комбо» (271497,19 грн) є недоцільним, оскільки перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження (175101,18 грн), свідчить наданий на замовлення позивача субєктом оціночної діяльності [PERSON] висновок експертного товарознавчого дослідження №014 від 14.02.15. Відтак вартість матеріального збитку, завданого [PERSON], на дату оцінки визначена [PERSON] в розмірі 175101,18 грн. Враховуючи суттєві розбіжності між вартістю матеріального збитку, визначеного оцінювачами [PERSON] та [PERSON], судом за клопотанням відповідача було призначено судову автотоварознавчу експертизу. Згідно із висновком судового експерта [PERSON] №8294 від 27.01.16 вартість відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля (189070,66 грн) перевищує його ринкову вартість на момент ДТП (110120 грн), тому вартість матеріального збитку на час проведення експертизи визначена у розмірі 110120 грн. Ринкова вартість технічно справних і придатних до експлуатації складників станом на час проведення експертизи становить 44050 грн. Відповідач та його представник погодилися із даним висновком, позивач та його представник навпаки, висловили незгоду із цим висновком, наполягаючи на взятті до уваги експертного дослідження [PERSON] Оцінюючи усі три документи на підтвердження вартості матеріального збитку, суд, враховуючи проведення автотоварознавчої експертизи на підставі ухвали суду експертом, який попереджався про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, бере до уваги саме висновок експерта №8294 від 27.01.16. Відтак, на підставі ч.2 ст.30 Закону з огляду на сплату ПАТ «УПСК» 40603 грн страхового відшкодування, а також наполягання позивача про залишення за ним залишків пошкодженого автомобіля, до стягнення на користь позивача підлягає 25467 грн. (110120 грн 40603 грн 44050 грн). Твердження позивача про придбання автомобіля за 9000 доларів США будь-якими доказами не підтверджені. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). На підставі вказаної правової норми, зважаючи на те, що ПАТ «УПСК» із 50000 гривень страхової суми (ліміту відповідальності) сплачено 40603 грн, з огляду на те, що у даному провадженні [PERSON] із позовними вимогами до цієї страхової компанії не звертався, тому позивач вправі заявити окрему вимогу до страхової компанії про стягнення різниці між цими сумами - 9397 грн. За встановлених обставин з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 16070 грн завданої внаслідок пошкодження автомобіля майнової шкоди (25467 грн 16070 грн). При вирішенні питання про стягнення моральної шкоди суд керується п.1, п.3 ст.23, ст..1167 ЦК України, згідно з якими \~до стягнення з винного підлягає \~моральна шкода, що полягає у\~\~фізичному\~\~болю та\~стражданнях,\~яких\~\~фізична\~\~особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у\~\~душевних\~\~стражданнях,\~\~яких\~\~фізична особа\~\~зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує ступінь тяжкості спричинених [PERSON] тілесних ушкоджень, період відновлення здоров'я,\~\~характер та глибину завданих йому страждань, пов'язаних з перенесеним болем, а також із знищенням транспортного засобу, бере до уваги моральні переживання, що зумовлені порушенням звичайного укладу життя та умов праці, необхідністю докладання додаткових зусиль \~для організації свого життя, забезпечення сімї, а також лише незначне (1200 грн) протягом 1,5 року відшкодування шкоди [PERSON] Відтак, на думку суду, вимога позивача про стягнення 9850,74 грн моральної шкоди є підставною й обґрунтованою. Таким чином, до стягнення з [PERSON] підлягає 16070 грн майнової шкоди та 9850,74 грн моральної шкоди. Вирішуючи питання про стягнення із відповідача на користь позивача понесених ним витрат на правову допомогу, суд виходить із того, що склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Так, не є допустимим доказом надана позивачем квитанція до прибуткового касового ордера №277 від 15.09.15 без її підтвердження оформленими у встановленому законом порядку документами, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, повязаних із наданням правової допомоги (н-д, копією або випискою з книги обліку доходів і витрат адвоката тощо), як цього вимагає ст.14, п.178 б ст. 178 Податкового кодексу України, Порядок ведення книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які проводять незалежну професійну діяльність, затверджений наказом Міністерством доходів і зборів України від 16.09.2013 року № 481, Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Оскільки таких документів позивачем надано не було, тому вимога про стягнення витрат на правову допомогу до задоволення не підлягає. Задовольняючи позов, враховуючи звільнення позивача від сплати судового збору в силу п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд стягує із [PERSON] на користь держави 974,40 грн судового збору (по 487,20 грн за вимоги майнового і немайнового характеру).

Outcome: partial