Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

15.07.2019 року [PERSON] звернулася до Борівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Позовні вимоги мотивовані наступними обставинами. 18.09.1999 р. між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу донька залишилась на утриманні позивача, відповідач в добровільному порядку відмовився надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. До досягнення повноліття відповідач примусово сплачував аліменти на утримання доньки згідно виконавчого листа №2-913 від 22.12.2004 р., виданого Борівським районним судом Харківської обл. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] . Кошти позивач отримувала не стабільно та не в повному обсязі. Дочка сторін є дитиною-інвалідом з дитинства, тому вона на даний час продовжує навчатися в КЗ «Харківська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів №6» Харківської обласної ради у 11 класі. У даному закладі їй ще навчатися два роки (11 та 12 класи). Термін навчання до 28 травня 2021 р. Після закінчення школи вона буде навчатися та здобувати професію. Зі своїх доходів позивач не може повністю забезпечити повноцінне навчання доньки та її утримання. Враховуючи те, що їхня донька навчається, вона потребує матеріальної допомоги. Відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, то зобов`язаний та має можливість утримувати свою повнолітню доньку. Ухвалою судді від 15.07.2019 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просить здійснювати розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про часткове визнання позову та розгляд справи без його участі. Просив стягувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1/6 частки від усіх видів доходу, а не 1/4 як просила позивач. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 3 ст.211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, встановив наступне. Згідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18 вересня 1999 р. (а.с.4). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу, [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 27 січня 2005 р. (а.с.5). Відповідно до Довідки від 09.07.2019, [PERSON] навчається в 11-А класі КЗ «Харківська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів №6» Харківської обласної ради та закінчить 12 класів 28 травня 2021 р. (а.с.6). [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується копією паспорта громадянина України (а.с.9). Місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання (а.с.9 - зворотна сторона). Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.11). [PERSON] дійсно житель [ADDRESS] і має склад сім`ї: донька - [PERSON] , 2001 р.н., що підтверджується Довідкою Виконкому Борівської с/ради (а.с.12). [PERSON] є інвалідом дитинства по слуху та має третю групу інвалідності, що підтверджується копією Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (а.с.13). Згідно копії рішення Борівського районного суду Харківської обл. від 02.07.2014 р., [PERSON] зменшено розмір аліментів, утримуваних з нього на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] з 1/3 частки на 1/6 частку всіх видів доходів щомісячно (а.с.34). [PERSON] та [PERSON] мають право на пільги, передбачені законодавством для багатодітних сімей, що підтверджується копією посвідчення № [NUMBER] (а.с.35). Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.36). Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.37). [PERSON] перебуває на диспансерному обліку, що підтверджується копіями довідок №792, №235 Борівського районного центру первинної медико-санітарної допомоги (а.с.38-39). [PERSON] проходив реонцефалографічне дослідження, що підтверджується копією вказаного дослідження Консультативно-поліклінічного відділення ДУ Інституту неврології, психіатрії та наркології Академії медичних наук України (а.с.41-43). Орендодавець [PERSON] передає, а орендар [PERSON] бере у тимчасове володіння та користування з правом прописки будинок за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору оренди будинку у приватної особи від 18.09.2015 р. (а.с.44). [PERSON] було перераховано на користь [PERSON] аліменти у розмірі 33080,87 грн., що підтверджується копією квитанції №65_12 від 09 липня 2018 р. (а.с.45). [PERSON] знаходиться на обліку в управлінні соціального захисту населення та отримує допомогу як малозабезпечена сім?я, що підтверджується довідкою управління соціального захисту населення Борівської РДА (а.с.46). Частиною 2 ст.124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст.6 Європейської конвенціїз прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов?язків цивільного характеру. Відповідно до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. А отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Положення ст.141 Сімейного кодексу України регламентують, що мати і батько мають рівні права та обов?язки щодо дитини, а також розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов?язків щодо дитини. Згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч.1ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов?язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Правовідносини з обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, не є продовженням безумовного обов`язку батьків з утримання неповнолітніх дітей, так як ці правовідносини регулюються самостійними нормами матеріального права, якими вказаний обов`язок встановлений щодо обох батьків і залежить від їх умови можливості надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на те, що [PERSON] після досягнення повноліття продовжує навчання і не має самостійного заробітку, є інвалідом з дитинства, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів є частково обґрунтованими. З урахуванням вищевказаних обставин, а також приймаючи до уваги рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини, суд вважає за можливе частково задовольнити вимоги [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1\\6 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду - 15.07.2019 р. до закінчення навчання - 28 травня 2021 р., але не більше, ніж до досягнення нею 23-річного віку. При цьому суд враховує, що теперішня сім`я відповідача стоїть на обліку в управлінні соціального захисту населення та отримує допомогу як малозабезпечена сім`я згідно Закону про «Державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» з 01 липня 2019 р. по 30 листопада 2019 р.; має на утриманні двох неповнолітніх дітей, які потребують особливого догляду; проживає в орендованому будинку. [PERSON] навчається в 11-А класі КЗ "Харківська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів №6" Харківської обласної ради та знаходиться не неповному державному утриманні (а.с.6). Суд зазначає, що частиною 2 ст.199 Сімейного кодексуУкраїни передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки позивача, відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору при пред`явленні позову про стягнення аліментів до суду, та положень ст. 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 522 гривень 51 копійок, оскільки згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, інша частина судового збору в розмірі 245,89 грн. компенсується за рахунок держави. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. З урахуванням викладеного,

Outcome: partial