Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON],[PERSON],третьої особи-Гречко Л.П. про витребування майна з чужого незаконного володіння автомобіля Фольксваген Кадді 2006 року випуску,д.н.з. [NUMBER] та передати його разом з правовстановлюючими документами на нього та ключами у його та [PERSON] володіння. Позовні вимоги обґрунтовує тим,що під час перебування в шлюбі з [PERSON] придбали вказаний автомобіль за рахунок спільних коштів та коштів, які він отримував на сезонних роботах в Російській Федерації , який було зареєстровано за [PERSON] на підставі довідки-рахунку серії КІМ № 928158 від 15.10.2011 року. Відтак останній є об'єктом права спільної сумісної власності. В зв'язку з недосягненням згоди щодо поділу цього майна та тим,що воно після розірвання шлюбу залишилось в фактичному володінні,користуванні та розпорядженні [PERSON],звернувся до суду з позовом про визнання права спільної сумісної власності відносно цього майна та про його поділ. Рішенням Камінь-Каширськош районного суду від 07 квітня 2015 року по вказаній справі, було визнано автомобіль спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], а також визнано за [PERSON] та [PERSON] в порядку поділу майна подружжя право власності по 1/2 частині за кожним на згаданий автомобіль Рішення набрало законної сили після розгляду справи апеляційним судом Волинської області 06 липня 2015 року. Незважаючи на постановления судом 07 квітня 2015 року такого рішення, в той же ж день і відразу після його постановления, [PERSON] зняла його з реєстрації на своє ім'я в органах МВС з видачею тимчасового талона для подальшої перереєстрації на нового власника, свою матір, [PERSON], а в подальшому 28 квітня 2015 року сторонами за довідкою-рахунком було перереєстровано автомобіль на [PERSON] Після розгляду справи про поділ майна апеляційним судом 06 червня 2015 року та залишення рішення суду першої інстанції без змін, [PERSON] та [PERSON] 23 липня 2015 року ще раз перереєстрували вказаний автомобіль на свою родичку, як на нового власника, громадянку [PERSON], за договором купівлі-продажу. Рішенням апеляційного суду Волинської області від 09.02.2017 року по справі № 162/405/16-ц, визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля укладений у формі довідки-рахунку від 07.04.2015 року серії ААЕ № 099471,»згідно з яким [PERSON] продала, а [PERSON] купила автомобіль Фольксваген Кадді, 2006 року випуску, д.н. [NUMBER]. Відмовлено в позові [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу НА0697111 від 20.07.2016 року автомобіля "Фольксваген Кадді", 2006 року випуску, д.н. [NUMBER], укладеного між [PERSON] та [PERSON] У вказаному судовому рішенні також констатовано, що як зазначено вище, [PERSON] не мала права без згоди іншого співвласника [PERSON] відчужувати автомобіль [PERSON], яка у свою чергу ще раз відчужила цей автомобіль. Захист порушеного права особи, яка вважає себе власником майна, що неодноразово було відчужене, можливий шляхом пред'явлення вимоги про визнання недійсним першого правочину, і цим правом позивач скористався, та пред'явлення віндикаційного позову до набувача майна за останнім договором з підстав, передбачених статтями 387, 388 ЦК України. Просить витребувати із чужого незаконного володіння автомобіль та передати його разом з правовстановлюючими документами на нього та ключами , у його та [PERSON] володіння та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Ухвалою суду від 27.09.2017 року залучено до участі в справі в якості відповідачів [PERSON], [PERSON] ( А. С. 120). Крім того, цією ж ухвалою суду прийнято до розгляду уточнюючі позовні вимоги ( а. с. 122-123), просить витребувати у [PERSON],[PERSON] на користь співвласників на праві спільної часткової власності по 1/2 частині , [PERSON] та [PERSON] , автомобіль Фольксваген Кадді, 2006 року випуску, д.н. [NUMBER], разом з правовстановлюючими документами на нього та ключами, вказавши , що судове рішення є підставою для внесення відповідних записів про державну реєстрацію права власності на зазначений автомобіль за співвласниками на праві спільної часткової власності по 1/2 частині , [PERSON] та [PERSON]. Представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві,просить його задовольнити. Додатково пояснив, що автомобіль вибув із власності позивача не з його волі, А іншим шляхом, оскільки [PERSON] не мала права продати його у спільну сумісну власність відповідачам - [PERSON],[PERSON]. Представник відповідачів позовні вимоги не визнала, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.Додатково пояснила, що автомобіль є особистою власністю [PERSON] , яка придбала його за отримані пенсійні виплати її батьків. Ствердила, що відповідач [PERSON] не є родичкою [PERSON]та те, що судове рішення Камінь - Каширським районним судом Волинської області від 07.04.2015 року проголошено у відсутності сторін о 19 годині 40 хвилин,а автомобіль знято з реєстрації раніше вказаного часу, долучила до матеріалів справи журнал судового засідання від 07.04.2015 року та документи про отримані пенсійні виплати батьками [PERSON] . Відповідач [PERSON] у поданих до суду письмових запереченнях ,просить справу розглянути без її участі . У поданих запереченнях уточнюючі позовні вимоги не визнає , просить відмовити у задоволенні їх за безпідставністю, оскільки автомобіль є неподільною річчю і неможливо розділити його навпіл без втрати його цільовогог призначення чи спільно користуватись ним. Ствердила, що [PERSON] є її дочкою , яка добровільно на її усну вимогу передала їй спірний автомобіль ще до визначення правового статуса його як спільного майна подружжя [PERSON]. Відповідач [PERSON] у поданих до суду письмових запереченнях, просить відмовити у задоволенні уточнюючих позовних вимогах від 31.07.2017 року за безпідставність. Ствердила, що автомобіль на законних підставах зареєстровано за нею , а вона передала останній матері [PERSON] в подальшому ще до визначення правового статусу автомобіля як спільного майна подружжя та визначення судом права власності по 1/2 частині за кожним з подружжя. Ствердила , що позивач [PERSON] не доведено існування підстав для витребування майна від відповідачів [PERSON] та [PERSON] . Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає часткову задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення або оспорювання. У відповідності до цивільного законодавства особа, яка вважає, що її речові права порушено, має право звернутися до суду як з позовом про визнання відповідної угоди недійсною ( ст. ст. 215-235 ЦК України), так і з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння (ст. ст. 330, 388 ЦК України). Судом встановлено та не заперечено , що [PERSON] та [PERSON] у 1993 році уклали шлюб, який рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 06 березня 2012 року, було розірвано . Під час перебування у шлюбі вони придбали автомобіль Фольксваген Кадді, 2006 року випуску, д.н. з. [NUMBER]. Відповідно до ч.1 ст.60, ч.1 ст.61 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Поряд з цим, частиною 3 ст. 61 ЦПК України встановлено, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили , не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Так, рішенням Камінь-Каширського районного суду від 07.04.2015 року,яке набрало законної сили 06.07.2015 року, автомобіль Фольксваген Кадді,2006 року випуску,д.н.з. [NUMBER], який зареєстровано за [PERSON] , було визнано спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], і визнано право власності на нього по ? за кожним,що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ( а. с. 4 - 5, 87- 99). Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. В день винесення рішення, 07 квітня 2015 року вказаного рішення ( а. с. 87- 99), [PERSON] зняла автомобіль Фольксваген Кадді,2006 року випуску,д.н.з. [NUMBER] з реєстрації на своє ім'я в органах МВС з видачею тимчасового талона для подальшої перереєстрації на нового власника, свою матір, [PERSON], а в подальшому 28 квітня 2015 року останні за довідкою-рахунком перереєстровали його на [PERSON] ( а. с. 4-5), що не заперечили про це у своїх письмових запереченнях відповідачі: [PERSON], [PERSON].. Після розгляду справи про поділ майна апеляційним судом 06 липня 2015 року та залишення рішення суду першої інстанції без змін ( а. с. 87- 99), [PERSON] та [PERSON] 23 липня 2015 року ще раз перереєстрували вказаний автомобіль на нового власника, відповідачів - подружжя [PERSON] , [PERSON] за договором купівлі-продажу ( а. с. 4- 6). Рішенням а пеляційного суду Волинської області від 09.02.2017 року по справі № 162/405/16-ц,ухвалами цього ж суду від 23.02.2017 року, від 24.03.2017 року визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля укладений у формі довідки-рахунку від 07.04.2015 року серії ААЕ № 099471,»згідно з яким [PERSON] продала, а [PERSON] купила автомобіль Фольксваген Кадді, 2006 року випуску, д.н. [NUMBER] ( а. с. 7-11, 82-85). Крім того, цими ж рішенням ( а. с. 7-11, 82-85) відмовлено у позові [PERSON] про визнання недійсним договору - купівлі НАО 697111 від 20.07.2016 року ( а. с. 6) автомобіль Фольксваген Кадді, 2006 року випуску, д.н. [NUMBER], укладеного між [PERSON] та [PERSON]. Поряд з цим, у вказаних рішеннях встановлено, що відповідач [PERSON] не мала права без згоди іншого співвласника [PERSON] відчужувати автомобіль Фольксваген Кадді, 2006 року випуску, д.н. з. [NUMBER] [PERSON], яка у свою чергу ще раз відчужила цей автомобіль ( а. с. 5 ) Отже, відповідачі: [PERSON], [PERSON] є добросовісними набувачами спірного автомобіля. Між тим, Постановою Верховного Суду України від 17.12.2014 року по справі № 6-140цс14 (№ в ЄДРСРУ 42576425) передбачено, що Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред'явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України. Розглядаючи спори щодо витребування такого майна, суди повинні мати на увазі, що в позові про витребування майна може бути відмовлено лише з підстав, зазначених у статті 388 ЦК України, а також під час розгляду спорів про витребування майна мають встановити всі юридичні факти, які визначені статтями 387 та 388 ЦК України, зокрема: чи набуто майно з відповідних правових підстав, чи є підстави набуття майна законними, чи є набувач майна добросовісним набувачем тощо. Отже, за положеннями зазначених норм права власник майна може витребувати належне йому майно від будь якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. За прписами ст. 396 ЦК України, особа, яка має речове право на чуже майно ,має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 ЦК України, в тому числі і на витребування цього майна від добросовісного набувача. Разом із тим, відповідно до положень ст. 130 ЦК України , якщо майно відчужене особою, яка не мала на це право , добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо згідно із ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Згідно з положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати ( добросовісний набувач) , власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі , якщо майно : було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння, було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння, вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Таким чином , автомобіль Фольксваген Кадді, 2006 року випуску, д.н. [NUMBER] вибув із володіння власника - позивача [PERSON]. не з його волі, а тому має право його витребувати із відповідачів [PERSON], [PERSON] без визнання угоди недійсної від 20.07.2017 року ( а. с. 6, 152) і позов у тій частині підлягає до задоволення. З огляду на те, що підлягає задоволенню віндикаційний позов [PERSON] ,суд повинен вирішити питання про відшкодування добросовісним набувачам [PERSON],[PERSON] понесених ним витрат на придбання майна - автомобіляФольксваген Кадді, 2006 року випуску, д.н. [NUMBER] ( а. с. 6, 152). Такі витрати має бути стягнено зі сторони, яка отримала кошти за недійсним правочином, або з особи, яка є винною в недійсності правочину. Необхідно підкреслити, що Верховний суд України неодноразово вказував, що розглядаючи такі спори судам слід встановити дійсного власника майна, для чого необхідно дослідити всі докази, якими сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення , з урахуванням рівності прав сторін щодо надання доказів та їх дослідження, при цьому суди не повинні надавати перевагу одним доказам над іншими. Отже, слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , [PERSON] 76450 гривень віартості автомобіля автомобіль Фольксваген Кадді, 2006 року випуску, д.н. [NUMBER] відповідно до договору купівлі - продажу автомобіля від 20.07.2015 року ( а. с. 6, 152). Поряд з цим, у позовних вимогах позивачу в частині , що судове рішення є підставою для внесення відповідних записів про державну реєстрацію права власності на автомобіль за співласниками на праві спільної часткової власності по 1/2 частині , [PERSON] та [PERSON] слід відмовити, так як є рішення Камінь-Каширського районного суду від 07.04.2015 року,яке набрало законної сили 06.07.2015 року, яким визнано право власності на автомобіль Фольксваген Кадді, 2006 року випуску, д.н. [NUMBER] по ? частині за кожним. Задовольняючи частково позовні вимоги ,суд бере до уваги, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками 1/2 частини кожен автомобіля Фольксваген Кадді, 2006 року випуску, д.н. з. [NUMBER] і відповідач [PERSON] не звернулася за захистом свого права власності на нього, а також те, що автомобіль є неподільною річчю, суд витребовує нього у добросовісних набувачів [PERSON],[PERSON] разом з правовстановлюючими документами та ключами на користь позивача. Твердження відповідачів [PERSON], [PERSON] , представника [PERSON] про те, що [PERSON], як законний власник автомобіля Фольксваген Кадді, 2006 року випуску, д.н. з. [NUMBER] 07.04.2015 року передала його у власність матері [PERSON] , оскільки повернула таким чином подаровані 68 000 гривень для придбання автомобіля ( а. с. 53- 59 ) , яка в подальшому законно продала його [PERSON] ( а. с. 6, 152) ,так як договір купівлі - продажу автомобіля не скасовано та не визнано судом недійсним , позивач [PERSON] не довів існування підстав для витребування майна , не заслуговують на увагу і спростовуються рішенням Камінь-Каширського районного суду від 07.04.2015 року,яке набрало законної сили 06.07.2015 року ( а. с. 87- 99) , рішенням апеляційного суду Волинської області від 09.02.2017 року ,ухвалами цього ж суду від 23.02.2017 року, від 24.03.2017 року ( а. с. 7-11 ). В силу вимог ст. 88 ч.1 ЦПК України стягнути з [PERSON],[PERSON] в рівних частках на користь [PERSON] судові витрати в розмірі по 320 гривень з кожного.

Outcome: partial