Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс», треті особи [PERSON], [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20 жовтня 2016 року о 16:00 годині, у м. Запоріжжя по вул. Каліброва, 13, водій [PERSON], керуючи транспортним засобом Трамвай, н.з. 460 допустив наїзд на автомобіль Mersedes Benz G350 н.з. АР0001СХ під керуванням [PERSON], який в свою чергу здійснив зіткнення автомобілем ВАЗ 111830 н.з. АР1667ВА під керуванням [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі пошкоджено. За фактом ДТП [PERSON], який є співробітником ЗКПМЕТ Запоріжелектротранс, постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя, визнано винним та притягнено до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП. Внаслідок зазначеної ДТП було пошкоджено належний позивачу легковий автомобіль Mersedes Benz G350 н.з. АР0001СХ. За зверненням позивача, судовим експертом [PERSON] було виконане експертне товарознавче дослідження, за результатами якого вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу, сума матеріального збитку, завданого позивачеві, як власнику легкового автомобіля Mersedes Benz G350 н.з. АР0001СХ, в результаті його пошкодження склала 303 845,30 грн. Посилаючись на зазначені обставини, позивач з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача заподіяні йому в результаті ДТП матеріальні збитки у розмірі 303 845,30 грн., також стягнути з відповідача збитки у сумі 95 235,00 грн, повязані із тим, що вона була вимушена орендувати автомобіль. В судовому засіданні представник позивача, посилаючись на обставини, викладені у позові та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить суд позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав частково, пояснив суду, що розрахунок вартості запчастин та робіт необґрунтованим, врахування втрати товарної вартості автомобіля є безпідставні. Тому вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме в сумі 138 683,61 грн, яка складається з вартості матеріальної шкоди у розмірі 137 588,61 грн. та вартості проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1 095,00 грн. Також представник відповідача заперечує проти заяви про збільшення позовних вимог, оскільки пошкодження автомобіля Mersedes Benz G350 н.з. АР0001СХ не вплинуло на ритм життя позивача і послугами з надання у користування транспортного засобу вона користувалась на власний розсуд. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.Його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.ого неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, розглянувши матеріали справи та дослідивши надані сторонами письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що Mersedes Benz G350 н.з. АР0001СХ належить [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САР 016164. З протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 385283 вбачається, що 20 жовтня 2016 року о 16:00 годині, у м. Запоріжжя по вул. Каліброва, 13, водій [PERSON] здійснив наїзд на автомобіль що стояв MERSEDES BENZ G350 н.з. АР 0001 СХ під керуванням [PERSON], який в свою чергу здійснив зіткнення автомобілем ВАЗ 111830 н.з. АР 1667 ВА під керуванням [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі пошкоджено. Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.03.2017 р. по справі № 333/5875/16-п [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито у звязку із спливом строку для притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно з висновком експертного дослідження автотоварознавця за визначенням матеріальної шкоди завданої власнику КТЗ №109 від 27 жовтня 2016 року, величина відновлювального ремонту, автомобіля Mersedes Benz G350 н.з. АР0001СХ складає 255 480,37 грн., величина втрати товарної вартості автомобіля Mersedes Benz G350 н.з. АР0001СХ складає 48 364,93 грн. Як встановлено у судовому засіданні, водій [PERSON] на час скоєння ДТП перебував у трудових відносинах з ЗКПМЕТ Запоріжелектротранс і ця обставина визнана представником відповідача у судовому засіданні. Статтею 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. При цьому загальними підставами для відшкодування матеріальної шкоди є: наявність шкоди, протиправність дій, причинний звязок між протиправними діями та спричиненою шкодою, вина особи, яка заподіяла шкоду. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.2 постанови "Про практику розгляду судом цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 р. № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі чи майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Згідно з ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із частинами другою, п'ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. За змістом частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно з пунктом 2.4 Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ. Пунктом 8.6 Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті. Тобто, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу. Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду. Ураховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів й агрегатів, з'єднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є результатом проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної вартості. Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до конкретних виявів реальних збитків. Відповідно до пункту 8.6.1 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики). Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкодженої: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів КТЗ. Пунктом 8.6.2 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт «е»). Отже, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що збитки, повязані із втратою товарної вартості автомобілю є обґрунтованими. В той самий час, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення збитків у вигляді вартості оренди іншого автомобілю, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1, 2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Оскільки позивачем не доведено, що витрати по найму іншого автомобілю повязані із пошкодженням майна внаслідок ДТП, то такі суми не підлягають стягненню в якості збитків. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь [PERSON] понесені нею судові витрати. Разом з тим, при подачі позовної заяви до суду, позивачем не повністю сплачено судовий збір, тому з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 10,95 гривень.

Outcome: partial