Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

[PERSON] в заяві зазначає, що 14 жовтня 2009 року його прийнято на роботу до відкритого акціонерного товариства " Хмельницькрибгосп " на посаду водія з погодинною оплатою праці, що підтверджується наказом № 158-К від 14.10.2009року. Впродовж роботи він сумлінно виконував трудові обов'язки, виконував іншу, від основної, роботу, а відповідач неналежним чином виплачував заробітну плату, не повідомляв про розміри оплати праці, не доплачував за суміщення відповідних посад, не створював належних (безпечних) умов праці, не вносив страхові внески, чим позбавив його страхового стажу. Таке неналежне виконання умов праці примусило його написати заяву на звільнення по ст. 38 ч. 3 КЗпП. 29 липня 2014року відповідач його звільнив на підставі ст. 38 КЗпП згідно наказу № 63-К від 28.07.2014року, без зазначення ч. 3 ст. 38 КЗпП. Крім того, при звільненні відповідач не виплатив належні суми, що складають заборговану заробітну плату. Тому, він просить стягнути заборговану заробітну плату та середню заробітну плату за затримання розрахунку при звільненні з роботи; зобов'язати ПАТ змінити формулювання підстави звільнення з ст. 38 КЗпП на абзац 3 ст. 38 КЗпП України; стягнути з ПАТ вихідну допомогу при звільненні. В судовому засіданні позивач вимоги збільшив та уточнив і просить: стягнути з відповідача 10623грн.62коп. -заборгованість по заробітній платі станом на 01 лютого 2014року; 2550грн.58коп. - заробітну плату з 01 лютого по 29 липня 2014року; 4842грн.64коп. -середній заробіток за час затримки розрахунку з 29 липня по 28 листопада 2014р.; 3000грн. -моральної шкоди, яка проявилась в порушенні налагоджених життєвих зв'язків, через неможливість продовжувати активне громадське життя, в порушенні стосунків з оточуючими людьми, погіршенні самопочуття, стресовому стані, сімейних конфліктах; зобов'язати ПАТ змінити формулювання підстави звільнення з «Звільнити [PERSON] з займаної посади за власним бажанням згідно статті 38 КЗпП України з 29 липня 2014року» на « «Звільнити [PERSON] з займаної посади за власним бажанням згідно абзацу 3 статті 38 КЗПП України з 29 липня 2014року»; стягнути 3384грн.94коп. -тримісячний середній заробіток, передбачений ст. 44 КЗпП України. Не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, причину неявки не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності не заявляв. Справу розглянуто в порядку ст. 224 ЦПК України відповідно до змісту якої, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши позивача і його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що [PERSON] працював у відповідача з 14 жовтня 2009року по 29 липня 2014року, що підтверджується наказом №158-к від14 жовтня 2009року про прийняття його водієм на автомашину ГАЗ-53 держ.[NUMBER] з погодинною оплатою праці та наказом №63-к від 28 липня 2014року про звільнення з займаної посади за власним бажанням згідно ст.. 38 КЗпП України на підставі його заяви. Крім того, вказаний період роботи [PERSON] у відповідача підтверджується записом у його Трудовій книжці. Довідкою відповідача від 06.02.2014р. №26/14 підтверджується заборгованість по заробітній платі станом на 06.02.2014року в сумі 10623грн.62коп.. Із індивідуальної відомості про застраховану особу, виданої 01.10.2014року Пенсійним фондом України у Летичівському районі вбачається, що заробітна плата позивача в 2014році складає: в січні -1083грн.61коп.; в лютому - 1173грн.02коп.; в липні -293грн.95коп.; а разом 2550грн.58коп.. Отже, належна сума до виплати при звільненні позивача складає 13174грн.20коп. (10623грн.62коп. + 2550грн.58коп.). Відповідно до ст. 116 КЗпП України про звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Враховуючи 88 днів затримки розрахунку (з 29 липня по 28 листопада 2014року) середній заробіток позивача за цей період складає 4830грн.32коп. ( 88 х 54грн.89коп.). Позивач, і його представник, не довів у судовому засіданні, що надав відповідачу заяву про звільнення його на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, а навпаки визнав, що написав заяву на звільнення за власним бажанням без зазначення про невиконання відповідачем умов трудового договору. Тому, в частині позову, де він вимагає зобов'язати ПАТ змінити формулювання підстави звільнення з «Звільнити [PERSON] з займаної посади за власним бажанням згідно статті 38 КЗпП України з 29 липня 2014року» на « «Звільнити [PERSON] з займаної посади за власним бажанням згідно абзацу 3 статті 38 КЗПП України з 29 липня 2014року»; стягнути 3384грн.94коп. -тримісячний середній заробіток, передбачений ст. 44 КЗпП України, слід відмовити. Разом з тим, в судовому засіданні позивач не довів вимоги по стягненню 3000грн. моральної шкоди, оскільки обмежився у її доведенні загальними фразами і не підтвердив її доказами. Встановлені у судовому засіданні обставини дають підстави суду зробити висновок, що вимоги доведені частково і тому, слід стягнути з відповідача на користь позивача: 13174грн.20коп.-суму належну до виплати при звільненні (заборгованість по заробітній платі); 4830грн.32коп. -суму середнього заробітку за час затримки розрахунку, а всього 18004грн.52коп.(Вісімнадцять тисяч чотири гривні52коп.). В решті позову слід відмовити за недоведеністю вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial