Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

20.09.2016 року [PERSON], [PERSON]. [PERSON] звернулися в Кривоозерський районний суд Миколаївської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання договорів оренди землі припиненими та зобов'язання повернути земельні ділянки. В обгрунтування позовних вимог позивачі зазначали, що їм на праві власності належать земельні ділянки загальною площею по 3.19 га. , позивачу [PERSON] дві земельні ділянки зазначеного розміру, які розташовані в межах території Тридубської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 28.08.2006 року вони передали земельні ділянки площею по 3.12 га. в оренду [PERSON], уклавши з ним договора оренди землі на строк 10 років. Вказані договора були зареєстровані у Кривоозерському районному відділі МРФ ДП "Центр ДЗК при ДЗК України" 06 червня 2007 року. Вказуючи , що строк дії договору закінчився 28.08.2016 року, вони бажають господарювати на належних їм земельних ділянках самостійно, про що завчасно повідомили відповідача, проте він жодних дій щодо повернення земельних ділянок не вчинив, письмово повідомив, що має право користуватися земельними ділянками до 06.06.2017 року, вважаючи вказану дату строком закінчення договорів оренди землі, яку рахує з часу державної реєстрації договорів, позивачі просять задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні представник позивачів, позивач [PERSON] підтримали позовні вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, обґрунтовуючи свою позицію тим, що датою початку строку дії договорів вважає дату державної реєстрації зазначених договорів, яка проведена 06.06.2007 року, тому термін їх дії закінчується 06.06.2017 року, просив суд в задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення позивача [PERSON], представників сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку серії МК № 026080 виданим 29 вересня 2004 року Кривоозерською районною державною адміністрацією , на підставі розпорядження № 514-р від 01.09.2004 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3.12 га, кадастровий номер 4823984200:03:000:2183, що розташована в межах території Тридубської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.12). [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3.12 га, кадастровий номер 4823984200:03:000:2186, що розташована в межах території Тридубської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії МК № 026083 від 29 вересня 2004 року, виданого на підставі розпорядження Кривоозерської райдержадміністрації № 514-р від 01.09.2004 року (а.с.17). Відповідно до Державних актів на право власності на земельну ділянку серії МК № 026081, МК № 026082 (а.с. 22,23), виданих 29 вересня 2004 року Кривоозерською районною державною адміністрацією, [PERSON] є власником двох земельних ділянок площею по 3.12 га., кадастрові номера відповідно 4823984200:03:000:2184; 4823984200:03:000:2185, які розташовані в межах території Тридубської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва . 28.08.2006 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON] як орендодавцями з однієї сторони та [PERSON] як орендарем з другої сторони укладені договора оренди землі, предметами яких значаться вищевказані земельні ділянки (а.с. 13-14, 18-19, 37-41). Відповідно до п. 8 договорів оренди договора укладені на строк 10 років. Невід'ємною частиною договорів є акти прийому-передачі земельних ділянок від 28.08.2006 року, відповідно до яких орендодавець, у відповідності до укладеного між сторонами договору оренди земельної ділянки, передає земельну ділянку, а орендар приймає її в повне користування. Як пояснив позивач [PERSON], представник позивачів саме з 28.08.2006 року відповідачу у володіння та користування передані належні позивачам на праві власності земельні ділянки. За пунктом 36 договорів оренди дія договору припиняється у разі, закрема закінчення строку, на який його було укладено. 2 06.06.2007 року у Кривоозерському районному відділі МРФ ДП "Центр ДЗК при ДЗК України" проведена державна реєстрація вказаних договорів ореди землі, про що у Державному реєстрі земель вчинено записи за № 040701700549, № 040701700420, 040701700581, 040701700431. Судом не встановлено факту неналежного виконання відповідачем умов договору оренди землі, оскільки в судовому засіданні сторони не вказували на ці обставини. 01.08.2016 року позивачі надіслали відповідачу листи-прохання про повернення земельних ділянок , як пояснив позивач [PERSON], для власного господарювання , бажаючи самостійно обробляти землю. На їх листи відповідач письмово повідомив, що договора оренди землі є дійсними до 06.06.2017 року, тому поверне їх після збирання врожаю 2017 року (а.с. 54-60). Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЦК, ЗК України, Законом України "Про оренду землі" №1211-IV від 02 жовтня 2003 року. За змістом ст. 1 Закону № 161-ХІУ оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно ст. 13 вказаного Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до статей 18, 20 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності. За приписами ч. 1\~ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі скріплюють його своїми підписами, що і є моментом укладення договору. Однією з істотних умов договору оренди є строк договору (стаття 15 Закону України "Про оренду землі"). Строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років (стаття 19 Закону України "Про оренду землі"). Зі змістом вказаної норми кореспондуються і приписи пункту 1\~статті 763 Цивільного кодексу України, відповідно до якої договір найму (оренди) укладається на строк, встановлений договором. Договір оренди землі є чинним протягом строку, на який його укладено, після закінчення цього строку договір оренди припиняється (ст. 31 Закону України "Про оренду землі"). 3 Відповідно до положень ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладання договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Згідно зі статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру, тобто реєстрацією є запис, фіксація фактів або явищ з метою обліку та надання їм статусу офіційно визнаних актів, внесення до списку або книги обліку. За змістом цієї статті, державна реєстрація договору є адміністративним актом, тобто елементом зовнішнім, щодо договору, та вказує на правомірне, договірне використання земельної ділянки відповідно до норм ЗК, ЦК, інших Законів України, однак не про момент укладання договору оренди земельної ділянки. Зібрані у справі докази вказують на те, що дії сторін при укладенні договорів оренди землі від 28.08.2006 року були направлені на реальне настання правових наслідків, що обумовлені таким договором. Саме 28 серпня 2006 року сторони узгодили усі істотні умови договорів оренди землі, у тому числі визначили строк його дії, висловивши своє волевиявлення шляхом досягнення згоди з усіх інших істотних умов та скріпивши згоду своїми підписами, передали земельні ділянки, тому строк дії договорів оренди необхідно рахувати з 28 серпня 2006 року. Відповідно до положень ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Наведене кореспондується з п. 36 Договору оренди землі, згідно якого сторони договору узгодили, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. За правилами ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцю земельну ділянку на умовах визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладені між позивачами, як орендодавцями, та відповідачем [PERSON], як орендарем 28 серпня 2006 року договора оренди належних позивачам земельних ділянок припинилися в зв'язку із закінченням 10 річного строку, на який вони були укладені. Встановлені обставини, які підтверджені належними та допустимими доказами, вказують на наявність порушеного права позивачів зі сторони відповідача, який на даний час продовжує без будь-яких правових підстав використовувати земельні ділянки, належні позивачам, тому право власності позивачів підлягає захисту у спосіб визнання договорів оренди землі припиненими та зобов'язання повернути земельні ділянки. 4 За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню. У відповідності до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивачів понесені та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved