Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

23.10.2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимого щодо предмета спору, Крюківського відділу державної виконавчої служби м. Кременчука Головного управління юстиції у Полтавській області, в якій просив звільнити з-під обтяжень квартиру [ADDRESS] , накладених ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області №9180 від 16.09.2004 року, а також постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА№237651 від 02.09.2005 року державного виконавця відділу державної виконавчої служби, зареєстрованих відповідно 23.09.2004 року реєстратором Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори, реєстраційний номер обтяження №1326251 та 22.09.2005 року реєстратором Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори, реєстраційний номер обтяження №2417471. Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи про обтяження за №1326251 від 23.09.2004 року та за №2417471 від 22.09.2005 року про заборону на нерухоме майно квартиру [ADDRESS] , що належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що згідно свідоцтва пр право власності на житло від 10.11.1993 року, [PERSON] та його мати [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . В січні 2019 року позивач мав намір реалізувати своє право власності на вказане майно шляхом його дарування. Однак при оформленні правочину у нотаріуса позивачу було повідомлено про існування арешту та заборон відчуження вказаної квартири, накладеного Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою: 1) 23.09.2004 року за номером 1326251 на підставі ухвали Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області №9180 від 16.09.2004 року; 2) 22.09.2005 року за №2417471 на підставі постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука АА237651 від 02.09.2005 року про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження; 3) 04.10.2004 року за №1350695 на підставі ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука від 14.09.2004 року про арешт майна. [PERSON] зазначив, що згідно ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука від 14.09.2004 року, арешт на квартиру був накладений в межах цивільної справи за позовом АППБ «Аваль» до нього та до його колишньої дружини [PERSON] про стягнення заборгованості, з метою забезпечення позову. На запит до державної виконавчої служби щодо стану виконання судового рішення по вказаній вище цивільній справі заявнику надано відповідь про знищення виконавчого провадження за закінченням терміну зберігання. [PERSON] також вказував, що у нього відсутні боргові зобов`язання перед АППБ «Аваль», відповідно і перед його правонаступником АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ». За таких обставин ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 15.10.2019 року по справі №537/2586/19 було скасовано заходи забезпечення позову у вигляді арешту нерухомого майна, вжиті ухвалою цього ж суду від 14.09.2019 року. Але інші обтяження накладені на виконання цієї ухвали не були скасовані. На запити позивача було встановлено, що ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області №9180 від 16.09.2004 року та постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука АА237651 від 02.09.2005 року про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження відповідні суди не постановляли. Позивачем було встановлено, що до ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.09.2004 року про арешт квартири був виготовлений цим же судом супровідний лист №9180 від 16.09.2004 року. А постановою ВДВС Кременчуцького МУЮ серії АА237651 від 02.09.2005 року виконавцем [PERSON] було накладено арешт на майно також на виконання ухвали Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 14.09.2004 року про арешт квартири. Отже позивач стверджував, що фактично державним реєстратором Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори було зареєстроване 23.09.2004 року обтяження за номером 1326251 на підставі супровідного листа Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області №9180 від 16.09.2004 року, а також зареєстровано 22.09.2005 року обтяження за №2417471 на підставі постанови ВДВС Кременчуцького МУЮ серії АА237651 від 02.09.2005 року про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, які були прийняті відповідними органами на виконання ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.09.2004 року про арешт квартири, що в свою чергу на теперішній час скасована ухвалою цього ж суду від 15.10.2019 року по справі №537/2586/19. Накладені, але не зняті обтяження всупереч положенням ст. 41 Конституції України, ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.316, ст.317, ст.319 ЦК України порушують право власності [PERSON] . Тому відповідно до положень ст.391 ЦК України власник [PERSON] звернувся до суду за захистом порушеного права, вимагаючи усунення перешкод у здійсненні ним права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28.10.2019 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] . Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25.11.2019 року залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, Першу Кременчуцьку державну нотаріальну контору Полтавської області, [PERSON] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Його представник [PERSON] просила суд розглянути справу без участі позивача, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про місце і час розгляду справи. Надіслав письмові пояснення по суті позову, в яких зазначив, що на теперішній час [PERSON] не має непогашеної заборгованості по кредитам перед Банком. Разом з тим зазначив, що АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» не є належним відповідачем у справі за позовом [PERSON] про звільнення з-під обтяжень нерухомого майна, виключення записів про обтяження майна, оскільки не порушував прав позивача, не накладав арешти чи інші обтяження на належене йому майно, не має повноважень і зняти обтяження. З огляду на наведене представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову [PERSON] . Представник третьої особи Крюківського ВДВС м. Кременчука ГУЮ у Полтавській області не з`явився в судове засідання, хоча повідомлявся про місце і час розгляду справи. Пояснень на позов не подав. Було встановлено, що залучена до участі у справі третя особа [PERSON] померла [INFO] . Згідно з матеріалами спадкової справи №30/2019, заведеної приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Веселовським А.Г., станом на 25.10.2019 року спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину померлої [PERSON] є її син [PERSON] (а.с.54). Представник третьої особи Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори був повідомлений про місце і час розгляду справи, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог. (а.с.72-74). Суд, приймаючи до уваги думку представника позивача [PERSON] [PERSON] , а також письмові пояснення представника відповідача АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» Гапон О.Я., дослідивши матеріали справи, встановив наступне. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №152155551 від 09.01.2019 року вбачається, що відносно квартири [ADDRESS] (далі [ADDRESS] ) зареєстровано таки обтяження: 1)тип обтяження: заборона на нерухоме майно Ѕ частини Квартири, власником якої є [PERSON] , реєстраційний номер обтяження 1326251, зареєстрований 23.09.2004 року Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 16.09.2004 року №9180. Заявник Креюківський районний суд; 2)тип обтяження: арешт нерухомого майна Ѕ частини Квартири, власником якої є [PERSON] , реєстраційний номер обтяження 1350695, зареєстрований 04.10.2004 року Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області б/н від 14.09.2004 року, державний виконавець Шеремет. Заявник ВДВС Крюківського РУЮ. 3) тип обтяження: арешт нерухомого майна Ѕ частини Квартири, власником якої є [PERSON] , реєстраційний номер обтяження 1350716, зареєстрований 04.10.2004 року Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області б/н від 14.09.2004 року, державний виконавець Шеремет. Заявник ВДВС Крюківського РУЮ. 4) тип обтяження: заборона на нерухоме майно Квартира, власником якої є [PERSON] , реєстраційний номер обтяження 2417471, зареєстрований 22.09.2005 року Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою на підставі Постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, АА237651, 02.09.2005, Автозаводський суд, державний виконавець Видиш Н.Г. Заявник Крюківський ВДВС Крменчуцького МУЮ. (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 10.11.1993 року Управлінням ЖКГ адміністрації Кременчуцької міської Ради народних депутатів, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Суд враховує, що [PERSON] не належало право власності на квартиру [ADDRESS] , як зазначено у несеному в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна в записі про обтяження з реєстраційним номером обтяження 1350716, зареєстрованому 04.10.2004 року Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області б/н від 14.09.2004 року, державний виконавець Шеремет. Заявник ВДВС Крюківського РУЮ. В провадженні Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області перебувала справа за позовом АППБ «Аваль» в особі Кременчуцької філії до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. В межах розгляду зазначеної справи ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.09.2004 року було вжито заходи забезпечення позову у вигляді, зокрема, заборони Кременчуцькому МБТІ проводити реєстрацію відчуження квартири [ADDRESS] . (а.с. 14). Рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 26.11.2004 року позов АППБ «Аваль» в особі Кременчуцької філії задоволено, стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь банку в солідарному порядку 75067 грн. 62 коп. заборгованості за кредитним договором, 750 грн. 68 коп. в рахунок відшкодування витрат зі сплати держаного мита. На виконання зазначеного рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.11.2004 року видано виконавчий лист 04.01.2004 року № 2-2508, за яким державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції Видиш Н.Г. було винесено постанову серії АА №237651 від 02.09.2005 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме 1/2 частині житлового приміщення квартири [ADDRESS] , що належить [PERSON] (а.с. 16). Згідно змісту відповіді Крюківського відділу ДВС міста Кременчук ГТУЮ в Полтавській області за вих.№22183 від 05.06.2019 року, надати детальну інформацію по виконавчому провадженню не має можливості у зв`язку із його знищенням на підставі підпункту 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки. (а.с. 21). Згідно повідомлення Крюківського відділу ДВС міста Кременчук ГТУЮ в Полтавській області за вих.1647 від 15.01.2019 року, арешти на нерухоме майно, належне [PERSON] , відсутні. (а.с.23). Також, згідно повідомлення Крюківського відділу ДВС міста Кременчук ГТУЮ в Полтавській області за вих.32626 від 05.08.2019 року, наданого на виконання ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука у справі №537/2586/19 про витребування доказів, у відділі на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження з примусового виконання ухвали б/н від 14.09.2004 року, виданої Крюківським районним судом міста Кременчука про забезпечення позову, а саме накладення арешту на все нерухоме майно, зареєстроване за [PERSON] . У вересні 2014 року вищевказаний виконавчий документ направлено до Крюківського районного суду м. Кременчука у зв`язку з фактичним виконанням; надати більш детальну інформацію по виконавчому провадженню не має можливості у зв`язку із тим, що згідно із підпунктом 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративних стягнень, строк зберігання яких становить 1 рік; виконавче провадження з примусового виконання ухвали б/н від 14.09.2004 року було знищено згідно акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 04.02.2008 року. Аналогічна за змістом інформація міститься у листі Крюківського ВДВС м. Кременчук ГТУЮ в Полтавській області №22183 від 05.06.2019 року. (а.с. 21). Окрім того, згідно довідки, виданої 26.03.2019 року начальником Центрального Кременчуцького відділення (місто Кременчук) АТ «Райффайзен Банк Аваль» Майоровим В.О. за вих.№ДЗ-В84/62-160, станом на 26.03.2019 року [PERSON] не має діючих кредитів в АТ «Райффайзен Банк Аваль». (а.с. 22). Відповідно до ч.1 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Згідно із частиною 7 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Частиною 8 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. [PERSON] звертався до Крюківського районного суду м. Кременчука із заявою про скасування заходів забезпечення позову, застосованих Ухвалою цього суду від 14.09.2004 року. В судовому засіданні встановлено факт відсутності відкритого виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] на користь АППБ «Аваль»/АТ «Райффайзен Банк Аваль» коштів за рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 26.11.2004 року, а також відсутності фактичної заборгованості [PERSON] перед банком. За таких обставин відповідно до положень ст.158 ЦПК України, ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 15.10.2019 року у справі №537/2586/19 скасовано заходи забезпечення позову, накладені Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 14.09.2004 року за позовом АППБ «Аваль» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. (а.с. 24). Таким чином ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 15.10.2019 року у справі №537/2586/19 знято обтяження арешт нерухомого майна на квартиру [ADDRESS] , зареєстровані 04.10.2004 року Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 1350695 та 1350716, на підставі ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області б/н від 14.09.2004 року, державний виконавець Шеремет. Заявник ВДВС Крюківського РУЮ. Для встановлення підстав накладення інших обтяжень, зареєстрованих в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 1326251 та 2417471, позивач та його представник зверталися до Крюківського районного суду м. Кременчука, Автозаводського районного суду м. Кременчука, Крюківського ВДВС, Першої Кременчуцької державної нотаріально контори, отримавши наступну інформацію. Перша Кременчуцька державна нотаріальна контора листом №779/01-16 від 26.03.2019 року щодо надання інформації про арешт квартири [ADDRESS] надала наявні копії документів з нарядів розпоряджень про накладення та зняття заборони відчуження нерухомого майна за 2004-2005 роки, а саме Ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.09.2004 року з супровідним листом цього ж суду №9180 від 16.09.2004 року. Заяву про реєстрацію обтяження об`єкта нерухомого майна, подану Крюківським районним судом м. Кременчука на виконання ухвали цього ж суду від 14.09.2004 року. Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державного виконавця Кременчуцького МУЮ серії АА237651 від 02.09.2005 року на примусове виконання виконавчого листа №2-2508, виданого 04.01.2005 року Крюківським районним судом м. Кременчука про стягнення з [PERSON] на користь КФ АППБ «Аваль» 75818,3 грн. Зазначено, що надати копію Ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука від 16.09.2004 року за вих.9180 немає можливості, через відсутність даного документа в архівних нарядах нотаріальної контори (а.с. 12-18). Автозавоським районним судом м. Кременчука листом №01-25/20/2019 від 21.03.2019 року щодо надання копії постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука АА237651 від 02.09.2005 року відносно [PERSON] повідомлено наступне. В 2005 році постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14.03.2005 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу 9 грн. Протягом 2005 року Автозаводським районним судом м. Кременчука не виносились інші постанови відносно [PERSON] (а.с. 19). Крюківським районним судом м. Кременчука листом №6/207 від 20.03.2019 року повідомлено, що 13.08.2004 року до суду надійшов позов АППБ «Аваль», в особі Кременчуцької філії, до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. 26.11.2004 року вказаний позов був задоволений (справа №2-2508/2004). На теперішній час справа №2-2508/2004 знищена. В період 2003-2005 роках в провадженні Крюківського районного суду м. Кременчука не перебувало інших цивільних справ, де [PERSON] був стороною. З огляду на наведене не має можливості надати копію ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука від 16.09.2004 року, оскільки не відомо, по якій саме справі вона була винесена. (а.с.20). Оцінивши наведену інформацію, суд вважає, що обтяження квартири [ADDRESS] , зареєстровані Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 23.09.2004 року реєстраційний номер обтяження 1326251 та 22.09.2005 року реєстраційний номер обтяження 2417471, накладені у справі №2-2508/2004 за позовом АППБ «Аваль», в особі Кременчуцької філії, до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, з метою відповідно забезпечення позову на підставі ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука від 14.09.2004 року із супровідним листом цього ж суду №9180 від 16.09.2004 року, а також з метою виконання рішення по вказаній справі про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь АППБ «Аваль» в сумі 75818,30 грн., виконавчий лист №2-2508, виданий 04.01.2005 року Крюківським районним судом м. Кременчука, на примусове виконання якого постановою державного виконавця Кременчуцького МУЮ Видиш Н.Г. серії АА №237651 від 02.09.2005 року накладено арешт на майно боржника [PERSON] та оголошеного заборону на його відчуження. Відповідно до ст.\~55\~Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Законодавець в ч. 1 ст.\~16\~ЦК України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає у з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Існування заборони на відчуження нерухомого майна перешкоджає позивачу [PERSON] розпоряджатися своїм майном. Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності, згідно із ч.1 ст.321 ЦК України, є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном. У відповідності до ст.34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю. Відповідно до п.п.2.1.1 п.2.1 Положення, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. Згідно п.5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. За викладених вище обставин, приймаючи до уваги встановлений в судовому засіданні факт відсутності відкритого виконавчого провадження на виконання рішення суду чи ухвали про забезпечення позову у вигляді арешту на нерухоме майно боржника Ільченка С.П. в інтересах АППБ "Аваль" в особі Кременчуцької філії, а також встановлений в судовому засіданні факт відсутності боргових зобов`язань [PERSON] перед правонаступником АППБ "Аваль" АТ «Райффайзен Банк Аваль», то на даний час відпали визначені Цивільним процесуальним кодексом України правові підстави, якими було обумовлено накладення арешту на квартиру [PERSON] . Оскільки існування арешту, накладеного на майно позивача Ільченка С.П. в інтересах відповідача АТ «Райффайзен Банк Аваль», порушує законні права позивача як співвласника майна, суд приходить до висновку про необхідність зняти обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна, яке належить [PERSON] на праві власності, а саме квартири [ADDRESS] . Твердження представника відповідача [PERSON] про те, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» не є належним відповідачем у справі за позовом [PERSON] про звільнення з-під обтяжень нерухомого майна, не відповідає положенням п.2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" №5 від 03.06.2016 року Такий висновок повністю відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 823/2042/16 від 04.09.2018 року. З огляду на наведене, враховуючи що обтяження, які позивач Ільченко С.П [PERSON] просив зняти, накладені в інтересах АППБ "Аваль", правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль», на підставі ухвали суду про забезпечення позову АППБ "Аваль" про стягнення заборгованості з [PERSON] , а також на виконання рішення суду у цій же справи про задоволення позову АППБ "Аваль", суд вважає належним відповідачем у цій справі саме АТ «Райффайзен Банк Аваль». Разом з тим вирішуючи позовні вимоги щодо виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записів про обтяження, суд керувався такими положеннями Закону. Дія Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» (далі Закон № 1952-IV) поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав. (ст.1 Закону № 1952-IV ). У цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: - державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; - Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі Державний реєстр прав) єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження. (ст.2 Закону № 1952-IV). Речові права на нерухоме майно та їх обтяження підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. (ч.2 ст.3 Закону № 1952-IV). В ст. 6 Закону № 1952-IV\~встановлено, що організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; 3)\~державні реєстратори\~прав на\~нерухоме майно\~(далі\~-\~державні реєстратори). Державний реєстратор\~самостійно приймає\~рішення за\~результатом розгляду\~заяв у\~сфері державної\~реєстрації прав. Втручання,\~крім випадків,\~передбачених цим\~Законом,\~будь-яких\~органів влади,\~їх посадових\~осіб,\~юридичних осіб,\~громадян та\~їх об`єднань\~у діяльність\~державного реєстратора\~під час\~проведення реєстраційних\~дій забороняється\~і тягне\~за собою\~відповідальність згідно\~із законом. (ст.11 Закону № 1952-IV). В ст.26 Закону № 1952-IV встановлено, що за результатом\~розгляду документів,\~поданих для\~державної реєстрації\~прав,\~державний реєстратор\~на підставі\~прийнятого ним\~рішення про\~державну реєстрацію\~прав вносить\~відомості про\~речові права,\~обтяження речових\~прав до\~Державного реєстру\~прав. Рішення,\~дії або\~бездіяльність державного\~реєстратора,\~суб`єкта державної\~реєстрації прав\~можуть бути\~оскаржені до\~Міністерства юстиції\~України,\~його територіальних\~органів або\~до суду. Разом з цим в ч.3 ст.26 ЗУ Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» встановлено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. В ч.2 ст. 27 Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» встановлено, що державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; договору, укладеного в порядку, визначеному законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, чи його дубліката. Звертаючись до суду з позовними вимогами про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записів про обтяження нерухомого майна, [PERSON] не звертався до уповноваженого державного реєстратора з судовим рішенням про зняття обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна. Державний реєстратор не приймав рішення про відмову [PERSON] у внесенні в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна заборони відомостей про зняття обтяження у вигляді заборони відчуженя нерухомого майна на підставі відповідного судового рішення. Незважаючи на те, що позовна вимога про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження не входить до повноважень відповідача АТ «Райфайзен Банк Аваль», до участі у справі в якості відповідача не був залучений уповноважений державний реєстратор. Тому суд вважає, що на час розгляду справи державний реєстратор не порушував прав [PERSON] щодо вільного володіння, користування та розпорядження своїм майном, не приймав рішення про відмову у знятті обтяжень у виді заборони відчуження належного йому майна на підставі відповідного судового рішення, а тому заявлена позовна вимога щодо виключення записів про обтяження майна є передчасною, такою, що заявлена до неналежного відповідача, порушує дискреційні повноваження державного реєстратора, визначені положеннями ст.11 Закону № 1952-IV, не відповідає особливостям методу цивільно-правового регулювання, який полягає у юридичній рівності сторін. Орган державної реєстрації прав має виключну компетенцію в питаннях прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень чи відмову у реєстрації за наявності до того передбачених Законом підстав. А тому суд не вправі втручатись у діяльність органу державної реєстрації прав, зобов`язуючи його приймати такі рішення. Вищий адміністративний суд України в постанові від 24.02.2016 року у справі №к/800/22687/15 зазначив, що суд не вправі втручатися у діяльність органу державної реєстрації прав, оскільки до виключної компетенції державного реєстратора належить вирішення питання встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства та відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами. Така правова позиція була висловлена і у постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 року у справі 819/1849/13-а. За таких обставин позовна вимога [PERSON] щодо виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записів про обтяження заявлена до неналежного відповідача, не є ефективним способом захисту, оскільки є передчасною, заявленою до порушення прав позивача особами, в повноваження яких входить її виконання. А тому вказана позовна вимога не підлягає задоволенню. Таким чином позовні вимоги [PERSON] до АТ «Райфайзен Банк Аваль» про зняття заборон на нерухоме майно, виключення записів про обтяження майна підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial