Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

06.02.2015 року позивач звернулася до суду із позовом в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь матеріальну шкоду в сумі 20000 грн., орендну плату у вигляді упущеної вигоди в сумі 15000 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 01.07.2012 року вона отримала від відповідача завдаток в розмірі 2000 доларів США за будинок, який знаходиться за адресою: вул. Будівельна, 94, с. Чаусово-1, Первомайський район Миколаївська область, що підтверджується розпискою. Всього вартість продажу будинку за домовленістю складала 5800 доларів США. Відповідач проживав в будинку з березня 2012 року по вересень 2014 року, користувався повноцінно будинком, всіма господарськими спорудами, земельною ділянкою, на якій вирощував овочі для продажу, та фруктовими деревами. Весь цей час [PERSON] займалася оформленням будинку, оскільки отримала його у спадщину та в силу душевної доброти не заперечувала, щоб відповідач проживав та користувався будинком до повного його оформлення. У серпні 2014 року позивачка отримала повістку до суду, позивачем по справі якого виявився [PERSON] Предметом позову стало повернення коштів, які позивачка отримала в якості завдатку за будинок. Рішенням Первомайського міськрайонного суду позов було задоволено та стягнуто на користь [PERSON] кошти в розмірі 25800 грн. Свій позов аргументував тим, що вона затягувала процес оформлення будинку, хоча йому було добре відомо, які виникають складнощі на сьогоднішній день з оформленням та чомусь при згоді на його купівлю в нього ніяких питань не виникало. Тим паче, що в цьому був лише її інтерес, якомога швидше оформити та отримати кошти за продаж будинку. На час отримання завдатку курс долара складав 8 (вісім гривень) за долар, а на час повернення завдатку 12 (дванадцять гривень) 90 коп., тому склалося таке враження, що відповідач не хотів сплачувати кошти та скористався моментом. Ключі від будинку відповідач повернув лише у судовому засіданні. Коли [PERSON] повернулася до будинку, то побачила, що будинок був в занедбаному стані, ті речі які залишалися в ньому були відсутні, господарські споруди розібрані, майже увесь сад знищено. 13 вересня 2014 року комісією у складі депутата Чаусівської сільської ради Дяченко Я.В. та жителів села Чаусове [PERSON] та [PERSON] проведено обстеження житлового будинку за адресою: [ADDRESS] В ході обстеження комісією було виявлено, що в будинку відсутнє: - розкладне крісло; - телефонний кабель; - телефонний апарат; - залізний стіл. Також не працює свердловина, від'єднано централізоване водопостачання, відсутні 2 залізні плити, труби, розібрано сарай під вугілля, сінник, випиляна огорожа. Всі металеві конструкції, які були на винограднику повністю розібрані, на всіх господарських спорудах, де було дерево чи залізо розібранні. Позивачка вважає, що дерево пішло на опалення, а залізо було продане. Щодо саду, так він повністю знищений, відповідач спиляв: Груша - 1 шт. діаметром 41 см.; Абрикос - 1 шт. діаметром 30 см.; Яблуня - 1 шт. діаметром 20 см.; Яблуня - 1шт. діаметром 23 см.; Яблуня - 1 шт. діаметром 15 см.; Абрикос - 1 шт. діаметром 33 см.; Персик - 1шт. діаметром 20 см.; Черешня - 1 шт. діаметром 21 см.; Абрикос - 1 шт. діаметром 34 см.; Абрикос - 1 шт. діаметром 36 см.; Айва - 1 шт. діаметром 22 см.; Айва-1 шт. діаметром 15 см.; Груша - 1 шт. діаметром 46 см.; Горіх - 2 шт. діаметром 31 та 33 см. Саджанець кожного з цих дерев в середньому коштує 50 грн., що підтверджується цінами на сайтах. Однак, вказані дерева були посаджені, ще дідусем позивачки та й вік їх визначений відповідними діаметрами. Кожного року вони надавали плоди, а отже забезпечували її сім'ю необхідними фруктами та консервацією на зиму. Не малу роль сад відігравав і в продажі будинку, адже це також є великою перевагою. Тому вважає за доцільне збільшити вартість знищеного дерева хоча б до 200 гривень за кожне, а отже вартість знищених дерев складає 3000 (три тисячі гривень) 00 коп. Відповідач за період проживання привів будинок майже до нищівного стану, адже він отримав охайний, покрашений, побілений та з капітальним ремонтом будинок. Вказане також підтверджується фрагментами фото зі звіту про незалежну оцінку зроблену ПП «Первомайська Брокерська Агенція» у 2013 році. На даний час будинок потребує знову капітального ремонту: потрібно поклеїти обої (середня вартість одного рулону 30 грн.), відновити кафель, який відірваний від стіни, в кімнаті плита закопчена, покрасити та побілити, в будинку немає деяких речей (розкладне крісло, телефонний кабель (Українського виробництва середня вартість 500 грн., телефонний апарат (в середньому найменша вартість 200 грн.). З однієї сторони будинку тріснув фундамент. Двір потрібно знову цементувати, так як на сьогоднішній день він повністю побитий. Скільки було розібрано та забрано металевих конструкцій навіть важко порахувати та яка їх вартість на сьогоднішній день, щоб відновити. З огляду на викладене відповідач повинен відшкодувати завдану матеріальну шкоду в розмірі 20000 (двадцять тисяч гривень) 00 коп. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи те, що Відповідач проживав в будинку, як майбутній власник, вони не укладали договору оренди. Позивач вважає, що відповідач за весь час проживання повинен сплатити оренду за користування будинком та земельною ділянкою на якій він вирощував овочі для продажу. На її думку 500 (п'ятсот) гривень в місяць є невеликою оплатою для такого будинку, Проживав відповідач з березня 2012 року по вересень 2014 року, а отже винен 30 місяців х 500 грн. = 15000 (п'ятнадцять тисяч гривень) 00 коп. Внаслідок протиправної поведінки відповідача, що пов'язана з нанесенням збитків та шкоди її майну, а саме будинку, знищення саду, позивачці та її сім'ї завдано моральної шкоди, яку із врахуванням характеру та обсягу моральних страждань, вона оцінює в 5000 (п'ять тисяч) гривень. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення. Відповідач зазначив, що він особисто у вказаному домоволодінні не проживав та не пошкоджував будь яке майно в ньому. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних причин. Судом встановлено, що позивачці на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.03.2013 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Первомайської державної нотаріальної контори Мороз Л.В., зареєстровано у реєстрі за № 2-73, належить житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями та спорудженнями, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. 01.07.2012 року [PERSON] отримала від [PERSON] аванс в розмірі 2000 доларів США в рахунок майбутнього продажу вищевказаного будинку. Проте, так як [PERSON] на той час ще не оформила свої спадкові права на будинок, сторони не могли оформити правочин купівлі-продажу. Рішенням Первомайського міськрайонного суду від 08.09.2014 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів, було стягнуто з останньої на користь [PERSON] аванс в сумі 25800 грн. Після сплати авансу позивачці 01.07.2012 року [PERSON] отримав від [PERSON] ключі від будинку та фактично мав можливість користуватись ним. Ключі [PERSON] повернув позивачці лише під час розгляду в суді справи про стягнення авансу у вересні 2014 року. Сам відповідач не заперечував цього факту в судовому засіданні. Протягом 2012 - 2014 років в будинку проживав [PERSON], який є найманим працівником відповідача. Той факт, що відповідач дійсно користувався будинком підтвердила свідок [PERSON], сусідка, яка бачила, як на території вищевказаного домоволодіння спилювали дерева, і відповідач був присутній при цьому. Крім того свідок підтвердила, що [PERSON] проживав у вказаному будинку тривалий час. З матеріалів справи вбачається, що правовідносини, які виникли між сторонами, випливають із спричинення шкоди. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ст. 1167 ЦК України визначає підстави покладання обов'язку по відшкодуванню такої шкоди та обставини, які мають враховуватися при визначенні розміру відшкодування. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31 березня 1995 року N 4 (зі змінами та доповненнями від 25 травня 2001 року) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" обов'язковому з'ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням наведених положень законодавства, суд вважає, що в судовому засіданні доведено факт користування відповідачем будинком що знаходиться за адресою [ADDRESS] та належить позивачці. При цьому відповідач користувався будинком за усної згоди позивачки. Також доведено, що відповідач допустив пошкодження насаджень, які росли на присадибній ділянці цього будинку не будучи його власником та без згоди на таке позивачки. Проте, встановити реальний обсяг та вартість таких збитків неможливо, оскільки відсутні документальні підтвердження стану будинку на момент отримання доступу до нього відповідачем. Надані суду позивачем докази не дають можливість встановити стан будинку на 01.07.2012 року а тому сприймаються судом критично. За наведеного слід відмовити позивачці у задоволенні вимог щодо стягнення матеріальної шкоди. Слід також відмовити у задоволенні вимоги про стягнення 15000 грн. орендної плати, як упущеної вигоди з тих самих підстав, тобто з підстав недоведеності. В той же час, відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Таким чином, встановивши, що позивачці було завдано матеріальної шкоди, суд вважає за необхідне частково задовольнити вимогу позивача про стягнення моральної шкоди на сум 2000 грн. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог.

Outcome: partial