Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, що заподіяно дорожньо-транспортною пригодою. В позові зазначив, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з участю сторін близько 10 години 35 хвилин 25 лютого 2017 року біля будинку № 6 по вул. Шкільній в м. Запоріжжі, належний позивачеві автомобіль «MAZDA CX-9», державний реєстраційний номер [NUMBER], зазнав технічних ушкоджень. Винною у вчиненні порушень правил безпеки руху, що призвели до настання вказаних наслідків, визнана відповідач на підставі постанови судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.03.2017 року, яка набрала законної сили. Спричинена транспортному засобу позивача шкода відповідно до висновку авто товарознавчого дослідження обчислюється сумою в 162189 грн. 73 коп. За здійснення відновлювального ремонту позивач сплатив товариству з обмеженою відповідальністю «Альфа Сервіс» 124473 грн. 52 коп. Величину втрати товарної вартості, яка враховується при визначенні розміру майнової шкоди, становлять 20526 грн. 98 коп. 100000 грн. страхового відшкодування належало до сплати позивачу від особи, яка застрахувала цивільно-правову відповідальність [PERSON], - приватного акціонерного товариства «УСК «Княжа Вієнна [PERSON]», з яких позивач отримав лише 99500 грн., так як 500 грн. було утримано за банківські послуги. Вартість дослідження з оцінки шкоди транспортному засобу становить 1200 грн., витрати з виклику відповідача телеграмою для участі в товарознавчому дослідженні обчислюються сумою в 74 грн. 40 коп. Внаслідок ушкодження належного позивачеві майна йому спричинено і моральну шкоду, яка полягає у переживаннях з цього приводу, а також переживаннях через змушену зміну звичного ритму життя, коли у відсутність засобу для пересування він змушений пересуватися транспортом загального користування, витрачаючи на це тривалий час. Моральну шкоду, що спричинена позивачеві внаслідок описаних подій, він оцінює у 10000 грн. У звязку з викладеним позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь різницю між вартістю спричиненої його транспортному засобу шкоди і сумою отриманого ним від страховика страхового відшкодування в розмірі 45500 грн. 50 коп. (24973 грн. 52 коп. як різниця між 124473 грн. 52 коп. відновлювального ремонту і 99500 грн. отриманого страхового відшкодування + 20526 грн. 98 коп. величини втрати товарної вартості), вартість проведення товарознавчого дослідження у сумі 1200 грн., витрати з направлення телеграми в сумі 74 грн. 40 коп., моральну шкоду в розмірі 10000 грн., а також судовий збір в сумі 1280 грн. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову, просить про його задоволення. Відповідач позов визнала в сумі 6438 грн. 92 коп., пояснивши, що цю суму утворює різниця між вартістю відновлювального ремонту, обчислену спеціалістом страхової компанії «Княжа», і сумою страхового відшкодування, отриманого позивачем. На думку позивача і її представника, вартість відновлювального ремонту згідно з наданим позивачем рахунком-фактурою в сумі 124473 грн. 92 коп. є необєктивною, оскільки спростовується відомостями в ремонтній калькуляції спеціаліста страхової компанії. Крім того, вартість запасних частин до автомобіля в товаристві з обмеженою відповідальністю «[PERSON] плюс» є значно вищою, ніж вартість тих самих запчастин в інших субєктах господарювання, що здійснюють продаж складових автомобіля «MAZDA», виготовлених підприємством-виробником. Якби позивач набув ті запчастини, які використовувались при проведенні ремонту в товаристві «[PERSON] плюс», у приватного підприємця [PERSON], чий рахунок-фактура, що містить перелік тих самих запчастин і обчислюється сумою в 90225 грн., наданий відповідачем, то навіть за умови виконання ремонтних робіт в ТОВ "[PERSON] плюс" вартість відновлення транспортного засобу не перевищила б зазначену в калькуляції страхової компанії суму. Що стосується 500 грн., які списані з рахунку позивача за перерахування йому страхового відшкодування фінансовою установою, зазначені видатки не утворюють шкоду від дорожньо-транспортної пригоди, є виразом особливостей банківського обслуговування установою, клієнтом якої є позивач, тому вимога про їхнє стягнення є безпідставною. Величина втрати товарної вартості в сумі 20526 грн. 98 коп., на думку представника відповідача, також необґрунтовано предявлена до стягнення, оскільки відремонтований автомобіль в цілому не втратив належного товарного вигляду і своїх споживчих якостей. Витрати з вартості товарознавчого дослідження, як і видатки з виклику відповідача для участі в цьому дослідженні, також є безпідставними, оскільки за наявності зробленої представником страховика калькуляції, обєктивної необхідності в цьому дослідждженні не було, і відповідач добросовісно вважала, що по мірі здійснення оцінки шкоди страховою компанією це питання є вирішеним. У звязку з викладеним просять про задоволення позову в сумі 6438 грн. 92 коп.. Третя особа вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, наводячи ті ж самі міркування, що і відповідач. Вислухавши пояснення учасників справи, свідка [PERSON], зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що близько 10 години 35 хвилин 25 лютого 2017 року біля будинку № 6 по вул. Шкільній в м. Запоріжжі сталася дорожньо-транспортна пригода з участю сторін. Відповідача за порушення пункту 10.4 «Правил дорожнього руху України», які перебувають у прямому звязку з подією дорожньо-транспортної пригоди, визнано винуватою за ст. 124 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 340 грн. на підставі постанови судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.03.2017 року, яка набрала законної сили (а. с. 54). Внаслідок вказаної пригоди автомобіль під керування позивача «MAZDA CX-9», державний реєстраційний номер [NUMBER], і транспортний засіб, яким керувала відповідач «KIA SORENTO», державний реєстраційний номер [NUMBER], зазнали технічних ушкоджень. Згідно із ст. 1187 ЦК України шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, а із змісту ст. 1188 ЦК України випливає, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Загальні правила відшкодування шкоди встановлені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, яку спричинено неправомірними діями майну особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що спричинила її. Як випливає з розяснень п. 4 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Обставини спричинення шкоди майну позивачва встановлені постановою суду в справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили і висновки якої в силу ч. 6 ст. 82 ЦПК України є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи. Згідно із ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). У звязку з тим, що внаслідок вчиненого [PERSON] адміністративного правопорушення майно [PERSON] зазнало ушкоджень, а він поніс збитки, які повязані з отриманою шкодою і полягають у фактично витрачених ним коштах на проведення відновлювального ремонту в сумі 124473 грн. 52 коп., які підтверджені допустимими доказами (а. с. 46-52), суд вважає за необхідне задовольнити його вимоги про стягнення з відповідача цих видатків за вирахуванням належної позивачеві і отриманої ним суми страхового відшкодування в розмірі 100000 грн. При цьому суд погоджується з ґрунтовністю заперечень відповідача і її представника про безпідставність покладення на відповідача вартості здійснення переказу грошей на рахунок позивача, яку утримала у звязку із здійсненням цих дій фінансова установа, оскільки ці витрати не повязані з спричиненою джерелом підвищеної небезпеки шкодою. Визнаючи вказані фактичні дані, а саме: рахунок-фактуру про вартість наданих послуг з обслуговування автомобіля (а. с. 46-47), а також чеки від товариства з обмеженою відповідальністю «[PERSON] плюс» (а. с. 49-52), такими, що є достовірними і допустимими доказами, суд при їхній оцінці керується положеннями статей 78-80 ЦК України і вважає, що вони у своїй сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а саме: здійснені позивачем фактично видатки з відновлення свого пошкодженого майна. [PERSON] про стягнення величини втрати товарної вартості суд знаходить ґрунтовною, виходячи з такого. Згідно з п. 1.2, 1.3 Загальних положень «[PERSON] товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року, ця [PERSON] встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості колісних транспортних засобів (КТЗ). [PERSON] є обов'язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб'єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб'єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб'єктами цивільно-правових відносин. Відповідно до п. 8.6 [PERSON] величина втрати товарної вартості характеризує фізичний знос, який виникає у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду, а також унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті. За змістом п. 8.3 [PERSON] вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісних транспортних засобів (С ) та величини втрати товарної вартості (ВТВ) за певною формулою. Як випливає з наведених положень [PERSON], яка є обовязковою при визначенні вартості спричиненої власнику транспортного засобу шкоди, при обчисленні розміру такої шкоди необхідно враховувати цей показник. З урахуванням рекомендацій [PERSON], беручи до уваги, що втручання в конструкцію транспортного засобу шляхом здійснення ремонтів знижує рівень його товарної вартості, тому є збитком в розумінні ст. 22 ЦК України, суд знаходить відповідну вимогу такою, що підлягає задоволенню, а її вартість доведеною належними та допустимими доказами. У звязку з викладеним суд відкидає твердження представника відповідача про безпідставність предявлення вказаної вимоги. Як випливає зі змісту п. 8.4. Методики, до вартості матеріального збитку, який визначається під час оцінки, не включаються витрати власника КТЗ, пов'язані з транспортуванням, зберіганням КТЗ, оплатою за експертні дослідження, поштовими витратами, з викликом сторін для технічного огляду КТЗ та іншими витратами. З урахуванням вказаних приписів суд не вбачає підстав для покладення на відповідача витрат з проведення оцінки вартості завданої автомобілю позивача шкоди у сумі 1200 грн., а також витрат з виклику позивача для участі в проведенні цієї оцінки. Вирішуючи позов про стягнення моральної шкоди, суд знаходить його обґрунтованим, зумовленим психологічними стражданнями особи через протиправне ушкодження майна, яке негативно відбилося на звичному засобі життя потерпілого та його емоційному стані, і при розвязанні питання про розмір шкоди, яку належить стягнути, виходить з положень ст. 23 ЦК України, згідно із якою розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до розяснень п. 16 постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Вирішуючи питання про розмір морального відшкодування, суд враховує, що позивач є молодою, соціально зайнятою людиною, яка має стабільний дохід, в силу віку і стану здоровя здатна протягом нетривалого часу поновити порушені спосіб та ритм життєдіяльності, і вважає, що сума в 1000 грн. буде домірною глибині емоційних страждань потерпілого і зможе забезпечити поновлення втраченого емоційного комфорту. Відповідно до правил цивільного процесуального законодавства судовий збір, сплачений позивачем, підлягає присудженню йому з відповідача.

Outcome: partial