Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

[PERSON], від імені та в інтересах якої діє за дорученням [PERSON] звернулась до Бериславського районного суду Херсонської області з позовом до [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації з позовом про позбавлення батьківських прав, встановлення піклування та стягнення аліментів, який обгрунтовує наступним: [INFO] донька позивача [PERSON] народила від [PERSON] сина [PERSON]. При реєстрації народження дитини 26 липня 2002 року [PERSON] встановив батьківство щодо своєї дитини. Життя [PERSON] з [PERSON] не склалося, тому після трьох років, вони припинили стосунки та стали проживати окремо. Стосовно стягнення аліментів мати дитини до суду не зверталася, тому аліментів на дитину не отримувала. [PERSON] створив нову сім'ю. Місце його фактичного проживання та роботи позивачу не відоме. [INFO] донька позивача [PERSON], померла. Після смерті доньки, всі обов'язки щодо утримання та виховання онука, бабуся з дідусем взяли на себе. Як до смерті доньки, так і після, [PERSON] до свого сина майже не з'являвся, участі у житті сина, його вихованні та утриманні практично не приймав. Матеріально, психологічно та фінансово сина не підтримував. Дитина проживала і проживає разом з бабусею, [PERSON], та дідусем, [PERSON], за адресою [ADDRESS]. Онук, [PERSON], з першого класу навчається у Лиманецькій ЗОШ\~ І-ІІІ ступенів та школу, після смерті матері [PERSON], відвідувала і відвідує бабуся [PERSON] Батько у школі ніколи не був. Всі питання, які виникають в школі вирішуються бабусею та дідусем,без участі батька. З часу народження та по сьогоднішній день [PERSON] знаходиться на амбулаторному обліку та під наглядом лікаря Лиманецької амбулаторії ЗПСМ. [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] мають власне житло, умови проживання в якому відповідають вимогам для проживання онука [PERSON], що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов їх сім'ї. Після смерті матері, [PERSON], [PERSON] спадщину не примймав, у зв'язку з її відсутністю. В особистій власності [PERSON] не має, ні житла, ні земельної ділянки, а ні будь-якого іншого майна. Органом опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації, відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дітей Бериславської РДА, 13.09.2018 року № 63 зроблено Висновок (додається) про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] через ухилення від виконання батьківських обов'язків. Службою у справах дітей Бериславської РДА розглянута заява та зроблено висновок про доцільність встановлення піклування рідної бабусі [PERSON], [INFO], над онуком [PERSON], [INFO], до його повноліття. В зв'язку з вищевикладеним, просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], уродженця м. Херсон, відносно його сина, [PERSON], [INFO]. Встановити [PERSON], [INFO], піклувальником над її онуком [PERSON], [INFO], до його повноліття; стягнути зі [PERSON], [INFO] аліменти на користь [PERSON], на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 2500 (дві тисячі п'ятсот) грн., щомісячно, з урахуванням додаткових витрат, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача на користь [PERSON] судові витрати. Ухвалою суду від 19.10.2018 року провадження у справі було відкрито в загальному порядку та призначено підготовче засідання. Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він просить суд розглянути справу без участі позивача та його представника, на задоволенні позовних вимог наполягали, не заперечували проти заочного вирішення справи. Від представника третьої особи органу опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування, не заперечували проти задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить відмітка в поштовому повідомленні про вручення судової повістки , про причини неявки до суду не повідомив. Виклики до суду направлялись за адресою: [ADDRESS]. Відомості щодо місця реєстрації [PERSON] підтверджені довідкою управління ДМС України в Херсонській області (а.с. 68,69). Додатково виклик відповідача до суду було здійснено через офіційний веб-портал судової влади шляхом розміщення оголошення про виклик до суду. Зі згоди представника позивача у відповідності до ст.ст.223, 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов'язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог. Відносно надання суду будь-яких інших доказів від сторін, у тому числі і клопотань про призначення експертизи клопотань від сторін не надходило. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 76 ЦПК України визначає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що вимоги позову підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ст.. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції Україниоднією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. Відповідно до ч.2 ст. 150, ч.2 ст. 157 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1,2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 26.07.2002 року Дніпровським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Херсон, [INFO] народився [PERSON], батьками якого зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). [PERSON] зазначений батьком [PERSON] на підставі Свідоцтва про встановлення батьківства [NUMBER] (а.с.16). [PERSON], [INFO] ( свідоцтво про народження [NUMBER] видане відділом реєстрації актів цивільного стану Бериславського районного управління юстиції - а.с. 23), батьками якої зазначено [PERSON] та [PERSON], померла [INFO], про що 17.09.2007 року зроблено відповідний актовий запис № 17 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER]- (а.с. 24). Шлюб між батьками [PERSON] був укладений 12.08.1978 року, про що 12.08.1978 року проведено актовий запис № 21 та видано відповідне свідоцтво [NUMBER] (а.с.22). Дитина [PERSON] [INFO] зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS]. (а.с. 17), разом із ним проживають його бабуся - [PERSON], [INFO], дідусь [PERSON] [INFO], інші члени сім'ї, які зареєстровані, але не проживають у зазначеному будинку ([PERSON], [PERSON].) (а.с.18). Відповідно до характеристики виданої Лиманецькою ЗОШ 1-111 ступенів Бериславського району Херсонської області, [PERSON] є учнем 10 класу і навчається в даній школі з першого класу, навчальними матеріалами володіє на низькому рівні, до уроків готується не систематично, на уроках пасивний, має змішану пам'ять, добре вчить вірші. Характер потайний, в класі не конфліктує, але друзів немає, участь у житті школи та класу бере неохоче. За час навчання батько не цікавився шкільним життям сина, батьківські збори не відвідував, жодного разу не з'явився до школи. Виховується бабусею [PERSON], яка постійно підтримує зв'язок зі школою, повністю його утримує. (а.с.21). Згідно довідки виданої завідуючою Лиманецької АЗПСМ - [PERSON] від 18.08.2018 року, [PERSON], [INFO] знаходиться під наглядом лікаря Лиманецької амбулаторії ЗПСИ з 2002 року і по теперішній час (а.с. 19, 20). З матеріалів справи вбачається, що після смерті матері [PERSON] всі обов'язки щодо утримання та виховання онука [PERSON] взяли на себе бабуся [PERSON] з дідусем [PERSON]. Сім'я проживає у власному будинку ( копія договору купівлі продажу від 07.05.1988 році, зареєстрований в реєстрі № 14 (а.с. 42,43) власником якого є [PERSON], що підтверджується довідкою № 1949 від 22.08.2018 року (а.с.40,41). Згідно акту обстеження матеріально побутових умов сім'ї від 15.08.2018 року № 195/02-17-32/18 фактично в будинку проживають власник, його дружина [PERSON] та онук [PERSON], який є учнем Лиманецької ЗОШ, проживає з дідусем та бабусею з моменту народження, після смерті матері обов'зки щодо утримання дитини вони взяли на себе, умови проживання в будинку добрі, у дитини своя окрема кімната, укомплектована всіма необхідними меблями, догляд за дитиною здійснюється належним чином, школу дитина відвідує без пропусків, своєчасно отримує медичну допомогу, в літній період дитина забезпечена оздоровленням на морі. (а.с.39). Згідно заяв односельців та сусідів [PERSON] - [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], [PERSON], яка проживає за адресою : [ADDRESS], підписи яких посвідчені секретарем Лиманецької сільської ради [PERSON], сім'ю [PERSON] вони знають давно як добрих і порядних людей, їх онук [PERSON] проживає з ними з моменту народження, після смерті матері обов'зки щодо утримання дитини вони взяли на себе, дитина забезпечена всім необхідним для проживання та навчання, крім того є електронні засоби (телефон, планшет), батька дитини бачили за всі роки проживання лише два рази, участі у вихованні дитини він не приймає. (а.с. 46,48). Згідно заяви завідуючої Лиманецької АЗПСМ [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], вона як лікар спостерігає [PERSON] з моменту його народження з 2002 року, вихованням і піклуванням дитини займалася його мама [PERSON], а після її смерті - бабуся [PERSON]. Батька дитини взагалі не бачила ніколи, вся турботи про дитину здійснює бабуся. ( а .с. 47). Згідно довідки Лиманецької сільської ради № 1895 від 15.08.2018 року [PERSON] дійсно зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] ( а.с.37), має земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства розміром 1,31 га (а.с.37). Сама дитина в особистій власності не має, ні житла, ні земельної ділянки, а ні будь-якого іншого майна, що підтверджується довідкою, виданою Лиманецькою сільською радою № 1888 від 15.08.2018 року (а.с. 36), зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.35). Згідно громадської характеристики на [PERSON] [INFO], остання за час проживання на території Лиманецької Сільської ради проявила себе з позитивної сторони, скарг чи заяв на її адресу від жителів села не надходило, характер врівноважений спокійний, спиртні напої та наркотичні засоби не вживає, на обліку в поліції не перебувала, заміжня, після смерті доньки у вересні 2007 року разом із чоловіком взяла на себе обов'язки щодо виховання онука [PERSON] 2002 року народження ( а.с. 27). Згідно довідки департаменту інформаційних технологій при УМВС України [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості немає, в розшуку не перебуває. (а.с. 25). Відповідно висновку про стан здоров'я особи від 14.08.2018 року, [PERSON] «здорова» та придатна до опікунства. (а.с.26). Згідно довідок про доходи [PERSON] та [PERSON] мають постійний заробіток та отримують пенсії (а.с.44,45). У відповідності з ч. 4 ст.19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Так [PERSON] подано до комісії з питань захисту прав дітей Бериславської районної державної адміністрації 07.09.2018 року заяву щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно його сина, [PERSON], [INFO] з відповідними матеріалами (а.с. 31). Орган опіки та піклування, відповідно до ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України,подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Органом опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації, відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дітей Бериславської РДА, 13.09.2018 року № 63 зроблено Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] по відношенню до неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] через ухилення від виконання батьківських обов'язків (а.с.33). Статтею 6 Сімейного кодексу України визначено правовий статус дитини. Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Цією ж статтею визначено поняття - неповнолітньої дитини - «Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.». Виходячи з викладеного, [PERSON], [INFO], є неповнолітньою дитиною. Піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Згідно ст. 243 Сімейного кодексу України, над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, встановлюється опіка, а над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років - піклування. [PERSON] має 16 років, отже, позивач, [PERSON], 1956 року народження, звернулась до служби у справах дітей Бериславської районної державної адміністрації з проханням призначення її піклувальником над своїм неповнолітнім онуком [PERSON], [INFO]. Службою у справах дітей Бериславської РДА розглянута заява та зроблено висновок про доцільність встановлення піклування рідної бабусі [PERSON], [INFO], над онуком [PERSON], [INFO], до його повноліття, що підтверджується поданням служби у справах дітей районної державної адміністрації про встановлення піклування від 26.09.2018 року (а.с.34). Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особи, позбавлені батьківських прав, не звільняються від обов'язку утримувати дитину. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд, на вимогу позивача, вирішує питання про стягнення аліментів на дитину. Частиною 3 ст.166 СК України встановлено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, тому при визначенні розміру аліментів, суд враховує вік дитини, яка досягла 16 років та потребує для себе більше витрат а ніж малолітня дитина та, відповідно до ст.182 СК України, стан здоров'я дитини. Таким чином судом встановлено, що [PERSON], не вживає жодних заходів щодо спілкування з дитиною або прийняття участі у його вихованні, що свідчить про свідоме ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків, а тому в суду не виникає сумнівів щодо об'єктивності складених актів, висновків, та інших документів на підтвердження фактичних обставин неналежного виконання ним батьківських обов'язків відносно [PERSON] та його байдужого ставлення до нього. Отже, позбавлення відповідача батьківських прав на даний момент, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи свідоме нехтування своїми батьківськими обов'язками, що знайшло підтвердження у в матеріалах справи, на думку суду, є єдиним можливим засобом забезпечення дитині гармонійного виховання, як того вимагає ст. 150 СК України, а тому враховуючи подання служби у справах дітей районної державної адміністрації про встановлення піклування від 26.09.2018 року, позов в частині позбавлення батьківських прав, встановлення піклування та стягнення аліментів підлягає задоволенню. Не підлягає задоволенню позов у частині стягнення додаткових витрат, оскільки дані вимоги не підтверджені позивачем відповідно до ст..81 ЦПК України. Частиною 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1409,60 грн., який відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача. На підставі п.3 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Отже, в зв'язку зі звільненням позивача від сплати судового збору та задоволенням позовної вимоги щодо стягнення аліментів, судовий збір в сумі 704,80 грн. покладається на відповідача, який підлягає стягненню на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial