Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

Юрисконсульт Департаменту з супроводу судового та виконавчого провадження Акціонерного товариства Комерційного банку ‹‹ПРИВАТБАНК›› Гребенюк О.С., який представляє інтереси позивача на підставі відповідної довіреності № 367-К-Н-О від 31.01.2019 року, діючи в інтересах позивача звернувся до суду з позовом та просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість станом на 31.03.2020 року у розмірі 27379,00 грн. за кредитним договором № б/н від 23.01.2007 року та судові витрати в розмірі 2102,00 грн.. З позовної заяви виходить, що [PERSON] звернулась до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 23.01.2007 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складає між нею та банком договір. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ ‹‹ПРИВАТБАНК››, які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 15000,00 грн.. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п. 3.2, п. 3.3 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У порушення вимог ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором [PERSON] станом на 31.03.2020 року має заборгованість - 27379 грн. 00 коп., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 21689,83 грн., заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 2274,42 грн.; заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України в розмірі 1484,80 грн., пені в розмірі 150,00 грн., а також штрафів відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг : 500 грн. 00 коп. - штраф ( фіксована частина ), 1279 грн. 95 коп. - штраф ( процентна складова ). На підставі викладеного, представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість станом 31.03.2020 року у розмірі 27379,00 грн. за кредитним договором № б/н від 23.01.2007 року та судові витрати в розмірі 2102,00 грн.. Ухвалою судді від 01 червня 2020 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у даній справі. З огляду на клопотання представника позивача та враховуючи положення ст. 274, 276-277 ЦПК України, прийнято рішення розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. У зв`язку зі зміною типу акціонерного товариства «ПРИВАТБАНК» змінив своє офіційне найменування з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що підтверджується відповідним листом від 07.07.2018 року за вих. № Е.65.0.0.0/3-365676 ( а.с. 71 ). У судове засідання представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи позивач повідомлявся належним чином. У долученому до позовної заяви письмовому клопотанні представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Гребенюк О.С. просить розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підтримує у повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відсутні ( а.с. 50 ). Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялась належним чином та останній двічі направлялись судові повістки про виклик до суду за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. За даними Городнянської міської ради Чернігівської області відповідач зареєстрована проживаючою в [ADDRESS] . Згідно відмітки поштового відділення останню судову повістку про виклик до суду [PERSON] отримала особисто 16.07.2020 року ( а.с. 65, 70 ). Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів ( постановляє заочне рішення ). Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] належним чином двічі повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилась, не подала відзив на позов, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд, виходячи з приписів ст. 280 ЦПК України, приходить до висновку щодо можливості провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що винесено відповідну ухвалу від 25 серпня 2020 року. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. З дослідженого в судовому засіданні кредитного договору № б/н від 23.01.2007 року встановлено, що він складається з анкети-заяви [PERSON] про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та укладений між останньою ( позичальник ) та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ( кредитор ). За умовами договору кредитор надав [PERSON] 23.01.2007 року кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Заява на отримання кредиту підписана [PERSON] 23.01.2007 року ( а.с. 32). У витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку детально визначено права та обов`язки банку, права та обов`язки клієнта, умови обслуговування та правила користування платіжною карткою, відповідальність сторін ( а.с. 33-38 ). Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору № б/н від 11.10.2018 року встановлено, що загальна сума заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 31.03.2020 року становить - 27379 грн. 00 коп., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 21689,83 грн., заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 2274,42 грн.; заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України в розмірі 1484,80 грн., пені в розмірі 150,00 грн., а також штрафів відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг : 500 грн. 00 коп. - штраф ( фіксована частина ), 1279 грн. 95 коп. - штраф ( процентна складова ) ( а.с. 17 ). Сума заборгованості підтверджується випискою з рахунку станом на 02.04.2020 року за договором № б/н від 23.01.2007 року, укладеним між сторонами ( а.с. 18-29 ). З`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі), у строк та в порядку , що встановлені договором. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у строк, протягом якого підлягає виконанню зобов`язання. Згідно положень ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно положень ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] ґрунтуються на законі та укладеному договорі. При цьому, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за штрафами, а саме відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг : 500 грн. 00 коп. - штраф ( фіксована частина ), 1279 грн. 95 коп. - штраф ( процентна складова ), суд вважає за необхідне у стягненні штрафів відмовити. При цьому суд приймає до уваги правову позицію Верховного Суду України, висловлену у постанові від 21.10.2015 року у справі № 6-2003цс15, в якій роз`яснено, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки ( пені, штрафу ). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою ( штрафом, пенею ) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання ( частина 2 статті 549 ЦК України ). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України ). За положеннями статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статі 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених статтею 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що у зв`язку з неповерненням відповідачем грошових коштів у належному розмірі стягненню підлягають заборгованість за простроченим тілом кредиту, заборгованість за простроченими відсоткам, заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, а також пеня. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволений частково, то на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на корить позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 1965,37 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial