Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

01.11.2017 року [PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області до [PERSON], третя особа: Відділ опііки та піклування Покровської районної державної адміністрації « Про позбавлення батьківських прав та зміну розміру аліментів». Позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] та стягнути з нього аліменти у розмірі ј частини з усіх видів доходів відповідача , але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Посилається на те, що відповідач не виконує своїх обов'язків щодо належного виховання доньки, не піклується про стан здоров`я та не контролює процес її фізичного та духовного розвитку. Згідно з розрахунком боргу по аліментах від 23.03.2017 року № 3118 , виданого Дергачівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Харківській області, борг по аліментах відповідача станом на 28.02.2017 рок склав 26431,49 грн. З моменту розірвання шлюбу [PERSON], котрий є батьком доньки - [PERSON], до неї не з'являвся та долею своєї дитини не цікавився. Донька знаходиться на утриманні позивача і мешкає разом з нею , за вище вказаною адресою. Позивач виховує свою доньку, забезпечує всі необхідні побутові умови для її фізичного та духовного розвитку, піклується про стан її здоров'я. [PERSON] пояснює, що жодних перешкод для спілкування із донькою відповідачеві не створює, проте останній ставиться до дитини байдуже. Аліменти не сплачує, на її прохання та звернення до відповідача про матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач відповідає відмовою. Відповідно до ст.ст. 164, 166 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, та особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно з актом-підтвердження від 19.07.2017 року № 225, виданого Іванівською сільською радою Покровського району Донецької області, зазначено, що [PERSON], який є батьком [PERSON], за місцем реєстрації та фактичного проживання дитини не з'являвся з 19.03.2014 року, та участі у вихованні дитини не приймав. Згідно відзиву на позовну заяву від 11.04.2018 року відповідач пояснює, що після розірвання шлюбу з позивачем, він добровільно сплачував аліменти, про що свідчать поштові квитанції, регулярно навідувався до доньки, телефонував їй, тому проти позбавлення батьківських прав відносно нього заперечує в повному обсязі. Проти сплати аліментів у твердій грошовій сумі, яка буде становити 50% від прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років до досягнення донькою повноліття - не заперечує. Відповідач пояснює, що [PERSON], завжди була категорично проти щодо зустрічей батька з донькою, вчиняла скандали. Вказує, що при спілкування із донькою йому було зрозуміло, що колишня дружина налаштовує дитину проти батька. В червні 2014 року [PERSON], стало відомо, що за адресою: [ADDRESS], за якою була зареєстрована позивач разом із донькою, позивач [PERSON] більше не мешкає. Також позивач змінила номер мобільного телефону. Останній грошовий переказ був надісланий [PERSON] 20.05.2014 року (копія квитанції № 0916) за адресою: [ADDRESS], що свідчить про те, що відповідач не знав про наміри колишньої дружини. Саме навесні 2014 року на сході країні оголосили Антитерористичну операцію. За географічним масштабом є локальною і охоплює частину Донецької і Луганської областей. Нової адреси батько дитини не знав, за яким номером телефонувати було невідомо. Зв'язок з родичами колишньої дружини обірвався. Зважаючи на те, що позивач постійно перешкоджала відповідачеві бачитися та спілкуватися із донькою, не повідомила про намір змінити місце проживання та номер телефону, за яким можливо тримати зв'язок, відповідач вважає, що висновок позивачки про ухилення батька від виконання своїх батьківських обов'язків є хибним і не відповідає фактичним обставинам справи. [PERSON] згоден сплачувати аліменти на користь [PERSON] в якості аліментів для неповнолітньої доньки [PERSON], у твердій грошовій сумі, яка буде становити 50 % від прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років до досягнення донькою повноліття. [PERSON] в судове засідання не з'явився , надала до суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги і просить їх задовольнити в повному обсязі, просить розглядати справу у її відсутність та винести рішення без фіксації технічними засобами. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову в частині позбавлення батьківських прав заперечував, не заперечував щодо сплачення аліментів на користь доньки. Просив справу розглядати у його відсутність та без фіксації технічними засобами . Представник третьої особи : Відділ опііки та піклування Покровської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, надіслав до канцелярії суду лист від 10.01.2018 року, в якому пояснює, що причин невиконання батьківських обов`язків відповідачем не встановлено, просив розглядати справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено , що сторони перебували у шлюбі зареєстрованому від 08.08.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Красноарміської реєстраційної служби Красноарміського РУЮ в Донецькій області , актовий запис - 318. Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Куйбишевського районного суду Донецької області від 01.11.2011 року шлюб між сторонами було розірвано . Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 30.04.2015 року стягнуто з відповідача аліменти на утримання дитини . Згідно з розрахунком боргу по аліментах від 23.03.2017 року № 3118 , виданого Дергачівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Харківській області, борг по аліментах відповідача станом на 28.02.2017 рок склав 26431,49 грн. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 183 ч. 1 СК України …частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 ч.2 СК України …мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що відповідач в достатній мірі матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, він порушує її права на повноцінний розвиток та забезпечення дитини і не заперечує проти задоволення позову в цій частині, тому позов з цій частині підлягає задоволенню. Щодо позбавлення батьківських прав відносно відносно відповідача , суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині на підставі наступного . Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання обов'язків має місце тоді, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Враховуючи також вимоги п. 15 наведеної постанови, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Відповідно довідки Служби у справах дітей Покровської державної адміністрації від 28.12.2017 року № 911-01-33 вказано , що позивач до служби з питань позбавлення батьківських прав не зверталась , від інших служб та організацій інформації щодо ігнорувань виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітньої дитини [PERSON] не надходило . Тому причин невиконання відповідачем батьківських обов'язків не знайшлось . В червні 2014 року [PERSON], стало відомо, що за адресою: [ADDRESS], за якою була зареєстрована позивач разом із донькою, позивач [PERSON] більше не мешкає. В 2014 року, навесні, на сході країні оголосили Антитерористичну операцію. За географічним масштабом є локальною і охоплює частину Донецької і Луганської областей. Нової адреси батько дитини не знав, за яким номером телефонувати було невідомо. Зв'язок з родичами колишньої дружини обірвався. Сама позивач на зв'язок не виходила. Яким чином розшукувати доньку за таких обставин він не знав. Зважаючи на ситуацію у державі і складність виїздити до зони АТО, доньку з колишньою дружиною знайти не міг, тому суд, враховуючи вищевказані обставини не вважає відповідача таким, який навмисно ухиляється від спілкування з дитиною і не проявляє інтересів до неї. Заочне рішення, винесене Дергачівським районнім судом Харківської області від 30.04.2015 року, відповідач побачив вперше в переліку додатку до позовної заяви про позбавлення батьківських прав та зміну розміру аліментів. До цього часу жодного разу відповідач не отримував ніяких рішень із судів, жодного разу не надходили листи або повідомлення з відділу поштового зв'язку. З 2015 року по 2017 рік відповідач офіційно був працевлаштований, про що свідчать записи у трудовій книжці, але за місцем роботі ніяких повідомлень або виконавчих листів із заочним рішенням не надходило. З 12.03.2013 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], у будинку своєї матері, де вона і мешкає. Мати відповідача також не отримувала ніяких повідомлень про виклик до суду та судових рішень. З 21.10.2017 року до 31.03.2018 року [PERSON] знаходився за кордоном. Про подану позовну заяву та провадження по справі дізнався 01.04.2018 року, коли приїхав в Україну. Нову адресу позивача, номер її телефону відповідач дізнався також з надісланої йому копії позовної заяви. Відповідно до ст.. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Стаття 153 СК України закріплює права батьків та дитини на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Також у ч. З ст. 157 СК України закріплено, що той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Зважаючи на те, що судом не встановлено, про те що позивач навмисне ухиляється від виконання своїх батьківських обов*язків, про що свідчить надані суду копії квитанції про перерахунок аліментів на утримання доньки за період з 2011 по 2014 роки, останній платіж 11.05 2018 року в розмірі 20 000 грн., враховуючи обставини, які склалися в Донецькій області, де мешкає позивачка з дитиною, і які перешкоджають спілкуватись відповідачу з дитиною, суд вважає підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON] не має. Відповідач, [PERSON] має на утриманні матір - пенсіонера, [PERSON], [INFO] 24.10.2015 році [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], [INFO] У шлюбі з дружиною виховує дитину - [PERSON], [INFO]. [PERSON] тимчасово не працює. Має нерегулярний заробіток. Відповідач ніколи не відмовлявся від своїх батьківських обов'язків і намагався їх виконувати, але за незалежних від нього обставин не зміг сумлінно їх виконати. Він бажає спілкуватися із донькою у будь-який доступний спосіб. [PERSON] згоден сплачувати аліменти на користь [PERSON] в якості аліментів для неповнолітньої доньки [PERSON] 18 років до досягнення донькою повноліття. Зважаючи на ситуацію у державі і складність виїздити до зони АТО, доньку з колишньою дружиною знайти не міг, тому суд враховуючи вищевказані причини не вважає відповідача таким який навмисно ухиляється від спілкування з дитиною та в не прояві інтересів до неї. Відповідно до ст. 81 ч.1 ЦПК Українии…кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.. Суд вважає, що позивач [PERSON] не надала суду достатніх доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти до висновку про навмисне ухилення відповідача від своїх батьківських обов*язків по вихованню і піклуванню неповнолітньої доньки, які дають підстави для позбавлення його батьківських прав. Тому суд, після повного та всебічного з*ясування обставин даної справи, враховуючи висновку Служби у справах дітей та письмові докази, дійшов висновку про відмову в задоволення позову в позбавленні [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки.

Outcome: partial