Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

24 вересня 2020 року представник позивача звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , третя особа - Орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в період з 2002 року по 2006 рік включно позивач перебувала на території республіки Чехія, де працювала за контрактом медичною сестрою. Там вона познайомилася з відповідачем - громадянином Російської Федерації [PERSON] [INFO] на території України позивач народила доньку [PERSON] . У свідоцтві про народження відповідач зазначений, як батько дитини, оскільки він направив із Чехії до органу РАЦС нотаріально посвідчену заяву в якій він визнав своє батьківство. З кінця 2006 року, тобто з того часу, як позивач залишила територію Чехії та виїхала до України з відповідачем вона не зустрічалася. В телефонному режимі відповідач був повідомлений про те, що в нього народилася донька, однак, як стало очевидно в подальшому, це не пробудило у відповідача батьківських почуттів, відповідач не бачив доньку жодного разу. Ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надавав і не надає, не піклується про фізичних і духовний розвиток дитини, не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Позивач намагалася неодноразово в телефонному режимі та через Інтернет зв`язатися з відповідачем, але відповідач ігнорує її звернення, жодної відповіді не надав. Дитина [PERSON] є ученицею 8 класу КЗО «СШ №129 ФМП» ДМР, навчається нормально, приймає активну участь у житті класу та школи, охоче виконує сімейні доручення по господарству. У вихованні дитини матері допомагають її батьки. Стан здоров`я дитини задовільний. Для дитини створені всі належні житлово-побутові умови. Враховуючи свідоме систематичне небажання батька виконувати батьківські обов`язки щодо участі у вихованні доньки, її матеріальному забезпечення, духовному зростанні, взагалі будь-якої участі у житті житини, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] , та стягнути на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття. 25 вересня 2020 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження та справу призначено до розгляду в підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження (а.с.36). 06 жовтня 2020 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська зобов`язано Орган опіки та піклування надати належним чином оформлений письмовий висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.45а). 06 жовтня 2020 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська надано окреме доручення компетентному суду Російської Федерації, як Договірної Сторони Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993, згоду на обов`язковість якої надано Верховною Радою України, про вручення копій процесуальних документів та про проведення окремих процесуальних дій відносно відповідача [PERSON] . Провадження по справі зупинено до надходження відповіді від компетентного суду Російської Федерації на судове доручення про надання правової допомоги (а.с.46-48). 13 вересня 2021 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська поновлено провадження по справі та призначено судове засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.135). 05 жовтня 2021 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська підготовче провадження по справі закрито і призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.143). Від представника позивача [PERSON] надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Від представника третьої особи - Органу опіки та піклування Лівобережної Воднєвої Н.В. адміністрації Дніпровської міської ради надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності. Враховуючи позицію позивача та представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с.11). Відповідно до довідки про склад сім`ї №2847 від 15.07.2020, виданої Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР, малолітня [PERSON] зареєстрована разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Згідно характеристики, наданої в.о. директора та класним керівником КЗО «СШ №129 фізико-математичного профілю» ДМР №05-09/149 від 16.07.2020 на ученицю 8-Б класу [PERSON] , дівчинка виховується у неповній сім`ї, вихованням Аріни займається тільки мати [PERSON] , яка належно ставиться до виховання доньки, приймає активну участі у житті класу та школи, постійно відвідує батьківські збори, батько жодного разу не відвідував школу за весь час навчання дівчинки (а.с.14). Відповідно до висновку органу опіки та піклування адміністрації Самарського району Дніпровської міської ради №17.5-12/399 від 19.04.2021, вважається доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.138-139). Згідно із частини 4 статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. На підставі викладеного, враховуючи встановлені обставини, а також те, що [PERSON] ухиляється від виконання покладених на нього батьківських обов`язків по відношенню до своєї неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , не приймає будь-якої участі у вихованні дитини, не піклується про неї, про її фізичний та духовний розвиток, не цікавиться станом її здоров`я, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] . В частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , суд приходить до наступного. Згідно ч.2 ст.166 СК України, особа яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язків щодо утримання дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи те, що нормами чинного законодавства, зокрема ст.180 СК України, визначений чіткий імперативний припис щодо обов`язку батьків утримувати їх дітей до досягнення ними повноліття, приймаючи до увагу ту обставину, що відповідач в дійсності є батьком неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , вимоги позивача про стягнення із нього аліментів є обґрунтованими. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги дійсні обставини справи, зокрема матеріальне становище сторін та стан здоров`я дитини, а також обов`язок відповідача по належному утримуванню дитини. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для працездатної особи, починаючи з 24 вересня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за вимогу про позбавлення батьківських прав у розмірі 840,80 грн., також з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за вимогу про стягнення аліментів у розмірі 908,00 грн. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: partial