Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-01 00:00:00

13 листопада 2019 року [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду Харківської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання батьків. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона є матір`ю відповідача [PERSON] , їй 53 роки, останній час постійно хворіє, у зв`язку з чим доводиться купувати багато ліків, тому її матеріальне становище вкрай нужденне. В зв`язку з поганим станом здоров`я вона є непрацездатною особою - інвалідом другої групи, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК від 19 вересня 2019 року. В період з 26 грудня 2018 року по 15 січня 2019 року перебувала на лікуванні в Державній установі «Національний інститут серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова НАМНУ» в м. Києві, де їй була проведена операція на серці, що підтверджується випискою із амбулаторної карти (стаціонарного) хворого №6771 від 15.01.2019 року. ЇЇ син, є працездатним, десь працює, але місце роботи їй не відоме, їй матеріально жодним чином не допомагає, хоча має можливість це робити, вона потребує допомоги, так як розмір її пенсії є мізерним та становить лише 1 564,00 гривень. В зв`язку з чим, просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] на її користь аліменти на утримання у твердій грошовій сумі розмірі 1000,00 гривень щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду з цим позовом і до дня смерті. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в подальшому в судові засідання не з`явилась, надала до суду заяву про слухання справи за її відсутністю в зв`язку з погіршенням стану здоров`я (а.с. 24). Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, був повідомлений про час та місце слухання справи, що підтверджується листом виконавчого комітету Шевченківської селищної ради від 19.11.2019 р. за №1352 про місце реєстрації (а.с.17) та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 20, 21, 25). Оскільки від відповідача не надійшло до суду повідомлення по місцю реєстрації про причини неявки, то суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду від відповідача не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20 листопада 1985 року Мажарською сільською радою Кегичівського району Харківської області. В своєму позові позивач зазначила, що відповідач не виконує свого обов`язку щодо утримання матері, враховуючи стан її здоров`я та матеріальне становище позивача. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є пенсіонеркою і перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України Куп`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України та отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1 564,00 гривень, що підтверджується довідкою від 12.11.2019 р. за № 340 (а.с.11). Згідно довідки МСЕК від 19 вересня 2019 року серії 12 ААА № 991571 позивач є інвалідом другої групи з 5 вересня 2019 року за загальним захворюванням, інвалідність встановлено на строк до 1 жовтня 2020 року, дата чергового переогляду 05.09.2020 року (а.с.6). Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №6771 від 15.01.2019 року відділення хірургічного лікування вад серця у ново роджених та дітей молодшого віку позивач в період з 26.12.2018 року по 15.01.2019 року перебувала на лікуванні в Державній установі «Національний інститут серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова НАМНУ» в м. Києві, де їй була проведена операція на серці (а.с.7-10). З довідки виконавчого комітету Шевченківської селищної ради Харківської області від 30.10.2019 р. за № 4847 вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , має склад сім`ї: син - [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Відомостей, що позивач була позбавлена відносно свого сина [PERSON] батьківських прав суду не надано. Відповідно до ст.51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ст.47 Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні" діти зобов`язані піклуватися про батьків похилого віку, подавати їм допомогу і підтримку, в разі необхідності здійснювати догляд за ними. З дітей, які ухиляються від виконання цих обов`язків, на підставі судового рішення утримуються аліменти у розмірі, передбаченому на аліментні виплати батьків дітям. Відповідно до ч.1, 3 ст.172 Сімейного кодексу України дитина, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу, якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування. Відповідно до ст.202 Сімейного кодексу України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Крім того, в силу ст.203 Сімейного кодексу України, дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. У п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 Сімейного кодексу України), не є абсолютним. При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: - непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч.1 ст.204 Сімейного кодексу України. Моментом виникнення обов`язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги. Свідченням такої потреби є отримання матір`ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1853 гривні, з 1 липня - 1936 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень, для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень. Розмір пенсії позивача на жовтень місяць складає 1564,00 гривень, що дорівнює прожитковому мінімуму встановленого законодавством і відповідає рівню утримання для непрацездатних осіб. Суд не має сумніву щодо достовірності зазначених у матеріалах справи обставин і, з огляду на наведені вище приписи закону, приходить до висновку про те, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги, але в меншому розміру ніж зазначено в позові. Відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів того, що його мати не потребує матеріальної допомоги. Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Також, судом встановлено, що у позивача є ще один син, [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При вирішенні питання про можливість стягнення аліментів на користь [PERSON] , судом враховані ті обставини справи, що у шлюбі вона не перебуває, отримує пенсію за інвалідністю в розмірі прожиткового мінімуму та має ще одного сина, окрім відповідача, тобто, має можливості одержання утримання від інших дітей. Таким чином, враховуючи матеріальне становище позивача, непрацездатність позивача, наявність іншого сина у позивача та інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи, оцінюючи всі наявні і досліджені судом докази у справі, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову і стягнення з відповідача аліментів на утримання матері в твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 гривень щомісячно, починаючи з 13 листопада 2019 року, і довічно. Відповідно до ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позовної заяви. Відповідно до ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 гривень.

Outcome: partial