Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

17 грудня 2015р. представник ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.08.2014р. у справі № 206/5219/14-ц судовим наказом Самарського районного суду м. Дніпропетровська було стягнуто з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за комунальні послуги в сумі 6471,21грн. за період з 01.08.2011р по 30.06.2014р. та розмір судового збору в сумі 121,80грн. 20.11.2015р. ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська у справі №206/6235/15-ц за заявою [PERSON] було скасовано вказаний судовий наказ та роз'яснено про право розгляду заявлених вимог в позовному провадженні. ПАТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» постачає теплову енергію та надає послуги з водопостачання та водовідведення за місцем проживання відповідачів. Зазначені правовідносини виникли з дій відповідачів та ПАТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО», які спрямовані на набуття цивільних прав та обов'язків. Правовідносини оформлювалися шляхом видачі абонентської книжки, відкриттям на ім'я основного квартиронаймача особового рахунку. [PERSON], [PERSON], [PERSON] за спірний період були зареєстровані за адресою: [INFO] і постійно користувалися тепловою енергією, яку виробляло ПАТ «ДНІПРОЕНЕРГО». Правовідносини оформлювалися шляхом видачі абонентської книжки, відкриттям на ім'я відповідача особового рахунку. Відповідачі, відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, п.п. 7, 10, 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, зобовязані своєчасно вносити плату за використану теплову енергію. Даний обов'язок відповідачі виконують не належним чином - оплата за отримані послуги вносилася несвоєчасно, що призвело до утворення заборгованості за теплову енергію у сумі 1715,74 грн.: за період з 01.12.2011р. по 30.06.2014р., до утворення станом на 01.08.2011р. заборгованості за водопостачання та водовідведення у сумі 1636,07 грн. та за період з 01.08.2011р. по 30.06.2014р. у розмірі 2144,88 грн., що підтверджується довідкою з місця проживання, карткою квартиронаймача, розрахунком заборгованості, випискою з особового рахунку. Відповідачам щомісяця надсилаються листи - повідомлення про розмір наявної заборгованості за спожиту теплову енергію, за водопостачання та водовідведення з пропозиціями погасити борг, але заборгованість перед ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго" залишається не погашеною. Таким чином, у даному випадку відсутні підстави вважати, що термін позовної давності сплив щодо вимог про стягнення заборгованості понад три роки з дати подачі позовної заяви до суду. В свою чергу статтею 264 ЦК України визначений перелік випадків переривання перебігу позовної давності. Так, пунктом 1 зазначеної статті встановлено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Відповідачами періодично проводилась оплата за отримані послуги, що фактично є визнанням ними свого боргу за поточний період. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість за спожиту теплову енергію, водопостачання та водовідведення в розмірі 5496,69 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 1218,00 грн. (а.с.1-2). Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позові і пояснила, що період боргу відповідачів саме з 10.08.2014 року. Оплата за послуги з теплопостачання, водопостачання та водовідведення здійснюється за встановленими тарифами до 20 числа кожного місяця. Зазначила, що строки позовної давності не пропущені, оскільки товариство не мало змоги відразу звернутися до суду із позовом, тому зверталося з заявою про видачу судового наказу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. Вважала, що боргу не має, періоди нарахування боргу та розрахунки, складені позивачем є невірними. Просила врахувати строки позовної давності. Надала письмову заяву про зміну періоду позову, в якій вказала, що вона вносила оплату за отримані послуги за період наближений до теперішнього часу в рахунок погашення заборгованості (а.с.38). Дану заяву суд розцінює як заяву про застосування строків позовної давності. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися про дату, час та місце розгляду справи судом належним чином повідомлені. [PERSON] надав до суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності (а.с.30). Вислухавши доводи та пояснення представника позивача та заперечення відповідача, дослідивши письмові докази справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 07 серпня 2014 року судовим наказом стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], на користь Публічного акціонерного товариства «Дніпроенерго», заборгованість по оплаті за надання житлово-комунальних послуг в розмірі 6471грн. 21 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 121 грн. 80 коп. (а.с.15). Ухвалою судді від 20.11.2015 року\~ судовий наказ №206/5219/14-ц, № 2н/206/770/14 виданий Самарським районним судом м. Дніпропетровська від 19.10.2015 року за заявою Публічного акціонерного товариства «Дніпроенерго» про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь заявника заборгованість по оплаті за надання житлово-комунальних послуг в розмірі 6471грн. 21 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 121 грн. 80 коп. скасовано (а.с.16). Позивач належним чином виконував свої зобовязання перед відповідачами, своєчасно та в повному обсязі надавав комунальні послуги по теплопостачанню, водопостачанню та водовідведенню проти чого в судовому засіданні по суті відповідач [PERSON] не заперечувала. Наявність суми заборгованості підтверджується письмовими доказами і документами: розрахунком суми заборгованості (а.с.6), карткою квартиронаймача (а.с.7-9), випискою з особового рахунку (а.с. 10), якими підтверджено, що заборгованість за теплову енергію відповідачів за період з 01.12.2011р. по 30.06.2014р. складає 1715,74грн., за водопостачання та водовідведення відповідачів станом 01.08.2011р. складає 1636,07грн. та за період з 01.12.2011р. по 30.06.2014р. складає 2144,88грн. Відповідно до наданого відповідачем [PERSON] розрахунку, вона періодично сплачувала за теплову енергію, водопостачання та водовідведення, що повністю враховано позивачем у їх розрахунку (а.с.44-48). Згідно положень ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обовязку. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Однак дані вимоги закону в повному обсязі відповідачами не виконувалися. Судом зясовувалося питання правильності розрахунку боргу, складеного позивачем. З наданим представником позивача розрахунком заборгованості за водопостачання та водовідведення на суму 2144,88грн. за період 01.12.2011р. по 30.06.2014р. суд не погоджується, виходячи з наступного. За період з 01.08.2011 по 31.03.2013 тариф складав 185,04 грн. Відповідачами не здійснено проплат за серпень 2011р., вересень 2011р., жовтень 2011р., грудень 2011р., березень 2012р., травень 2012р, жовтень 2012р., листопад 2012р., лютий 2013р. на загальну суму 1665,36грн. З 01.04.2013р. тариф склав 202,41грн. Відповідачами не здійснено проплат за травень 2013р., за лютий 2014р., тобто не сплачено 404,82 грн. та сплачено за червень 2013р. - серпень 2013р. суму 600,00грн., тобто не доплачено 7,23грн. Загальна сума між нарахованими та сплаченими сумами за цей період становить 1665,36+404,82+7,23=2077,41. Тому при розрахунку суми заборгованості, яка підлягає стягненню суд, з урахуванням відомостей з особового рахунку №1569 (а.с.10), кількості зареєстрованих та осіб, які у відповідний період користувалися водопостачанням і водовідведенням, вважає, що стягненню підлягає заборгованість в сумі 2077,41грн. Суд погоджується з розрахунком заборгованості за теплову енергію у сумі 1715,74 грн.: за період з 01.12.2011р. по 30.06.2014р. Таким чином загальна сума заборгованості відповідачів складає\~ 1715,74+2077,41=3793,15грн. У відповідності до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. За змістом ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до п.п. 14, 17 Правил користування приміщеннями жилих будинків та прибудинковими територіями плата за користування тепловою та електричною енергією, газом, за водопостачання й каналізацію та інші послуги власниками квартир (домів), наймачами, орендарями вноситься за затвердженими в установленому порядку тарифами. Даючи правову оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд приходить до висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог позивача, оскільки було встановлено, що в дійсності відповідачі не в повному обсязі виконують покладених на них обовязків щодо оплати комунальних послуг за теплову енергію, водопостачання та водовідведення, що ними були отримані, наслідком чого стало утворення заборгованості. Розглядаючи вимогу про стягнення заборгованості за водопостачання та водовідведення у сумі 1636,07 грн., яка утворилася станом на 01.08.2011р. суд виходить із наступного. В силу ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Змістом ст.257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Оскільки для спірних правовідносин не передбачена спеціальна позовна давність, що визначена в ст.258 ЦК України, строк позовної давності для неї складає три роки. У відповідності до ч.ч.2, 3 ст.264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання строк позовної давності починається заново.

Outcome: partial