Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Фізична особа-підприємець [PERSON] звернувся до суду з позовом, з врахуванням уточнених позовних вимог, до [PERSON] про визнання дійсним договору №22/09 оренди автомобіля від 22.09.2014 р., укладеного між ним, як стороною «Орендодавець», та відповідачем, як стороною «Орендар»; стягнення на його користь заборгованості за Договором оренди автомобіля №22/09 у розмірі: 26834 грн. 82 коп. упущеної вигоди, 12324 грн. 16 коп. загальної суми завданих автомобілю збитків згідно експертної оцінки, 11500 грн. штрафних санкцій, 14172 грн. 60 коп. пені за затримання відшкодування шкоди, завданої автомобілю, 700 грн. вартості експертної оцінки, 910 грн. заборгованості по щотижневій орендній платі, 664 грн. 42 коп. суми сплати судового збору відповідно до ціни позову, з якого 560 грн. 57 коп. сплачена при подачі позову та 103 грн. 85 коп. доплачено після збільшення позовних вимог, 243 грн. 60 коп. сума сплати судового збору за розгляд немайнового спору. При цьому, посилається на те, що 22.09.2014 р. між ним, як орендодавцем, та [PERSON], як орендарем, був укладений договір оренди автомобіля марки «ЗАЗ», модель «Dаеwоо», синього кольору, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], тип легковий Сєдан-В, 2004 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. Згідно п.п.1.1. договору предмет договору-орендодавець надає орендарю в платне користування цей автомобіль і відповідно до акту прийому-передачі від 22.09.2014 р. орендодавець передав, а орендар отримав автомобіль у відмінному стані, без пошкоджень. 23.02.2015 р. орендар вирішив повернути автомобіль та прибув до офісу орендодавця і автомобіль було повернуто в поганому стані з багатьма пошкодженнями. Погодившись з цим, орендар пообіцяв відшкодувати вартість завданих пошкоджень у сумі 2500 грн. до 28.02.2015 р., проте ніяких грошей орендодавець так і не отримав. На момент повернення автомобіля у орендаря вже була непогашена заборгованість по щотижневій орендній платі за останній тиждень оренди у розмірі 910 грн. відповідно до п.п.1.2. договору. Враховуючи стан, в якому був повернутий автомобіль, він вимушений був звернутись до ФОП «[PERSON]» із проханням визначити розмір матеріального збитку, нанесеного відповідачем орендованому автомобілю і відповідно до експертної оцінки №24/03/15 від 03.03.2015 р. вартість матеріального збитку, нанесеного йому внаслідок пошкодження автомобіля, складає 12324 грн. 16 коп., вартість послуг експерта складає 700 грн., що підтверджується товарним чеком. У зв'язку із зазначеним на адресу відповідача була надіслана претензія від 24.02.2015 р. з вимогами повернути заборгованість, належним чином повернути автомобіль або компенсувати нанесені автомобілю пошкодження, проте зазначена претензія залишилась без будь-якої відповіді зі сторони відповідача. Відповідно до п.п. 4.1.7. договору орендар зобов'язаний усувати за свій рахунок наслідки аварій і пошкоджень автомобіля, що виникли під час його експлуатації (оренди). Відповідно до п.п.4.1.8. договору у випадку повернення автомобіля орендодавцю орендар зобов'язався повернути його у тому технічному стані, в якому він був отриманий, з урахуванням нормального зносу. Відповідно до п.п.8.3. договору орендар несе повну матеріальну відповідальність за збереження орендованого автомобіля і у випадку пошкодження чи втрати авто зобов'язаний відшкодувати завдану шкоду чи надати рівноцінний автомобіль на протязі 5 днів після його пошкодження чи втрати. Відповідно до п.8.4. договору у випадку затримання відшкодування шкоди, завданої автомобілю чи наданні рівноцінного авто в установлений строк-5 днів, орендар сплачує пеню 1% від вартості завданих пошкоджень чи оціночної вартості авто за кожний день прострочення відповідачу начисляється пеня за затримання відшкодування шкоди, завданої автомобілю. Період, за який начисляється пеня з 28.02.2015 р. по 23.06.2015 р., становить 14172 грн. 60 коп.-пеня за затримання відшкодування шкоди, завданої автомобілю. Відповідно до п.п.6.5. договору у випадку порушення строків виконання орендарем зобов'язань по договору без попередньої домовленості орендодавець має право нарахувати, а орендар зобов'язується сплатити штраф у розмірі 100 грн. за кожен день прострочення. До суми заборгованості він нараховує штрафні санкції у розмірі 11500 грн.-по 100 грн. за кожен день прострочення за 115 днів. Так як автомобіль знаходиться в аварійному стані, з пошкодженнями, від нього відмовляються всі потенційні клієнти, і через такий його стан він не може здати його в оренду третім особам, він, як підприємець, несе великі матеріальні збитки, що являються упущеною вигодою внаслідок простою автомобіля. Сума упущеної вигоди за період з 23.02.2015 р. по 23.06.2015 р. (дати подачі уточнених позовних вимог до суду) складає 26834 грн. 82 коп. Він вважає, що договір підлягає визнанню як дійсним, бо відповідно до заяви від 22.09.2014 р. відповідач прийняв на себе зобов'язання з'явитися до нотаріуса для посвідчення договору оренди автомобіля, проте цього не зробив. Відповідно до п.п.10.2 договору орендар приймає на себе зобов'язання на протязі 5 днів після підписання договору подати документи для його нотаріального посвідчення і зобов'язання щодо підготовки всіх необхідних документів та оплати за нотаріальне посвідчення договору покладаються на орендаря. Відповідачу було направлене повідомлення з вимогою нотаріального посвідчення договору від 24.02.2015 р. та 03.03.2015 р., але зазначені листи та повідомлення були проігноровані, що підтверджує факт ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору. В судовому засіданні позивач ФОП [PERSON] та його представники позовні вимоги підтримали. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, належним чином про час, місце слухання справи повідомлявся, судові повістки повертаються назад до суду з поштового відділення, що обслуговує зареєстроване місце проживання відповідача з позначками-«за закінченням встановленого строку зберігання», тому суд, враховуючи думку представника позивача, матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача згідно ст.ст. 74, 76, 169, 224 ЦПК України, провівши заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 22.09.2014 р. між Фізичною особою-підприємцем [PERSON], як орендодавцем, та [PERSON], як орендарем, був укладений договір оренди автомобіля марки «ЗАЗ», модель «Dаеwоо», синього кольору, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], тип легковий Сєдан-В, 2004 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. Відповідно п.п.1.1. п. 1 договору (предмет договору) орендодавець надає орендарю в платне користування цей автомобіль терміном оренди 36 місяців за ціною оренди 910 грн. на тиждень. Відповідно до п.п.2.1. п.2. (термін оренди) договору термін користування встановлюється з дати підписання даного договору до 22 вересня 2017 року (включно). Відповідно до акту прийому-передачі від 22.09.2014 р. орендодавець передав, а орендар отримав автомобіль у відмінному стані, без пошкоджень. 23.02.2015 р. орендар повернув орендодавцю автомобіль, прибув до офісу орендодавця за адресою: [ADDRESS], і автомобіль було повернуто. Позивачем на адресу відповідача була надіслана претензія від 24.02.2015 р. з вимогами повернути заборгованість, належним чином повернути автомобіль або компенсувати нанесені автомобілю пошкодження, проте зазначена претензія залишилась без будь-якої відповіді зі сторони відповідача. Відповідно до п.п. 4.1.7. договору оренди орендар зобов'язаний усувати за свій рахунок наслідки аварій і пошкоджень автомобіля, що виникли під час його експлуатації (оренди). Відповідно до п.п.4.1.8. договору оренди у випадку повернення автомобіля орендодавцю орендар зобов'язався повернути його у тому технічному стані, в якому він був отриманий, з урахуванням нормального зносу. Відповідно до п.п.8.3. договору оренди орендар несе повну матеріальну відповідальність за збереження орендованого автомобіля і у випадку пошкодження чи втрати авто зобов'язаний відшкодувати завдану шкоду чи надати рівноцінний автомобіль на протязі 5 днів після його пошкодження чи втрати (а.с. 16-23, 54-67). Відповідно до ч.1 ст. 798 ЦК України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо. Відповідно до ч.1 ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Відповідно до ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортногозасобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України, в редакції на час укладення Договору, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договірє нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до п.п.10.2 договору оренди орендар приймає на себе зобов'язання на протязі 5 днів після підписання договору подати документи для його нотаріального посвідчення і зобов'язання щодо підготовки всіх необхідних документів та оплати за нотаріальне посвідчення договору покладаються на орендаря. Відповідач таких вимог договору оренди не виконав, документи для нотаріального посвідчення договору оренди автомобіля не представив. Відповідачу позивачем було направлені повідомлення з вимогою нотаріального посвідчення договору від 24.02.2015 р. та 03.03.2015 р., але зазначені повідомлення були проігноровані (а.с.13-15). Вищевказане підтверджує, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору оренди, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося часткове виконання договору оренди автомобіля, і відповідач (орендар) ухилився від нотаріального посвідчення договору, отже у суду є законні підстави визнати такий договір дійсним. Тому, з огляду на вищевикладене, є законні підстави в судовому порядку визнати дійсним договір оренди автомобіля. На момент повернення автомобіля у орендаря була непогашена заборгованість перед орендодавцем по щотижневій орендній платі за останній тиждень оренди у розмірі 910 грн. відповідно до п.п.1.2. договору, тому така сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Позивач по справі звернувся до ФОП «[PERSON]» про визначення розміру матеріального збитку, нанесеного відповідачем орендованому автомобілю, і відповідно до експертної оцінки (звіту) №24/03/15 від 03.03.2015 р. вартість матеріального збитку, нанесеного йому внаслідок пошкодження автомобіля, складає 12324 грн. 16 коп., вартість послуг експерта складає 700 грн., що підтверджується відповідним товарним чеком від 05.03.2015 р., тому вказані суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача (а.с.16, 54-67). Відповідно до п.п.8.4. договору оренди у випадку затримання відшкодування шкоди, завданої автомобілю чи наданні рівноцінного авто в установлений строк, орендар сплачує пеню 1% від вартості завданих пошкоджень чи оціночної вартості авто за кожний день прострочення. Період, за який начисляється пеня з 28.02.2015 р. по 23.06.2015 р. (дата останнього розрахунку боргу), становить 14172 грн. 60 коп. (123, 24 грн. (1 % від вартості завданих пошкоджень) за кожен день прострочення) х 115 днів прострочення)-пеня за затримання відшкодування шкоди, завданої автомобілю. Відповідно до п.п.6.5. договору оренди у випадку порушення строків виконання орендарем зобов'язань по договору без попередньої домовленості орендодавець має право нарахувати, а орендар зобов'язується сплатити штраф у розмірі 100 грн. за кожен день прострочення. До суми заборгованості позивач нараховує штрафні санкції у розмірі 11500 грн.-по 100 грн. за кожен день прострочення за 115 днів, що відповідає умовам договору оренди автомобіля, тому і ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення 26834 грн. 82 коп. упущеної вигоди. Так, позивач посилається в обґрунтування таких виомг на те, що автомобіль знаходиться в аварійному стані, з пошкодженнями, від нього відмовляються всі потенційні клієнти, і через такий стан автомобіля він не може здати його в оренду третім особам, і він, як підприємець, несе великі матеріальні збитки, що являються упущеною вигодою внаслідок простою автомобіля. Сума упущеної вигоди за період з 23.02.2015 р. по 23.06.2015 р. (дати подачі уточнених позовних вимог до суду) складає 26834 грн. 82 коп. (а.с.38-42). Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Однак, між сторонами по справі договір укладався на строк до 22 вересня 2017 р. включно, у цей період часу позивач по справі не міг здавати в оренду свій автомобіль, оскільки був пов'язаний договірними відносинами з відповідачем. Внаслідок порушення відповідачем умов договору оренди автомобіля, заподіяння матеріальної шкоди внаслідок пошкодження автомобіля з відповідача підлягають стягненню матеріальна шкода та штрафні санкції, чому суду вище дана відповідна оцінка, тому інші збитки позивачу, зокрема, у вигляді упущеної вигоди, не підлягають відшкодуванню з боку відповідача. Отже, загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача внаслідок невиконання та неналежного виконання умов договору оренди автомобіля, становить 39606 грн. 76 коп. З боку відповідача заперечень на позов та доказів у їх підтвердження не надійшло, відтак суд діє відповідно дло положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України, виходячи з встановлених судом фактичних обставин та наданих доказів. За правилами ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені у вигляді сплати судового збору при подачі позову до суду, що дорівнює 639 грн. 67 коп. (243, 60 грн. + 396, 07 грн.), виходячи з об'єму задоволених позовних вимог майнового та немайнового характеру, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: partial