Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

Заявники звернулись до суду з заявою, в якій з урахуванням наступних уточнень просять встановити юридичний факт, а саме визначити місцезнаходження домоволодіння, частка якого належить на праві приватної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування заяви зазначили, що є спадкоємцями після смерті їх матері [PERSON], яка померла [INFO] року. До складу спадкового майна входить частина домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] ([ADDRESS]). Проте вони позбавлені можливості оформити спадкові права у зв'язку з невідповідністю адреси домоволодіння, що вказана у правовстановлюючому документі, адресі домоволодіння згідно відомостям інвентарної справи та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Так, згідно рішення районного виконавчого комітету Московського району № 778 від 16.11.1954 року земельна ділянка, на якій розташоване домоволодіння, знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Аналогічна інформація щодо адреси домоволодіння міститься в КП "ХМБТІ", в інвентарній справі на домоволодіння та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Між тим у правовстановлюючому документі на частину домоволодіння, а саме в рішенні Московського районного суду м. Харкова від 09.08.2004 року по справі № 2-45771, зазначена інша адреса домоволодіння - [ADDRESS]. Вказане пов'язано з тим, що під час оформлення спадщини в 1961 році нотаріусом було допущено описку, в зв'язку з чим в подальшому у відповідних документах зазначалась помилкова адреса домоволодіння, а саме - [ADDRESS]. В судовому засіданні представник заявників підтримав заяву та викладені в ній доводи. [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], в судовому засіданні заперечувала проти заяви. В обґрунтування заперечень посилалась на позицію реєстраційної служби, згідно якої повноваження щодо присвоєння адреси об'єкту нерухомого майна не відносяться до компетенції органів судової влади. Представник Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, надав суду письмові заперечення проти заяви, в яких просив відмовити в її задоволенні. В обґрунтування заперечень зазначив, що повноваження щодо присвоєння адрес об'єктам нерухомого майна віднесені до компетенції Харківської міської ради. Приватний нотаріус ХМНО [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності та ухвалити рішення у відповідності до законодавства України. Представник КП "ХМБТІ" надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. Також зазначив, що адреса житлового будинку, про який йде мова в заяві позивачів - [ADDRESS], затверджена рішення РВК Московського району № 778 від 15.11.1954 року. Житловий будинок за вказаною адресою прийнято до експлуатації актом приймання, затвердженим рішенням РВК Московського району м. Харкова № 201 від 20.10.1971 року. Інші заінтересовані особи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заперечень проти заяви, заяв про розгляд справи у їх відсутність, суду не надали. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення заяви з огляду на наступне. Як встановлено судом з матеріалів справи, рішенням Московського районного суду м. Харкова від 09.08.2004 року по справі № 2-45771, 2004 рік, ухваленим в цивільній справі за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Московського РВК м. Харкова про визнання права власності в порядку спадкування (далі - Рішення від 09.08.2004 року) - позов задоволено. Визнано на [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на 22/100 частин домоволодіння [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. Визнано право власності за [PERSON], [PERSON], [PERSON] в порядку спадкування за законом на 22/300 частин кожний домоволодіння [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. Як вбачається із свідоцтва про смерть серія [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] року. Згідно Свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], [PERSON] у зв'язку із реєстрацію шлюбу 09.11.2013 року змінила прізвище на [PERSON]. Постановою № 63/02-31 від 26.05.2014 року, ухваленою приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві власності на житловий будинок № 25/28 по вул. Лафарга у м. Харкові. В обґрунтування постанови зазначено, що в якості правовстановлюючого документу спадкоємцем надано Рішення від 09.08.2994 року, в якому адресою домоволодіння зазначена наступна: [ADDRESS]. Проте спадкоємцем [PERSON] не надано документів, що підтверджують право власності спадкодавця на частку житлового будинку по [ADDRESS] Згідно Інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 26450941 від 05.09.2014 року, № 26453127 від 05.09.2014 року, домоволодіння за адресою: [ADDRESS], зареєстровано на праві власності в тому числі за [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі Рішення від 09.08.2004 року. Таким чином, домоволодіння, місцезнаходженням якого згідно вказаного вище Рішення від 09.08.2004 року є наступна адреса: [ADDRESS], в Реєстрі прав власності на нерухоме майно зареєстроване за іншою адресою, а саме: [ADDRESS]. Як вбачається з рішення виконкому Сталінської райради депутатів трудящих м. Харкова № 778 від 16.11.1954 р., в ньому зазначено наступну адресу земельної ділянки: [ADDRESS]. Рішенням виконкому Московської райради депутатів трудящих № 201 від 20.10.1971 року прийнято новозбудований будинок в 1958-60 рр. [PERSON] по [ADDRESS], згідно акту районної прийомної комісії. Судом були витребувані копії інвентаризаційних справ на домоволодіння за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS]. На запит суду було надано копію інвентаризаційної справи 3156, № 7806 на домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з вказаної інвентаризаційної справи, в ній містяться як документи на домоволодіння за адресою: [ADDRESS], так і документи на домоволодіння за адресою: [ADDRESS], в тому числі міститься вказане вище Рішення від 09.08.2004 року. Також у вказаній інвентаризаційній справі знаходяться листи КП "ХМБТІ" № 23-28122 від 07.06.2007 року, № 1201603 від 25.05.2009 року, № 5930 від 14.08.2014 року, в яких зазначено, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи земельна ділянка зареєстрована згідно рішення РВК Московського району № 778 від 16.11.1954 року по [ADDRESS]. Домоволодіння, що розташоване за вищевказаною адресою, зареєстровано на праві власності на ім'я в тому числі [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 22/300 частині кожному згідно Рішення від 09.08.2004 року по [ADDRESS]. Крім того, в матеріалах інвентаризаційної справи міститься витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно № 23875455 від 17.09.2009 року, оформлений КП "ХМБТІ", з якого вбачається, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS], зареєстровано на праві власності за [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 22/300 ч. кожному згідно Рішення від 09.08.2004 року. В іншому витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, що оформлений КП "ХМБТІ" і також міститься в інвентаризаційній справі, а саме витягу № 5145931 від 21.10.2004 року, містяться аналогічні дані щодо реєстрації права власності на домоволодіння [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 22/300 ч. кожному згідно Рішення від 09.08.2004 року. Проте адреса домоволодіння у вказаному витягу зазначена наступна: [ADDRESS]. За таких обставин, оцінюючи в сукупності пояснення представника заявників, матеріали цивільної справи, в тому числі матеріали інвентаризаційної справи, суд приходить до висновку щодо тотожності наступних адрес: [ADDRESS] та [ADDRESS]. Також, як встановлено судом з досліджених ним доказів, спочатку відповідній земельній ділянці та домоволодінню, що розташоване на ній, була присвоєна адреса: [ADDRESS], за якою вказане домоволодіння було спочатку зареєстроване в КП "ХМБТІ", а в даний час - в Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Частиною 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника заявників, від встановлення вказаного вище факту залежить можливість реалізації заявниками права на спадкування та отримання ними відповідного свідоцтва про право на спадщину. Згідно роз'яснень, викладених в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 3005.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. За таких обставин, враховуючи відсутність спору про право, суд вважає за можливе задовольнити заяву [PERSON] та [PERSON] При цьому суд не приймає до уваги заперечення представника Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, а також [PERSON], в яких вказані особи посилались на відсутність у суду повноважень щодо присвоєння адреси об'єкту нерухомого майна, з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, адреса вказаному вище домоволодінню була присвоєна компетентними органами у встановленому законом порядку. Відповідно, в даній цивільній справі судом не вирішується питання щодо присвоєння адреси вказаному вище домоволодінню, а встановлюється факт його місцезнаходження за певною, раніше присвоєною, адресою.

Outcome: approved