Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

12 березня 2018 року позивач [PERSON], звернулась з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивач зазначила, що\~перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання мають одну дитину [PERSON], [INFO], яка є інвалідом дитинства. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 01 квітня 2015 року з відповідача було стягнуто на її користь аліменти на утримання дитини, у сумі 600 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначила, що на даний час не працює, так як здійснює догляд за дитиною, отримує державну соціальну допомогу в розмірі 1000 грн., однак цих коштів недостатньо, щоб забезпечити дитину всім необхідним. Відповідач на даний час є працездатним та здоровим. У звязку з вищевикладеним позивач просить суд задовольнити позов та стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1200 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що згоден сплачувати аліменти на утримання дитини, але не в тому розмірі, на якому наполягає позивач. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що учасники справи перебували у шлюбі, який на даний час розірвано. Від шлюбу учасники справи мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №215896, виданого Грабівською сільською радою Кодимського районного управління юстиції Одеської області (а.с.7). Позивач отримує аліменти на підставі рішення апеляційного суду Одеської області від 01 квітня 2015 року (а.с.9). Згідно ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР(475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй\~має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., …батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини…. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно статті 8\~Закону України "Про охорону дитинства"\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої\~статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів». Частиною 2\~статті 182 Сімейного кодексу України\~передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.\~Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З позовних вимог позивача вбачається, що вона просить стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1200 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до\~ст.192 ч.1 цього ж Кодексу\~розмір аліментів може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні, як підставу для збільшення розміру стягуваних аліментів позивач вказує, що сума стягуваних аліментів на даний час є недостатньою для матеріального утримання дитини, що тягне погіршення її матеріального стану. На думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина, природно, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. З часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Матеріальне становище позивача також погіршилося у звязку з інфляційними процесами у державі, подорожчанням продуктів харчування та товарів загального вжитку, що є загальновідомим фактом. В той же час, відповідач, не є особою похилого віку, працездатний, спроможний сплачувати аліменти на дитину щомісячно, у більшому розмірі ніж визначено попереднім рішенням суду. В той же час суд враховує, що з 01 січня 2018 року мінімальний розмір аліментів на дитину від 6 років становить 930 гривень, тому суд приходить до висновку про необхідність збільшення розміру аліментів до мінімальної межі стягнення аліментів на одну неповнолітню дитину відповідного віку. Тому, виходячи з принципу законності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та збільшення розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, а саме з 600 грн. до 930 грн. щомісяця. З урахуванням зазначених обставин, інтересів неповнолітньої дитини, виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності, закріплених у статтях\~7\~та\~182 Сімейного кодексу України, суд приходить висновку про збільшення розміру аліментів, стягнутих\~з [PERSON] на підставі рішення апеляційного суду Одеської області від 01 квітня 2015 року на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 600 грн.. Відповідно до ч. 1ст. 133\~ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. В силу ч. 6\~статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України… Враховуючи вищевикладене, позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст.ст.180-182 СК України,

Outcome: partial