Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

10 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Писаренко Марина Олександрівна, в якому просить розірвати договір купівлі- продажу нежитлового приміщення [ADDRESS], що складається з літер «А» та має площу 72,4 кв.м., який укладено 08 лютого 2016 року між [PERSON] та [PERSON], який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пісаренко Марина Олександрівна, зареєстровано в реєстрі за № 57 та внести зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо власника нежитлового приміщення [ADDRESS], що складається з літер «А» та має площу 72,4 кв.м. та вказати власником [PERSON]. В обґрунтування позову вказує, що 08 лютого 2016 року між [PERSON] та [PERSON], укладено договір купівлі- продажу нежитлового приміщення [ADDRESS], що складається з літер «А» та має площу 72,4 кв.м., який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Писаренко Марина Олександрівна, зареєстровано в реєстрі за № 57. Позивач свої обов'язки покупця за Договором виконав в повному обсязі та передав відповідачу відповідно до умов п.2.1 Договору грошові кошти у сумі 775 300 грн. 38 коп. Відповідачем на підтвердження права власності на зазначене нежитлове приміщення надано нотаріусу договір купівлі продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Виходцевим І.А. від 06 січня 2016 року, зареєстрований за номером № 1, про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено 06 січня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Виходцевим І.А. за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна: 826578980000. На виконання умов договору відповідач передав належне йому на праві приватної власності нежитлове приміщення та здійснено державну реєстрацію права власності позивача на нерухоме майно. У березні 2016 року позивачем виявлено, що вказане приміщення опечатано та змінено замки. 08 березня 2016 року згідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, як підтвердила право власності позивача на вказане приміщення. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна позивачу стало відомо, що нежитлове приміщення [ADDRESS], що складається з літер «А» та має площу 72,4 кв.м.належить на праві комунальної власності Територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради, дата реєстрації 11 липня 2014 року, реєстраційний номер 442994380000. Дізнавшись вказану інформацію позивач 22 вересня 2017 року направив відповідачу на зазначену в Договорі адресу, вимогу про розірвання Договору купівлі-продажу на підставі п.1.2., про те вказана вимога повернулась на адресу позивача з відміткою за закінченям терміну зберігання, що стало підставою для звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про місце день і час розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду письмову заяву, в якій позов з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 63). [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце день і час розгляду справи повідомлений належним чином, в порядку встановленому ст. 128 ЦПК України (а.с. 62 ), крім того, про розгляд справи повідомлявся шляхом оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» (а.с. 67). про причини неявки суду не повідомив. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що 08 лютого 2016 року між [PERSON] та [PERSON], укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення [ADDRESS], що складається з літер «А» та має площу 72,4 кв.м., який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пісаренко Марина Олександрівна, зареєстровано в реєстрі за № 57. 5зщ Відповідно до п. 1.1. Договору відповідач передає у власність позивача, а позивач приймає у власність квартиру нежитлового приміщення [ADDRESS] і зобов'язується сплатити за нього визначену цим Договором грошову ціну. Відповідно до п. 2.1. Договору продаж квартири 1 за домовленістю сторін вчиняється за 775 300 грн. 38 коп. Зазначена ціна відповідає волевиявленню сторін, є остаточними і змінам після укладення договору не підлягає. Грошові кошти передані покупцем продавцю повністю до підписання цього договору. Підписи сторін на договорі купівлі-продажу підтверджують відсутність будь-яких претензій щодо проведення розрахунків. Відповідно до п. 3.1.1. Договору продавець передає продане майно покупцю(позивачу) майно одразу після підписання цього договору. Обов'язок передати предмет договору покупцеві вважається виконаними після передачі покупцеві ключів від нежитлового приміщення та технічної документації до нього. Позивач обов'язки покупця за Договором виконав в повному обсязі та передав відповідачу п.2.1 Договору грошові кошти у сумі 775 300 грн. 38 коп. Відповідачем відповідно до п. 1.1.2. Договору на підтвердження права власності на зазначене нежитлове приміщення надав нотаріусу договір купівлі продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Виходцевим І.А. 06 січня 2016 року зареєстрований за номером № 1, державну реєстрації права власності на нежитлове приміщення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено 06 січня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Виходцевим І.А. за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна: 826578980000. На виконання умов договору відповідач передав належне йому на праві приватної власності нежитлове приміщення та здійснено державну реєстрацію права власності позивача на нерухоме майно. У березні 2016 року позивачем виявлено, що вказане приміщення опечатано та змінено замки. 08 березня 2016 року позивач зробив запит для з'ясування права власності на своє приміщення, З яких вбачається, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, власником зазначеного приміщення вказаний позивач. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна позивачу стало відомо, що нежитлове приміщення [ADDRESS], що складається з літер «А» та має площу 72,4 кв. м. належить на праві комунальної власності Територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради, дата реєстрації 11 липня 2014 року, реєстраційний номер 442994380000. Дізнавшись вказану інформацію позивач 22 вересня 2017 року направив відповідачу на вказану в Договорі адресу, вимогу про розірвання Договору купівлі-продажу на підставі п.1.2., про те вказана вимога повернулась на адресу позивача з відміткою за закінченням терміну зберігання. Відповідно до абзаців 1,2 п.1.2. Договору продавець гарантує, що на момент укладання цього Договору майно не перебуває в заставі( в тому числі податковій), не є предметом будь-якого іншого обтяження, не знаходиться під арештом чи забороною, на майно відсутні вимоги або претензії третіх осіб, щодо нього не ведуться судові спори, відносно нього не було укладено будь-яких договорів відчуження з іншими особами, що інші треті особи не мають ніяких прав на майно(в тому числі права першочергової купівлі). Якщо повідомлена інформація не відповідає дійсності, покупець має право вимагати зниження ціни або розірвання договору купівлі-продажу, якщо він не знав і не міг знати про права третіх осіб не майно. Відповідно до ст. 659 ЦК України, продавець зобов'язаний попередити покупця про всі права третіх осіб на товар, що продається (права наймача, право застави, право довічного користування тощо). У разі невиконання цієї вимоги покупець має право вимагати зниження ціни або розірвання договору купівлі-продажу, якщо він не знав і не міг знати про права третіх осіб на товар. Під час підписання вказаного Договору, відповідач гарантував,що на момент підписання Договору майно не перебуває в заставі (в тому числі податковій), не є предметом будь-якого іншого обтяження, не знаходиться під арештом чи забороною, на майно відсутні вимоги або претензії третіх осіб, щодо нього не ведуться судові спори, відносно нього не було укладено будь-яких договорів відчуження з іншими особами,що інші треті особи не мають ніяких прав на майно(в тому числі права першочергової купівлі позивача про права третіх осіб. Також, під час укладання відповідача не попередив позивача про права третіх осіб на вказане приміщення. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна нежитлове приміщення [ADDRESS], що складається з літер «А» та має площу 72,4 кв. м. належить на праві комунальної власності Територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради, дата реєстрації 11 липня 2014 року, реєстраційний номер 442994380000. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. В порушення ч. 1 ст. 659 ЦК України та абзаців 1, 2 п.1.2 Договору, відповідач не попередив позивача про право власності на вказане майно у Територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради. Крім того, порушення вказаних зобов'язань відповідачем за Договором та норм ЦК України позбавляє позивача права, як власника майна, користуватись та розпоряджатись цим майном. Згідно ч. 1, 2 ст. 598 ЦПК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Як вбачається з положень ч. 1, 2 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Згідно до ч. 3, 4 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується. Враховуючи, що нежилове приміщення було набуте позивачем на підставі договору купівлі-продажу, то у разі розірвання даних договорів відпадає і відповідна правова підстава, на якій було набуто нежитлове приміщення у власність позивача та відповідно правова підстава для подальшого існування державної реєстрації за позивачем права власності нежитлове приміщення. Разом з тим, вимога про зазначення власником вказаного приміщення [PERSON] задоволенню не підлягаєь, виходячи з наступного. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України, відповідачем не надано. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки, судовим розглядом встановлено, що право власності на вказане майно має третя особа, а саме Територіальна громада м. Києва в особі Київської міської ради, то вимога про внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, шляхом зазначення власником відповідача [PERSON], у зв'язку з викладеним задоволенню не підлягають. Підсумовуючи викладене, суд, приходить до висновку, що позовна заява є частково обгрунтованою, а тому підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати понесені позивачем з оплати судового збору в розмірі 1280 грн.00 коп. та витрати понесені позивачем в ході розгляду сумі 850 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial