Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

ВАТ "Запоріжжяобленерго" в особі Правобережних електричних мереж звернулось до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення вартості спожитої електроенергії в розмірі 670 грн. 57 коп. та судових витрат, які поніс позивач при зверненні з позовом до суду, які складаються з суми судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. Представник позивача Козак Т.В. до початку судового засідання надала заяву, в якій просить слухати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, у разі неявки відповідача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про місце, день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили, тому на підставі ч.4, ч.8 ст.76 ЦПК України суд визнає неявку відповідачів неповажною. Суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України з ухваленням заочного рішення. Судом встановлено, що ВАТ "Запоріжжяобленерго" на підставі відкритого особистого рахунку № [NUMBER] постачає електричну енергію [PERSON], що мешкає за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки МКП "Основаніє" № 7784 від 18.12.2014 р. за даною адресою зареєстрована також [PERSON] Відповідачі споживають електричну енергію та здійснюють часткову оплату виставлених ВАТ "Запоріжжяобленерго" рахунків, а позивач здійснював постачання електричної енергії на вищезазначений об'єкт. Отже, відповідно до ст. 202 ЦК України сторони вчинили дії, спрямовані на набуття цивільних прав та обов'язків, тобто, вчинили двосторонній правочин ( договір) щодо купівлі-продажу електричної енергії. Відповідно до ч.1 ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмового правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Чинне законодавство, що регулює правовідносини у сфері енергопостачання не передбачає наслідку недійсності правочину, щодо купівлі-продажу електричної енергії у разі не додержання письмової форми договору. Правовідносини між енергопостачальником та побутовим споживачем електричної енергії регулюється Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженням Постановою КМУ від 26.07.1999 р. № 1357, із наступними змінами та доповненнями. Згідно з абзацом 2 п. 1 ПКЕЕН ці Правила обов'язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форми власності. Відповідно до п. 19 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами ( цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно з п. 20 ПКЕЕН розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричної енергії вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до п. 42 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідач в порушення зазначених норм ПКЕЕН не виконує свої обов'язки належним чином, у зв'язку з чим виникла заборгованість за спожиту електричну енергію у кількості 2222 кВТ.год. на суму 670 грн.18 коп., що виникла з причини несплати виставлених рахунків, починаючи з 04.11.2013 р. по 03.02.2015 р. ( електрична енергія була спожита у період з 30.09.2013 р. по 31.01.2015 р.). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, згідно ст. 9 ЗУ "Про судовий збір" від 08.07.2011 р., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати, які поніс позивач по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved