Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» , відділення № 198 філії «Полтавське РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит» про захист прав споживачів та стягнення коштів. Свої вимоги мотивує тим, що 20 жовтня 2014 року між ним та ПАТ»Банк «Фінанси та Кредит», в особі начальника відділення № 40 філії «Полтавське РУ «АТ «Банк «Фінанси та Кредит» [PERSON] , яке у подальшому було перейменоване у відділення № 198 був укладений договір № 331832/212954/6-14 строком на 6 місяців на загальну суму вкладу 5199,42 доларів США. На час подачі даного позову до суду строк дії вищевказаного депозитного договору закінчився. На неодноразові його звернення щодо повернення вказаної суми депозитного вкладу відповідачі відмовляються здійснити такі виплати. В звязку з чим він змушений звернутись до суду з даним позовом. Крім того просив стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 4000, 00 гривень. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про час і день розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засідання підтримав позовні вимоги [PERSON] та просив їх задовольнити в повному обсязі. Суду надав довідку про те, що станом на 17.08.2015 року у [PERSON] загальна сума коштів, які обліковуються на поточних рахунках в Банку «Фінанси та Кредит» становить 5199,42 долари США. Представник відповідача 1 - ПАТ «Банк» Фінанси та Кредит», вдруге в судове засідання не з'явився. Про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи суду не надав. Представник відповідача 2 відділення № 198 філії «Полтавське РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит» вдруге в судове засідання не з'явився. Про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи суду не надав. Третя особа Управління Національного банку України в Сумській області в судове засідання не зявився, надав суду пояснення по суті вказаної справи зазначивши наступне Національний банк не відповідає за зобовязання інших банків, а інші банки не відповідають за зобовязаннями Національного банку, крім випадків, коли вони добровільно беруть на себе такі зобовязання. Вважав, що предметом спору в даній справі є правовідносини вкладника та Банку та повязані з ним права і обовязки, Національний банк учасником зазначених правовідносин не є, і відповідно, будь-яких прав та обовязків перед сторонами не має, а тому просив суд справу розглядати без участі представника Управління Національного банку України в Сумській області.( а.с.15-16). Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 20 жовтня 2014 року [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в особі відділення № 40 філії «Полтавське РУ» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» уклали договір № 331832/212954/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 6 місяців в іноземній валюті з 20.10.2014 р. по 20.04.2015 р .( а.с.3 ) Згідно довідки виданої відділенням №198 від 17.08.2015 року загальна сума коштів належних [PERSON], які обліковуються на поточному рахунку №26209385768001 відкритому в банку «Фінанси та Кредит» на підставі договору № 331832/212954/6-14 становить 5199,42 долари США (а.с. 30 ). Відповідно до п. 2 договору-заяви банківського вкладу (депозиту) банк, за час користування коштами Вкладу, протягом строку визначеного п.1. Договору-заяви, нараховує і виплачує Вкладникові проценти за ставкою 12,00 % річних. Нараховані проценти зараховуються вкладнику на рахунок, відкритий у Банку. Відповідно до п. 6 договору-заяви банківського вкладу (депозиту) вклад повертається Вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.2 Основних умов. Відповідно до абз.2 п.1.6 Положення про порядок здійснення банками України вкладних(депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 року №516, банк сплачує вкладнику суму вкладу ( депозиту) і нараховані за ним проценти у валюті вкладу(депозиту), якщо грошові кошти надійшли на вкладний ( депозитний ) рахунок в іноземній валюті, або на умовах та в порядку, передбачених договором, відповідно до заяви вкладника в іншій іноземній чи в національній валюті. У відповідності до вимог ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Правовідносини між банком та вкладниками , також, регулюються законодавством про захист прав споживачів. Про це свідчить постанова Пленуму Верховного Суду України (ВСУ) № 5 від 12.04.96 р. Роз'яснюючи судам питання про застосування Закону України "Про захист прав споживачів" до відносин, які ним регулюються, ВСУ постановив, що цей Закон не визначає певних меж своєї дії. Він повинен застосовуватися, зокрема, до договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян, у тому числі про відкриття і ведення рахунків тощо. Якщо положення нормативних документів, наприклад інструкції або постанови НБУ, суперечать чинному законодавству, суд застосовує норми цього законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1060 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Таким чином, у суду є достатньо підстав вважати, що відповідачем грубо порушені норми ст. 1058, ч. 2 ст. 1060 ЦК України. Тому, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають до задоволення повністю в частині стягнення депозитного вкладу. Згідно ч.1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому в стягненні з відповідача на користь [PERSON] судових витрат в частині понесених ним витрат на правову допомогу слід відмовити, оскільки дані витрати не знайшли документального підтвердження під час розгляду даної справи. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в прибуток держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial