Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

У червні 2020 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач добровільно надає кошти на утримання сина у розмірі 500 грн. щомісячно, іноді купує ліки та одяг, проте це не забезпечує достатній рівень життя та розвитку дитини. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини. Ухвалою суду від 15.07.2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. 26.08.2020 року від відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого [PERSON] не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини. Відповідач посилається на те, що до моменту звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини за усною домовленістю між позивачем та відповідачем зокрема: в червні 2018 року та в червні 2019 року відповідач відправляв дитину до дитячого літнього табору, відкрив картку Юніора 2016 року, купує речі, одежу, їжу, веде нормальний спосіб життя, бачиться з дитиною. Отже, [PERSON] частково визнає вимогу обов`язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття, оскільки чітко усвідомлює, що надання дитині матеріальної допомоги є правом батька та не звільняє його від обов`язку утримувати дитину. Проте, в позовній заяві позивач стверджує нібито відповідач надає кошти на утримання сина у розмірі 500 гривен, а інколи купує ліки та одяг. Дане твердження позивача вважає безпідставним та необґрунтованим. Така позиція відповідача була зумовлена тим, що він не був упевнений у цільовому використанні аліментів позивачем, а тому задля повноцінного та гармонійного розвитку сина відповідач зазначив [PERSON] , що буде купувати необхідні речі по факту їх необхідності. Також, позивач у позовній заяві стверджує, що відповідач не має на утриманні інших осіб. Дане твердження є хибним, так як відповідно до свідоцтва про шлюб, він 16.11.2019 року зареєстрував шлюб із [PERSON] , тому на даний час на утриманні відповідача є дружина, з якою вони проживають в гуртожитку, щомісячна плата за який становить 2070 гривень з урахуванням всіх житлово-комунальних послуг, яка проводиться одним платежем. Також, на думку позивача було б доцільно стягнути з позивача та відповідача судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України. В судове засідання позивач не з`явилася, заявою від 15.07.2020 року просила розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судовому засіданні підтримав свою позицію, висловлену у відзиві на позовну заяву. Також зазначив, що застрахував здоров`я сина за накопичувальною системою та вже три роки сплачує кошти на це. Інших утриманців, окрім дружини, не має. Дружина закінчила навчання та ще не працює. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] 14.11.2009 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.07.2010 року. Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 07.06.2016 року розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 14 листопада 2009 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №1174. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] 02.08.2019 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Згідно із довідкою Лиманецької сільської ради №459 від 22.05.2020 року, [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] та знаходяться на її утриманні. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16.11.2019 року, [PERSON] 16.11.2019 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». З довідки КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є.Карабелеша» вбачається, що [PERSON] працює на посаді технік зубний, заробітна плата за період з 01.01.2020 року по 31.07.2020 року склала 32 412, 46 грн., середньомісячна заробітна плата складає 5 402,08 грн. В силу ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту ст. 182 СК України вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Посилання відповідача на те, що в нього на утриманні знаходиться дружина [PERSON] , що треба враховувати при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд вважає необґрунтованими, оскільки остання є повнолітньою та працездатною особою, на спростування чого відповідачем не надано відповідних доказів. На підтвердження витрат на проживання в гуртожитку відповідач доказів не надав. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, зважаючи на те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку для забезпечення її гармонійного розвитку, враховуючи майновий стан відповідача, відсутність на його утриманні інших дітей, непрацездатних батьків чи дружини, суд вважає необхідним стягнути із [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840, 80 грн.

Outcome: approved