Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

25.02.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 06.03.1992р. сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з ним, та знаходиться на його утриманні. У липні 2014р. вони припинили шлюбні відносини та проживають окремо. Відповідачка добровільно не надає допомоги на утримання дитини, на підставі чого просить стягнути з відповідачки аліменти на його користь на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття доньки . В судове засідання позивач з'явився, позов підтримав у повному обсязі, та просив його задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, день та час судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутністю суду не надав. За таких обставин, справа розглядається в порядку заочного розгляду, відповідно до ухвали суду від 28 квітня 2015 року. Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову частково. Судом встановлено, що 06 березня 1992 року між сторонами був укладений шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 59 та було видане Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області Свідоцтво про шлюб І-КИ № 299515 від 19.02.2015 року (а.с. 5). Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане виконкомом Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 03.06.1999р. (а.с. 6). Згідно довідки Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 23.02.2015 року № 168, [PERSON], [INFO], знаходиться на повному утриманні позивача (а.с. 7). Відповідач ухиляється від утримання дитини та не надає позивачці матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивач просив стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) на утримання дитини. Статтею 191 СК України, передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За такими обставинами позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини з усіх доходів щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття. Не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат пов'язаних з наданням юридичної допомоги за складання позову у сумі 250 гривень, виходячи з наступного. У відповідності зі статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Проте в наданій суду квитанції не вказано кількість часу, який затратив адвокат на надання правової допомоги, в зв'язку з чим витрати в розмірі 250 гривень на надання правової допомоги не знайшли свого підтвердження. Згідно зі статтею 5 частини 1 пункта 3 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 81, 88 Цивільно-процесуального кодексу України, позивач звільнений від сплати судових витрат при зверненні з позовом про стягнення аліментів та вони стягуються з відповідача. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Outcome: partial