Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Новоград - Волинська місцева прокуратура в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Житомирської обласної адміністрації звернулася з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що вироком Баранівського районного суду від 23.01.2018 року, який набрав законної сили 22.02.2018 року, відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України (а.с.2-6). Відповідно до цього вироку, [PERSON] визнаний винним у тому, що 17.09.2017 року, діючи з необережності, здійснив випадковий постріл з гладкоствольної рушниці марки "ИЖ-43" №9213391, 12-го калібру, яким поранив потерпілого [PERSON], завдавши останньому тілесні ушкодження, що належать до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Внаслідок злочинних дій [PERSON] потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні торакальної хірургії КУ "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського" Житомирської обласної ради з 17.09.2017 року по 30.09.2017 року - протягом 13 ліжко-днів. Загальна сума бюджетних коштів, витрачених вказаним закладом на лікування потерпілого, становить 5461,95 грн., які позивач просить стягнути з відповідача на користь Департаменту фінансів Житомирської обласної адміністрації. Ухвалою судді від 30.11.2018 року відкрито загальне позовне провадження по справі, надано відповідачеві строк для подання відзиву, роз'яснено права учасникам справи, справу призначено до підготовчого судового засідання, здійснено виклик\~ сторін (а.с.13-14). Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, подав заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнає в повному обсязі. Департамент фінансів Житомирської обласної адміністрації надіслав заяву, просить справу розглянути без участі представника. Вислухавши прокурора, дослідивши наявні у справі докази, суд відповідно до приписів ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення, оскільки позов визнаний відповідачем. Судом встановлено, що згідно з вироком Баранівського районного суду від 23.01.2018 року, який набрав законної сили 22.02.2018 року, відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України. [PERSON] визнаний винним у тому, що 17.09.2017 року, діючи з необережності, здійснив випадковий постріл з гладкоствольної рушниці марки "ИЖ-43" №9213391, 12-го калібру, яким поранив потерпілого [PERSON], внаслідок чого завдав останньому тілесні ушкодження у вигляді поранення грудної клітки справа з ушкодженням м'яких тканин задньої поверхні грудної стінки справа, правої легені, правої долі печінки, правої нирки, тканин заочеревинниого простору справа, що належать до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя (а.с.7-9). Через злочинні дії [PERSON] потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні торакальної хірургії КУ "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського" Житомирської обласної ради з 17.09.2017 року по 30.09.2017 року - протягом 13 ліжко-днів. Загальна сума бюджетних коштів, витрачених вказаним закладом на лікування потерпілого, становить 5461,95 грн., до підтверджено інформацією КУ "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Горбачевського" Житомирської обласної ради від 12.11.2018 року №01/2658(а.с.10). Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно зі ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо злочин вчинено малолітньою або неповнолітньою особою, витрати на лікування потерпілого відшкодовуються особами, визначеними статтями 1178 і 1179 цього Кодексу. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до вимог п.п. 1, 4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров';я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 року № 545, сума, витрачена на лікування потерпілого від злочину, підлягає стягненню до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я, у сумі фактичних витрат з винних осіб. За ч. 4 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат»,\~витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров';я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Таким чином, позовні вимоги позивача щодо стягнення майнової шкоди мають відповідні правові підстави і можуть бути задоволені. У зв'язку із задоволенням позову, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved