Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, зазначивши, що відповідач є батьком їх спільної дитини - [PERSON] , [INFO] . Вона не працює у зв`язку з тим, що доглядає за дитиною до досягнення нею трьох років. Відповідач добровільно не виділяє коштів на її утримання, хоча може надавати матеріальну допомогу. Він є працездатним, здоровим чоловіком, працює неофіційно. Дочка проживає разом із нею, а відповідач проживає окремо. Тому вона змушена звернутись до суду і просити стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 3000 грн щомісячно і до досягнення дитиною, [PERSON] , [INFO] , трьох років. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Не заперечує щодо винесення заочного рішення судом. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подав. Відповідач відзиву на позовну заяву у порядку, передбаченому ст. 178, 191 ЦПК України до суду не подав. За таких обставин судом, з урахуванням положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, було ухвалено розглядати справу заочно на підставі наявних у ній даних чи доказів. Відповідно положень ч. 2 ст. 191 та ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на таке. Суд встановив, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із матір`ю [PERSON] .. Позивач не працює у зв`язку з тим, що доглядає за дитиною до досягнення нею трьох років. Відповідно до змісту ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин 2-4 статті 84 цього кодексу. Відповідно до змісту ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, судом встановлено, що позивач має право на утримання від відповідача до досягнення їхньою дитиною трирічного віку. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягувати з відповідача, суд, згідно положень ч. 1 ст. 182 СК України, враховує таке. Відповідно до змісту ч. 6 ст. 84 СК України, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. По змісту ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 липня 2020 року становить 2197 грн на місяць. Позивач просить стягнути аліменти на її утримання в розмірі 3000 грн.. Суд вважає, що позивачем в повній мірі не доведено можливість відповідача сплачувати аліменти на її утримання в розмірі 3000 грн. Разом з тим, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на її утримання щомісячно і до досягнення дитиною [PERSON] трьох років у твердій грошовій сумі в розмірі 2197 грн., оскільки судом установлено, що позивач потребує такого утримання. Такий розмір аліментів відповідає встановленому законом прожитковому мінімуму для працездатних осіб з 1 липня 2020 року. При цьому суд враховує, що відповідачем не подано відзиву на позов із зазначенням доказів щодо неможливості сплати аліментів на дитину та дружину в розмірі, вказаному позивачем. Відтак, виходячи із наявних матеріалів справи суд вважає, що відповідач спроможний утримувати дружину. Відповідач є здоровою працездатною особою, може працювати та надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Тому суд вважає, що необхідно задовольнити позов частково. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду з означеним позовом [PERSON] не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати. Таким чином, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 840 грн 80 коп. в дохід держави. Понесені позивачем витрати на правову допомогу, враховуючи положення ч. 2 ст. 141 ЦПК України, та зважаючи на задоволення позову, підлягають стягненню з відповідача в розмірі 800 грн., що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору. В силу ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного та

Outcome: partial