Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа Старобільський районний відділ УДМС України у Луганській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що йому на праві власності належить будинок за адресою [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно. В будинку зареєстрований його син [PERSON], але фактично не проживає декілька років, добровільно знятися з реєстрації не бажає, тим самим його реєстрація в будинку перешкоджає йому володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому домоволодінням. Тому просить суд, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком за адресою [ADDRESS] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав та просив суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Представник третьої особи Старобільського районного відділу УДМС України у Луганській області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника третьої особи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно [PERSON] належить будинок за адресою [ADDRESS] Згідно довідки Старобільської міської ради Луганської області від 09.02.2016 року, в склад сім'ї [PERSON] входять дружина [PERSON] та син [PERSON], який з ними не проживає. Згідно вимог ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником або законом. Згідно вимогам ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Своєю бездіяльністю, а саме не бажанням виписатись з будинку відповідач [PERSON] перешкоджає позивачеві володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому будинком, порушує вимоги ст. ст. 319, 383 ЦК України, ст.ст. 6, 7, 8, 9, 10 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" №1382-IV від 11.12.2003 року, оскільки його реєстрація (прописка) у належному позивачеві позбавляє позивача права користуватися будинком, а також змушує його нести зайві затрати по сплаті комунальних платежів. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Питання реєстрації знаходяться у веденні сектору управління державної міграційної служби України Луганської області, що передбачено ст.11 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні". Однак, без письмової заяви відповідача Старобільський районний сектор управління державної міграційної служби України Луганської області не може зняти його з реєстрації за вказаною адресою. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] за адресою [ADDRESS] Луганської області зареєстрований, але більше року не проживає без поважних причин, і іншої домовленості між ним і [PERSON] або законом не встановлено. Крім того, відповідач [PERSON] цілком визнав позов, про що ним подано суду заяву, і визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 319, 380, 383, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 6, 7, 8, 9, 10 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" №1382-IV від 11.12.2003 року, ст. 72 ЖК УРСР,

Outcome: approved