Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 40 відсотків з усіх видів його заробітку та доходу, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у сторін є спільна дитина, яка проживає разом з позивачем, син є інвалідом з дитинства і потребує постійного догляду, відповідач згідно норм Сімейного кодексу України зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги він визнає частково, в частині стягнення на утримання сина ? частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, оскільки витрати на комунальні послуги за проживання у квартирі, в якій проживає неповнолітній син, харчування та всі необхідні витрати на утримання та лікування сина, його розвиток, у тому числі додаткові витрати сплачуються відповідачем, матеріально допомагає бабуся Данііла - мати позивача. Крім того, відповідач не заперечує проти виплати додаткових витрат на утримання сина, пов'язаних зі станом здоров'я сина у розмірі щомісячно 1/12 частини від усіх видів заробітку відповідача, для можливості його відвідування Центру соціальної та реабілітаційної допомоги «Прометей», проте позивач з такими вимогами не зверталась, та відмовилась відвозити сина до цього центру. Відповідач надав суду копії квитанції про регулярний переказ грошових коштів позивачу на утримання їх неповнолітнього сина, та довідку з місця роботи, відповідно до якої він займає посаду електрогазозварника, дохід за період з 01.12.2017 року по 30.11.2018 року складає 192 951,87 грн. Позивач подала до суду відповідь на відзив, у якому зазначила, що вона з позицією відповідача не погоджуються, вважає їх неправомірними. Вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 40 відсотків з усіх видів заробітків та доходу відповідача, обумовлені тим, що порівняно зі здоровою дитиною, син потребує постійної соціальної та побутової реабілітації. Ухвалою суду від 07.11.2018 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 05.12.2018 року, яке було відкладено на 04.01.2019 року. Учасники справи в останнє судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач позовні вимоги визнав частково. Враховуючи вищевикладене, а також положення ч.3 ст.211 та ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності учасників справи на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони мають спільного сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.5), який згідно довідки № 606 про потребу дитини у домашньому догляді, потребує домашнього догляду як дитина-інвалід, довідка дійсна до 15.06.2019 року (а.с.6), згідно медичного висновку № 307/9 про дитину-інваліда віком до 18 років має захворювання - дитячий церебральний параліч, змішана форма, психологічний синдром, груба затримка психологічного розвитку (а.с.7). Згідно ст.ст.180, 182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 181 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на наведене, враховуючи стан здоров'я дитини та часткове визнання відповідачем позову, наявність у нього постійного місця роботи і достатнього доходу, відсутність на його утриманні інших дітей, непрацездатних родичів чи близьких осіб, суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/3 частини заробітної плати (доходу) щомісячно, але не менше 50 % від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття, що буде достатнім для забезпечення належного рівня життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Разом з цим, суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них, а також положення ст.185 СК України щодо обов'язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Статтею 196 СК України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. На підставі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 704 грн. 80 коп., від сплати якого позивач був звільнений при подачі позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial