Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із указаною заявою, в обґрунтування вимог за якою зазначає, що 04.01.2012 року її батько [PERSON] пішов з дому та до теперішнього часу не повернувся. Кіровським РВ ДМУ ГУ МВС України в Донецькій області сформована розшукова справа, однак заходи, направлені на встановлення місцезнаходження батька, позитивного результату не дали. Згідно зі змістом заяви, за місцем постійного проживання [PERSON]: [ADDRESS] відомостей про місцезнаходження батька немає від моменту його зникнення. За місцем роботи в ТОВ «Сервіс-Дон-Буд» останній виключений з особового складу підприємства, оскільки є безвісно відсутнім. З метою оформлення спадщини заявник просить оголосити її батька [PERSON] померлим, днем смерті вважати 04 січня 2015 року. [PERSON] та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених в заяві. Крім того, заявник пояснила суду, що батько періодично вживав алкогольні напої, але ввечері перед Новим роком не пив. З її слів, 02 січня 2012 року батькові зателефонували з роботи і сказали, щоб він 03.01.2012 року вийшов на роботу, однак 03.01.2012 року на роботі батько так і не зявився. Того дня мати звернулася до правоохоронних органів по факту зникнення [PERSON] Дана заява була прийнята, відібрані пояснення. Крім того [PERSON] вказує, що кілька разів мама з братом їздили за викликом на впізнання. Всі разом шукали батька до початку АТО, у тому числі зверталися до знахарок. Мати розмовляла з приводу зникнення батька із матірю останнього, його сестрами, однак ніяких нових відомостей не зявилося. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що заявник є його рідною сестрою, а зниклий [PERSON] батьком. За словами свідка, близько 16.00 год. 03.01.2012 року йому зателефонувала мати та повідомила про зникнення батька. Після того вони разом телефонували всім знайомим, але батька ніхто не бачив. За фактом зникнення ввечері 03.01.2012 року звернулися до правоохоронних органів. Кілька разів їх викликали в морг на впізнання. Потім зверталися до ворожки, яка сказала, що батька немає в живих, так як він помер від переохолодження. Памятає, що 03.01.2012 року було 20 градусів морозу. [PERSON] зазначив, що свідком якихось конфліктних ситуацій за участю батька він не був, [PERSON] на якісь серйозні хвороби не страждав. Мобільного телефону у батька не було. Крім того [PERSON] не носив із собою документів, що посвідчують його особу. Заслухавши пояснення заявника та її представника, допитавши свідка, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 23.02.1963 року народився [PERSON], що підтверджується копією паспорта громадянина України. Як вбачається з копії свідоцтва про народження 16.07.1988 року народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу заявник змінила прізвище на «Корума», що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища. Як вбачається із довідки УКР ГУ НП в Житомирській області за №3049/14/01/2016 від 21.10.2016 відповідно до обліків інтегрованої інформаційно-пошукової системи «АРМОР» УІЗ ГУНП в Житомирській області гр. [PERSON], [INFO], житель [INFO], розшукується Кіровським РВ ГУНП в Донецькій області як безвісно зниклий. Оперативно-розшукова справа №2803 від 13.01.2012. Кримінальне провадження № 12013050880004256000 від 05.12.2013 за ст.115 ч.1 КК України. Із наявних в матеріалах справи копій свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.12.2007 та договору дарування квартири від 14.06.2013 слідує, що мати заявника [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS]. [PERSON] померла 29.07.2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Відповідно до частин 1, 3 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом. Суд оголошує особу померлою за наявності таких підстав: відсутність особи в місці її постійного проживання; відсутність відомостей про місце її перебування за загальним правилом протягом трьох років; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісти за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] відсутній за місцем реєстрації та проживання із січня 2012 року, будь-які відомості про можливе його місцезнаходження відсутні, суд приходить до висновку про задоволення заяви в частині оголошення його померлим. Натомість в частині вимог щодо встановлення дня смерті [PERSON] 04 січня 2015 року суд вважає за необхідне відмовити, оскільки днем смерті за змістом ст. 46 ЦК України вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. На підставі викладеного

Outcome: partial