Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

28.07.2014 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що рішенням Мостиського районного суду від 18.11.2011р. житловий будинок по [ADDRESS] поділено на ідеальні частки: за нею (позивачкою) визнано право власності на 2/3 частки у такому, а за відповідачем [PERSON] - право власності на 1/3 частку. Вказує, що її право власності на 2/3 частини у вищевказаному будинку також підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 29.03.2012р. Зазначає, що рішенням Годинівської сільської ради №3 від 14.09.2012р. розділено вищевказаний житловий будинок на дві квартири, а саме її квартирі присвоєно номер « 1», а квартирі відповідача [PERSON] - номер « 2». Зверталася із заявою в орган державної реєстрації прав за отриманням свідоцтва про право власності на квартиру, однак їй листом від 10.06.2014р. надано незрозумілу відповідь з цього приводу. Вказує, що у листопаді 2013р. відповідач [PERSON] відключив електропостачання у будинку. Зверталася до Мостиського району електромереж із скаргою з цього приводу та із заявами про укладення з нею договору на постачання електричної енергії, однак такий кожного разу відмовляв їй з різних підстав, зокрема востаннє через необхідність звернення [PERSON] із заявою про збільшення потужності електроенергії. Одночасно зверталася із заявами до Самбірського управляння по експлуатації газового господарства із заявою про відокремлення газової мережі, однак їй також відмовили у цьому. Стверджує, що відповідачі позбавляють її та малолітню дочку права користуватися квартирою, а тому просить суд постановити рішення, яким визнати незаконною відмову ПАТ «Львівобленерго» в укладенні договору на постачання електроенергії в житловий будинок [ADDRESS] та зобов'язати ПАТ «Львівобленерго» укласти з нею такий договір на постачання електроенергії та встановлення окремого лічильника; визнати незаконною відмову Самбірського управління по експлуатації газового господарства в укладенні договору «для відокремлення газової мережі та виготовлення відповідної проектної документації» і зобов'язати таке укласти з нею цей договір; зобов'язати відповідача [PERSON] надати всі необхідні документи - згоди і заяви для збільшення потужності електроенергії Мостиському РЕМ та включити електроенергію у житловому будинку і надати згоду Самбірському управлінню по експлуатації газопостачання для відокремлення газової мережі у вищевказаному житловому будинку. Вимоги позову підтримано у судовому засіданні представником позивачки [PERSON] та самою позивачкою, яка також до початку судового розгляду збільшила позовні вимоги, а саме просить визнати недійсним договір на постачання електричної енергії, укладений між ПАТ «Львівобленерго» та [PERSON], з тих підстав, що такий укладено на підставі витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №4814739 від 19.07.2004р. Представник відповідача - Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» Демчук О.В. проти позовних вимог заперечив, покликаючись на недостатність договірної потужності у будинку, яку необхідно збільшувати, та відсутність на це згоди відповідача [PERSON], як іншого співвласника будинку. Вказує, що жодних неправомірних дій ПАТ «Львівобленерго» по відношенню до позивача не вчиняло. З огляду на наведене в задоволенні позовних вимог до ПАТ «Львівобленерго» просить відмовити, а щодо інших позовних вимог - покладається на розсуд суду. Представник відповідача - Самбірського управління по експлуатації газового господарства в судове засідання не з'явився, а надіслав заперечення проти позову, в яких просить відмовити позивачці в частині вимог про зобов'язання ПАТ «Львівгаз» в особі Самбірського УЕГГ укласти з останньою договір для відокремлення газової мережі та виготовлення відповідної проектної документації з огляду на те, що проведення розподілу особового рахунку по нарахуванню та оплаті за спожитий природний газ на два окремі особові рахунки та укладення окремих договорів про надання послуг з газопостачання можливе за умови пред'явлення власниками житлового будинку підтверджуючих документів на право власності, забезпечення доступу до житлових приміщень житлового будинку, а також надання інших документів, необхідних для виготовлення виконавчо-технічної документації згідно технічного паспорта, здійснення реконструкції газової мережі зі встановленням окремого вузла обліку газу та відкриття окремого особового рахунку. Відповідач [PERSON] та представник третьої особи - Інспекції з питань захисту прав споживачів у Львівській області були своєчасно та належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, однак в судове засідання не з'явилися, не повідомили про причини своєї неявки та не надіслали клопотання про відкладення розгляду справи. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Мостиського районного управління юстиції в судове засідання не з'явився, а подав заяву про розгляд справи за його відсутності та поклав вирішення спору на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 18.11.2011р. житловий будинок по [ADDRESS] поділено на ідеальні частки: за позивачкою визнано право власності на 2/3 частки будинку, а за відповідачем [PERSON] - право власності на 1/3 частку. Право власності позивачки на вказане майно підтверджується також копією витягу про державну реєстрацію прав від 29.03.2012р. Рішенням Годинівської сільської ради №3 від 14.09.2012р. розділено вищевказаний житловий будинок на двоквартирний житловий будинок, а саме 2/3 частині, що належить [PERSON], присвоєно номер квартири « 1», а 1/3 частині, що належить відповідачу [PERSON], присвоєно номер квартири « 2». Крім копії вищевказаного рішення, вказані обставини підтверджуються також копією технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], виготовленого на ім'я позивачки 10.10.2013р. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, позивачка звернулася у Реєстраційну службу Мостиського районного управління юстиції з метою реєстрації права власності на приміщення квартири, однак листом від 10.06.2014р. отримала, як вказує позивачка, «незрозумілу відповідь» і не зареєструвала права власності на виділену квартиру. Однак, попри формальну відсутність у позивачки витягу про державну реєстрацію прав на конкретні приміщення будинку - квартиру №1, у позивачки наявний витяг про державну реєстрацію прав від 29.03.2012р. на 2/3 частки будинку, рішення Годинівської сільської ради №3 від 14.09.2012р. про поділ будинку на двохквартирний житловий будинок та технічний паспорт на квартиру №1 із зазначенням конкретних приміщень, що їй належать і якими вона фактично користується. Як вбачається із пояснень позивачки і матеріалів справи, які не спростовувались відповідачем [PERSON], останній у листопаді 2013р. відключив електропостачання у будинку і електролічильник знаходиться у квартирі відповідача [PERSON] Позивачка неодноразово зверталася до Мостиського району електромереж із скаргою з цього приводу та із заявами про укладення з нею договору на постачання електричної енергії, однак такий кожного разу відмовляв їй з різних підстав, зокрема востаннє у зв'язку з необхідністю написання [PERSON] заяви про збільшення потужності, що нібито необхідно для розділу обліку електричної енергії в будинку. Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін та наявними у матеріалах справи копіями заяв позивачки і відповідей ПАТ «Львівобленерго». Пунктом 9 "Правил користування електричною енергією для населення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999р. (далі - Правила), передбачено, що споживання електричної енергії без приладів обліку не допускається, крім випадків передбачених цими Правилами. За наявності декількох наймачів (власників) квартири прилад обліку встановлюється для кожного з них. Відповідно до п.3 Правил: споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки. Енергопостачальники, що здійснюють постачання електричної енергії на закріпленій території, не мають права відмовити споживачу, об'єкти якого розташовані на цій території, в укладенні договору про користування електричною енергією. Згідно з п.5 Правил у багатоквартирному будинку енергопостачальник укладає договори з кожним наймачем (власником) квартири. Відповідно до п.7 Правил: для споживання електроенергії новий наймач (власник) квартири або іншого об'єкта повинен звернутися до енергопостачальника для укладення договору про користування електричною енергією. Після чого енергопостачальник протягом 3 днів у містах та 7 днів у сільській місцевості підключає квартиру або об'єкт споживача до електропостачання. Отже, вищевказані Правила передбачають, що енергопостачальники, що здійснюють постачання електричної енергії на закріпленій території, не мають права відмовити споживачу, об'єкти якого розташовані на цій території, в укладенні договору про користування електричною енергією. Відповідач ПАТ «Львівобленерго» в порушення вищевказаних Правил відмовило позивачці в укладенні з нею договору на постачання електричної енергії, зокрема не у зв'язку з недотриманням позивачкою вимог Правил, а у зв'язку з необхідністю написання [PERSON] заяви про збільшення договірної потужності, переклавши фактично на позивачку обов'язок отримання такої заяви від [PERSON], який і так чинить позивачці перешкоди у користуванні електроенергією. Пункт 42 Правил дійсно передбачає обов'язок споживача узгодити з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності. Проте в даних правовідносинах не відповідач [PERSON] як споживач здійснює нові підключення чи переобладнання внутрішньої електропроводки, що потребують збільшення споживання електричної потужності, і відповідно не він повинен узгоджувати такі підключення чи переобладнання з енергопостачальником. Ініціатором укладення договору на постачання електричної енергії виступає позивачка [PERSON] як окремий, самостійний споживач - фактичний власник окремої квартири у багатоквартирному (двоквартирному) будинку(за відсутності витягу про державну реєстрацію прав на конкретні приміщення будинку - квартиру №1), чи навіть як формальний (згідно витягу про державну реєстрацію прав) співвласник більшої частини (2/3 частин) будинку в цілому, а тому в даному випадку ПАТ «Львівобленерго» не вправі відмовляти позивачці ні як формальному співвласнику 2/3 ідеальних частин будинку, ні як фактичному власнику окремої квартири у багатоквартирному будинку в укладенні договору на постачання електроенергії і повинно узгодити саме із позивачкою, відповідно як з окремим чи основним (з огляду на розмір частки) споживачем, необхідну для неї потужність електроенергії. Той факт, що «технічні умови» видавалися на прізвище відповідача [PERSON], що з ним уже укладено договір на постачання електроенергії і електричний лічильник знаходиться у його квартирі вищевказаних висновків суду не спростовує. З огляду на наведені обставини є всі підстави зобов'язати відповідача - ПАТ «Львівобленерго» укласти із позивачкою договір на постачання електроенергії з встановленням окремого лічильника у житловий будинок [ADDRESS]. Оскільки відповідач [PERSON] чинить перешкоди [PERSON] у користуванні електроенергією, то останнього слід зобов'язати не чинити позивачці та Публічному акціонерному товариству «Львівобленерго» перешкод у підключенні до електромережі та у постачанні [PERSON] електроенергії до житлового будинку [ADDRESS]. В тому числі суд вважає необхідним зобов'язати відповідача [PERSON] надати згоду на збільшення дозволеної до використання електричної потужності у випадку укладення між ПАТ «Львівобленерго» договору на постачання електричної енергії із позивачкою як з формальним співвласником будинку, а не як з фактичним власником окремої квартири. Що стосуються позовних вимог до Самбірського управління по експлуатації газового господарства, то суд вважає, що у задоволенні таких слід відмовити з наступних підстав. Позивачка зверталася до вказаного відповідача із заявою про відокремлення газової мережі, однак їй листом №01/228 від 23.05.2014р. не відмолено у цьому, а рекомендовано подати необхідні для цього документи. Позивачкою не доведено того факту, що вона подала необхідні документи відповідачу і що останній безпідставно відмовив їй в укладенні договору та відокремленні газової мережі. За даних обставин суд не знаходить підстав для задоволення позову у частині вимог щодо відповідача Самбірського управління по експлуатації газового господарства. У зв'язку з наведеним суд вважає, що не підлягає задоволенню вимога позивачки про зобов'язання відповідача [PERSON] надати згоду Самбірському управлінню по експлуатації газопостачання для відокремлення газової мережі у вищевказаному житловому будинку. Крім того, ст.16 ЦК України не передбачає такого способу захисту цивільних прав та інтересів як визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів господарювання, а тому суд вважає необґрунтованими позовні вимоги в частині визнання незаконною відмови ПАТ «Львівобленерго» в укладенні з позивачкою договору на постачання електроенергії та в частині визнання незаконною відмови Самбірського управління по експлуатації газового господарства в укладенні з позивачкою договору «на відокремлення газової мережі та виготовлення відповідної проектної документації». Щодо визнання недійсним договору, укладеного між ПАТ «Львівобленерго» та [PERSON] з тих підстав, що такий укладено на підставі витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №4814739 від 19.07.2004р., то суд вважає, що в цих вимогах слід відмовити, оскільки відповідач [PERSON] як формальний співвласник будинку, чи як фактичний власник квартири №2 у будинку, має право на укладення договору на постачання електричної енергії і в такому не зазначається на підставі якого саме документу, що посвідчує право власності на майно, укладено договір. Враховуючи, що саме відповідач [PERSON] чинить головні перешкоди позивачці у користуванні електричною енергією, то суд вважає, що саме з нього у відповідності до ст.88 ЦПК України (пропорційно до задоволених вимог) слід стягнути в користь позивачки сплачені нею судові витрати (судовий збір). На підставі викладеного,

Outcome: partial