Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

13 липня 2016 року до суду надійшла позовна заява ПАТ КБ "Приватбанк" до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 18803 грн. 50 коп., в якій зазначено, що відповідно до договору б/н, укладеного 07 червня 2006 року відповідач отримала від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] неналежним чином виконувала взяті на себе зобов*язання з повернення кредиту, у зв*язку з чим виникла заборгованість. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, укладеним 07 червня 2006 року, станом на 31 травня 2016 року, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 3926 грн. 76 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 11544 грн. 44 коп., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 1960 грн. 70 коп., фіксованої частини штрафу у розмірі 500 грн. та процентної складової штрафу у розмірі 871 грн. 60 коп., а всього 18803 грн. 50 коп., а також відшкодувати витрати, пов*язані зі сплатою судового збору, в сумі 1378 грн. У судове засідання представник позивача не з*явився, просив розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явилась, про час і місце його проведення повідомлялась належним чином в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З*ясувавши позицію позивача, дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, який складається з заяви від 07 червня 2006 року (а.с. 10) та Умов і правил надання банківських послуг (а.с. 11-16), відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку в сумі 2500,00 грн., у подальшому збільшений банком за умовами договору, зі сплатою базової процентної ставки за користування кредитом в розмірі 3 % на місяць з розрахунку 360 днів на рік. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с. 9), 13 квітня 2007 року суму кредитного ліміту позичальника [PERSON] було збільшено до 3000 грн., 15 жовтня 2008 року - зменшено до 920 грн., 26 грудня 2008 року - зменшено до 830 грн., 18 квітня 2009 року - знижено до 730 грн., 27 липня 2011 року - збільшено до 3200 грн., 14 жовтня 2013 року - збільшено до 4000 грн., 19 серпня 2015 року - збільшено до 3930 грн. Відповідно до п.п. 3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, та клієнт надає право банку у будь-який момент змінити (зменшити чи збільшити) кредитний ліміт; підписання договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно п.п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг банк має право проводити зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому, банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов*язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку згідно п. 4.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну карту кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта. Відповідно до п.п. 6.5, 6.6 Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов*язаний погашати заборгованість за кредитом, процентам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У випадку невиконання зобов*язань за договором, на вимогу банку виконати зобов*язання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту чи овердафту), сплати винагороди банку. Згідно з п. 8.6 при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов*язань, передбачених договором, більше, ніж на 120 днів, клієнт зобов*язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень +5% від суми позову (а.с.14 зворот). Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов*язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку (а.с. 6-9) станом на 31 травня 2016 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 07 червня 2006 року складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 3926 грн. 76 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 11544 грн. 44 коп., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 1960 грн. 70 коп., фіксованої частини штрафу у розмірі 500 грн. та процентної складової штрафу у розмірі 871 грн. 60 коп., а всього 18803 грн. 50 коп. Таким чином, суд вважає, що в судовому засідання знайшов своє підтвердження факт порушення своїх зобов*язань за кредитним договором відповідачем [PERSON] При цьому, суд вважає неправомірним нарахування позивачем у справі за даним кредитним договором неустойки (пені та штрафів), оскільки відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року, який набув чинності з 15 жовтня 2014 року, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2). Відповідно до ч.1, ч.2 ч.3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. Відповідно до ч.2 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Проведення антитерористичної операції на територіях, визначених Кабінетом міністрів України, та той факт, що проведення антитерористичної операції не припинено до наступного часу, суд визнає загальновідомими обставинами, які доказуванню не підлягають. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] станом на грудень 2016 року є зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] (а.с. 69). Відповідно до розпорядження КМУ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» від 30 жовтня 2014 року № 1053-р м. Костянтинівка було включено до зазначеного переліку. Розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 року № 1275-р до «Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» віднесено м. Костянтинівку Донецької області. Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором станом на 31 травня 2016 року без врахування нарахованих штрафних санкцій складається із: - заборгованості за кредитом у розмірі 3926 гривень 76 копійок, - заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 11544 гривні 44 копійки, а всього в сумі 15 471 гривня 20 копійок, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у справі. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, пов*язані із сплатою судового збору (а.с. 1).

Outcome: partial