Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] пред`явила до суду позов до відповідача [PERSON] , у якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються із відповідача та стягувати із [PERSON] на аліменти на неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 гривень на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 26 липня 2007 року вступила у зареєстрований шлюб із відповідачем [PERSON] , від якого у них народилося : син - [PERSON] , [INFO] та дочка - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 лютого 2019 року розірвано шлюб між нею та відповідачем. Судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/11623/18 від 26 липня 2018 року стягнуто із [PERSON] на її користь аліменти на неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Згідно довідки Теребовлянського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), сума аліментів, яка підлягала стягненню за останні три місяці складала 2395 гривень за місяць на двох дітей, а з вересня 2019 року по листопад 2020 року складала 2218 гривень на двох дітей. При цьому, позивачка вказує, що даний розмір аліментів є недостатнім для належного утримання двох малолітніх дітей. Вона працює на посаді менеджера в роздрібній торгівлі у ФОП [PERSON] , та її дохід за місяць становить близько 5000 гривень. Інших джерел доходу у неї немає. На даний час, збільшився законодавчо визначений прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, який, для дітей віком від 6 до 18 років становить 2395 гривень. На її неодноразові звернення до відповідача із проханням збільшити розмір матеріальної допомоги дітям, відповідач добровільно відмовляється надавати таку матеріальну допомогу у більшому розмірі. Крім цього, відповідач повністю самоусунувся від виконання своїх зобов`язань по вихованню дітей, не цікавиться станом їх здоров`я, фізичним та духовним розвитком. При цьому, позивачка вказує на наявність можливостей для належного утримання малолітніх дітей, оскільки він є особою працездатного віку, має достатній дохід, оскільки їздить на сезонні роботи до Німеччини, а тому, спроможний сплачувати аліменти у більшому розмірі. Покликаючись на наведені обставини просить позов задовольнити. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 лютого 2021 року провадження у зазначеній справі було відкрито, та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Відповідач [PERSON] відзиву на позов не подавав. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказала, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки, заяв про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подавав. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання. За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Судом установлено: 26 липня 2007 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, який було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 лютого 2019 року (цивільна справа №607/314/19). Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] та дочка - [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/11623/18 від 26 липня 2018 року стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 червня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, та дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 червня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги про збільшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей, позивачка обґрунтовує погіршенням її матеріального стану, у зв`язку із низьким рівнем її доходів, що складають приблизно 5000 гривень на місяць, збільшенням витрат на утримання дітей та належним, хорошим майновим станом відповідача. Згідно довідки про доходи №2, виданої 27 січня 2021 року фізичною особою-підприємцем [PERSON] , [PERSON] працює у ФОП [PERSON] на посаді менеджера в роздрібній торгівлі, форма працевлаштування - основна. Загальна сума доходу [PERSON] за період із 16 листопада 2020 року по 31 грудня 2020 року становить 7500,05 гривень. Як убачається із довідки про середню заробітну плату (дохід), виданої ФОП [PERSON] , середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 163,04 гривень. Відповідно до довідки, виданої 27 січня 2021 року Громадською організацією «Танцювальний клуб «Моя танцювальна сім`я» за підписом [PERSON] , [PERSON] , 2013 року народження дійсно відвідує гурток танців « My Dance Family » протягом двох років. Долученими позивачкою копіями дублікатів чеків від 28 січня 2021 року, зокрема: №Р24АР24А815792116А2021 про здійснення оплати від 10 квітня 2020 року; №Р24АР24А825881801А8402 про здійснення оплати від 11 травня 2020 року; №№Р24АР24А806092684А4596 про здійснення оплати від 07 вересня 2020 року; №Р24АР24А833936963А5109 про здійснення оплати від 01 грудня 2020 року; Р24АР24А850044324А0869 про здійснення оплати від 25 січня 2021 року підтверджується факт переказу позивачкою коштів на рахунок [PERSON] у розмірі 350 гривень у місяць за відвідування [PERSON] , 2013 року народження гуртку танців (а.с.14). Довідкою №17 виданою 26 січня 2021 року Комунальним закладом «Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа з ігрових видів спорту» стверджується, що [PERSON] , 2011 року народження дійсно займається на відділенні плавання в КЗ «КДЮСШ з ігрових видів спорту» м. Тернополя у тренера-викладача [PERSON] . Як убачається із копій дублікатів чеків, а саме: № 0.0.1857783805.1 про здійснення оплати від 03 жовтня 2020 року; №0.0.1894646313.1 про здійснення оплати 05 листопада 2020 року; №0.0.1926806480.1 про здійснення оплати від 01 грудня 2020 року; №0.0.1994049996.1 про здійснення оплати від 27 січня 2021 року позивачка [PERSON] оплачує послуги плавання [PERSON] у сумі 250 гривень, щомісячно (а.с.15). Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів наданого Теребовлянським РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), слідує, що сума аліментів, яка підлягала стягненню із [PERSON] на утримання двох дітей за період із вересня 2019 року складала 2118 гривень у місяць; за період із листопада 2020 року по лютий 2021 року 2395 гривень у місяць на двох дітей. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступного. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст. 141 Сімейного кодексу України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно із вимогами ч. 3 ст. 18 1 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За положеннями ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них… У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено, що у 2020 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Положеннями статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем [PERSON] не надано суду жодних належних та допустимих доказів на спростування зазначених обставин. За вказаних обставин, беручи до уваги те, що відповідач є працездатною особою, та оскільки ним не представлено суду жодних доказів на підтвердження того, що за своїм станом здоров`я чи матеріальним становищем він не може виконувати своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , а також те, що встановлений судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 липня 2018 року розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на неповнолітніх дітей у розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, є недостатнім для належного та гармонійного розвитку дітей, з метою забезпечення прав неповнолітніх дітей сторін на рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про збільшення розміру аліментів підлягають до часткового задоволення, шляхом стягнення із відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліментів на неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 2395 гривень на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі наведеного та

Outcome: partial