Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

12.11.2018 року представник позивача звернувся до суду з вище зазначеною заявою. В обґрунтування заяви зазначає, що рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 24.09.2018 року позов задоволено частково, однак судом\~\~не було вирішено питання про розподіл судових витрат. 22.11.2018 року від представника відповідача до суду надійшла заява про відмову в задоволені заяви [PERSON] про стягнення на її користь понесених судових витрат, оскільки оцінку проведено з запізненням у 2018 році, належні докази перерахування коштів експертній установі відсутні, розгляд справи неодноразово відкладався з вини позивача. Крім того просить стягнути з [PERSON] витрати понесені представником відповідача у розмірі 3349,96 грн. Сторони і їх представники в судове засідання не з'явилися, про дату час та місце проведення слухання справи повідомлені належним чином причини неявки суду не повідомили. Суд вивчивши матеріали справи, заяви сторін, дійшов до такого висновку. Згідно до п.3 ч.1\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються : у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, ч.ч. 1,2,3 ст. 141 ЦПК України. Згідно квитанцій про сплату ( т. 1 а.с.1,2,134, т.2 а.с. 71) позивачем [PERSON] сплачено 4408,82 грн. судового збору . Оскільки стягнення судового збору здійснюється пропорційно задоволеним вимогам, загальний розмір яких становить 28,24% від ціни позову, то з [PERSON] необхідно стягнути 3163,77 грн. на користь позивача. Витрати позивача [PERSON] за проведення оцінки майна ТзОВ "БНО" в розмірі 2500 грн. до відшкодування не підлягають у звязку з ненаданням до суду належних доказів переказу коштів експертній установі чи внесення коштів до каси (квитанцій, чеків,платіжних доручень ). Щодо заяви представника відповідача про стягнення з позивача витрат у розмірі 3349,96 грн. на проїзд з м.Рівне, які понесені за навмисно затягнутий розгляд справи представником позивача, суд зазначає наступне. Справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України). Частини 1 та 2 ст.134 ЦПК України передбачає вимогу до кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв'язку з розглядом справи. Наслідком невиконання цього обов'язку є право суду відмовити у відшкодуванні судових витрат, крім витрат на сплату судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону в доведенні іншої фактичної суми судових витрат, що підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. У разі істотного збільшення або зменшення заявленої до відшкодування суми судових витрат порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком сторона повинна довести неможливість передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку або поважність причин зменшення суми. Відповідач [PERSON] не надав до суду попередній розрахунок судових витрат, в т.ч. повязаних з явкою до суду. У матеріалах цивільної справи наявна лише заява відповідача від 10.08.2018 про відшкодування вже понесених витрат на проїзд залізничним транспортом в розмірі 3033,96 грн., а.с.186 т.2, що не відповідає вимогам ст.134 ЦПК України. Тому вищевказані понесені відповідачем витрати до відшкодування не підлягають.

Outcome: partial