Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, який мотивує тим, що вона з відповідачем з 23.11.2002 року перебувала в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Буринського районного суду Сумської області від 16.01.2013 року було розірвано. Під час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , який на даний час є повнолітнім, навчається на другому курсі відокремленого структурного підрозділу "Київського транспортно-економічного фахового коледжу Національного транспортного університету" на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Вона не в змозі самостійно утримувати їх спільного з відповідачем сина, у зв`язку з тим, що останньому необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники, середні витрати на які складають 6000 грн. на місяць. Проте, [PERSON] не надає матеріальної допомоги для повнолітнього сина, який продовжує навчання, хоча має можливість її надавати, оскільки працює та має постійний дохід. На підставі викладеного [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в розмірі 3000 грн. з індексацією відповідно до закону щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23-річного віку. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 26.04.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду. Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явились. [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій позов підтримала, просить\~розгляд\~справи\~провести без\~її\~участі\~та проти винесення заочного рішення не заперечує. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про проведення судового розгляду без його участі, в якій він позовні вимоги визнав частково та просив стягнути з нього аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1500 грн. щомісячно. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності сторін за наявними у справі матеріалами. Приймаючи до уваги, що сторони в судове засідання не явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією відповідного свідоцтва про народження (а.с.3). Сторони з 23.11.2002 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Буринського районного суду Сумської області від 16.01.2013 року було розірвано та позивачці залишено прізвище " [PERSON] " (а.с.4). Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи виконавчого комітету Буринської міської ради позивачка [PERSON] та її син [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.6,14). Відповідачем [PERSON] не заперечується, що їх з позивачкою син проживає з останньою та перебуває на її утриманні. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст.199 СК України). Згідно ст.200 СК України, суд може визначити аліменти на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів" №3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форм навчання), який (обов`язок) настає за обов`язкової сукупності юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, і продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На даний час спільний син сторін по справі [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття та навчається у Відокремленому структурному підрозділі "Київського транспортно-економічного фахового коледжу Національного транспортного університету" на другому курсі денного відділення спеціальності\\275 Транспорті технології (на автомобільному транспорті), освітньо-професійна програма "Організація перевезень і управління на автомобільному транспорті", термін навчання з 21.09.2020 року по 30.06.2023 року, що підтверджується копією паспорта [PERSON] , копією довідки вказаного навчального закладу від 25.09.2020 року №42, копією студентського квитка [PERSON] , копією договору про підготовку молодшого спеціаліста за денною формою навчання №146/ОП/20 від 11.09.2020 року (а.с.5, 7-11). Таким чином, син сторін [PERSON] після досягнення повноліття продовжує навчання та потребує в зв`язку з цим матеріальної допомоги. Разом з цим, позивачкою не доведено належними та допустимими доказами розмір щомісячних витрат, які вона несе на утримання повнолітнього сина в зв`язку з його навчанням, та що є необхідність в стягненні аліментів саме в тому розмірі, який вона просить, а також що відповідач має можливість їх в такому розмірі сплачувати. Враховуючи, що [PERSON] частково визнав позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина в розмірі 1500 грн. на місяць, суд приходить до висновку про наявність в останнього можливості надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання сина саме в такому розмірі. За наведеного, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини, а також виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, на яких регулюються сімейні відносини, суд дійшов висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, у розмірі 1500 грн. щомісячно до завершення навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років. На думку суду саме такий розмір аліментів спроможний сплачувати відповідач, оскільки наявність у нього можливості надавати своєму повнолітньому сину матеріальну допомогу у більшому розмірі позивачкою не доведено. Згідно частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягає стягненню в дохід держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог судовий збір в розмірі 454 грн.

Outcome: partial