Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

06.09.2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача за рішенням Апеляційного суду Харківської області від 19.12.2013 року на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] до розміру ? частини всіх видів заробітної плати щомісяця до досягнення дитиною повноліття; та переглянути суму боргу та зменшити відсоток відрахувань суми заборгованості до 10% від заробітної плати до повного її погашення. В обгрунтування вказаних підстав посилається на наступне. Від шлюбу з відповідачем позивач має дитину сина [PERSON], [INFO], який після розлучення залишився проживати разом з відповідачем. Позивач як батько приймає участь у вихованні та утриманні дитини здійснює спільні прогулянки та розважальні заходи для спілкування, та крім виплати аліментів, позивач матеріально допомагає в придбанні одягу, взуття, та продуктів харчування. На підставі рішення Апеляційного суду Харківської області від 19.12.2013 року, позивач повинен сплачувати на користь відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. З 12.12.2015 року позивач перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі, від якого має доньку [PERSON], [INFO], яка також знаходиться на його утриманні. З 2014 року по травень 2017 року позивач не мав постійного місця роботи, тому не в змозі був сплачувати аліменти в повному обсязі. Заборгованість по аліментам складала 53710,05 грн., з якої було сплачено 30150,00 грн. З 15.05.2017 року позивач працює у КП «Харківський метрополітен», з його заробітної плати з серпня 2017 року здійснюється відрахування на користь [PERSON] у розмірі 50% до моменту погашення суми боргу. Позивач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у свою відсутність, позов підтримав, просив задовольнити та ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявилась, повідомлена належним чином та своєчасно, причину не явки суду не повідомила, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не надходило. Суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 169, 224 ЦПК України. Суд, \~дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені \~наступні факти \~та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який в подальшому було розірвано. У сторін є неповнолітня дитина- син [PERSON], [INFO], який проживає разом з відповідачем. Відповідач зверталась до суду з позовом про стягнення аліментів з позивача, та 19.12.2013 року рішенням Апеляційного суду Харківської області, рішення Київського районного суду м. Харкова від 18.11.2013 року було змінено, та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 19.09.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. На виконання вказаного рішення суду, відповідачем було отримано виконавчий лист, та предявлено його до виконання до Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення \~ними повноліття. Відповідно до ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХП від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Частина перша статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до висновку Верховного Суду України щодо застосування ст.181-183,192 СК України, викладеного у постанові від 05 лютого 2014 року по справі № 6-143цс13, і який згідно ч.1\~ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями\~ст. 192 СК України, зміна\~\~розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу ) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки. При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3\~ст. 181 СК України).Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В судовому засіданні встановлено, що позивач на даний час перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого в нього є дитина донька [PERSON], [INFO], яка перебуває разом з дружиною на утриманні позивача. Позивач є працездатний та працює у КП «Харківський метрополітен», та його дохід за період з травня 2017 року по липень 2017 року складає 16327,32 грн. Постановою державного виконавця Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області від 02.08.2017 року було постановлено здійснювати відрахування із заробітної плати позивача у розмірі 50% до виплати суму боргу, яка станом на 30.04.2017 року складає 23760,05 грн. За таких обставин, суд задовольняє позов про зміну розміру аліментів, які стягуються з позивача з 1/3 частини щомісячно на ? частку від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили /п.23постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"/ і до досягнення дитиною повноліття. Що стосується вимоги позивача про перегляд суми боргу та зменшення відсотку відрахувань від суми заборгованості до 10% від заробітної плати до повної її погашення, то суд відмовляє в задоволенні даної вимоги, оскільки державний виконавець в силу приписів ЗУ «Про виконавче провадження» самостійно визначає відсоток відрахувань із заробітної плати, та в разі незгоди з ним позивач може звернутись до суду з відповідною скаргою на дії державного виконавця. А що стосується перегляду суми боргу, то позивач також може звернутись до державного виконавця із заявою про його перегляд, та в разі незгоди з ним, оскаржити його в судовому порядку в рамках VII ЦПК України. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 640,00 грн.

Outcome: partial