Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

02.02.2012року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася близько 5 години ранку на 441 кілометрі дороги Київ-Чоп поблизу села Дітківці, Бродівського району Львівської області, було пошкоджено транспортні засоби: сідловий тягач - Е Renault Magnum, реєстраційний номер [NUMBER] та причіп SCHMITZ SPR 24, реєстраційний номер [NUMBER], які належали чоловіку позивачки [PERSON], нині покійному. Водієм транспортних засобів був [PERSON]. Дорожньо-транспортну пригоду вчинив [PERSON], який керуючи вантажним автомобілем [NUMBER], спричинив зіткнення з вказаними вище транспортними засобами, внаслідок чого їм було завдано значних пошкоджень. Також було частково пошкоджено і митний вантаж, який перебував у причепі SCHMITZ SPR 24. Проте [PERSON] пояснює, що скоєння ДТП сталося не з його вини, а з вини [PERSON] Однак [PERSON] свою причетність до скоєння ДТП заперечує. Вказана пригода зафіксована у протоколі огляду місця ДТП від 02.02.2012 року старшим слідчим СВ Бродівського РВ ГУМВС України у Львівській області Гуляйгродськеим А.В. та зареєстрована в ЖРЗПЗ №209 Бродівського РВ ГУМВС. За результатами розгляду матеріалів ЖРЗПЗ №209 інспектором з дізнання ВДАІ Бродівського РВ ГУМВС у Львівській області лейтенантом міліції Дунайським В.Р. в порушенні кримінальної справи за фактом ДТП було відмовлено у зв»язку з відсутністю події злочину, про що винесено відповідну постанову. Разом з цим постановлено притягнути гр.. [PERSON], [INFO] , жителя м.Чернігова, до адміністративної відповідальності по ст.124 КУпАП. Матеріали перевірки були скеровані в Бродівський РВ ГУМВС України у Львівській області, а копія - прокурору району. 19.02.2012 року копію постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 08.02.2012 року направлено разом із супровідним листом начальнику ДАІ м.Чернігова для притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП гр.. [PERSON], [INFO], жителя м.Чернігова. Однак інспектор з дізнання ВДАІ Бродівського РВ ГУМВС України у Львівській області не направив протокол про адміністративне правопорушення до суду за місцем проживання правопорушника, тобто у Деснянський районний суд міста Чернігова. Таким чином склалася ситуація, за якої відшкодування завданих в наслідок ДТП збитків з боку страхової компанії унеможливилось, оскільки немає рішення суду, яким мало бути встановлено особу, винну у вчиненні ДТП і, як наслідок, завдані збитки до сьогодні ніким не відшкодовані. Згідно звітів про оцінку вартості матеріального збитку № 11/03/12 від 06.03.2012 року та №14/03/12 від 06.03.2012 року, загальна сума шкоди завданої внаслідок ДТП транспортному засобу складає: вартість відновлюваного ремонту тягача - 49461,63 грн.; вартість відновлюваного ремонту причепу - 70374,28 грн. Всього 119835,91грн. Окрім цього, за проведену незалежним експертом оцінку вартості матеріальної шкоди позивачем було оплачено 2200 грн. У підсумку загальна сума завданої шкоди складає 122035,91 грн., Тому позивачка звернулася до суду і просить стягнути в її користь з відповідачів в солідарному порядку вищезазначену суму матеріальної шкоди, а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просить стягнути з відповідачів в користь [PERSON] в солідарному порядку матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП в сумі 122035,91 грн. та судові витрати в сумі 1220,36 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився з невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, що підтверджується оголошенням в газету, причини неявки не повідомив. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та суду пояснив, що, його вини у скоєнні ДТП немає, про що свідчить протокол огляду місця ДТП та постанова інспектора з дізнання ВДАІ Бродівського РВ ГУМВС у Львівській області лейтенанта міліції Дунайського В.Р. про відмову в порушенні кримінальної справи. Даною постановою вирішено притягнути до відповідальності водія іншого автомобіля - гр.. [PERSON], жителя м.Чернігів за ст. 124 КУпАП за вчинення вищезазначеного ДТП. Також згідно договору від 30.05.2011 року він перебував у трудових правовідносинах з нині покійним [PERSON], а отже згідно закону не може відповідати за збитки завдані третім особам внаслідок безпосередніх трудових обов»язків. Представник відповідача ВДАІ Бродівського РВ ГУМВС України в судове засідання не з»явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений завчасно та належним чином /а.с.96,115,124/. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та просить відмовити в його задоволенні. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та суду пояснив, що [PERSON], без належного оформлення спадкового майна за померлим чоловіком, який був власником пошкодженого транспортного засобу з причіпом, є неналежним позивачем. Також в матеріалах справи відсутні докази, що саме з винних дій відповідача [PERSON] та [PERSON] було пошкоджено майно, нині покійного [PERSON] Посилання на постанову слідчого про відмову в порушенні кримінальної справи є неналежним доказом та таким, що не встановлює вини відповідачів [PERSON] та [PERSON] Просить в задоволенні позову відмовити. Представник ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» подав заперечення проти позову, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з таких підстав: позивач не може бути стороною процесу на підставі довіреності, оскільки особа померла, довіреність відповідно втрачає чинність. Для того, щоб мати необхідний обсяг цивільної правоздатності необхідно надати свідоцтво про право на спадщину на пошкоджені транспортні засоби, видане на ім»я позивача. [PERSON] не може бути відповідачем по справі, оскільки виконував трудові обов»язки - був найманим працівником у ФОП [PERSON], а також позивач не звертався до страхової компанії із заявою для отримання страхового відшкодування. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. З постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 08.02.2012 року вбачається, що 02.02.2012 року близько 07.05год. на автодорозі Київ-Чоп поблизу с.Дітківці Бродівського району, водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] з причепом «FRUEHAUF», реєстраційний номер [NUMBER] порушив ПДР України, а саме п.п. 12.1, 13.1, внаслідок чого зіткнувся з автомобілем «Рено Магнум», реєстраційний номер [NUMBER] з причепом «Шмітц», який стояв з правої сторони, в результаті чого отримав механічні пошкодження. Водій [PERSON] отримав тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров»я по вищезгаданій ДТП з власної вини, тому в його діях відсутній склад злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а вбачаються ознаки адміністративного правопорушення /а.с.11-12/. Про те, що з вини водія [PERSON] сталася ДТП, свідчать протокол огляду місця ДТП , фототаблиці долучені до нього та схема ДТП. З пояснень [PERSON], наданих слідчому Гуляйгродському А.В., вбачається, що він рухаючись зі швидкістю біля 80 км/год, вирішив об»їхати стоячий автомобіль і при маневрі на зустрічну смугу руху побачив, що на зустріч рухається великогабаритний автомобіль. Тому з метою уникнення зіткнення з цим автомобілем, повернув праворуч і зіткнувся з причепом стоячого автомобіля. Про те, що [PERSON] порушив п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, внаслідок чого сталася ДТП та про те, що прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи відносно нього, а також те, що копія постанови про відмову в порушенні кримінальної справи для притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП гр..[PERSON] скеровано начальникові ДАІ м.Чернігова, було повідомлено підприємця [PERSON] на його заяву /а.с.40 відмовного матеріалу №311-0159/. Однак із відповідей, що надійшла до суду вбачається, що адміністративні матеріали за ст.124 КУпАП по відношенню гр. [PERSON] до ВДАІ м.Чернігова /а.с.131/ та в Деснянський районний суд м.Чернігова не надходили. Таким чином суд вважає, що в судовому засіданні здобуто докази про те, що з вини водія [PERSON], який перебував у трудових відносинах з [PERSON], сталася ДТП. На час скоєння ДТП сідловий тягач - Е Renault Magnum, реєстраційний номер [NUMBER] та причіп SCHMITZ SPR 24, реєстраційний номер [NUMBER], належали чоловіку позивачки [PERSON] /а.с. 8-9/, нині покійному /а.с.7/. Однак, незадовго до своєї смерті він видав своїй дружині, [PERSON], нотаріально завірену довіреність на вчинення від його імені усіх процесуальних дій без будь-яких обмежень /а.с.6/. Відповідно до ч.6 ст.248 Цивільного кодексу України, у разі смерті особи, яка видала довіреність, представник зберігає своє повноваження за довіреністю для ведення невідкладних справ або таких дій, невиконання яких може привести до виникнення збитків. Порушення прав позивачки полягає у невідшкодуванні збитків завданих транспортним засобам, які належали її покійному чоловікові [PERSON] і були пошкоджені ще за його життя. На час зазначеної дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб, а саме вантажний автомобіль [NUMBER], яким керував відповідач [PERSON] був застрахований у страховика СК «Княжа» відповідно до полісів №АВ/0859812 та №АВ085913 від 11.12.2011р. обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів /а.с.26-27/ і строк дії полісу був до 10.12.2012 року з визначеним лімітом страхової виплати в розмірі 50 000 грн. за шкоду майну та 100 000 за шкоду заподіяну життю та здоров»ю. Враховуючи ст.990 Цивільного Кодексу України та ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик несе відповідальність по відшкодуванню шкоди згідно умов договору та в межах ліміту страхової виплати. Те, що позивач вчасно не звернувся до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування пояснюється відсутністю документів, які б свідчили про притягнення винної особи до відповідальності за скоєну ДТП. Також суд не бере до уваги доводи страховика про відсутність підстав відшкодування страхової суми через відсутність факту встановлення вини у діях [PERSON] так як представником позивача здійснювалися заходи щодо встановлення результатів розгляду по складеному протоколу про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст.124 КУпАП шляхом подачі заяв та запитів /а.с.10,13/. А тому, через незалежні від позивача обставини щодо встановлення результатів розгляду адмінпротоколу, [PERSON] не може бути позбавлена права на відшкодування завданої їй шкоди. Як зазначено у ст.38 КУпАП, у разі відмови в порушенні кримінальної справи або закриття кримінальної справи, але за наявності ознак адміністративного правопорушення адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше як через місяць з дня прийняття рішення про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття. Накладення адміністративного стягнення на винну у скоєнні ДТП особу в межах встановлених ст.38 КУпАП України строків та відшкодування завданої шкоди не відбулося з вини інспектора з дізнання підрозділу ДАІ МВС, при тому що винну у скоєнні ДТП особу ([PERSON].) було встановлено, а тому суд вважає що встановлено і настання страхового випадку. У відповідності ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. З урахуванням змісту ст.979 ЦК України та ст.16 ЗУ «Про страхування», у разі настання страхового випадку, страховик зобов»язаний виплатити страхове відшкодування. Із матеріалів справи /а.с. 3-4 том2/ вбачається, що [PERSON] на час події ДТП працював водієм автотранспортних засобів за трудовим договором, укладеним з приватним підприємцем [PERSON], а тому не може нести цивільно-правову відповідальність за ч.2 ст. 1187 ЦК України, тобто відшкодовувати шкоду. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка завдала. В Постанові Пленуму Вищого Спеціалізовного суду України №4 від 01.03.2013 року зазначено, що обов"язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв"язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно звітів про оцінку вартості матеріального збитку № 11/03/12 від 06.03.2012 року та №14/03/12 від 06.03.2012 року /а.с.28-85/, загальна сума шкоди завданої внаслідок ДТП транспортному засобу складає: вартість відновлюваного ремонту тягача - 49461,63 грн.; вартість відновлюваного ремонту причепу - 70374,28 грн. Всього 119835,91грн. Окрім цього, за проведену незалежним експертом оцінку вартості матеріальної шкоди позивачем було оплачено 2200 грн. /а.с.86/, які суд відносить до судових витрат. Таким чином, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що матеріальна шкода пов»язана з відновлюваним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, яка підтверджена належними доказами, підлягає стягненню в повному обсязі в сумі 100000,00 грн. з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та 19835,91грн. з [PERSON] В задоволенні позову в частині стягнення матеріальної шкоди з [PERSON] слід відмовити, оскільки на момент вчинення ДТП він перебував в трудових відносинах з [PERSON], а згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Також слід відмовити в задоволенні позову в частині стягнення матеріальної шкоди з ВДАІ Бродівського РВ ГУМВС України та [PERSON], оскільки їхніми діями не завдана матеріальна шкода. У відповідності з ст.88 ЦПК України суд стягує судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1198,36грн. /а.с.1, 20/ та 2200 грн. судових витрат /а.с.86/, всього 3398,36 грн. судових витрат. На підставі ст.ст.1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України й

Outcome: partial