Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

[PERSON] (надалі-Позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (надалі-Відповідач) про стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі. Позовні вимоги мотивує тим, що 27 лютого 2000 року уклала шлюб з Відповідачем. Від спільного подружнього життя народилося двоє дітей, один з яких неповнолітній - [PERSON] , [INFO] , батьком якого є Відповідач. Діти знаходиться на утриманні Позивача, допомоги на її утримання Відповідач не надає і в добровільному порядку надавати відмовляється. Зазначила, що немає змоги працювати, оскільки має 1 групу інвалідності, єдиним доходом є лише її пенсія по інвалідності, яка становить 2100 гривень. Даної суми не вистачає для задоволення базових потреб дитини. Позивач просить стягнути з Відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду із письмовою заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, на розгляд справи не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не надіслав. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, Суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав: Так, Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про одруження виданого Ратнівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Волинської області серії [NUMBER] від 27.02.2000 року, сторони перебувають у шлюбі з 27 лютого 2000 року. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України (надалі-СК України), батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч.3 ст. 181 СК України). Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідног овіку. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р., частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини, що кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Беручи до уваги принцип рівності прав та обов`язків батьків по відношенню до їх дитини, частка у матеріальному утриманні дитини для кожного з них не може бути меншою половини від прожиткового мінімуму. З матеріалів справи вбачається, що матеріальне становище Відповідача задовільне, він є матеріально забезпеченим та фізично здоровим, не є платником аліментів на інших дітей, непрацездатних члені в сім`ї та інших осіб, яких він зобов`язаний утримувати немає. Разом з тим, Позивач не надала Суду доказів на підтвердження наявності у Відповідача доходів, які б забезпечували його спроможність сплачувати аліменти у розмірі, зазначеному нею у позовній заяві. Враховуючи вік неповнолітньої дитини, його стан здоров`я, матеріальне становище та обставини викладені вище, стан здоров`я Позивачки, яка відповідно до копії пенсійного посвідчення є інвалідом першої групи та потребує постійного стороннього догляду, Суд дійшов висновку, що з Відповідача на користь Позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття, частково задовольнивши позов. Частиною 2 ст. 184 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У зв`язку з тим, що Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 840,80 грн. слід стягнути з Відповідача на користь держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial