Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів, а саме, просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень, однак не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовує тим, що визначений за рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.01.2014 року розмір аліментів в сумі 600 грн. на місяць є меншим 50 (п'ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та є недостатнім для забезпечення достатнього рівня дитини, її фізичного, духовного, культурного та соціального розвитку. У зв'язку із цим, просить суд збільшити розмір стягуваних аліментів. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, проти заочного рішення суду не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, відзиву на позов не подав, про поважність причин неможливості прибуття його в судове засідання суд не повідомив. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення, оскільки, щодо заочного вирішення справи не заперечує представник позивача. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247, ст. 280 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: [PERSON] народився [INFO] в м. Тернопіль та його батьками є [PERSON] - мати та [PERSON] - батько, що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.01.2014 року вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень, щомісячно, починаючи з 19.12.2013 р. і до досягнення дитиною повноліття. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.ст. 183,184 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. За умовами ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України (в редакції Законів №2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017р.) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України "Пpo Державний бюджет на 2018 рік" прожитковий мінімум на одну особу становить: для дітей вікoм від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 грн, з 1 липня - 1944 грн, з 1 грудня - 2027 грн. Відповідно до ст. 12, 82 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини та право дитини на належне матеріальне забезпечення та приходить до висновку, що є підстави для часткового задоволення позовних вимог, шляхом збільшення розміру визначених раніше судом аліментів, а саме стягувати з [PERSON] (жителя [ADDRESS]) в користь [PERSON] (проживає: [ADDRESS] ідентифікаційний номер: [NUMBER]) аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 гривень, однак не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні решти вимог слід відмовити.

Outcome: partial