Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

26.06.2017р. до суду заявлено цей позов, вимоги якого мотивовано тим, що між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] 25.07.2006р. укладено договір б/н, за яким відповідачу (позичальнику) наданий кредит у розмірі 6000 грн., шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, проте відповідач зобов'язання не виконував, у зв'язку з чим станом на 11.04.2017р. виникла заборгованість в розмірі 15790 грн. 91 коп., яка складається з: 3526 грн. 23 коп. - заборгованість за кредитом; 1809 грн. 44 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 9227 грн. 10 коп. - заборгованість за пенею; 500 грн. - штраф (фіксована складова), 728 грн. 14 коп. (процентна складова). Представник позивача письмово просив розглянути справу у його відсутність, вимоги позову задовольнити повністю з підстав зазначених у позові та додатково надісланих письмових пояснень (а.с.2-5, 184-188). Відповідач [PERSON] позов визнала частково пояснила, що визнає позовні вимоги у частині заборгованості 3526 грн. 23 коп. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту), а в іншій частині позов не визнає, оскільки протягом тривалого часу вона належним чином виконувала свої обов'язки та сплачувала платежі за кредитом до того часу, коли внаслідок набутого на виробництві захворювання стала непрацездатна, втратила роботу та за станом здоров'я не може працювати, а тому з цих підстав припинила сплачувати платежі за кредитом. Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій позивача, відповідача та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позовну заяву задовольнити частково з таких міркувань. Доведено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 25.07.2006 р. укладено кредитний договір б/н, за яким відповідачу (позичальнику) наданий кредит у розмірі 6000 грн., шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а в наступному відповідачкою та банком 23.06.2011 р. продовжено дію вказаного договору шляхом підписання [PERSON] анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, проте станом на 11.04.2017 р. виникла заборгованість в розмірі 15790 грн. 21 коп., яка складається з: 3526 грн. 23 коп. - заборгованість за кредитом; 1809 грн. 44 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 9227 грн. 10 коп. - заборгованість за пенею; 500 грн. - штраф (фіксована складова), 728 грн. 14 коп. (процентна складова). Спірні правовідносини регламентуються: - ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, за якими одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; - ст. 1054 ЦК України, за якою за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Оскільки [PERSON] добровільно не виконує взятих на себе зобов'язань зі сплати кредиту та відсотків за користування кредитом, в зв'язку з чим виникла заборгованість, яка складається з: 3526 грн. 23 коп. - заборгованість за кредитом; 1809 грн. 44 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 9227 грн. 10 коп. - заборговність за пенею; 500 грн. - штраф (фіксована складова), 728 грн. 14 коп. (процентна складова), чим порушує законне право позивача на отримання суми кредиту та відсотків за користування ним, а тому необхідно стягнути з позичальника на користь позивача заборгованість за користування кредитом в сумі 14106 грн. 21 коп., з яких: 3526 гривень 23 копійки - заборгованість за кредитом; 1809 гривні 44 копійки - заборгованість по процентах за користування кредитом; 7542 гривні 40 копійок - заборгованість за пенею; 500 гривень - штраф (фіксована складова), 728 гривень 14 копійок (процентна складова), а в іншій частині позовних вимог про стягнення пені в сумі 1684 грн. 70 коп. відмовити через сплив строку для звернення з цими позовними вимогами, який встановлено ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України. Статтями 256, 257, 258 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки; спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - в один рік. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (частини 1 і 5ст. 261 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Статтею 253 ЦК визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від тривалості правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється окремо за кожний день (місяць) нарахування пені. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Отже, аналіз норм статті 266, частини другої статті 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. З розрахунку заборгованості наданого банком вбачається, що сума комісії та пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом розрахована за період з 04.08.2006 р. по 11.04.2017 року, в той час як з матеріалів справи вбачається, що банк звернувся до суду із такою позовною вимогою 26.06.2017 року, а тому пеня, яка може бути стягнута з відповідачів за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором повинна бути розрахована за період з 26.06.2016 року. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні правила визначення строків, встановленими ст. 253-255 ЦК України (ст. 260 ЦК України). Отже, виходячи з положень ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України, суд вважає, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, повністю підтверджений матеріалами справи, та підлягає частковому задоволенню. З ухваленням рішення про задоволення вимог позову з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивача судовий збір. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - розрахунком ПАТ КБ «ПриватБанк», відповідно до якого [PERSON] станом на 11.04.2017 р. має борг по картковому кредитному договору в сумі 14106 грн. 21 коп. (3526 грн. 23 коп. - заборгованість за кредитом; 1809 грн. 44 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 7542 грн. 40 коп. - заборгованість за пенею; 500 грн. - штраф (фіксована складова) (а.с.6-15); - довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки клієнта [PERSON] (а.с.16); - копією анкетної-заявки про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідно до якої [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» 25.07.2006 р. уклали картковий кредитний договір (а.с.17); - копією витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.18-51).

Outcome: partial