Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з відповідачем по справі вони зареєстрували шлюб 11 жовтня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рахівського РУЮ, Закарпатської області за актовим записом №167. За час спільного проживання в них народилася одна дитина: син [PERSON] - [INFO], який проживає з нею та перебуває на її повному утриманні і вихованні. Відповідач, як батько дитини, не цікавиться нею та не надає належної допомоги на її утримання. Позивачці одній важко забезпечити дитину всім необхідним. На підставі наведеного, просила суд винести рішення, за яким стягувати, щомісячно, з відповідача на її користь, аліменти на утримання сина [PERSON] - [INFO], у твердій грошовій сумі, в розмірі по 1200 гривень, до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць. Представник позивачки - [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, зазначив, що позивач систематично виїзджає на сезонні роботи, тому має змогу сплачувати аліменти в заявленій позивачкою сумі, а саме в розмірі по 1200 гривень. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, та показав суду, що відповідач не має змоги сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі заявленому позивачкою, так як він ніде не працює, постійного місця роботи не має. Веде догляд за дідусем інвалідом 1 групи, тому не має можливості виїзджати на сезонні робити. Відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], в розмірі по 700 гривень, щомісячно. Свідок - [PERSON], показав суду, що відповідач [PERSON] є його зятем, йому достовірно відомо, що останній періодично виїзджає на сезонні роботи за межі області, а саме в м.Київ. Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд, дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч.1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 31 жовтня 2015 року, який між ними було зареєстровано в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рахівського РУЮ Закарпатської області, за актовим записом №167. За час перебування сторін у шлюбі у них народилася одна дитина, син [PERSON] - [INFO]. Наразі дитина є малолітньою, перебуває на утриманні матері, яка є позивачкою у справі. [PERSON], проживає в будинку батьків, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Вказані обставини підтверджують довідка виконкому Рахівської міської ради №6109 від 22 грудня 2016 року та актом обстеження матеріально-побутових умов. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, та роз'яснень, викладених в п. 17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. З цих підстав, суд погоджується із обраним позивачкою способом захисту права своєї малолітньої дитини, шляхом визначення аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому, підстави визначення розміру аліментів у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Зокрема, частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У ході судового засідання встановлено, що відповідач не надає належної регулярної допомоги для належного утримання малолітнього сина, є працездатним, інших утриманців не має, здійснює догляд за дідусем інвалідом 1 групи, згідно акту обстеження матеріально-побутових умов. Однак, показами свідка встановлено, що останній періодично виїзджає на сезоні роботи, про те це не свідчить про регулярність отримання заробітку. Тому, виходячи із принципу розумності та справедливості судового рішення, а також з обставин наведених вище, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають до часткового задоволення, а саме в сумі 900 гривень. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 28.12.2016. Відповідно до ч.3 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області слід стягнути 551.20 грн. судового збору. В силу ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial