Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ТзОВ «Авто Просто» про захист прав споживача, посилаючись на те, що 29 листопада 2011 року уклала з відповідачем договір № 374428, предметом якого було надання учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля «ЗАЗ Ланос» за ціною 71 680 грн.. Зазначала, що станом на 14 липня 2015 року нею внесено платежі на загальну суму 145 761,02 гривні, що підтверджується квитанціями про оплату, виконала в повному обсязі обов'язки за угодою від 29 листопада 2011 року № 374428. Незважаючи на це відповідач продовжує надсилати рахунки про подальшу оплату коштів за автомобіль, телефонує до неї, членів її родини, примушуючи до подальшого внесення коштів на рахунки відповідача. Посилаючись на те, що під час укладення угоди її введено в оману щодо дійсної суті та ціни договору, ціни придбаного нею автомобіля просила визнати несправедливою умову щодо зміни вартості автомобіля за угодою № 374428 від 29 листопада 2011 року та визнати угоду виконаною. ТзОВ "Авто Просто" звернулось до суду з зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення з останніх 39213 грн. 50 коп. заборгованості по Угоді № 374428 від 29.11.2011 року, укладеній між відповідачем-позивачем та позивачем-відповідачем [PERSON] про надання послуг з придбання автомобіля. 08.02.2012 року між товариством та [PERSON], [PERSON] було укладено Договір поруки, за яким останні зобов'язувалися відповідати за зобов'язаннями по вищезазначеній Угоді. 14.02.2012 року [PERSON] отримала автомобіль марки «ЗАЗ Ланос», 2011 року випуску, номерний знак [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER]. 14.02.2012 року між покупцем та продавцем було укладено договір застави транспортного засобу. Посилаючись на те, що [PERSON] перестала сплачувати внески згідно умов Угоди, відповідач-позивач просив стягнути заборгованість як з боржника так і з поручителів. У судовому засіданні позивач-відповідача [PERSON] та її представники [PERSON] та адвокат Черняк М.В. позов підтримали з підстав, наведених у позові, зустрічний позов не визнали. Представник відповідача-позивача [PERSON] позов [PERSON] не визнав, зустрічний позов підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши представлені ними докази, суд вважає, що позов [PERSON] до задоволення не підлягає, а зустрічний слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом установлено і не заперечується сторонами, що ТзОВ «Авто Просто» у рамках створеної ним системи придбання товарів у групах АвтоТак здійснює свою діяльність як юридична особа. ТзОВ «Авто Просто» зареєстровано як фінансову установу відповідно до свідоцтва про реєстрацію, товариство має ліцензію на право провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. 29 листопада 2011 року між [PERSON] та ТзОВ «Авто Просто» укладено угоду № 374428 з додатками до неї, предметом якої є надання [PERSON] послуг системи Авто Так, спрямованих на придбання нею автомобіля «ЗАЗ Ланос» як учасника системи придбання товарів в групах Авто Так (а.с. 4-12). Угода укладена в рамках системи послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів (автомобілів) в групах Авто Так, яку створено ТзОВ «Авто Просто». Система встановлює відповідні механізми, які забезпечують придбання кожним із учасників автомобіля шляхом сплати його ціни невеликими щомісячними внесками протягом декількох років. При виконанні угод з учасниками, укладеними в рамках системи Авто Так, ТзОВ «Авто Просто» надає учасникам послуги, направлені на придбання автомобіля на основі системи Авто Так. Ці послуги полягають в формуванні груп учасників, організації і проведенні в групах асигнаційних актів, а також надання інших, передбачених угодою послуг. Установлено і не заперечується сторонами, що 14 лютого 2012 року [PERSON] отримала автомобіль «ЗАЗ Ланос» модель Ф6950, номер шасі (кузова, рами) № [NUMBER], 2011 року випуску і зареєструвала його на своє ім»я у ВРЕР УДАІ УМВСУ в Тернопільській област, (д.н.з [NUMBER]), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. Згідно з повідомленням відповідача на адресу позивача борг останнього станом на березень 2017 року за укладеною угодою становив 39 213 грн. 50 коп.. Вбачається, що спір виник з приводу виконання договору, укладеного між позивачем та відповідачем, оскільки позивач доводить, що ним виконані зобов'язання за договором, а відповідачем неправомірно збільшено ціну автомобіля усупереч положенням угоди з цього питання, наслідком чого є продовження виконання зобов'язань з оплати вартості автомобіля та послуг. Судом установлено, що умови Угоди від 29 листопада 2011 року № 374428 сторони між собою погодили, що підтверджується відповідно їх підписами. Відповідно до ст. 10 укладеної між сторонами Угоди від 29 листопада 2011 року № 374428 підписання цієї угоди та додатків до неї сторонами є свідченням факту ознайомлення, розуміння сторонами та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом угоди та додатків до неї. Зазначено, що засвідчуючи своїм підписом угоду учасник заявляє, що отримав усі коректно викладені пояснення від представника Авто Просто, уважно прочитав та зрозумів угоду та додатки до неї. Додатком № 1 до Угоди визначено ціну автомобіля «ЗАЗ Ланос» в сумі 71 680 грн.. Додатком № 3 до Угоди визначена загальна сума грошових зобов'язань учасника станом на день підписання цього додатку (27 січня 2012 року) - 132 925 грн. 10 коп. Позивачем як учасником групи на цей час сплачено 40 268 грн. 54 коп.. Сума заборгованості учасника станом на 27 січня 2012 року становить 92 656 грн. 56 коп. (а. с. 12). Статтею 9.2 додатку № 2 до угоди визначено, що якщо поточна ціна марки та/або моделі автомобіля більш ніж на 10 % перевищує останню відому поточну ціну автомобіля, зазначеного у додатку № 1 до Угоди, застосовується механізм, передбачений п. п. а, б. Відповідно до п. 2.1 ст. 2 додатку № 2 до Угоди поточна ціна автомобіля є критерієм для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених угодою, протягом всього строку існування групи, та повідомляється Авто Просто постачальником. За положенням п. 2.3 ст. 2 додатку № 2 учасник зобов'язаний повністю сплатити повні внески згідно з графіком внесків та зобов'язаний сплачувати повний внесок протягом перших 15 календарних днів місяця. Авто Просто щомісяця надсилає рахунки на сплату. Неотримання рахунку на сплату не звільняє учасника від обов'язку вчасно сплачувати внески. Відповідно до Додатків №1, №2 до вказаної Угоди, сторони погодили, що учасник системи сплачує: плату за послуги, пов'язані зі вступом до Системи-2580,48 грн.; щомісячний цілий чистий внесок (частина щомісячного повного внеску, який використовується для оплати автомобіля) - 0,8333 %; щомісячний внесок в оплату послуг, що включає також формування груп клієнтів системи та здійснення організаційних дій для придбання автомобіля - 0,5% + ПДВ; щомісячний страховий платіж - 0,065%; плату за отримання автомобіля (одноразовий платіж, що підлягає сплаті учасником, якому було надано право на отримання автомобіля) - 3%о + ПДВ. Згідно з вимогами п.п. 2.2, 2.1.,2.3 ст. 2 Додатку №2 до Угоди, поточна ціна автомобіля зазначена у Додатку №1 до угоди - це остання поточна ціна автомобіля, повідомлена Авто Просто виробником на день укладення угоди. Поточна ціна автомобіля є критерієм для розрахунку складових Повних внесків та інших платежів. Авто Просто щомісяця надсилає рахунки на сплати. Положеннями п. 2.6 ст. 2 Додатку № 2 до Угоди, чисті внески, сплачені учасником у встановлені строки та відповідно до поточної ціни автомобіля дійсної на момент сплати, зараховуються як відсоток від вартості автомобіля, що у свою чергу є оплатою за товар - автомобіль. Як вбачається з додатку №1 до Угоди (графа графік внесків) [PERSON] зобов'язалася оплатити стовідсоткову вартість автомобіля та вартість наданих їй послуг шляхом сплати 120 щомісячних повних внесків. На виконання умов указаної Угоди [PERSON] у період з 19 грудня 2011 року по 15.09.2015 року сплатила на користь відповідача 145761,02 грн., що визнається сторонами спору та підтверджується копіями квитанцій. 08.02.2012р. між ТзОВ «Авто Просто» та [PERSON], [PERSON] було укладено договір поруки, за яким поручителі зобов'язувалися відповідати як боржники перед кредитором у разі невиконання зобов'язань [PERSON], взятих на себе згідно Угоди №374428 від 29.11.2011 року. 14.02.2012 року [PERSON] отримала автомобіль марки ЗАЗ Ланос, 2011 року випуску, номерний знак [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER]. 14.02.2012 року між покупцем та продавцем було укладено договір застави транспортного засобу. Як вбачається з розрахунку заборгованості складеного відповідачем-позивачем розмір боргу [PERSON] за Угодою станом на грудень 2016 року складає 11,7842% (100% - 88,2158%) від ціни автомобіля, актуальної у грудні 2016 року та 11 (120-109) внесків в оплату адміністративних витрат. За таких обставин позивачем не доведено тих обставин, на які він посилається, обґрунтовуючи свої вимоги, зокрема, не доведено неправомірності дій відповідача щодо збільшення ціни автомобіля, за умови доведеності яких можуть бути задоволеними й інші похідні вимоги позову (визнання угоди виконаною). За змістом ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Враховуючи те, що після укладання Угоди до отримання автомобіля позивач-відповідач [PERSON] свої зобов'язання виконувала належним чином, проте нею не враховано що поточна ціана автомобіля зросла у зв'язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 39 213.50 грн., що свідчить про порушення права відповідача-позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення в користь ТзОВ «Авто Просто» заборгованості з [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, якщо інше не встановлено договором поруки. В забезпечення виконання зобов'язань за Угодою № 374428 між ТзОВ «Авто Просто» та [PERSON], [PERSON] 08.02.2012 року укладено Договір поруки. Згідно пунктів 1.1., 1.2. Договору поруки за цим Договором поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором в повному обсязі за виконання боржником зобов'язань, що виникають з угоди. В разі невиконання боржником зобов'язань за угодою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. За умовами п.п. 3.1,3.2,3.3 зазначеного договору поруки, в разі невиконання Боржником зобов'язань по сплаті одного або більше Повних внесків, Поручитель зобов'язується сплатити Кредиторові грошові кошти в розмірі несплачених Повних внесків, передбачених Угодою. Сума коштів в розмірі несплачених Боржником Повних внесків, що підлягає сплаті Поручителем, буде вказана в повідомленні Кредитора Поручителеві. Поручитель зобов'язується сплатити Кредиторові грошові кошти в розмірі несплачених Повних внесків протягом десяти днів від дати отримання повідомлення Кредитора. Згідно частини 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Застосування вказаної норми в її другій частині стосовно припинення договору поруки після закінчення шестимісячного строку для пред'явлення вимоги поручителю можливо виключно за умови, якщо не встановлено строк поруки. Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, установлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора на задоволення його вимог. Останнє означає, що строк поруки належить до преклюзивних строків, основна властивість яких, крім того, що їх сплив, на відміну від строків позовної давності, припиняє суб'єктивне право, полягає в тому, що вони не можуть бути призупинені, перервані чи відновлені. Такі строки також не можуть бути змінені за домовленістю сторін договору та їх настання припиняє права кредитора та обов'язок боржника за договором. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року № 6-170цс13, яка у відповідності до вимог, передбачених ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів. З пункту 4.4. Договору поруки від 08 лютого 2012 р., укладеного між ТзОВ «Авто Просто» та [PERSON], [PERSON], вбачається, що строк дії даного договору до 30 листопада 2024 року. Таким чином, в даному випадку до правовідносин між позивачем та поручителем за договором поруки можливо застосувати положення ч. 4 ст. 559 ЦК України лише в частині щодо припинення договору поруки після закінчення строку встановленим в ньому. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Так, відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що вона не встановлює ні змісту обсягу такого збільшення відповідальності поручителя, ні реальності чи невідворотності його настання. До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. Крім того, згідно роз'яснень, які викладені у п. 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин», якщо в договорі поруки умови збільшення обсягу відповідальності сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Пунктом 2.1. Договору поруки передбачено, що порукою згідно цього Договору забезпечено виконання боржником зобов'язань за Угодою, в тому числі виконання обов'язків щомісячно сплачувати передбачені угодою повні внески, які складаються з сум чистого внеску, внесків в оплату послуг та внесків в оплату страхового платежу, а також виконання обов'язків по сплаті інших платежів, передбачених угодою. Обставини збільшення обсягу відповідальності позивачем визнано та не оспорюються. Зі змісту договору поруки вбачається, що сторонами узгоджено умови збільшення обсягу відповідальності. З пункту 2.4. Договору поруки вбачається, що поручитель і кредитор цим погоджуються, що розмір забезпечених порукою вимог кредитора до боржника дорівнює сумі всіх повних внесків та інших, передбачених угодою платежів, що підлягають сплаті боржником. На момент підписання договору поруки розмір забезпечених порукою вимог складає 78619,05 грн. Вказана заборгованість може бути змінена в порядку, передбаченому в ст. 2, Додатку № 2 до Угоди. Згідно п. 2.1 ст. 2 Додатку № 2 до Угоди поточна ціна автомобіля є критерієм для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених Угодою, протягом всього строку існування групи, та повідомляється Авто Просто виробником та/або імпортером та/або дистриб'ютором, на день укладення угоди. Поточна ціна автомобіля, зазначена в Додатку № 1 до Угоди, - це остання поточна ціна автомобіля, повідомлена Авто Просто виробником та/або імпортером та/або дистриб'ютором, на день укладення Угоди (п. 2.2 ст. 2 Додатку № 2 до Угоди). Згідно Додатку № 1 до Угоди ціна автомобіля становить 71680 грн. Звертаючись до суду з позовом ТзОВ «Авто Просто» у позовній заяві зазначено, що розрахунок повних внесків здійснено виходячи з поточної ціни автомобіля на грудень 2016 року, яка становила 213 300,00 грн.. Обов'язковою умовою припинення поруки за нормою частини першої статті 559 ЦК України має бути відсутність згоди поручителя на внесення змін до забезпеченого порукою зобов'язання, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. За своєю правовою природою надання поручителем згоди на внесення до основного зобов'язання таких змін є одностороннім правочином, який за змістом і формою має відповідати вимогам ЦК України та відображати волевиявлення особи (у даному випадку - поручителя). Так, у постанові Верховного Суду України від 5 червня 2013 року (№ 6-43цс13) зазначено, що згода поручителя на збільшення обсягу своєї відповідальності має бути очевидною і наданою у спосіб, передбачений договором поруки. Відповідно до п. 2.5 Договору поруки сторони погодили, що протягом дії Договору у випадках зміни Умов, якщо можливість цих змін прямо передбачена Угодою, у випадках змін розміру зобов'язань, забезпечених порукою та/або змін строків виконання зобов'язань, якщо такі зміни здійснюються на підставі передбачених основним зобов'язанням, відповідні зміни вносяться лише до угоди, і не потребують внесення змін до Договору. На внесення передбачених цим пунктом змін Поручитель надає згоду під час підписання цього Договору. За умовами ст. 8 Угоди, ця Угода може бути змінена лише за згодою Сторін шляхом Додаткової Угоди. Відповідачі як поручителі були проінформовані про збільшення розміру забезпеченого порукою зобов'язання та надавав свою згоду на зміну зобов'язання, зокрема щодо збільшення поточної ціни автомобіля, шляхом внесення змін до Угоди. Оскільки, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивачем дотримано порядок змін розміру зобов'язань, передбаченого Договором поруки та Угодою, у спосіб внесення змін до Угоди за згодою Сторін, суд приходить до висновку, що відповідачем-позивачем не доведено, що зміна розміру зобов'язання відбулася за згодою поручителя. Верховний Суд України сформулював правовий висновок у постановах від 21 травня 2012 року № 6-18цс11 та № 6-69цс11,у яких зазначив, що за положеннями частини першої статті 559 ЦК України припинення поруки в разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, презюмується, а тому в цьому випадку не обов'язково звертатися до суду з позовом про визнання договору поруки припиненим, проте такі вимоги підлягають розгляду судом за наявності відповідного спору. Тобто порука має вважатися припиненою незалежно від реального настання чи ненастання збільшеного внаслідок змін кредитних договорів обсягу відповідальності поручителя. Таким чином, порука припинилася, оскільки ТзОВ «Авто Просто» збільшено поточну ціну автомобіля в порушення умов Угоди без згоди поручителя, що всупереч положенням частини першої статті 559 ЦК України збільшує обсяг відповідальності поручителя.

Outcome: partial