Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

29.03.2017 року позивач звернувся до суду з позовом та просив ухвалити рішення, яким: визнати за [PERSON] та [PERSON] право спільної сумісної власності подружжя, по ? за кожним на наступне майно: - однокімнатна квартира загальною площею 30,10 кв.м. за адресою [ADDRESS], вартістю 650\~000 гривень (власник [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 9847 від 22.09.1995 року, укладеного на Одеській товарній біржі); - трьохкімнатна квартира загальною площею 70,7 кв.м., за адресою м. Одеса, пр.. Академіка Глушка, 11/2 кв. 64, вартістю 1\~650\~000 гривень (власник [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, р. 10-387 від 31.01.1997 [PERSON] державний нотаріус Першої Одеської нотаріальної контори); - автомобіль MITSUBISHI SPASE STAR номер кузова [NUMBER] ДНЗ ВН3317ЕЕ (власник [PERSON]С.) вартістю 175\~500 гривень; велосипед NORCO вартістю 48\~600 гривень; швейна машинка вартістю 81\~000 гривень; оверлок вартістю 81\~000 гривень; холодильник VESTFROST вартістю 21\~600 гривень; телевізор PHILIPS вартістю 8\~000 гривень; телевізор SAMSUNG вартістю 11\~000 гривень, сушильна машина вартістю 12\~000 гривень; інструменти (електродриль, електролобзик, еленктрофен будівельний, еленктротурбина, ключі, викрутки) на загальну суму 27\~000 гривень; радіодеталі, дроти на загальну суму 10\~000 гривень;набір для спорту (гантелі, бліни, гриф штанги) на загальну суму 10\~000 гривень. Всього на суму 2\~785\~700 гривень. Спільне сумісне майно подружжя [PERSON] та [PERSON] розділити в натурі наступним чином: передати Владіславу Анатолійовичу, визнавши за ним право власності на: однокімнатну квартиру загальною площею 30,10 кв.м. за адресою [ADDRESS], вартістю 650\~000 гривень; велосипед NORCO вартістю 48\~600 гривень; інструменти (електродриль, електролобзик, еленктрофен будівельний, еленктротурбина, ключі, викрутки) на загальну суму 27\~000 гривень; радіодеталі, дроти на загальну суму 10\~000 гривень;набір для спорту (гантелі, бліни, гриф штанги) на загальну суму 10\~000 гривень. Всього на суму 745\~600 гривень. [PERSON] [PERSON], визнавши за нею право власності на: трьохкімнатну квартира загальною площею 70,7 кв.м., за адресою м. Одеса, пр.. Академіка Глушка, 11/2 кв. 64, вартістю 1\~650\~000 гривень; швейна машинка вартістю 81\~000 гривень; оверлок вартістю 81\~000 гривень; холодильник VESTFROST вартістю 21\~600 гривень; телевізор PHILIPS вартістю 8\~000 гривень; телевізор SAMSUNG вартістю 11\~000 гривень, сушильна машина вартістю 12\~000 гривень; автомобіль MITSUBISHI SPASE STAR номер кузова [NUMBER] ДНЗ ВН3317ЕЕ вартістю 175\~500 гривень. Всього на суму 2\~040\~100 гривень. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію у розмірі 647\~250 гривень. Свої вимоги мотивував тим, що він та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Позивач вказує на те, що під час перебування в шлюбі з відповідачем ними було набуте майно, однак він та її дружина не можуть дійти згоди щодо його розподілу, тому він змушений звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Куриленко О.М. Ухвалою судді від 30.03.2017 року справу було прийнято до провадження суду та призначено судове засідання. В ході судового засідання, яке відбулось 18.07.2017 року, представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з заявою про забезпечення доказів шляхом призначення оціночної експертизи, в якій просив перед експертом поставити наступні питання: яка ринкова вартість квартири за адресою [ADDRESS], квартири за адресою м. Одеса, пр.. Академіка Глушка 11/2 кв. 64 та автомобіля MITSUBISHI SPASE STAR номер кузова [NUMBER] ДНЗ ВН3317ЕЕ?. Проведення експертизи доручити ПП «Одеський науково-дослідницького центр експертних досліджень ім. Скибинського С.С.» експерту [PERSON] Оплату за її проведення покласти на позивача Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 18.07.2017 року у зазначеній справі було призначено судово-оціночну експертизу, провадження у справі зупинено до закінчення проведення експертизи та повернення справи до Київського районного суду м. Одеси 28.08.2017 року до канцелярії суду надійшов Висновок № 125/2017 судової оціночно-будівельної експертизи, складений 02.08.2017 року судовим експертом ПП «Одеський Науково-дослідний центр експертних досліджень ім. Скибинського С.С.» [PERSON], у звязку з чим ухвалою суду від 04.09.2017 року було відновлено провадження у справі. У зв`язку з тим, що вирішення питання щодо оцінки автомобілів не входило до компетенції експерта будівельно-технічних експертиз, за клопотанням представника позивача ухвалою суду від 18.10.2017 року у справі була призначена автомобільно-товарознавча експертиза, на час проведення якої провадження у справі було зупинено. 01.02.2018 року вд ОНДІСЕ до суду був надісланий висновок судової автотоварознавчої експертизи, у зв`язку з чим провадження у справі було відновлено та сторони викликані у судове засідання. Слід зазначити, що 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України № 6232 «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». Так в п. 9 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції 15 грудня 2017 року зазначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Крім того, надали додаткові письмові пояснення, в яких просили, зокрема, виділити позивачеві у власність трьохкімнатну кварту, відповідачеві - однокімнатну квартиру та автомобіль, вказуючи на готовність позивача виплатити відповідачеві грошову компенсацію різниці вартості майна. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов визнала частково, а саме не заперечувала проти поділу майна подружжя по ? за кожним. Також надала суду письмові пояснення, в яких просила виділити відповідачеві трьохкімнатну квартиру, а усе інше майно не заперечувала віддати позивачеві. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як розяснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями Цивільного Кодексу України та Сімейним Кодексом України. Судом встановлено, що 30 січня 1993 року у Третьому Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Кривцова) [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 53, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії І ЖД № 272397, виданим повторно 22 грудня 2016 року. Під час перебування у шлюбі сторонами було набуте рухоме та нерухоме майно, а саме: - однокімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 30,10 кв.м., що підтверджується Договором купівлі-продажу нерухомого майна № 9847 від 22 вересня 1995 року укладеного на Одеській товарній біржі між [PERSON] та [PERSON]; - трьохкімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 70,7 кв.м, що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 31 січня 1997 року, посвідченого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори [PERSON], що був укладений між [PERSON] та [PERSON]; - легковий автомобіль MITSUBISHI SPASE STAR номер кузова [NUMBER] ДНЗ ВН3317ЕЕ який зареєстрований за [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи, 23 грудня 2017 року відповідач [PERSON] внаслідок розірвання шлюбу з позивачем змінила прізвище на «Павлішина», про що Київським районним у місті [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було складено актовий запис за № 98, що підтверджується Свідоцтвом про зміну імені Серії І-ЖД № 012655, а також копією паспорта гр.. України № 001520766. Відповідно до\~ст. 22 КпШС України, який діяв на час виникнення правовідносин між сторонами, майно, нажите подружжям за час шлюбу є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Згідно зі\~ст. 60 СК України\~(введеного в дію з 1 січня 2004 року і діючого на час вирішення справи судом), майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. \~Ст. 28 КпШС України, ч. 2\~ст. 60 СК України\~встановлено презумпцію спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте під час шлюбу. Аналізуючи зазначену норму, суд вважає, що реєстрація права на майно, придбане під час шлюбу, лише на ім'я одного з подружжя не спростовує презумпції належності його до спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до чинного законодавства, загальною спільною власністю чоловіка і жінки є нажите ними в період шлюбу рухоме і нерухоме майно, що може бути об'єктом права приватної власності, крім майна нажитого кожним з чоловіка і жінки за час їхнього роздільного проживання при фактичному припиненні подружніх відносин. Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності, що означає, що ні дружина, ні чоловік не зобовязанні доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте ними у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю. Обєктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. Річ це обєкт матеріального світу, саме предмети якого є обєктом права власності. Подружжя володіє, користується та розпоряджається майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності на рівних засадах, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, відповідно до положень ст. 63 СК України. Дружина та чоловік з часу реєстрації шлюбу мають право на поділ набутого ними майна як під час перебування у шлюбі, так і після його розірвання. Ст. 69 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Кожен із співвласників має право на поділ спільного майна. Поділ всього майна, яке було спільною сумісною власністю подружжя, або лише певної речі, означає припинення щодо нього режиму обєкта права спільної сумісної власності. При визначені розміру часток майна дружини та чоловіка суд керується ст. 70 СК України, відповідно до положень якої у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частиною 1 статті 71 СК України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя № 11 від 21.12.2007р., вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення ведення спільного господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що майно, яке придбано за час шлюбу, а саме: однокімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 30,10 кв.м.; трьохкімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 70,7 кв.м.; легковий автомобіль MITSUBISHI SPASE STAR номер кузова [NUMBER] ДНЗ ВН3317ЕЕ є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] та підлягає поділу. Відповідно до Висновку № 125/2017 судової оціночно-будівельної експертизи складеного 02.08.2017 року судовим експертом ПП «Одеський Науково-дослідний центр експертних досліджень ім. Скибинського С.С.» [PERSON] вбачається, що ринкова вартість квартири № 53, розташованої в будинку № 41 по вул. Івана Франка в м. Одесі становить 591\~495 гривень, що еквівалентно 22\~876 дол. США, натомість як ринкова вартість квартири № 64, розташованої по пр. Академіка Глушка буд. 11/2 в м. Одесі становить 1\~330\~857, що еквівалентно 51\~470 дол. США. А згідно Висновку № 17-5131 судової авто товарознавчої експертизи автомобіля, складеного судовим експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 09 січня 2018 року вбачається, що середня ринкова вартість КТЗ MITSUBISHI SPASE STAR номер кузова [NUMBER] ДНЗ ВН3317ЕЕ становить 143\~504, 03 гривень. \~Відповідно до п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду"\~висновок експертизи може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами. При вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК). Вирішуючи справу по суті, суд не відступає від засади рівності часток подружжя, оскільки матеріали справи не містять жодних відповідних доказів для зменшення частки будь-кого з подружжя. Тому суд, виходячи з наведених вимог закону та

Outcome: partial