Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

В провадженні суду знаходиться справа за заявою [PERSON] , заінтерисована особа: Захарівська селищна рада Захарівського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин (батьківства) і факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заявник [PERSON] заявлені вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] в смт. Фрунзівка Фрунзівського району Одеської області помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді права приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,94 га, розташовану на території Фрунзівськогої селищної ради Захарівського району Одеської області , масив [NUMBER]. Заповіт щодо свого майна спадкодавець не залишав, а із спадкоємців першої черги є тільки заявник як його дочка. Постановою державного нотаріуса Захарівської районної державної нотаріальної контори Одеської області від 07 листопада 2018 р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно спадкодавця у зв`язку з тим, що спадкова справа на майно померлого відсутня, відсутні відомості про постійне проживання (реєстрацію) із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а токож відсутні документи, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем. Для набуття заявником права на спадщину свого батька та за відсутності належного документального підтвердження її родинних відносин зі спадкодавцем та факту її постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини заявник змушена звернутися до суду з заявою про встановлення фатку родинних відносин (батьківства) і факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заявник [PERSON] та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представники заінтерисованої особи Захарівської селищної ради Захарівського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши заявника, свідків, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Свідок [PERSON] суду показала, що вона проживає в с . Новопавлівка Захарівського району Одеської області та добре знає родину заявника [PERSON] Її батьки проживали в с.Новопавлівка Фрунзівського району Одеської області, працювали в колгоспі "Авангард", діти ходили до школи. Батько [PERSON] дуже її любив. [PERSON] вийшовши заміж виїхала до с.Н.Григорівка. Коли [PERSON] хворів за ним небуло кому дивитися, то [PERSON] забрала його до себе, лікувала його. Коли [PERSON] помер, то його ховали в с.Новопавлівка, похованням займалася його дочка [PERSON] . Свідок [PERSON] суду показала, що добре знає родину заявника. Дана родина складалася з п`яти чоловік, батьки працювали у колгоспі, діти навчалися у школі. [PERSON] коли закінчила школу, створила свою сім`ю та виїхала до с.Ново Григорівка, але часто приїзджала до батьків, провідувала їх допомагала чим могла. Коли [PERSON] почав хворіти то [PERSON] забрала його до себе, коли він помер то його ховали в с.Новопавлівка, похованням займалася його дочка [PERSON] Свідок [PERSON] дала суду аналогічні пояснення. Судом встановлено, що [PERSON] є рідною донькою [PERSON] , який помер [INFO] . На момент народження батьки заявника [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу в одному будинку за адресою [ADDRESS] . При реєстрації народження заявника в свідоцтві про народження запис про її батька вказано зі слів матері, як " [PERSON] ". Згідно довідки виданої Захарівською селищною радою Захарівського району Одеської області №98 від 27.11.2018 р. про те, що згідно з погосподарськими книгами в с.Новопавлівка Захарівського району Одеської області з 1991-2005 рр. проживали та вели спільне домашнє господарство слідуючі громадяни: голова господарства [PERSON] , [INFO] з 1991 р. до 2005 р.; дружина [PERSON] , [INFO] н. з 1991 р. до 2005 р.; пасинок [PERSON] , [INFO] р.н. з 1991 р. до 1996 р.; син [PERSON] , [INFO] з 1991 р. до 2005 р.; донька [PERSON] , [INFO] . з 1991 р. до 2005 р. Згідно довідки №2239 від 27.11.2018 р. виданої Затишанською селищною радою про те, що [PERSON] , який помер [INFO] р. дійсно проживав без реєстрації з 2005 р. по день своєї смерті в [ADDRESS] У житловому будинку, що розташований за вищевказаною адресою крім [PERSON] на день його смерті та до цього часу проживає донька [PERSON] Згідно копії актового запису про народження №22 від 22.03.1991 р., [PERSON] народилася [INFO] , мати [PERSON] , батько [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14 березня 2012 р., [PERSON] помер [INFO] . в смт. Фрунзівка Фрунзівського району Одеської області про, що було зроблено актовий запис №38. З постанови державного нотаріуса Захарівської районної державної нотаріальної контори Одеської області від 07 листопада 2018 р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно спадкодавця у зв`язку з тим, що спадкова справа на майно померлого відсутня, відсутні відомості про постійне проживання (реєстрацію) із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а токож відсутні документи, що підтверджують роинні відносини зі спадкодавцем. Згідно відповіді Захарівської районної державної нотаріальної контори №93/01-16 від 02.02.2019 р.: заповіт щодо майна [PERSON] не посвідчувався; спадкоємці із заявами про прийняття спадщини або відмову від неї не зверталися; свідоцтва про право на спадщину не видавались. Відповідно до пункту пятого частини другої ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 3 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01.01.2004 року необхідно застосувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема спільне проживання і ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження , спільне виховання або утримання ними дитини. Спірні правовідносини регулюються нормами Кодексу про шлюб та сім`ю України чинним на момент виникнення правовідносин між сторонами, тобто на день народження заявника. Відповідно до ч.2,3 ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР, який діяв з 01 січня 1970 року до набрання чинності Сімейним кодексом України, а саме до 01 січня 2004 року, походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. П.7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім`ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. П.7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995 року зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Згідно Інструкції про вчинення нотаріальних дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. № 20/5, діючої на час відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом із спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом і спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом із спадкодавцем. Згідно Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. У випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Отже, аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі, вказані вимоги в заяві підтверджуються вищевказаними доказами.

Outcome: approved