Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора про стягнення грошових коштів. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що з метою ведення спільної діяльності та придбання майна у спільну часткову власність 01 серпня 2002 року між нею та [PERSON] була укладена Угода про спільну діяльність. Внаслідок виконання зобов'язань за спільною угодою позивач здійснила грошові витрати на придбання спільного майна зі [PERSON], зокрема елінгу [ADDRESS] та гаражу [ADDRESS], що розташовані в Споживчому кооперативі житлово-рекреаційного призначення «Дельфін» ( колишня назва Споживчий гаражно-човновий кооператив риболовів -любителів «Дельфін») за адресою: [ADDRESS]; автомобіля«HONDA CR-V»; депозитного рахунку «Базовий» № [NUMBER] на суму 100 000 грн. в Публічному акціонерному товаристві «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк». Позивач вказує, що вона та [PERSON] проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, здійснювали спільну господарську діяльність, витрачали на все спільні кошти, в рівних частках. На території Споживчого кооперативу житлово-рекреаційного призначення «Дельфін» позивач та [PERSON] вирішили побудувати двоповерховий елінг та перебудувати у жиле приміщення гараж. Згідно калькуляції, на будівництво та ремонтно-будівельні роботи вони спільно витратили 200 005,40 грн . Згідно розписок від 20.09.2002р., від 16.12.2002 р., 06.04.2003р.,01.08.2003р. позивач особисто витратила на будівництво елінгу 100000, 0 грн. , що було еквівалентно по курсу НБУ на той час 18 868 дол. США. Наразі ринкова ціна на вказане нерухоме майно складає 2 226 049, 00 грн. 20 вересня 2003 року будівництво елінгу було завершене та на підставі Лучистівської сільської ради №10 від 13 лютого 2004 року на ім'я [PERSON] було видане Свідоцтво про право власності на елінг [ADDRESS] в літ. М загальною площею 74,9 кв.м і гараж [ADDRESS] в літ. М загальною площею 15, 8 кв.м. З моменту введення елінгу та перебудованого гаражу в експлуатацію, починаючи з 2004 року позивач в рівних частинах зі [PERSON] брала участь у сплаті податків і платежів, а також у витратах по утриманню і зберіганню нерухомого майна. Позивач вказує, що після смерті [PERSON] позивач продовжує нести витрати по утриманню майна - елінгу і гаражу, розташованих у м. Алушта. Загальна сума особистих витрат на утримання вказаного майна за 2013-2017 р.р. складає 64 346, 31 грн. Крім того, позивачем та [PERSON] за спільні кошти 18 квітня 2007 року був придбаний автомобіль «HONDA CR-V» VINSHSRE 57507U012814, реєстраційний номер [NUMBER],зареєстрований на [PERSON] Вартість автомобіля складає 194 425, 0 грн. Позивач зазначає, що вона особисто на придбання автомобіля витратила 97 200, 00 грн, що за курсом НБУ на той час складало 19 248, 00 дол. США. На даний час ринкова вартість вказаного транспортного засобу складає 395 173, 00 грн. Крім того, 03 квітня 2012 року [PERSON] за згодою позивача відкрив депозитний рахунок «Базовий» № [NUMBER] на суму 100 000, 00 грн у ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», з яких позивачу належало 50 000, 00 грн. На теперішній час ця сума відповідає сумі у розмірі 162 305, 10 грн. Позивач зазначає, що на виконання угоди про спільну діяльність вона здійснила відповідні грошові витрати на придбання, утримання та поліпшення спільного із [PERSON] нерухомого та рухомого майна. В подальшому [PERSON] мав наміри оформити на ім'я позивача Ѕ частину майна, придбаного за спільні кошти, проте не встиг це оформити та [INFO] помер. Після смерті [PERSON] наприкінці серпня 2012 року позивач звернулася до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та з'ясувалося, що із заявами про прийняття спадщини звернулися інші спадкоємці померлого: [PERSON], [PERSON], [PERSON] , батько померлого - [PERSON]. Позивач звернулася до відповідачів з питанням щодо повернення частини майна чи коштів, придбаного разом зі [PERSON], проте відповідачі договору про спільну діяльність не визнають, отримавши у спадщину майно, придбане за спільні кошти [PERSON] та [PERSON], незаконно збагатилися за рахунок грошових вкладень позивача. Зважаючи на викладене вище, позивач просить стягнути з відповідачів, які є спадкоємцями померлого, по 1/3 частині з кожного на свою користь грошові кошти за майно, вкладені в спільно набуте зі [PERSON] майно, а саме: 1/2 вартості елінгу та гаражу, що складає 1 113 024,00 грн; Ѕ вартості автомобіля «HONDA CR-V VINSHSRE», що складає 181 650,00 грн та Ѕ частину грошових вкладі, що складає 50 000, 00 грн. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити. [PERSON] просила позов залишити без задоволення. Суду пояснила, що вона доводиться дружиною [PERSON], який помер [INFO] ЇЇ чоловік дуже багато працював, заробляв гарні кошти, всі питання щодо будівництва нерухомого майна та вкладення коштів у будівництво чи придбання майна з нею погоджував. Що стосується позивача, то у них зі [PERSON] були суто ділові стосунки, разом вони нічого не придбавали. Представник [PERSON]., [PERSON] просив позов залишити без задоволення, надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що після померлого [PERSON] відкрилася спадщина на майно, належне померлому. Спадкоємцями першої черги за законом до майна померлого [PERSON] є його дружина, [PERSON] та діти: [PERSON], [PERSON] Позивач намагалася встановити в судовому порядку факт спільного проживання зі [PERSON] та визнати право власності на майно, проте суд їй в цьому відмовив. Представник відповідачів зазначив, що жодним доказом, наданим до суду не підтверджується факт придбання [PERSON] та [PERSON] спільного майна, не доведено факту укладення договору про спільну діяльність та факту ведення спільної господарської діяльності. Представник відповідачів вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, не підтверджуються жодними доказами, а тому просив позов залишити без задоволення. . Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що на території Споживчого кооперативу житлово-рекреаційного призначення «Дельфін» [PERSON] та [PERSON] за спільні кошти побудували двоповерховий елінг та перебудований у жиле приміщення гараж. Згідно калькуляції на будівництво та ремонтно-будівельні роботи було витрачено 200 005,40 грн . Згідно розписок від 20.09.2002р., від 16.12.2002 р., 06.04.2003р.,01.08.2003р., наданих позивачем на придбання будівельних матеріалів на будівництво елінгу, позивач витратила особисті кошти у сумі 100000, 00 грн., що було еквівалентно по курсу НБУ на той час та склало 18 868 дол. США. Наразі ринкова ціна на вказане нерухоме майно складає 2 226 049, 00 грн. 20 вересня 2003 року будівництво елінгу було завершене та на підставі Лучистівської сільської ради №10 від 13 лютого 2004 року на ім'я [PERSON] було видане Свідоцтво про право власності на елінг [ADDRESS] в літ. М загальною площею 74,9 кв.м. і гараж [ADDRESS] в літ. М загальною площею 15, 8 кв.м. З моменту введення елінгу та перебудованого гаражу в експлуатацію, починаючи з 2004 року позивач в рівних частинах зі [PERSON] приймала участь у сплаті податків і платежів, а також у витратах по утриманню і зберіганню нерухомого майна та після смерті [PERSON] продовжує нести витрати по утриманню майна- елінгу і гаражу, розташованих у м. Алушта. Загальна сума особистих витрат на утримання вказаного майна за 2013-2017 р.р. складає 64 346, 31 грн. Вказана обставина підтверджується квитанціями, долученими до матеріалів справи, а також цю обставину не спростовують відповідачі. Крім того, позивачем та [PERSON] за спільні кошти 18 квітня 2007 року був придбаний автомобіль « HONDA CR-V « VINSHSRE 57507U012814, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований на [PERSON], на придбання якого позивач витратила 97 200, 00 грн. Факт придбання [PERSON] та [PERSON] за спільні кошти автомобіля підтверджується показами свідка [PERSON], який суду пояснив, що [PERSON] він знав з 2000 року. В 2002 році [PERSON] .зателефонував йому та попросив поїхати в Алушту подивитися елінг. Свідок вранці забрав [PERSON] та [PERSON] з просп. Перемоги у м. Дніпрі, де вони разом мешкали та яку він представив йому як дружину та поїхали до Алушти, щоб вступити в членство кооперативу. [PERSON], також був свідком придбання автомобіля «HONDA CR-V», він туди сам запропонував поїхати [PERSON] та [PERSON], оскільки в цьому салоні у нього були знайомі. Свідок бачив, як [PERSON] дістав 100000,00 грн. на придбання авто, решту 100000 грн. сплатила [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснила, що в 1997 р. вона працювала зам директора «Югамс». В 2001 р. [PERSON] створила ТОВ «Хімпродукт» та представила [PERSON] , як свого чоловіка. В 2001 році [PERSON] та [PERSON] почали будувати елінг за спільні кошти, коли збудували елінг, запросили свідка та її чоловіка в гості. Про дружину [PERSON] свідок дізналася на похоронах [PERSON] До цього вона знала, що дружиною померлого є [PERSON] Свідок також зазначила, що в будівництво елінгу та придбання іншого майна [PERSON] та [PERSON] вкладали спільні кошти, підписали договір про спільну діяльність, де розписалися під ним також свідок разом зі своїм чоловіком Свідок [PERSON] суду пояснила, що в 1997-1998р. склалася група з будівництва кооперативу «Дельфін» та в 2002 році розпочалося будівництво двох перших ліній. В 2002 році [PERSON] та [PERSON] подали заяву про вступ до членів товариства та вони були прийняті членами товариства, сплачували внески. Свідок вказує, що вони товаришували, проводили спільну господарську діяльність. Свідок часто приїздила додому до позивача та [PERSON], які разом проживали на пр-ті Перемоги у м. Дніпрі. Стверджує, що грошові кошти в будівництво елінгу вкладали в рівних частинах [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснив, що він доводиться рідним братом [PERSON] Стверджує, що його сестра та [PERSON] проживали однією сім'єю по пр-ту Перемоги у м. Дніпрі, спільно вкладали кошти в майно, в тому числі на будівництво елінгу. Позивач був прорабом на цьому будівництві, йому під розписку надавалися кошти на придбання будівельних матеріалів та проведення будівельних робіт. Приблизно калькуляція будівельних робіт склала на той час 200 000,00 грн. Свідок зазначає, що під його керівництвом в 2003 році було закінчене будівництво елінгу . Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона була колишнім власником елінгу, який вони збудували з чоловіком в 1998році, а потім його продали [PERSON], який приїхав здійснювати придбання елінгу разом зі своїм сином, [PERSON] та заплатили за нього 22 000, 0 дол. США. На запитання представника позивача щодо наявності документів на відчуження елінгу, свідок пояснила, що документів на елінг у них не було, вказані кошти є паєм у будівництво елінгу, доріг, прибудинкової території. Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Статтею 177 ЦК України встановлено, що об'єктами цивільних прав є зокрема речі, у тому числі гроші. Статтею 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його в себе без відповідної правової підстави (безпідставно набуте майно) , зобов'язана повернути це майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання "справедливого балансу" в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, Виходячи із змісту взаємних відносин, у тому числі договірних, які склалися між [PERSON] та [PERSON], суд вважає доведеним факт вкладання грошових коштів, які належать позивачу на праві особистої приватної власності в будівництво елінгу в кооперативі «Дельфін -3» та придбання автомобіля« HONDA CR-V « , що підтверджується показами свідків, квитанціями та розписками про передачу коштів на будівництво елінгу, а також договором на будівництво елінгу, підписаного [PERSON] та [PERSON], калькуляції про виконання робіт на будівництво елінгу, які містяться в матеріалах справи. Оскільки позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON]., проте спадкоємцем не являється, а отже позбавлена можливості отримати частку майна, в яке нею були вкладені особисті кошти, з метою захисту прав позивача на мирне володіння належного їй майна, суд вважає, що майнові права позивача підлягають захисту та з відповідачів на користь позивача слід стягнути грошові кошти за Ѕ частину майна, а саме: елінгу в кооперативі «Дельфін-3» та автомобіля « HONDA CR-V», яке позивач придбала спільно зі [PERSON] у сумі 1310610 грн, по 436 870., 00 грн. з кожного. В частині позовних вимог щодо стягнення Ѕ частини грошових вкладів слід відмовити, оскільки позивач не надала доказів щодо вкладення особистих грошових коштів на рахунок [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Згідно з ч. 2 цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язані дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. 252 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З матеріалів справи убачається, що про порушення свого права позивач дізналася після того, як в серпні місяці 2012 року вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] 13.02.2013 року позивач звернулася з позовною заявою до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за захистом свого порушеного права. 28.09.2016 року у цій справі постановлена ухвала Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ. . У вересні 2017 року позивач знову звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з вказаною позовною заявою за захистом свого порушеного права. Отже починаючи з 2012 року та до часу звернення до суду - 2017 рік має місце перебіг строків позовної давності, у зв'язку з чим суд відмовляє відповідачам у застосування строків позовної давності до даних правовідносин. Враховуючи викладене вище,

Outcome: partial