Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

02.07.2020 представник КП «Харківводоканал» - Панасенко І.О. звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , відповідно до якого просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення в сумі 7750,86 грн., з них: за надані послуги централізованого водопостачання за період з 01.12.2016 по 30.04.2020 у розмірі 4496,14 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.12.2016 по 30.04.2020 у розмірі 2399,48 грн.; інфляційні витрати 594,80 грн., 3% річних від простроченої суми 260,44 грн. та судові витрати у сумі 2102,00 грн. В обґрунтування\~\~заявлених позовних вимог, представник позивача посилається на те, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] та являється споживачем послуг з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, облік нарахувань та оплат за які здійснюються за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] . Однак в порушення приписів чинного законодавства свого обов`язку щодо проведення оплати за комунальні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення не здійснює, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість: за надані послуги централізованого водопостачання за період з 01.12.2016 по 30.04.2020 у розмірі 4496, 14 гривень; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.12.2016 по 30.04.2020 у розмірі 2399,48 гривень. У зв`язку з наявністю заборгованості на прострочену суму позивачем також нараховано інфляційні витрати 594,80 гривень; 3% річних від простроченої суми 260,44 гривень. У зв`язку з викладеним представник позивача звернувся до суду з даним позовом. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2020 справу передано для розгляду судді Колесник С.А. На виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України судом направлено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи відповідачів у справі та 03.07.2020 отримано відповідну довідку. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 06.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. 26.08.2020 до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у у задоволенні позову КП «Харківводоканал» до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 7750,86 грн. та судового збору в розмірі 2102,00 грн. у повному обсязі. При цьому відповідач вказує, що позивачем заявлено вимоги, що надаються споживачу [PERSON] , особистий рахунок № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] . Дана інформація надана самим позивачем та зазначається в розрахунку суми заборгованості. [PERSON] не є і ніколи не була ані власником ані наймачем (орендарем) квартири, що розташована за адрсеою [ADDRESS] . Вказує, що власником квартири є [PERSON] . Крім того, посилається на те, що з 2010 року вона фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , тому пред`явлення позову до [PERSON] є незаконним та безпідставним. Також посилається на пропуск позивачем строку позовної давності (а.с.25-26). 20.10.2020 представником позивача подано відповідь на відзив, відповідно до якого просить позовні вимоги КП «Харківводоканал» задовольнити (а.с.43-44). При цьому представник вказує, що відповідач [PERSON] на момент розгляду справи зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Зазначає, що посилання відповідача на відсутність укладеного договору про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення з КП «Харківводоканал» не свідчить про відсутність обовязку по сплаті фактично наданих послуг. Стосовно пропуску строку позовної давності вказує, що окремою підставою для припинення зобов`язання сплив позовної давності не являється. Порушення позовної давності не породжує права боржника вимагати припинення зобов`язання в односторонньому порядку, якщо таке право не встановлено договором або законом окремо. 28.10.2020 представником позивача подано до суду уточнену позовну заяву, у якій представник просить залучити до участі у справі у якості співвідповідача [PERSON] ; стягнути з [PERSON] , [PERSON] на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» заборгованості в сумі 7750 грн 86 коп, із них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 грудня 2016 по 30 квітня 2020 у розмірі 4496 грн. 14 коп; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 грудня 2016 по 30 квітня 2020 у розмірі 2399 грн. 48 коп.; інфляційні витрати - 594 грн. 80 коп.; 3% річних від простроченої суми - 260 грн. 44 коп.; стягнути з [PERSON] , [PERSON] на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» суму судового збору, сплаченого за подання даної позовної заяви у сумі 2102,00 грн. При цьому, предмет та підстави позову не змінюються, уточнення стосується лише залучення до участі у справі співвідповідача. Як зазначено у заяві, згідно наданої відповідачем до відзиву на позовну заяву копії Договору купівлі- продажу квартири Серія ААІ № 314278, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . Ухвалою суду від 03.11.2020 прийнято до розгляду уточнену позовну заяву Комунального підприємства «Харківводоканал» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення. Залучено до участі у справі №953/10456/20 за позовною заявою Комунального підприємства «Харківводоканал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення в якості співвідповідача [PERSON] . Копія вказаної ухвали разом із судовою повісткою направлялась відповідачам, згідно зворотного поштового повідомлення [PERSON] її отримав 24.11.2020 (а.с.54). Правом на подачу відзиву [PERSON] не скористався. 11.12.2020 до суду надійшла заява [PERSON] про застосування строків позовної давності (а.с.58). 24.12.2020 представником позивача подано до суду заяву з проханням залучити до матеріалів справи розрахунок заборгованості в межах строку позовної давності (з 01.07.2017 по 30.04.2020). У судове засідання представник позивача не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити (а.с.65). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся, причин неявки у судове засідання не повідомив. Відповідачем [PERSON] подано до суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с.35). Відповідно до ч.3\~ст.131 ЦПК України\~учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач [PERSON] обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідачів. Частиною 1\~ст. 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3\~статті 129 Конституції України\~визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6\~Конвенції\~про\~захист прав\~людини\~і\~основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Суд, вивчивши подані заяви по суті справи, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Судом встановлено та сторонами не заперечується, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 04.04.1997, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.30). З матеріалів справи вбачається, що у КП «Харківводоканал» на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] (а.с.5). Рахунки за послуги з централізованого водопостачання та водовідвезення за особовим рахунком № [NUMBER] , направляються також на ім`я [PERSON] (а.с.32). Відповідно до ч.4 ст.319 ЦК України \~власність зобов`язує. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з реєстру територіальної громади м.Харкова (а.с.15). Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені\~Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Згідно зі\~ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~(далі - Закон) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ст. 13, 14 Закону України\~«Про житлово-комунальні послуги»\~послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних. Приписами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України\~«Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.68 ЖК України, плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться, крім квартирної плати, за затвердженими у встановленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживачі зобов`язані оплачувати комунальні послуги. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Оплата за надані послуги вноситься щомісячно, згідно норм і тарифів встановлених обласними державними адміністраціями. Порядок формування та затвердження цін і тарифів на житлово-комунальні послуги встановлені ст.31\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги». До повноважень позивача не входить зменшення або збільшення тарифів, встановлених для оплати наданих послуг. Згідно з п. 8 «Правил надання населенню послуг по водо-теплопостачанню і водовідводу», послуги надаються відповідно до умов договору. Але це не означає, що під час відсутності такого договору, відповідач має право користуватися послугами, що фактично надаються і не оплачувати їх. Це випливає з положення\~ст. 11 ЦК України\~відповідно до якої, цивільні права і зобов`язання виникають не тільки з основ передбачених законодавством, а також з дії громадян. Такими діями відповідачів є фактичне користування послугами, що надаються позивачем. Згідно\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідачі офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку не відмовилися від послуг, які надавало їм КП «Харківводоканал», то в них виник обов`язок сплатити ці послуги. Відповідачі належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не виконували, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносили, внаслідок чого у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.12.2016 по 30.04.2020 у розмірі 4496,14 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.12.2016 по 30.04.2020 у розмірі 2399,48 грн., що підтверджується сводкою карткою абонента (а.с.5-7). За приписами ст. 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Вирішуючи питання щодо солідарного стягнення заборгованості суд приходить до наступного. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Однак, відповідачем надано суду довідку, з якої вбачається, що [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] з 2010 року (а.с.33). Підстави не довіряти наданій інформації у суду відсутні. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що підстави для стягнення заборгованості з [PERSON] відсутні. Досліджуючи вимоги позивача в частині періоду виниклої заборгованості, суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частиною 1 ст. 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Відповідно до ч. ч. З, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідачів [PERSON] та [PERSON] про застосування строку позовної давності до даного позову, оскільки визначений законодавством трирічний строк позивачем було пропущено. Згідно наданого розрахунку суми заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритому на ім`я [PERSON] , заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.07.2017 по 30.04.2020 становить 3878,93 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.07.2017 по 30.04.2020 2066,17 грн. (а.с.61-62), яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь КП «Харківводоканал». В решті позовних вимог, а саме стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.12.2016 по 31.03.2017 та за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.12.2016 по 31.03.2017, слід відмовити у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідачів інфляційних витрат та трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання слід зазначити наступне. У відповідності до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. В даному випадку правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням і на ці правовідносини поширюється дія ч.2\~ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена в п. 10 ч.3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати житлово-комунальних послуг у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч.2\~ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Відтак, враховуючи положення ч. 2\~ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, а також 3 % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу. Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений\~Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). У зв`язку із простроченням відповідачем сплати комунальних послуг, позивачем нараховано 594,80 грн. - індексу інфляції за час прострочення та 260,44 грн. - 3% річних від простроченої суми. Враховуючи, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних не є штрафними санкціями та в даному випадку не застосовується положення ст..258 ЦК України, суд приходить до висновку, що суми нарахувань проведено в межах позовної давності та підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як напідставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1, 2, 5\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.\~\~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2102,00 грн. (а.с.3). Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень\~ст. 141 КПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (87,74%) та стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1844,29 грн. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: partial