Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

У червні місяці 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, який обґрунтовує тим, що протягом 2014-2015 років проживав однією сім»єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] в помешканні своїх батьків [ADDRESS]. 08 жовтня 2015 року в них народилась донька [PERSON], батьком якої є він. На початку 2016 року [PERSON] залишила їхню сім»ю та малолітню дитину, і місце перебування її невідоме. Дитина в даний час проживає з ним та його матір»ю, [PERSON] 12.05.2016 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради надав дозвіл на тимчасове проживання дитини в їх сім»ї. На підставі ч.2 статті 135 Сімейного кодексу України державна реєстрація народження дитини була проведена за рішенням органу опіки та піклування, запис про нього як батька дитини у ньому відсутній. Просить визнати його батьком дитини. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просять його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просить позов задоволити, оскільки вона піклується дитиною з її народження та залишення її матір»ю. Представник органу опіки та піклування проти позову не заперечує. Суду пояснила, що матір дівчинки при її народженні повідомила вигадані дані про її особу, покинула дитину та розшукати матір практично неможливо, оскільки відсутні її паспортні дані. В пологовому будинку вона перебувала без паспорта та назвалась [PERSON]. Заслухавши доводи позивача та його представника, представника відповідача та відповідач [PERSON] перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно установлено, що позивач [PERSON] проживав однією сім»єю з [PERSON] з 2014 року. Від спільного проживання в них народилась донька [PERSON], [INFO]. Запис про батька у актовому запису про народження дитини вчинено відповідно до частини 2 статті 135 Сімейного кодексу України на підставі рішення органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 346 від 26.05.2016 року проведена державна реєстрація дитини [PERSON], яка народилася 08.10.2016 року. Тому при вирішенні цього спору про батьківство щодо дитини [PERSON], [INFO] суд виходить із положень ст. 128 Сімейного кодексу України, згідно з якими судом береться до уваги відомості, що засвідчують походження дитини від позивача, зібрані відповідно до норм Цивільно-процесуального кодексу України. В ході судового розгляду справи судом достовірно установлено, що позивач 2014-2015 років проживав однією сім»єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] в помешканні своїх батьків [ADDRESS]. Батьком [PERSON], 08 жовтня 2015 року є він. [PERSON] підтвердила факт проживання позивача та [PERSON] однією сім»єю у належній їй на праві власності квартирі [ADDRESS] та ведення ними спільного господарства. Особи [PERSON] вони з сином не перевіряли та паспорта вона їм не представляла. Наведені обставини підтвердила і представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської Ради. 12 травня 2016 року надано дозвіл на тимчасове влаштування дитини жіночої статі, [INFO], яку народила [PERSON] (відомості документально не підтверджені) [PERSON] до вирішення питання встановлення батьківства [PERSON] або влаштування дитини на державне утримання. Згідно висновку генотипоскопічної експертизи за №295 від 11.07.2016 року шляхом молекулярно-генетичного дослідження встановлено, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] величину не менш як 99,99 відсотка, тобто біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] вважається доведеним. Сукупність зібраних у справі доказів дають суду підстави для висновку, що позивачем надано достатньо доказів, які підтверджують його батьківство, факту їх спільного проживання та народження доньки [PERSON], [INFO], походження дитини від позивача доведені висновком експертизи, а спільне проживання та визнання батьківства доведено поясненнями сторін та по суті не заперечується представником відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved