Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

10.12.2020 року Тернівський Виконком в інтересах малолітньої [PERSON] , [INFO] , звернувся до суду з позовомякий було уточнено 24.05.21 до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та зобов`язання вчинити дії, третя особа - КЗ «Криворізький спеціалізований Будинок дитини» ДОР». В обґрунтування позову вказує, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , відомості про батька внесені відповідно ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , народила дитину поза закладом охорони здоров`я та залишила його в лісосмузі, 03.05.2020 дитина була передана до КНП «Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром» КМР. Рішенням виконкому Тернівської районної у місті ради від 17.06.2020 № 179, Тернівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східног міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) проведено реєстрацію народження дитини чоловічої статі, знайденої 03.05.2020. З 02.06.2020 [PERSON] переведено до педіатричного відділення КП «Криворізька міська клінічна лікарня №8»КМР, за час перебування дитини в лікарні позивачка не цікавилась долею дитини, тому 07.07.2020 працівниками закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України було складено Акт про дитину, покинуту в пологовому будинку. Рішенням виконкому Тернівської районної у місті ради від 15.07.2020 № 199 малолітній дитині [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та влаштовано до КЗ «Криворізький спеціалізований будинок дитини» ДОР на повне державне забезпечення. За час перебування у КЗ «Криворізький спеціалізований будинок дитини» ДОР ані позивачка, ані родичі долею дитини не цікавляться, бажання повернути дитину не виявляли. [PERSON] рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.10.2020 було позбавлено батьківських прав щодо чотирьох старших дітей. Відповідачка життям дитини не цікавиться, матеріально її не утримує, участі у її вихованні не бере, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідним харчуванням, лікуванням, не спілкуються з дитиною, не створюють належних умов для розвитку малолітньої дитини, тобто повністю усунулися від утримання та виховання. Тому позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав і стягнути аліменти у розмірі ј частини доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на утримання неповнолітньої дитини, на користь дитини, шляхом перерахування коштів на особовий рахунок дитини. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 11.30 год. 19.01.2021, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 19.01.2021 розгляд справи відкладено на 25.02.2021. 25.02.2021 справу знято з розгляду на 25.03.2021. 25.03.2021 ухвалою суду відкладено розгляд справи на 13.05.2021. 13.05.2021 позовну заяву залишено без руху, та відкладено розгляд справи на 09.06.2021. 09.06.2021 ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області призначенозаочний розгляд даної цивільної справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відзив до суду не подала. Третя особа - КЗ «Криворізький спеціалізований Будинок дитини» ДОР» в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, пояснення суду не подала. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Сукупністю належних, допустимих і достовірних доказів судом встановлено, що Актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоровя про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 03.05.2020, у лісосмузі мкр.-н. Зарічний знайдено немовля чоловічої статі, а.с. 13. Встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується листом Покровського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, свідоцтвом про народження та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану, медичною довідкою лікарсько-консультативної комісії КНП «Криворізький перинатальний центр зі стаціонаром» КМ про огляд дитини, яка народилась поза закладом охорони здоров`я, висновком №18 підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, а.с. 14, 15,16,18,19. Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.10.2020 відповідача позбавлено батьківських прав щодо чотирьох старших дітей, а.с.9-12. Рішенням виконкому Тернівської районної у місті ради від 17.06.2020 № 179, Тернівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) проведено реєстрацію народження дитини чоловічої статі, а.с. 17. Згідно акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 07.07.2020 за час перебування дитини в лікарні мати та родичі не цікавились долею дитини, а.с. 20. Рішенням виконкому Тернівської районної у місті ради від 15.07.2020 № 199 «Про надання малолітній дитині, [PERSON] , статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, та влаштування до державного закладу», [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та влаштовано до КЗ «Криворізький спеціалізований будинок дитини» ДОР на повне державне забезпечення, а.с. 21. Згідно довідки від 03.11.2020 № 1007/02-02 [PERSON] перебуває у КЗ «Криворізький спеціалізований будинок дитини» ДОР на повному державному забезпеченні. Долею дитини ніхто не цікавився, а.с. 22. Згідно з висновком виконкому Тернівської районної у місті ради від 11.01.2021 р., встановлено, що [PERSON] покинула дитину у лісосмузі мкр.-н. Зарічний у коробці, за час знаходження дитини у державних закладах не цікавилась долею дитини, її життям, крім того поведінка [PERSON] свідчить про не виконання своїх батьківських обов`язків відносно [PERSON] , а.с. 44-45. Оцінка суду. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч.1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя: поважати дитину. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона або він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Мати, батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом (ст. 169 СК України). З урахуванням викладеного вище, враховуючи, що відповідачка покинула новонароджену дитину, її долею та життям не цікавиться, суд вважає необхідним позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дитини, що відповідає інтересам дитини та є необхідним у демократичному суспільстві. Разом з тим, суд вважає необхідним зазначити, що при зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно зі ст. 169 СК України відповідач не позбавлена права звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання [PERSON] , суд приходить до наступного висновку. На підставі положення ч. 3ст. 166 СК України, відповідно до якого при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, суд вважає доцільним вирішити питання про стягнення аліментів на утримання дитини. Обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч.2 ст.51 Конституції України, ст. 180 СК України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов`язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ст. 181 СК України. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до положень статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Таким чином, передбачених законом підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Оскільки відповідачка не виконує у відношенні свого малолітнього сина передбачені сімейним законодавством батьківські обов`язки по його утриманню, чим порушує право дитини на достатній рівень життя, тому є необхідність у стягненні з неї аліментів. Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В частині вимог про зобов`язання КЗ «Криворізький спеціалізований будинок дитини» ДОР оформити особистий рахунок на ім`я [PERSON] , то в цій частині слід відмовити, оскільки це не передбачено нормами сімейного права. Щодо судових витрат суд зазначає, що оскільки позивач звільнений від сплати судового збору та звернувся з двома позовними вимогами, то з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1681,60 грн. на користь держави. З урахуванням викладеного на підставі ст. ст.150, 164,180,183 СК України,

Outcome: partial