Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

У червні 2020 року Комунальне підприємство «Теплоенергетик» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів (боргу) за отриману послугу з централізованого теплопостачання, просило стягнути з відповідача на свою користь борг за послуги теплопостачання в сумі - 41230,15 грн., 3 % річних, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України - 2718,51 грн., індекс інфляції, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України - 5673,82 грн., розрахунок пені відповідно до вимог ст. 549 ЦК України - 1509,02 грн. Загальна сума боргу становить 51131,50 грн. та судові витрати в сумі 2102, 00 грн. Позов обґрунтовано тим, що Комунальне підприємство «Теплоенергетик» відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів від 21 липня 2005 року № 630, Закону України «Про теплопостачання», та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надає споживачам послугу з централізованого теплопостачання. Відповідач проживає в житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] . Право вимоги заборгованості, яка виникла у відповідача перед ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» було відступлено КП «Теплоенергетик» на підставі договору про відступлення права вимоги від 20 вересня 2019 року № 20/09-19/1. В подальшому послуги з теплопостачання в опалювальні сезони в житловий будинок за адресою: [ADDRESS] надавались КП «Теплоенергетик». За період з листопада 2015 року по червень 2020 року включно відповідачу надавалися послуги з централізованого теплопостачання за вказаною вище адресою, за яку сплачено було частково. Станом на червень 2020 року за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем за надані послуги в сумі 41 230, 15 грн. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 липня 2020 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання (а.с. 27-28). Представник позивача в судове засідання надав заяву про слухання справи без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений в установленому законом порядку. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши докази по справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» централізоване опалення віднесено до комунальних послуг. Відповідно до ст.24 Закону України «Про теплопостачання» основними обов`язками споживача є, зокрема, своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів; забезпечення безпечної експлуатації систем тепло споживання. Статтею 19 цього Закону передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (ст.19 Закону України «Про теплопостачання»). Згідно з п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , а відтак був споживачем теплової енергії, що надавалась до вказаного житла постачальником - ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА». Право вимоги заборгованості, яка виникла у відповідача перед ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» було відступлено КП «Теплоенергетик» на підставі договору про відступлення права вимоги від 20.09.2019 року №20/09-19/1. Згідно п.п. 1.1., 1.2 договору про відступлення права вимоги від 20.09.2019 року №20/09-19/1 ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» (первісний кредитор) відступає, а КП «Теплоенергетик» (новий кредитор) приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором про надання послуг централізованого опалення, укладеними з фізичними особами- споживачами послуг централізованого опалення та за фактичними правовідносинами, які виникли між первісним кредитором та боржниками у зв`язку із наданням первісним кредитором послуг централізованого опалення боржникам. Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, зокрема КП «Теплоенергетик» є новим кредитором у фінансових правовідносинах з відповідачем. Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. В подальшому послуги з теплопостачання в опалювальні сезони в квартиру відповідача надавались КП «Теплоенергетик». Зі свого боку позивач договірні зобов`язання виконує в повному обсязі, у відповідності до умов договору та чинного законодавства України. За послуги з централізованого теплопостачання відповідач не сплачував, в зв`язку з чим виникла заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості споживача теплової енергії КП «Теплоенергетик» в період з листопада 2015 року по червень 2020 року включно заборгованість відповідача перед підприємством становить 41230,15 грн. /а.с.7/. В свою чергу, відповідач свої зобов`язання щодо своєчасності плати за отримані послуги належним чином не виконує, чим порушує вимоги статті 526 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності ж до статті 525 Цивільного кодексу України - одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.162 ЖК України власник квартири зобов`язаний оплачувати всі комунальні платежі вчасно, в тому числі і за послуги з теплопостачання. Визначаючи розмір заборгованості суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості приходить до висновку про його обґрунтованість. Таким чином, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь підприємства - 41230,15 грн. боргу за послуги із теплопостачання. Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України (постанова ВСУ у справі № 6-68цс12 від 20.06.2012 р.) Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому, задоволенню підлягають і позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних в розмірі 2718,51 грн. та інфляційних втрат в сумі 5673,82 грн. /а.с.8-9/, оскільки у відповідності до вимог частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, позивач також просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 1509,02 грн., яка виникла внаслідок прострочення виконання зобов`язань, посилаючись на норми ст. 549 ЦК України . У відповідності до приписів частини першої статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 10 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач повинен сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Проте, вказаним актом законодавства розмір пені не встановлений, а сторони у відповідному договорі не встановили конкретного розміру такої відповідальності. За таких обставин, суд вважає за необхідне в задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, відмовити, оскільки договір про надання послуг з централізованого опалення між сторонами у справі відсутній, а чинним законодавством не встановлено розмір пені за несвоєчасне здійснення фізичною особою платежів за комунальні послуги. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір 2102, 00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial