Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~6\~жовтня 2018\~року АТ\~«Райффайзен Банк\~Аваль» звернулося\~до суду\~з вищезазначеним\~позовом,\~в якому\~просить в рахунок погашення заборгованості, яка виникла за Кредитним договором № 014/1434/82/315 від 14.07.2006 року у сумі: 62 026 доларів США 40 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає: 1 746 171 грн. 68 коп. (заборгованості за кредитом) звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на: житловий будинок, загальною площею: 183,1 кв. м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою у п. 1.3. Договору іпотеки від 14.07.2006року, - 770 784 грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору у сумі -1 762 грн. 00 коп. Свої вимоги мотивує тим, що 14\~липня 2006\~року між\~Акціонерним поштово\~-\~пенсійним банком\~«Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль`Ю та громадянином України [PERSON] було укладено Кредитний договір № 014/1434/82/315, згідно умов якого Банк на умовах строковості, повернення та сплати за користування, зобов`язався надати Позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом: 110 000 доларів США 00 центів строком до 13.07.2013 року, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі: 14,00 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та в строки, визначені Кредитним договором. 28 квітня 2009 року між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду № 1, відповідно до умов якої, з метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, сторони дійшли згоди збільшити строк кредиту на 142 календарних місяців, у зв`язку з чим дата остаточного погашення кредиту - 13.05.2025 року. Також, згідно умов п. 2 цієї Додаткової угоди сторони погодили врегулювати заборгованість Позичальника за Кредитним договором, строк сплати якої настав. Крім того, згідно умов п. 3 цієї Додаткової угоди сторони дійшли згоди з 28.04.2009 року по 28.04.2010 року зменшити розмір щомісячного платежу Позичальника за Кредитним договором, у зв`язку з чим Графік погашення кредиту та інших платежів за Кредитним договором, а також розрахунок сукупної вартості кредиту було викладено у новій редакції в Додатках № 1 та № 2 до цієї Додаткової угоди. Банк виконав свої зобов`язання, надавши кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору, шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника, з можливою видачею готівки через касу Кредитора. Проте, всупереч вимогам п. 3.3., п. 5.1. Кредитного договору Позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно Графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом. Так, у зв`язку з невиконанням Позичальником умов Кредитного договору: несплатою періодичних платежів на погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами Банк був змушений звернутися з позовом до суду про стягнення заборгованості, яка виникла за Кредитним договором. Відповідно до Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.05.2011 року по цивільній справі № 2/2218/2004/11 позовні вимоги Банку було задоволено в повному обсязі, а саме: стягнуто з Боржника [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 014/1434/82/315 від 14.07.2006 року у розмірі: 80 949 дол. США 88 центів по сумі кредиту та процентах, 15 461,61 грн. - пені. З дати ухвалення вищезазначеного рішення суду по сьогоднішній час заборгованість за Кредитним договором погашено в повному обсязі не було, тому Банк продовжував нараховувати Позичальнику відсотки, пеню за порушення виконання умов Кредитного договору. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред`явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості з тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. Враховуючи те, що Позичальник не виконав Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.05.2011 року по цивільній справі № 2/2218/2004/11 та вимоги Банку щодо врегулювання Кредитної заборгованості наразі Банк змушений чергово звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів, так як станом на дату розрахунку заборгованості, а саме станом на: 17.09.2018 року заборгованість Позичальника перед Банком за Кредитним договором складає: 197\~715 дол. США 14 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку становить: 5 566 090 грн. 86 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом: 62 026 доларів США 40 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає: 1 746 171 грн. 68 коп.; заборгованість за відсотками: 61 373 доларів США 05 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає: 1 727 778 грн. 52 коп.; заборгованість по пені - 2 092 140 грн. 66 коп. В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 14 липня 2006 року між Банком (Іпотекодержатель) та громадянином України [PERSON] (Іпотекодавець) було укладено Договір іпотеки, який було посвідчено приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Твердохліб Г.Г., зареєстрований в реєстрі за номером 4260 та, який на сьогоднішній день діє в редакції додаткової угоди від 28.04.2009 року. Предметом іпотеки згідно з п. 1.2. Договору іпотеки виступає нерухоме майно, а саме: житловий будинок,\~загальною площею:\~183,1\~кв.\~м.,\~який знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~та належить\~на праві\~власності Іпотекодавцю\~на підставі\~Свідоцтва про\~право власності\~на нерухоме\~майно,\~виданого 29.04.2003\~року департаментом\~житлово - комунального господарства Хмельницької міської ради, на підстав рішення виконкому Хмельницької міської ради № 230 від 13.03.2003 року, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Хмельницьким БТІ від 29.04.2003 року за № 461839, зареєстрованого в Реєстрі права власності на нерухоме майно Хмельницького БТІ під номером 895772. Відповідно до умов п. 3.1.4. Договору іпотеки, у випадку невиконання Іпотекодавцями зобов`язань за цим Договором або за Кредитним договором, Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до умов п. 5. Договору іпотеки, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свої вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завдані порушенням зобов`язання, необхідних витрат пов`язаних з утриманням та реалізацією Предмета іпотеки. А тому позов просить задовольнити. Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 05.02.2019 року позовні вимоги АТ "Райффайзен Банк Аваль" задоволено повністю. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 02 травня 2019 року за заявою відповідача [PERSON] про перегляд заочного призначено судове засідання по розгляду даної заяви. 20 липня 2019 року позивачем до суду направлено заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить у рахунок погашення заборгованості, яка виникла за Кредитним договором № 014/1434/82/315 від 14.07.2006 року у сумі 62026 доларів США 40 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає 1746171,68 грн. (заборгованість за кредитом) звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на житловий будинок, загальною площею: 183,1 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та на земельну ділянку, кадастровий номер 6810100000.06.001.0219, площею: 0,0500 га., цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом продажу їх на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеною суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 12 серпня 2019 року заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду від 05.02.2019 року скасовано, справу призначено до підготовчого судового розгляду. 09 жовтня 2019 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. 05.11.2019 року справу розглянуто по суті із винесенням рішення суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги викладенні в уточненій позовній заяві підтримав повністю, просить про їх задоволення. Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позову підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним. Судом встановлено, що 14\~липня 2006\~року між\~Акціонерним поштово\~-\~пенсійним банком\~«Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та громадянином України [PERSON] було укладено Кредитний договір № 014/1434/82/315, згідно умов якого Банк на умовах строковості, повернення та сплати за користування, зобов`язався надати Позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом: 110 000 доларів США 00 центів строком до 13.07.2013 року, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі: 14,00 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та в строки, визначені Кредитним договором. 28 квітня 2009 року між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду № 1, відповідно до умов якої, з метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, сторони дійшли згоди збільшити строк кредиту на 142 календарних місяців, у зв`язку з чим дата остаточного погашення кредиту - 13.05.2025 року. Також, згідно умов п. 2 цієї Додаткової угоди сторони погодили врегулювати заборгованість Позичальника за Кредитним договором, строк сплати якої настав. Крім того, згідно умов п. 3 цієї Додаткової угоди сторони дійшли згоди з 28.04.2009 року по 28.04.2010 року зменшити розмір щомісячного платежу Позичальника за Кредитним договором, у зв`язку з чим Графік погашення кредиту та інших платежів за Кредитним договором, а також розрахунок сукупної вартості кредиту було викладено у новій редакції в Додатках № 1 та № 2 до цієї Додаткової угоди. Відповідно до умов п. 3.1. Кредитного договору Кредитор надав Позичальнику кредит на умовах його забезпечення строковості, повернення та сплати за користування. Надання кредитних коштів проводилося, згідно вимог п. 3.2. Кредитного договору, шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника, з можливою видачею готівки через касу Кредитора. Банк виконав свої зобов`язання, надавши кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору, шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника, з можливою видачею готівки через касу Кредитора. Сторони встановили, що обчислення строку надання кредиту, нарахування процентів по Договору здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому відсоткова ставка за користування кредитом нараховується на залишок заборгованості за кредитом, починаючи з дня надання кредиту до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно (п. 3.3. Кредитного договору). Відповідно до умов п. 5.1. Кредитного договору, Позичальник зобов`язався здійснювати погашення кредитної заборгованості безготівковими платежами або готівкою, в касу Кредитора: щомісячно, до 15 (п`ятнадцятого) числа кожного місяця, починаючи з місяця отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно п. 1.3. Кредитного договору та остаточне погашення кредиту до 15.03.2025 року (включно) на рахунок, визначений п. 4.1. Кредитного договору; щомісячно, до 15 (п`ятнадцятого) числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, та при остаточному погашенні кредиту, сплату процентів за фактичне використання кредитних коштів на рахунок, визначений Кредитним договором. Отже, з укладенням Кредитного договору у Позичальника виник обов`язок повернути Банку кредит та відсотки за Кредитним договором у строки та в розмірах чітко встановлених Графіком погашення кредитної заборгованості Проте, всупереч вимогам п. 3.3., п. 5.1. Кредитного договору Позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно Графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом. Відповідно до умов п. 5.5., п. 6.5. Кредитного договору сторони встановили, що у випадку невиконання або неналежного виконання кредитних зобов`язань, Кредитор має право вимагати дострокового стягнення, а Позичальник зобов`язався достроково, на вимогу Кредитора, здійснити повернення заборгованості за кредитом, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафні санкції, відповідно до умов Кредитного договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Так, у зв`язку з невиконанням Позичальником умов Кредитного договору: несплатою періодичних платежів на погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами Банк був змушений звернутися з позовом до суду про стягнення заборгованості, яка виникла за Кредитним договором. Відповідно до Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.05.2011 року по цивільній справі № 2/2218/2004/11 позовні вимоги Банку було задоволено в повному обсязі, а саме: стягнуто з Боржника [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 014/1434/82/315 від 14.07.2006 року у розмірі: 80 949 дол. США 88 центів по сумі кредиту та процентах, 15 461,61 грн. - пені. З дати ухвалення вищезазначеного рішення суду по сьогоднішній час заборгованість за Кредитним договором погашено в повному обсязі не було, тому Банк продовжував нараховувати Позичальнику відсотки, пеню за порушення виконання умов Кредитного договору. Так, станом на: 17.09.2018 року заборгованість Позичальника [PERSON] перед Банком за Кредитним договором складає: 197\~715 дол. США 14 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку становить: 5 566 090 грн. 86 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом: 62 026 доларів США 40 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає: 1 746 171 грн. 68 коп.; заборгованість за відсотками: 61 373 доларів США 05 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає: 1 727 778 грн. 52 коп.; заборгованість по пені - 2 092 140 грн. 66 коп. В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 14 липня 2006 року між Банком (Іпотекодержатель) та громадянином України [PERSON] (Іпотекодавець) було укладено Договір іпотеки, який було посвідчено приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Твердохліб Г.Г., зареєстрований в реєстрі за номером 4260 та, який на сьогоднішній день діє в редакції додаткової угоди від 28.04.2009 року. Предметом іпотеки згідно з п. 1.2. Договору іпотеки виступає нерухоме майно, а саме: житловий будинок,\~загальною площею:\~183,1\~кв.\~м.,\~який знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~та належить\~на праві\~власності Іпотекодавцю\~на підставі\~Свідоцтва про\~право власності\~на нерухоме\~майно,\~виданого 29.04.2003\~року департаментом\~житлово - комунального господарства Хмельницької міської ради, на підстав рішення виконкому Хмельницької міської ради № 230 від 13.03.2003 року, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Хмельницьким БТІ від 29.04.2003 року за № 461839, зареєстрованого в Реєстрі права власності на нерухоме майно Хмельницького БТІ під номером 895772 та земельна ділянка, площею 0,0500 га., надана для індивідуального житлового будинку, гаражного і дачного будівництва, що знаходиться в [ADDRESS] , яка належить іпотекодавцю на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 17.03.1997 року, на підставі рішення виконкому Хмельницької міської ради народних депутатів від 13.02.1997 року, за № 1418, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю серії ХМ № 010416, кадастровий номер 6810100000.06.001.0219. Відповідно до умов п. 3.1.4. Договору іпотеки, у випадку невиконання Іпотекодавцями зобов`язань за цим Договором або за Кредитним договором, Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до умов п. 5. Договору іпотеки, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свої вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завдані порушенням зобов`язання, необхідних витрат пов`язаних з утриманням та реалізацією Предмета іпотеки. Згідно п. 5.2. Договору іпотеки Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на Предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання у випадках: якщо у момент настання строку виконання зобов`язань за Кредитним договором вони не будуть виконанні, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений Кредитним договором строк суми кредиту; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Кредитним договором строки сум процентів; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Кредитним договором строки сум неустойки (пені, штрафних санкцій). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Між сторонами укладено кредитний договір. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, оскільки позивач виконав своє зобов`язання з надання кредиту, відповідач мав би належно виконати своє зобов`язання зі своєчасної сплати кредиту та відсотків за користування ним. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідач неналежно виконував умови договору з повернення кредиту та відсотків за користування ним. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред`явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості з тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» від 05.05.2003 року № 898-ІУ (Надалі по тексту «Закон № 898-ІУ») іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користування іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Таким чином, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідках: порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх. Забезпечувальне зобов`язання (взаємні права та обов`язки) виникають між іпотеко держателем (кредитором за основним зобов`язанням) та іпотекодавцем (боржником за основним зобов`язанням). Виконання забезпечувального зобов`язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовільнити вимоги кредитора навіть у разі, невиконання боржником свого зобов`язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого переважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи, в тому числі і у випадку недоведення до цієї особи інформації про обтяження майна). Згідно з частин 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», в разі невиконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Таким чином, в позивача виникли підстави для реалізації свого права на задоволення своїх вимог за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, дорівнюють сумі заборгованості за тілом кредиту в розмірі 62 026 доларів США 40 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає: 1 746 171 грн. 68 коп., а саме в нарахованому банком розмірі. Заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації не встановлюються, оскільки необхідності у їх встановленні в даній справі немає. Спосіб реалізації предмета іпотеки слід встановити шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою у п. 1.3. Договору іпотеки від 14.07.2006 року, - 770 784 грн. 00 коп. за будинок та 31695 грн. за земельну ділянку, оскільки такий спосіб відповідає ст. 38 Закону України «Про іпотеку» та умовам іпотечного договору. Пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки, не встановлюється, оскільки такі кредитори відсутні. А тому, суд приходить до висновку про правомірність вимог позивача про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки, тому позовні вимоги слід задовольнити. \~ \~ \~ \~Разом з тим, суд звертає увагу, що 7 червня 2014 року набув чинності Закон України від 3 червня 2014 року № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (далі\~Закон № 1304-VII), згідно з пунктом 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із\~статтею 4 Закону України «Про заставу»\~та/або предметом іпотеки згідно із\~статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. \~ \~ \~ \~Поняття «мораторій» у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов`язання (пункт 2 частини першої\~статті 263 ЦК України). \~ \~ \~ \~Таким чином, установлений\~Законом № 1304-VII\~мораторій не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусове стягнення на майно (відчуження без згоди власника). \~ \~ \~ \~Крім того, протягом дії цього\~Закону\~інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. \~ \~ \~ \~Закон 1304-VII не зупиняє дії решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобов`язань, то він не може бути мотивом для відмови в позові, а є правовою підставою, що не дає змоги органам і посадовим особам, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, вживати заходи, спрямовані на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію цього\~Закону\~на період його чинності. \~ \~ \~ \~Вказане підтверджується правовою позицією ВСУ № 6-1356цс 15 від 02.03.2016. \~ \~ \~ \~Під час розгляду даної справи судом встановлено, що кредитний договір, який забезпечений досліджуваними договорами іпотеки стосується споживчого кредиту, наданого банком [PERSON] в іноземній валюті. \~ \~ \~ \~В будинку за [ADDRESS] , яке є предметом договору іпотеки укладеного між позивачем та [PERSON] зареєстрований відповідач. \~ \~ \~ \~Площа вказаного домоволодіння не перевищує 250 кв. метрів, що слідує з п. 1.2 Іпотечного договору. \~ \~ \~ \~Таким чином, рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на вказаний житловий будинок на час дії\~Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»\~не підлягає виконанню. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачів на користь позивача слід стягнути 1762,0 грн. судових витрат. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: partial