Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила стягувати з відповідача аліменти на її користь в розмірі ј частки заробітку (доходу) до досягнення нею 23 річного віку, до 26.02.2024 року, за умови продовження навчання. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є студентом 4 курсу правничого коледжу Запорізького національного університету, денної форми навчання, держбюджетної основи, терміном до 30.06.2020 року. На даний час витрати пов`язані з орендою житла, проїздом до місця навчання, харчуванням, забезпечення одягом та предметами повсякденного вжитку несе її мати. Відповідач [PERSON] , батько позивача, сплачував аліменти на її утримання в розмірі ј частини з усіх його доходів, до досягнення нею повноліття за судовим наказом Мар`їнського районного суду Донецької області від 21.01.2018 року. І хоча є непрацездатним, має пенсію за вислугу років, отримує доходи від використання належної йому земельної ділянки, використовує автомобіль належний її матері та має додаткові доходи, участі в утриманні на період її навчання не приймає, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання позивача не надає, але зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання позивача, оскільки має таку можливість. На підставі наведеного, позивач просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на її утримання в розмірі ј частки заробітку (доходу) до досягнення нею 23 річного віку, за умови продовження навчання (а.с. 1-3). Ухвалою Мар`їнського районного суду Донецької області від 06.11.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження. Ухвалою Мар`їнського районного суду Донецької області від 15.11.2019 року витребуваного від Головного управління ПФУ в Донецькій області відомості про розмір нарахованої пенсії відповідача. Позивач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, до судового засідання не з`явилась, розгляд справи просила проводити за її відсутності у зв`язку із зайнятістю в учбовому процесі (а.с. 103). У відповіді на відзив, на задоволенні її позову наполягала, зазначивши, що відповідач її батько дійсно, є інвалідом 1 групи та потребує стороннього догляду з 2010 року. Захворювання, за яким йому встановлено інвалідність має з 1996 року. Виконував аліментні зобов`язання відносно двох неповнолітніх дітей від попереднього шлюбу. Лікується, за власні кошти та за рахунок державного забезпечення в Донецькому відділенні трансплантації, де ліки отримує безкоштовно. Утримував дітей від першого шлюбу, після досягнення ними повноліття та під час їх навчання, що вказує на обставини того, що він має можливість сплачувати аліменти на період її навчання, та стан його здоров`я не змінився. Також має доходи від індивідуальних перевезень, про що свідчать декларації про перетин лінії розмежування. Проживає в будинку, в якому позивач та її мати зареєстровані. Позивач вважає, що відповідач, в разі сплати ним аліментів на її утримання на час навчання ј у розмірі частки пенсії не буде позбавлений засобів до існування та не буде перебувати в скрутному матеріальному становищі (а.с. 45-90). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача, його доньки [PERSON] , не визнав у їх задоволенні просив відмовити у повному обсязі. У відзиві на позов, запереченнях, позов не визнав та пояснив, що він є батьком позивача, разом із дружиною не проживає, сплачував до повноліття доньки аліменти на її утримання в розмірі ј частки. В свою чергу позивач має пільги, а саме отримує стипендію в розмірі приблизно 1000 грн. на місяць, забезпечується навчальними матеріалами, вчиться за рахунок державних коштів, її мати працює суддею та має дохід значно вищий за його. Зазначив, що на даний час він є інвалідом І групи, має ряд тяжких захворювань, потребує стороннього догляду та щорічного профілактичного лікування у Трансплаційному центрі, втрата його працездатності складає 90%. Догляд за ним здійснює його мати, вік якої складає 83 роки. Цілодобово приймає ліки, на загальну суму 7651,90 гривень, за наявності пенсії у розмірі 6834 гривні, а також потребує операцію у зв`язку із погіршенням стану здоров`я. Не має змоги займатись індивідуальними перевезеннями та обробляти пай, який отримав у спадок. Його доходи за місяць складаються з пенсії в розмірі 6834 гривні. Вважає, що його пенсії не вистачає на придбання життєво необхідних ліків, сплачувати аліменти на час навчання доньки він не має можливості (а.с. 21-35, 99-113). Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що батьками позивача [PERSON] , [INFO] є мати [PERSON] та батько, відповідач [PERSON] , шлюб між батьками не розірваний (4-6, 9, 19). З довідки про навчання № 31-29/560 від 23.09.2019 року, слідує, що позивач [PERSON] є студентом 4-го курсу, денної форми навчання Економіко-правового коледжу ЗНУ, спеціальності право, держбюджетної основи, з терміном навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2020 року (а.с. 7). З довідки про склад сім`ї позивача, слідує, що вона зареєстрована у [ADDRESS] разом із матір`ю [PERSON] , в даному будинку не проживає, також в ньому проживає відповідач (а.с. 77, 109). З пенсійного посвідчення відповідача [PERSON] № [NUMBER] , виданого 16.05.2012 року, довідки про доходи пенсіонера від 02.12.2019 року слідує, що він отримує пенсію за вислугу років, є інвалідом І групи, інвалідом армії, розмір його пенсії за серпень - листопад 2019 року складає 6830,42 гривень, сума виплаченої пенсії за період з 01.01.2018 року по 30.11.2019 року склала 135023,35 гривень (а.с. 35, 94-95, 99, 100). З державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 015658 слідує, що [PERSON] має на праві власності земельну ділянку площею, 3.820 га., за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мар`їнської міської ради (а.с. 8). З медичної документації відповідача [PERSON] слідує, що він страждає тяжкими захворюваннями, отримує імуносупресивну терапію, потребує стороннього догляду. Перебував у стаціонарі відділення трансплантації Донецького трансплантаційного центу у період з 28.01.2019 року по 13.02.2019 року з метою обстеження та корегування лікування. До цього з 2010 року по 2014 рік був під диспансерним наглядом у вказаному відділенні та у стаціонарі. В період з 2015 року по 2019 рік спостерігався у лікарів. Витратив кошти на лікування за період з червня 2018 року по грудень 2019 року в сумі 9086,17 гривень (а.с. 26-34, 48-60, 109-112). З виконавчого листа № 2-573-01 від 20.01.2001 року, довідки про навчання від 07.05.2010 року, квитанцій про перерахування коштів на ім`я [PERSON] за 2006 рік, заяв про переказ грошових відправлень на ім`я [PERSON] , слідує, що з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] , матері його дітей [PERSON] , 1992 року народження та [PERSON] , 1989 року народження стягувались аліменти до повноліття дітей, дружина відповідача [PERSON] здійснювала грошові перекази дружині від першого шлюбу [PERSON] (а.с. 66-68). Також відповідач [PERSON] , здійснював переказ грошових коштів на ім`я доньки [PERSON] в місто Ірпінь, у період її навчання у 2008-2011 році (а.с. 64, 69-76). З відомостей про користування автомобілем слідує, що відповідач, користується автомобілем HYUNDAI SONATA, р/н [NUMBER] , власником якого є його дружина [PERSON] та на якому здійснював перетин лінії розмежування у 2018 році (а.с. 79-89). Відповідно до положень ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтями 182, 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявності у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до положень ч. 1 ст. 80, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Положення ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Так, обставини надання матеріальної допомоги позивачу на час навчання її матір`ю, тобто дружиною відповідача не оспорювались. Суд вважає, що посилання відповідача на придбання ліків для підтримання його життєдіяльності в розмірі 7651 гривень на місяць при розмірі його пенсії в сумі 6834 гривні, зокрема, за останні чотири місяці не підтверджуються належними доказами, та спростовуються дослідженими в судовому засіданні фіскальними чеками, відповідно до яких сума витрат на лікування відповідача [PERSON] за період з червня 2018 року по грудень 2019 року склала 9086,17 гривень. Доказів витрачання коштів на сплату відповідних комунальних послуг відповідач не надав (а.с. 26-34, 48-60, 94-95). Разом із цим суд враховує, що відповідач є інвалідом першої групи, потребує стороннього догляду, є непрацездатним, отримує пенсію, інших дітей на утриманні не має, за наявності першої групи інвалідності допомагав дітям від першого шлюбу в період їхнього навчання, має на праві власності земельну ділянку, забезпечений житлом, а саме проживає в будинку дружини, користується автомобілем, належним на праві спільної сумісної власності, з періодичністю перебуває на стаціонарному лікуванні, в останнє у лютому 2019 року, а надані ним докази не підтверджують необхідності значних витрат на медикаментозне лікування. Водночас, суд враховує, що позивач, [PERSON] , є повнолітньою, знаходиться на утриманні матері, навчається за рахунок державного бюджету, отримує державну стипендію, продовжує навчання, форма навчання є денною, що виключає можливість власного працевлаштування. На думку суду, позивач потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, проїзд до місця навчання, їжу, одяг, придбання підручників, та елементарних засобів гігієни, тому, суд вважає доведеною обставину щодо потреби позивача в матеріальній допомозі з боку батька. Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище батька, інші наявні у матеріалах справи докази суд приходить до висновку що відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачу на час її навчання, відтак позов з урахуванням всіх фактичних обставин справи може бути задоволений частково, шляхом стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , на час її навчання в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 01.10.2019 року та досягнення нею 23 років. З метою забезпечення інтересів повнолітньої дитини, відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України, суд вважає за необхідне, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання, пов`язані з оплатою судових витрат в порядку ст. 141 ЦПК України, суд зазначає, що відповідач [PERSON] є інвалідом першої групи та відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, тому судові витрати, що підлягають стягненню з останнього, необхідно віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial