Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

07.09.2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ПрАТ «Північний ГЗК» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням його здоров`я, якою просить стягнути моральну шкоду у розмірі 260 000 грн. Вказує, що з 13.04.1988 по 29.07.2020 працював на підприємстві відповідача у шкідливих умовах праці за спеціальностями: 13.04.1988 прийнятий в гірничо-транспортного цех Ганнівського рудоуправління Ордера Леніна Північного гірничо-збагачувального комбінату ім. Комсомолу України водієм самосвалу КРАЗ-256; 01.08.1997 переведений до Ганнівського кар`єру водієм самосвалу КРАЗ- 256 другого класу, 16 колони господарського автотранспорту; 04.11.1997 переведений до Ганнівського кар`єру слюсарем черговим та по ремонту обладнання в кар`єрі з повним робочим днем у кар`єрі 5р, бурової дільниці №6, з правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком №1; 01.06.2000 переведений у Ганнівському кар`єрі водієм автомобіля ЛіАЗ-110053 МП-22 в кар`єрі майстерні з ремонту господарських автомобілів; 01.11.2000 переведений у Ганнівському кар`єрі водієм автомобіля ЛІАЗ-110053 МП-22 в кар`єрі 2 класу дільниці дорожньо-будівельної техніки; 01.08.2002 переведений у Ганнівському кар`єрі водієм великовантажного автомобіля в кар`єрі та на відвалах виробничої дільниці дорожньо-будівельної техніки №17 з правом пільгового пенсійного забезпечення; - 07.10.2004 переведений до гірничотранспортного цеху №1 водієм великовантажного автомобіля в кар`єрі технологічної колони автомобілів №51, з правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком №1; 01.02.2010 переведений у гірничотранспортному цеху №1 водієм автотранспортних засобів в кар`єрі технологічної колони автомобілів №51. 29.07.2020 звільнився за власним бажанням, у зв`язку із виходом на пенсію. 13.05.2021 йому встановлені професійні захворювання: вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації: синдром церебрально-периферичної ангіодистонії з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, синдром полірадикулоневропатії з вираженими статико-динамічними порушеннями на шийному та поперековому рівнях, стійким больовим компонентом, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), деформуючого артрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових (ПФ другого ступеня), колінних (ПФ другого ступеня) суглобів; хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група А, ЛН першого-другого ступеня. Відповідно до Акту розслідування причини виникнення професійного захворювання від 14.06.2021, причиною виникнення професійних захворювань [PERSON] є перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, а саме: - вібрація загальна: перевищення еквівалентного рівня віброприскорення на 2 дБ (67дБ при 65 дБ згідно ДСН 3.3.6.039-99; - пил фіброгенної дії: перевищення в повітрі робочої зони гранично-допустимої концентрації пилу переважно фіброгенної дії із вмістом кремнію діоксину кристалічного (SiО2) від 10% до 70% в 2,2 рази (4,4 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3 згідно ГОСТ 12.1.005-88. Відповідно довідки МСЕК від 10.08.2021р., йому первинно з 02.08.2021р. безстроково встановлено третю групу інвалідності та 65 % втрати професійної працездатності, з яких 50%- вібр. хв., 15% - ХОЗЛ. У зв`язку з захворюванням у стані його здоров`я виникли незворотні зміни, що свідчить про настання для нього негативних явищ (фізичних, душевних та соціальних). Виходячи з характеру захворювань він неодноразово знаходився на лікуванні, йому важко виконувати будь-яку роботу, відчуває стійкий біль в шийному та поперековому відділах хребта з іррадіацією в нижні кінцівки та в плечовий пояс, який посилюється при рухах, або навіть після легких навантаженнях. Через кашель та задишку у нічний час, а також через біль у шийному та попереково-крижовому відділах хребта у нічний час, дуже часто не висипається, через що впродовж дня погано себе почуває. Крім того відчуває дискомфорт від оніміння в кистях рук та в стопах, мерзлякуватість в них, судоми в литкових м`язах та у пальцях стоп, особливо в нічний час, загальну слабкість, зниження слуху. Також зазначає, що обмежений у спілкуванні з оточуючими, оскільки значну частину часу витрачає на підтримання свого здоров`я, що порушує його нормальні життєві зв`язки. Все це постійно і негативно позначається на душевному та фізичному стані. Виходячи з тривалості роботи у відповідача та відсотку втрати професійної працездатності, просить стягнути з ПрАТ моральну шкоду у розмірі 260 000 грн. Ухвалою суду від 07.09.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 18.10.2021 представник відповідача ПрАТ «ПівнГЗК» Доценко Т.Ю. надала відзив на позовну заяву. Вказує, що позивач добровільно обрав роботу, міг звільнитися у будь-який час, також позивач був попереджений та обізнаний з шкідливими умовами праці, отримував компенсації, свідомо обрав місце роботи в умовах впливу шкідливих факторів. Наявність шкідливих умов праці є об`єктивною на деяких робочих місцях згідно законодавства, гігієнічної класифікації праці. Вказує на відсутність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою здоров`ю позивача і діями роботодавця, а також відсутність доказів завдання позивачу моральної шкоди. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів суд встановив, що [PERSON] в проміжок часу з 13.04.1988 по 29.07.2020 працював у ПрАТ "Північний ГЗК", а саме 13.04.1988 прийнятий в гірничо-транспортний цех Ганнівського рудоуправління Ордера Леніна Північного гірничо-збагачувального комбінату ім. Комсомолу України водієм самосвалу КРАЗ-256. 01.08.1997 був переведений до Ганнівського кар`єру водієм самосвалу КРАЗ- 256 другого класу, 16 колони господарського автотранспорту. 04.11.1997 переведений до Ганнівського кар`єру слюсарем черговим та по ремонту обладнання в кар`єрі з повним робочим днем у кар`єрі 5р, бурової дільниці №6, з правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком №1. 01.06.2000 переведений у Ганнівському кар`єрі водієм автомобіля ЛіАЗ-110053 МП-22 в кар`єрі майстерні з ремонту господарських автомобілів; 01.11.2000 переведений у Ганнівському кар`єрі водієм автомобіля ЛІАЗ-110053 МП-22 в кар`єрі 2 класу дільниці дорожньо-будівельної техніки. 01.08.2002 переведений у Ганнівському кар`єрі водієм великовантажного автомобіля в кар`єрі та на відвалах виробничої дільниці дорожньо-будівельної техніки №17 з правом пільгового пенсійного забезпечення. 07.10.2004 переведений до гірничотранспортного цеху №1 водієм великовантажного автомобіля в кар`єрі технологічної колони автомобілів №51, з правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком №1. 01.02.2010 переведений у гірничотранспортному цеху №1 водієм автотранспортних засобів в кар`єрі технологічної колони автомобілів №51. 29.07.2020 звільнився за власним бажанням, у зв`язку із виходом на пенсію, що підтверджується копією трудової книжки, що також не заперечує представник відповідача (а.с. 14-17). Під час роботи у ПрАТ в позивача виникли професійні захворювання: вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації: синдром церебрально-периферичної ангіодистонії з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, синдром полірадикулоневропатії з вираженими статико-динамічними порушеннями на шийному та поперековому рівнях, стійким больовим компонентом, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), деформуючого артрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових (ПФ другого ступеня), колінних (ПФ другого ступеня) суглобів; хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), група А, ЛН першого-другого ступеня, що підтверджується медичним висновком лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я ДУ «Український НДІ промислової медицини» від 13.05.2021р. про наявність хронічного професійного захворювання, Актом від 14.06.2021 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (а.с. 29-30, 31-35). Відповідно до\~п.\~п. 13, 17, 18, 19, 20 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 14.06.2021 року, Хронічне професійне захворювання виникло через те, що працюючи водієм автотранспортних засобів з 07.10.2004 по 29.07.2020 [PERSON] керував великовантажним автомобілем під час вивезення гірничої маси з кар`єру. Внаслідок недосконалості технологічного устаткування та відкритого видобутку руди, підпадав під вплив підвищених параметрів виробничої загальної вібрації та пилу з вмістом діоксиду кремнію від 10 % до 70%.. Причинами хронічних професійних захворювань позивача є вібрація загальна: перевищення еквівалентного рівня віброприскорення на 2 дБ (67 дБ при 65 дБ згідно ДСН 3.3.6.039-99; пил фіброгенної дії: перевищення в повітрі робочої зони гранично-допустимої концентрації пилу переважно фіброгенної дії із вмістом кремнію діоксину кристалічного (SiО2) від 10% до 70% в 2,2 рази (4,4 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3 згідно ГОСТ 12.1.005-88. Враховуючи роботу [PERSON] впродовж 15 років 08 місяців в умовах впливу шкідливих факторів та неодноразову зміну керівників структурних підрозділів та підприємства, конкретних посадових осіб, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламентні нормативи, встановити не можливо. Запропоновано генеральному директору [PERSON] дотримуватися основних вимог в організації технологічних процесів та експлуатації обладнання згідно вимог гігієни та промислової санітарії в частині комплексної механізації та автоматизації виробничих операцій; непереривності виробничих процесів: фізіологічного обґрунтування при обладнанні робочих місць згідно вимог Правил охорони праці під час розробки родовищ корисних копалин відкритим способом, затвердженими Наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду № 61 від 18.03.2010р. Забезпечити постійний контроль за своєчасним проведенням ремонтів технологічних доріг, заміною монтажних подушок, кріплення антивібраційних крісел, ремонтами двигунів, глушників автотранспортних засобів. Підвищити контроль відповідальних осіб за забезпеченням і використанням працюючими ЗІЗ органів дихання,слуху та інших засобів індивідуального захисту згідно з НПАОП 0.00-3.10-08 (а.с. 31-35). Умови праці [PERSON] на підставі санітарно гігієнічної характеристики умов праці від 10.04.2020 за № 324/4.6-11, підготовленої Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області і згідно з Державними санітарними нормами та правилами «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затвердженими наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.04.2014 № 248, відносяться: - за вмістом пилу в повітрі робочої зони - до 3 класу 2 ступеня (шкідливі); - за рівнем шуму - до 3 класу 1 ступеня (шкідливі); - за рівнем вібрації загальної - до 3 класу 1 ступеня (шкідливі); - за показниками мікроклімату - до 3 класу 1 ступеня (шкідливі); - за показниками важкості праці - до 3 класу 1 ступеня (шкідливі); - за показниками напруженості праці - до 3 класу 1 ступеня (шкідливі); Загальна оцінка: умови праці відносяться до 3 класу 2 ступеня (шкідливі) а.с.33. Як випливає з довідки МСЕК від\~10.08.2021\~року [PERSON] ,\~первинно з\~02.08.2021р.\~було встановлено\~безстроково третю\~групу інвалідності\~та 65\~%\~втрата професійної\~працездатності,\~з яких:\~50%-\~вібр.\~хв.,\~15%\~-\~ХОЗЛ. Останній потребує забезпечення лікарськими засобами, виробами медичного призначення, санаторно-курортне лікування, палиця, напівжорсткий корсет. Протипоказана важка праця в умовах виробничого пилу та вібрації. Рекомендовано заходи щодо відновлення працездатності: спостереження сімейного лікаря, невролог (а.с. 36,37). \~ \~ \~ \~Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Оцінка суду. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з Конституцією України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини головним обов`язком держави, що передбачено ст.3 Конституції України. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, ч.3 ст.43 Конституції України. Згідно ст.4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Відповідно до ч. 1, 3 ст.13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Виходячи з норм ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Частиною 1 ст. 237-1 КЗпП України, передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Позивачу, як вказувалося раніше, згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання (а.с.31-35), встановлені хронічні професійні захворювання. Виробничими факторами, що спричинили захворювання, є шкідливі умови праці позивача у ПрАТ, встановлена вина роботодавця в пошкодженні здоров`я позивача, згідно п.17-20 акту. Вказане свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача і завданою здоров`ю позивача шкодою. Згідно роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує, що позивач протягом значного часу працював на підприємстві відповідача в умовах впливу шкідливих факторів, а саме 15 років 8 місяців, характер і тяжкість отриманих позивачем професійних захворювань, що порушує його нормальні життєві зв`язки та викликає фізичні і моральні страждання, ступінь втрати ним професійної працездатності 65 %, тривалість розладу його здоров`я, періодичне лікування, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним позов задовольнити частково та стягнути на користь позивача 180 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, вважаючи суму, що просить позивач, завищеною. Суд не може взяти до уваги доводи представника відповідача про об`єктивний характер шкідливих умов праці, добровільність виконання позивачем робіт у шкідливих умовах праці та наявність компенсацій, оскільки такі обставини не знімають з відповідача обов`язку виконати вимоги ч.2 ст.153 КЗпП України та ст.13 Закону України «Про охорону праці» й нести відповідальність за їх невиконання у встановленому законом порядку. Згідно положення, закріпленого в п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Згідно до\~ст. 141 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Оскільки позов має майновий характер - то з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1 800 грн. згідно до приписів Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.43 Конституції України, ст. ст.153, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial