Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

[PERSON] в серпні 2017 року звернувся до суду із позовом до ТОВ «УКРТРЕЙД-ЕКСПО» про захист прав споживача, вказавши, що між ним та відповідачем 22.07.2017 року було укладено [PERSON] постачання з відстроченням платежу № 1777-36, відповідно до умов якого ТОВ «УКРТРЕЙД-ЕКСПО» мало поставити йому автомобіль Honda CR-V 2.4 AT Sport 2014 року випуску, срібного кольору. На виконання умов договору ним було сплачено авансовий платіж в сумі 75560 гривень. Однак при більш детальному ознайомленні з договором, він його не задовольнив, а тому в чотирнадцятиденний термін, а саме 02.08.2017 року він надіслав на адресу ТОВ «УКРТРЕЙД-ЕКСПО» заяву про розірвання Договору та повернення сплаченого авансового платежу. Даний лист з заявою відповідачем не був отриманий та повернутий йому у звязку зі спливом строку зберігання. Крім того ТОВ «УКРТРЕЙД-ЕКСПО» порушило умови Договору № 1777-36 від 22.07.2017, оскільки у визначений термін не передало йому транспортний засіб, що є підставою для одностороннього розірвання договору. В результаті протиправних дій відповідача йому було завдано моральної шкоди, яка полягає в душевних хвилюваннях, погіршенні стосунків з оточуючими та погіршенням його здоровя. За таких обставин позивач просив суд розірвати [PERSON] постачання з відстроченням платежу № 1777-36 від 22.07.2017 року укладений між ним та відповідачем, стягнути з відповідача на його користь сплачений авансовий платіж в сумі 75560 гривень, а також стягнути з відповідача на його користь на відшкодування моральної шкоди 10000 гривень. 10.10.2017 року позивач змінив позовні вимоги, а саме з урахуванням ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» просив визнати недійсним в цілому [PERSON] постачання з відстроченням платежу № 1777-36 від 22.07.2017 року укладений між ним та відповідачем, стягнути з відповідача на його користь сплачений авансовий платіж в сумі 75560 гривень, а також стягнути з відповідача на його користь на відшкодування моральної шкоди 10000 гривень. При цьому посилався на те, що положення Договору суперечать законодавству України про захист прав споживачів в силу їх несправедливості. Зокрема п.12.10. Договору фактично передбачає право відповідача розірвати договір за власним бажанням не надаючи компенсації позивачу, а п. 12.11. надає можливість ТОВ «УКРТРЕЙД-ЕКСПО» не повертати кошти [PERSON] навіть у випадку ненадання транспортного засобу. В той же час підставою недійсності правочину зокрема є недодержання в момент його вчинення вимог встановлених ст. 203 ЦК України про те, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги в зміненій редакції. [PERSON] додатково суду пояснив, що відповідно до ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» умови укладеного з відповідачем [PERSON] постачання з відстроченням платежу № 1777-36 від 22.07.2017 року є такими, що значно порушують його права як споживача, а тому згідно статей 215, 217, 236 ЦК України є всі законні підстави для визнання Договору недійсним, стягнення сплачених ним коштів в сумі 75560 гривень, а також 10000 гривень на відшкодування завданої моральної шкоди. Справу розглянуто за відсутності представників відповідача ТОВ «УКРТРЕЙД-ЕКСПО», повідомленого про час та місце судового засідання шляхом направлення повісток про виклик за адресою місцезнаходження, суд не має відомостей про причину неявки представників відповідача, та відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач та його представник не заперечують проти такого вирішення справи. Суд вислухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Допитаний відповідно до ст. 184 ЦПК України, в якості свідка [PERSON] у судовому засідання пояснив, що разом зі своєю дружиною [PERSON] вирішив придбати автомобіль. Дружина у мережі Інтернет знайшла оголошення ТОВ «УКРТРЕЙД-ЕКСПО» про продаж автомобілів. Оскільки умови вказані в оголошенні їх зацікавили, то він попередньо зясувавши всі питання по телефону 22.07.2017 приїхав у представництво ТОВ «УКРТРЕЙД-ЕКСПО» в м. Харкові. В офісі відповідача він пробув декілька годин, йому розповідали про умови договору, запевняли що все абсолютно законно та він гарантовано через три дні отримає свій автомобіль, треба лише сплатити 75560 гривень. Він підписав [PERSON] постачання з відстроченням платежу № 1777-36, а також сплатив на користь ТОВ «УКРТРЕЙД-ЕКСПО» 75560 гривень, які вважав першим внесок за автомобіль. Однак коли приїхав додому та ретельно вивчив умови договору, то зрозумів, що насправді сплатив кошти не за автомобіль, а лише за оформлення договору і став сумніватися в правдивості обіцянок відповідача передати автомобіль. Через три дні після підписання договору, зателефонував в м. Харків де оформляв договір, щоб дізнатися коли буде доставлений автомобіль, однак в м. Харкові йому повідомили, що з цього питання треба телефонувати до м. Києва. Він так і зробив, однак йому повідомили, що автомобіль буде доставлено не через 3, а через 10 днів. Після закінчення вказаного строку автомобіль так ніхто і не доставив. Тоді дружина поїхала в м. Київ за адресою, що вказана в договорі, але ТОВ «УКРТРЕЙД-ЕКСПО» там не знайшла. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивач є її чоловіком. Дала показання аналогічні показанням [PERSON] та додатково вказала, що після неодноразових дзвінків до ТОВ «УКРТРЕЙД-ЕКСПО» працівники відповідача визнали, що кошти в сумі 75560 гривень сплачені [PERSON] це не аванс за автомобіль, а плата за оформлення договору. Вона особисто їздила в м. Київ та розшукувала ТОВ «УКРТРЕЙД-ЕКСПО» за адресою вказаною в договорі, однак офісу даної компанії там не було. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п'ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. Частина перша статті 203 ЦК України передбачає, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам 22.07.2017 року між [PERSON], як покупцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРТРЕЙД-ЕКСПО», як постачальником укладено [PERSON] постачання з відстроченням платежу №1777-36 (а.с. 7-20). Відповідно до п.2.1. вказаного Договору ТОВ «УКРТРЕЙД-ЕКСПО» (постачальник) зобовязується придбати та передати на умовах договору постачання у користування майно (автомобіль HONDA CR-V 2.4 AT Sport, колір срібний), а [PERSON] (покупець) зобовязується прийняти автомобіль та сплачувати авансові платежі та інші платежі згідно з умовами цього Договору. В разі належного виконання протягом усього строку дії договору зобовязань щодо сплати авансових платежі та інших зобовязань, визначених Договором, покупець має право набути у власність транспортний засіб (п.11.1 Договору). Укладений 22.07.2017 року між [PERSON] та ТОВ «УКРТРЕЙД-ЕКСПО» [PERSON] постачання з відстроченням платежу №1777-36 містить в собі елементи різних цивільно-правових договорів, зокрема таких як лізинг (ст. 806 ЦК), найм (оренда) (параграф 1 глави 58 ЦК), купівля-продаж (параграф 1 глави 54 ЦК). Згідно ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», - цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. Суд вважає що на правовідносини між [PERSON] та ТОВ «УКРТРЕЙД-ЕКСПО» щодо укладання 22.07.2017 року Договору постачання з відстроченням платежу №1777-36 розповсюджується Закон України «Про захист прав споживачів». За змістом статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача. Нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. 22.07.2017 року згідно квитанції № 4 від 22.07.2017 року [PERSON] сплатив на користь ТОВ «УКРТРЕЙД-ЕКСПО» 75560 гривень, як «вартість фінансування» (а.с. 21). Згідно розділу І Договору №1777-36, «вартість фінансування» розуміє під собою одноразову плату за організацію та оформлення даного Договору Покупця Постачальнику при укладанні Договору. Крім того п.8.2.3. Договору передбачена сплата комісії за супроводження договору. Відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 360-7 ЦПК України, - висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 16 листопада 2016\~року у справі № 6-1746цс16, - відповідач нараховував, а позивач сплатив комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок позивача, що є незаконним. Суд вважає можливим застосувати вказану Правову позицію Верховного Суду України і у розглядуваній справі. Таким чином є незаконним встановлення ТОВ «УКРТРЕЙД-ЕКСПО», так званої «вартості фінансування», тобто плати в сумі 75560 гривень за організацію та оформлення Договору постачання з відстроченням платежу №1777-36 від 22.07.2017, а також «комісії за супроводження договору». Крім того пунктами 3.4. та 5.8. Договору №1777-36 від 22.07.2017 передбачена можливість збільшення вартості предмета договору (автомобіля) та обовязок покупця сплатити різницю такої вартості. Однак договір не визначає за яких саме обставин може відбутися зміна вартості транспортного засобу та в яких межах. Пункт 3.6. Договору №1777-36 від 22.07.2017 передбачає що постачальник (ТОВ «УКРТРЕЙД-ЕКСПО) не відповідає перед покупцем ([PERSON]О.) за невиконання будь-якого із зобовязань щодо якості, комплектності, справності транспортного засобу, його заміни тощо. За вищенаведеними зобовязаннями відповідає продавець. Однак зі змісту Договору №1777-36 від 22.07.2017 не вбачається яка фізична чи юридична особа має статус Продавця. Вказаний договір є двостороннім та крім ТОВ «УКРТРЕЙД-ЕКСПО і [PERSON] ніким не підписаний. Пунктом 8.14. Договору передбачено сплату покупцем штрафу за дострокове сплату авансових платежів. Пунктом 12.11 Договору передбачено, що у випадку розірвання даного Договору покупцем до підписання акту приймання-передачі, постачальник повертає сплачені кошти за вирахуванням штрафу за дострокове розірвання 20% від сплаченої суми авансового платежу. В такому випадку вартість фінансування даного Договору покупцю не повертає. Статтею 627 ЦК України визначено, що \~відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Пунктами 4, 6, 7 частини 3 статті 18 Закону України «Про захисти прав споживачів» зокрема передбачено, що несправедливими є, зокрема, умови договору про: - надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв'язку з розірванням або невиконанням ним договору; - надання продавцю (виконавцю, виробнику) права розірвати договір із споживачем на власний розсуд, якщо споживачеві таке право не надається; - надання продавцю (виконавцю, виробнику) права не повертати кошти на оплату ненаданої продукції у разі розірвання договору з ініціативи продавця (виконавця, виробника). Відповідно до ч.6 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», - у разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача: 1) такі положення також підлягають зміні; або 2) договір може бути визнаним недійсним у цілому. Частиною 1 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Також ч. 3 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Аналізуючи норми чинного законодавства та зміст Договору постачання з відстроченням платежу № 1777-36 від 22.07.2017 року суд приходить до положення Договору, зокрема пункти 3.4, 3.6, 5.8, 8.2.1, 8.2.3, 8.14, 12.11 є несправедливими в розумінні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», призводять до істотного дисбалансу прав та обовязків сторін. В той же час зміна цих положень Договору або визнання їх недійсними зумовлює зміну інших положень Договору, а тому відповідно до ч.6 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», ч.1 ст. 203, ст. 215 ЦК України, наявні підстави для задоволення вимог [PERSON] щодо визнання Договору постачання з відстроченням платежу № 1777-36 від 22.07.2017 року недійсним. Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. За таких обставин необхідно застосувати наслідки недійсності Договору постачання з відстроченням платежу № 1777-36 від 22 липня 2017 року стягнувши із ТОВ «УКРТРЕЙД-ЕКСПО» на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 75560 (гривень одержані на виконання недійсного правочину. В той же час судом не встановлено правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди. Так заявляючи вимоги про стягнення з ТОВ «УКРТРЕЙД-ЕКСПО» моральної шкоди, [PERSON] послався на норми\~Закону України «Про захист прав споживачів»\~і зазначив, що моральна шкода була йому заподіяна саме як споживачу. Але при цьому [PERSON] не врахував норм матеріального права, що регулюють питання відшкодування моральної шкоди заподіяної споживачам та розяснення Верховного Суду України щодо застосування норм права, повязаних з даними правовідносинами. Так, Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови Пленуму від 31 березня 1995 р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму від 25 травня 2001 р. № 5, від 27 лютого 2009 р. № 1) надав роз'яснення, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами\~Конституції або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Згідно з чинною редакцією п. 5 ч. 1\~ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів»\~споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. У\~ст. 1 Закону України № 3390-VI\~«Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» поняття шкоди визначено як завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект. Таким чином аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що у спорах про захист прав споживачів чинне цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо шкода завдана майну споживача або завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я. Як вбачається з матеріалів справи, позивач обґрунтовує заподіяння йому моральної шкоди обставинами, які не повязані із завданням шкоди майну чи здоровю. [PERSON] постачання з відстроченням платежу № 1777-36 від 22.07.2017 року між ТОВ «УКРТРЕЙД-ЕКСПО» та [PERSON] також не передбачає відшкодування моральної шкоди з обставин наведених позивачем. Своїх заперечень проти позову, та доказів, які б підтверджували такі заперечення відповідач суду не надав. Оскільки позивачем при зверненні до суду не було сплачено судовий збір, його необхідно стягнути з відповідача на користь держави відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial