Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

12 жовтня 2015 року до суду надійшла позовна заява ПАТ КБ "Приватбанк" до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в якій зазначено, що відповідно до укладеного 16 листопада 2007 року кредитного договору № DN81AR03110141 [PERSON] отримав кредит в розмірі 113958 гривень на термін до 14 листопада 2014 року та зобов*язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування ним в строки та в порядку, передбаченому договором. В забезпечення виконання зобов*язань за кредитним договором № DN81AR03110141 від 16 листопада 2007 року було укладено договір поруки відповідно до якого [PERSON] взяла зобов*язання солідарно відповідати перед кредитором за виконання [PERSON] зобов*язань за вищевказаним кредитним договором. Приймаючи до уваги, що позичальник [PERSON] неналежним чином виконував передбачені договором зобов*язання щодо повернення кредиту, станом на 28 вересня 2015 року року утворилась заборгованість у розмірі 157861грн 78коп, яка складається із: суми боргу за кредитом - 52125 грн 96коп, заборгованості по відсоткам за користуванням кредитом - 11грн 64коп, пені за несвоєчасність виконання зобов*язань - 105724грн 18коп, яку позивач просив стягнути на його користь солідарно з відповідачів разом із сумою судових витрат. У судове засідання представник позивача не з*явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що підтримує заявлені позовні вимоги і не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з*явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином у порядку ст. 74, 76 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Від відповідача [PERSON] надійшло письмове клопотання про застосування річного строку позовної давності щодо вимог про стягнення пені за кредитним договором (а.с.28). Дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 16 листопада 2007 року був укладений кредитний договір № DN81AR03110141, відповідно до п.7.1 якого відповідач по справі отримав від банка кредит в сумі 113958гривень на строк з 16 листопада 2007 року по 14 листопада 2014 року включно зі сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі 0,80 на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди в розмірі 0,50% від суми наданого кредиту. Погашення заборгованості має здійснюватися позичальником щомісяця в період сплати з 16 по 20 число кожного місяця шляхом сплати грошових коштів в розмірі 1826грн 61коп. Пунктом 7.4 кредитного договору № DN81AR03110141 від 16 листопада 2007 року передбачений обов*язок позичальника при порушенні зобов*язань із погашення кредиту сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні. 13 жовтня 2011 року між позичальником [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № DN81AR03110141 від 16 листопада 2007 року відповідно до п.п.1.1, 1.4 якої сума заборгованості за кредитним договором зменшена на 45548 гривень 15 копійок зі сплатою з 11 жовтня 2011 року за умови належного виконання позичальником своїх зобов*язань по сплаті платежів, зазначених в графіку погашення кредиту (а.с.52), відсотків в розмірі 0,12% річних (а.с.51). Відповідно до п. 1.5.1 додаткової угоди від 13 жовтня 2011 року у разі порушення позичальником будь-якого із зобов*язань, передбачених в графіку погашення кредиту понад 30 днів термін повернення кредиту, зазначений в п.1.2 договору (14 листопада 2014 року) є 31 день з моменту такого порушення. Пунктом 1.5.3 додаткової угоди передбачено, що починаючи з наступного дня, який слідує за днем повернення кредиту (32-й день) позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,09% від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом за кожен день прострочення. Пунктом 1.5.4 додаткової угоди від 13 жовтня 2011 року передбачено сплату позичальником у разі порушення будь-якого із зобов*язань, передбачених в графіку погашення кредиту понад 30 днів штрафу в розмірі 45548гривень 15копійок. 16 листопада 2007 року між ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № DN81AR03110141, відповідно до п.16 якого його предметом є надання поручителем поруки перед кредитором за виконання боржником [PERSON] зобов*язань за кредитним договором від 16 листопада 2007 року № DN81AR03110141, зокрема, за повернення кредиту в розмірі 113958гривень у строк з 16 листопада 2007 року по 14 листопада 2014 року включно; сплату відсотків в розмірі 0,8% за місяць; сплату відсотків за користування кредитом при порушенні боржником зобов*язань з погашення кредиту в розмірі 2,11% за місяць від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом; сплату винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 0,5% від суми виданого кредиту щомісяця; сплату пені в розмірі 0,15% від суми непогашеної заборгованості , але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. Пунктом 4 договору поруки від 16 листопада 2007 року передбачено, що боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно п.12 договору поруки від 16 листопада 2007 року № DN81AR03110141 порука за цим договором припиняється після закінчення семи років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором. Як вбачається із розрахунку позивача по справі (а.с.4-5), станом на 28 вересня 2015 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 16 листопада 2007 року № DN81AR03110141 складається із: суми боргу за кредитом в розмірі 52125 грн 96коп, заборгованості по відсоткам за користуванням кредитом - 11грн 64коп, пені за несвоєчасність виконання зобов*язань - 105724грн 18коп, а всього - 157861 гривня 78 копійок. Позивачем по справі надано розрахунок пені за кредитним договором від 16 листопада 2007 року № DN81AR03110141 в межах річного строку давності за період часу з 28 вересня 2014 року по 28 вересня 2015 року, розмір якої за вказаний період часу становить 17221 гривня 05 копійок (а.с.43-50). В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 1 частини 2 статті 258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові згідно ч.4 ст.267 ЦК України. В силу ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов*язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов*язання боржником. У разі порушення боржником зобов*язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсідіарну) відповідальність поручителя. Частиною 1 ст. 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється у разі зміни зобов*язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Приймаючи до уваги вищевикладене та те, що додатковою угодою № 1 від 13 жовтня 2011 року до кредитного договору від 16 листопада 2007 року № DN81AR03110141 було змінене зобов*язання боржника внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності, зокрема, в частині сплату штрафу в розмірі 45548 гривень 15копійок і позивачем не надано доказів на підтвердження згоди поручителя [PERSON] на таку зміну, суд дійшов висновку про те, що із укладенням додаткової угоди до кредитного договору порука припинилась, тому в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором із поручителя [PERSON] слід відмовити. Оскільки відповідачем [PERSON] заявлено клопотання про застосування позовної давності до вимог про стягнення пені, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Суд вважає за необхідне частково задовольнити позов і стягнути із [PERSON] на користь позивача по справі заборгованість за кредитним договором від 16 листопада 2007 року № DN81AR03110141 станом на 28 вересня 2015 року, яка складається із: суми боргу за кредитом в розмірі 52125 грн 96коп, заборгованості по відсоткам за користуванням кредитом - 11грн 64коп, пені за несвоєчасність виконання зобов*язань в межах річного строку давності згідно розрахунку позивача по справі за період часу з 28 вересня 2014 року по 28 вересня 2015року в розмірі 17221 гривня 05 копійок, а всього - 69358 гривень 65 копійок. В силу ст. 88 ЦПК України із відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати, пов'язані зі сплатою судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial