Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про виселення та зняття з реєстрації. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона з [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. Станом на 22 березня 2017 року в цій квартирі фактично мешкають вона та її донька - [PERSON] [PERSON] є зареєстрованою в цій квартирі. Проживання в одній квартирі з донькою є нестерпним, оскільки вона з 19 років зловживає спиртними напоями, часто влаштовує сварки та бійки, у зв'язку з чим доводилося неодноразово викликати поліцію. Відповідач відбирає харчі, краде кошти, приводить до квартири сторонніх осіб. Відповідач веде аморальний спосіб життя, не хоче працювати, оскільки всі кошти пропиває. [PERSON] неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності. 15 червня 2017 року відповідач отруїла її великою дозою наркотичної речовини у зв'язку з чим відповідач перебувала на лікуванні. Позивач також зазначила, що на час звернення до суду в судовому порядку вирішувалося питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо її малолітньої дитини. Відповідач не приймає участі в утриманні житла, сплаті комунальних послуг. На підставі вищевикладеного [PERSON] просила суд виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS] та зобов'язати Верхньодніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області зняти відповідача [PERSON] з реєстрації. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені вимоги. Суду пояснила, що подальше проживання з відповідачем вона вважає неможливим, неодноразово відповідач притягувалася д адміністративної відповідальності через свою поведінку, неодноразово викликала поліцію через скандали, які влаштовувала [PERSON], проте вона ніяких висновків для себе не робила. Вона боїться залишатися з нею в квартирі, оскільки вона їй постійно погрожує, ображає її. Всі витрати по утриманню квартири позивач несе сама. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи без її участі не надала. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Верхньодніпровський РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області. в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] в судове засідання з'явився, суду пояснив, що він є співвласником квартири [ADDRESS]. Він також зареєстрований за цією адресою, проте вже тривалий час проживає за іншою адресою, також в сел..Дніпровське. В цій квартирі мешкає його мати, [PERSON], та його сестра, [PERSON] Відповідач вже тривалий час зловживає спиртними напоями, в квартирі влаштувала фактично притон, веде аморальний спосіб життя. У зв'язку з поведінкою неодноразово викликали поліцію, сам приїздив неодноразово серед ночі та виганяв її, проте вона поверталася та продовжувала так себе поводити. Постійно телефонують сусіди, скаржаться на неї, що вона вночі влаштовує скандали. Вважає таке подальше спільне проживання [PERSON] та [PERSON] неможливе, тому вважав також за доцільне виселення відповідача. У відповідності до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло (а.с.7). В цій квартирі фактично мешкають [PERSON] та [PERSON], що підтверджується актом обстеження умов проживання від 22 березня 2017 року (а.с.14). Також згідно з адресною довідкою від 11 липня 2017 року [PERSON] зареєстрована в цій квартирі з 2 червня 2015 року (а.с.27). Протягом останнього року відповідач систематично порушує правила співжиття, що зробило неможливим їхнє спільне проживання в одній квартирі. Ці обставини підтверджуються показаннями свідка та письмовими доказами. Так свідок [PERSON] суду показала, що відповідач є її племінницею, вони проживають вдвох з позивачем в квартирі [ADDRESS]. Відповідач веде аморальний спосіб життя, не приймає участі в утриманні квартири. Відповідач постійно погрожує позивачу, ображає її, у зв'язку з чим неодноразово викликалася поліція, всі сусіди постійно на неї скаржаться. На неї нічого не діє, ні поліція, ні скарги сусідів, ні притягнення її до відповідальності. Також актом від 27 серпня 2015 року встановлено, що [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] систематично зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя (а.с.10). Згідно з постановою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2017 року [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 -2 КУпАП (вчинення насильства в сім'ї). Судом було встановлено, що [PERSON] за місцем свого проживання в стані алкогольного сп'яніння вчинила сімейну сварку, під час якої ображала грубою нецензурною лайкою свою матір, [PERSON], чим вчинила психологічне насильство в сім'ї (а.с.15-16). Також постановою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2017 року [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173 -2 КУпАП (вчинення насильства в сім'ї особою, яка протягом року була піддана адміністративному стягненню). Судом було встановлено, що [PERSON] за місцем свого проживання в стані алкогольного сп'яніння вчинила сімейну сварку, під час якої ображала грубою нецензурною лайкою свою матір, [PERSON] (а.с.17-18). Згідно з наданими позивачем квитанціями всі витрати по утриманні житла вона несе самостійно (а.с.41-45). За місцем проживання [PERSON] характеризується негативно, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями (а.с.9). Згідно з ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Разом з тим згідно з ч. 2 ст. 321 Цивільного кодексу України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 156 Житлового кодексу Української РСР члени сім'ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім'ї власника будинку зобов'язані дбайливо ставитися до житлового будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і при домової території та проведенню ремонту. Згідно зі ст. 157 Житлового кодексу Української РСР членів сім'ї власника житлового будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч. 1 ст. 116 цього Кодексу. Виселення проводиться у судовому порядку без надання іншого житлового приміщення. Відповідно до ч. 1 ст. 116 Житлового кодексу Української РСР якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Зібрані у справі докази дають підстави стверджувати, що відповідач, як член сім'ї власника квартири [ADDRESS] не приймає участі у витратах по утриманню квартири. Окрім того відповідач через зловживання алкогольними напоями та постійні сварки систематично порушує правила співжиття, що зробило неможливим проживання позивача з ним в одній квартирі з відповідачем. Також суд звертає увагу на те, що позивач неодноразово зверталася до поліції та органів місцевого самоврядування з метою впливу на поведінку відповідача, проте такі заходи виявилися безрезультатними та відповідач продовжував зловживати спиртними напоями, вести аморальний спосіб життя. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, про наявність підстав для виселення [PERSON] без надання іншого жилого приміщення. А тому вимоги позивача в цій частині є законним та обґрунтованими. Разом з тим суд вважає необґрунтованими вимоги позивача щодо зобов'язання Верхньодніпровський РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області зняти з реєстрації відповідача, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" рішення суду про виселення особи є підставою для зняття її з реєстраційного обліку та є обов'язковим для виконання відповідними органами, уповноваженими на зняття такої особи з реєстраційного обліку. У зв'язку з цим, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку, що понесені позивачем судові витрати в розмірі 640 грн. (сплачений нею судовий збір) підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: partial