Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO]. Позов мотивований тим, що рішенням Берегівського райсуду від 07 червня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та стягнуто аліменти з [PERSON] на користь позивачки на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів [PERSON], але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.04.2009 року, і до досягнення дитиною повнолітня. Позивачка зазначає, що відповідач у добровільному порядку відмовляється сплачувати аліменти навіть у мінімальному розмірі. Також, посилається на те, що розмір аліментів, визначений рішенням суду від 07.06.2010 року, у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів [PERSON], але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є недостатнім для забезпечення дитини, тому позивачка просить збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів з 1/3 частини усіх видів доходів [PERSON], але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на тверду грошову суму в розмірі 2000 грн. для утримання сина, і до досягнення ним повноліття. Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 17.10.2018 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п'ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. 06.11.2018 року відповідач [PERSON] подав через канцелярію суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що він працює інженером-землевпорядником та отримує малу заробітну плату, крім того він має іншу жінку від якої в них народився син [PERSON], [INFO] та донька дружини від першого шлюбу [PERSON], тому просить задовольнити частково позовну заяву [PERSON] та стягувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в мінімальному розмірі. Крім того, просив розглянути справу без його участі. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивачка посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити частково, виходячи з наступного. Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Рішенням Берегівського райсуду від 07.06.2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та стягнуто аліменти з [PERSON] на користь позивачки на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів [PERSON], але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.04.2009 року, і до досягнення дитиною повнолітня. Згідно ст. 192 ч. 1 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум з 01 липня 2018 року на одну дитину віком від 6 до 18 років, встановлений в розмірі 1944.00 грн.. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до абз. 4 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком до 18 років не може бути меншим ніж 972 грн.. Встановлено, що у позивачки змінилось матеріальне становище, і з часу винесення рішення суду про стягнення аліментів з 1/3 частини усіх видів доходів [PERSON], але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання сина. Враховуючи, що позивачці потрібно утримувати дитину, а розмір аліментів стягнутих за рішенням суду від 07.06.2010 року є меншим від мінімального розміру аліментів на утримання дитини встановлених на даний час, а також наявність часткових заперечень відповідача щодо збільшення розміру аліментів, суд вважає необхідним задовольнити позов частково та збільшити розмір стягнених аліментів з 1/3 частини усіх видів доходів [PERSON], але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на тверду грошову суму в розмірі 1400 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття сина. Відповідно до абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішення законної сили. Крім того, приймаючи до уваги, що позивач [PERSON] при пред'явленні позову щодо вимоги про стягнення аліментів, була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп..

Outcome: partial