Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на транспортний засіб мотивуючи позов тим, що [PERSON] , який помер [INFO] є її та відповідача [PERSON] батьком та власником транспортного засобу автомобіля VOLKSWAGEN, модель Transporter, 1999 року випуску, білого кольору, номер шасі [NUMBER] , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] виданого Бершадським МРЕВ ВДАІ УМВС України у Вінницькій області 30 квітня 2013 року за реєстраційним номером [NUMBER] 9084 ВК. 15 вересня 2017 року [PERSON] видав доручення своєму си\-ну [PERSON] на право користування даним автомобілем. 02.10.2017 року оформив заповіт у Бондурівській сільській раді Чечельницького району Вінницької області згідно якого все своє майно де воно б не знаходилось заповів їй. [INFO] батько [PERSON] помер, а 07.04.2018 року він був похований у с.Бондурівка, Че\-чельницького району, Вінницької області. Не дивлячись на те, що відповідно до п.6 ст.248 Цивільного кодексу України термін дії представництва тобто доручення припиняється у день смерті особи, яка його видала, відповідачем [PERSON] шляхом обману державного адміністра\-тора територіального сервісного центру Анпольської І.О. 12.04.2018 року уклався договір купівлі-продажу від імені померлого [PERSON] з відповідачем [PERSON] , яким здійснилося відчудження оспорюваного автомобіля шляхом переходу права власності у день підписання правочину до покупця. Після підписання договору купівлі-продажу та перереєстрації автомобіля видано новий державний номер АВ 9325 СР. Таким чином відповідач [PERSON] незаконним шляхом стала власником транспортного засобу, а позивачку позбавлено права на успад\-кування майна померлого батька за заповітом. Приватним нотаріусом Чечельницького нотаріального округу Мілько А.М. 13 квітня 2018 року за її заявою ( [PERSON] ) відкрито спадкову справу в зв`язку з смертю батька [PERSON] , але листом від 26 листо\-пада 2018 року №1434/01-16 її було проінформовано, що автомобіль за померлим батьком [PERSON] не зареєстровано і рекомендовано звернутись з цього приводу до суду. Рішенням Чечельницького районного суду від 28 травня 2019 року по справі №686/25429/18 визнано недійсним договір купівлі продажу автомобіля від 12.04.2018 року, який було укладено між відповідачами та виз\-нано недійсним свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 12.04.2018 року серії [NUMBER] 522398 на згаданий автомобіль на ім`я відповідачки [PERSON] . Просить визнати за нею право власності на автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 1999 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова) [NUMBER] , державний номер [NUMBER] в порядку спадкування за заповітом. Позивачка та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали по обставинах викладених в позові, позов просять задовольнити. Відповідачі та їх представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали пояснивши, що автомобіль який є предметом позову є спільно нажитим майном батьків відповідача [PERSON] , тобто подружжя і визнавати право власності на даний автомобіль позивачка має лише на батькову частину, оскільки позивачка від прийняття спадщини матері відмовилася на користь позивача [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] .. Суд вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню частково по слідуючих обставинах. Відповідно до\~ст.2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України). Згідно\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1\~ст. 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Статтею 60 СК України\~визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. При цьому, дружина та чоловік мають право на укладення між собою усіх договорів, які не заборонені законом, як щодо майна, що є їхньою особистою приватною власністю, так і щодо майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Договір про відчуження одним із подружжя на користь другого з подружжя своєї частки у праві спільної сумісної власності подружжя може бути укладений без виділу цієї частки (ст.ст. 63-64 СК України). Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набуте правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Положення\~Цивільного кодексу України\~вирізняють два види спадкування: за законом та за заповітом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ст.ст.1233-1236 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом, як подружжя, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] виданого 24.05.1959 року Бондурівською сільською радою Чечельницького району Вінницької області та постійно були зареєстровані в житловому будинку розташованому в [ADDRESS] . Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] виданого 30.04.2013 року Бершадським МРЕВ ВДАІ УМВС України у Вінницькій області, [PERSON] був власником автомобіля VOLKSWAGEN Transporter, 1999 року випуску, білого кольору, номер кузова [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] , тобто спірний автомобіль набутий за час шлюбу і є спільною власністю подружжя. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 27.07.2015 року виконавчим комітетом Бондурівської сільської ради Чечельницького району Вінницької області [PERSON] померла [INFO] в с.Бондурівка. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 06.04.2018 року виконавчим комітетом Бондурівської сільської ради Чечельницького району Вінницької області [PERSON] помер [INFO] в с.Бондурівка. Як вбачається із заповіту від 02.10.2017 року посвідченого секретарем Бондурівської сільської ради Чечельницького району Вінницької області Кифоренко Г.М. та зареєстрованого в реєстрі за №28, [PERSON] все своє майно де б воно не було із чого не складалося заповів своїй дочці [PERSON] . Як вбачається із спадкової справи №248/2015 [PERSON] прийняв спадщину за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] в тому числі з урахуванням часток спадщини за законом від якої відмовилися на його користь батько [PERSON] , сестра [PERSON] та сестра [PERSON] позивачка по справі. Як вбачається із спадкової справи №41/2018 [PERSON] прийняла спадщину за заповітом після померлого [INFO] батька [PERSON] . Щодо прийняття спадщини на оспорюваний автомобіль [PERSON] листом від 26 листо\-пада 2018 року №1434/01-16 виданого приватним нотаріусом Чечельницького районного нотаріального округу Вінницької області Мільком А.М. було проінформовано, що автомобіль за померлим батьком [PERSON] не зареєстровано і рекомендовано звернутись з цього приводу до суду. Згідно рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 28.05.2019 року у цивільній справі №686/25429/18 було задоволено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] , третя особа на стороні відповідача адміністратор територіального сервісного центру №0546 Анпольська І.О. про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля та визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля VOLKSWAGEN Transporter 1999 року випуску, білого кольору, номер кузова [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] , укладений 12 квітня 2018 року за номером 0546/2018/896284 між [PERSON] (в особі [PERSON] , який діяв на підставі доручення продавця) та [PERSON] в територіальному сервісному центрі МВС №0546 Регіонального сервісного центру у Вінницькій області, а також визнано недійсним свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видане 12 квітня 2018 року територіальним сервісним центром №0546 серії [NUMBER] на автомобіль VOLKSWAGEN Transporter 1999 року випуску, білого кольору, номер кузова [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Відповідно до ст. 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно зі\~ст.368 ЦК України\~спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи те що транспортний засіб, а саме автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель Transporter, 1999 року випуску, білого кольору, номер шасі [NUMBER] , який був набутий за час шлюбу спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] і був їх спільною власністю та був зареєстрований відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] виданого Бершадським МРЕВ ВДАІ УМВС України у Вінницькій області 30 квітня 2013 року за реєстраційним номером [NUMBER] 9084 [NUMBER] на [PERSON] , тому позов слід задовольнити частково та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку даного автомобіля, яка належала померлому її батькові [PERSON] , оскільки від прийняття спадщини після матері [PERSON] позивачка відмовилася на користь брата [PERSON] відповідача по справі, який прийняв спадщину після смерті метері [PERSON] .. При зверненні з позовом до суду, позивачкою сплачено судовий збір згідно дублікату квитанції №0.0.1406178374.1 виданої 12.07.2019 року АТ КБ "ПРИВАТБАНК" в сумі 802 (вісімсот) гривень 80 копійок, який відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України,\~ підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивачки в розмірі 384 грн. 20 коп..

Outcome: partial