Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

02 квітня 2014 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] та з врахуванням уточнених позовних вимог просить частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами в розмірі 15 052 грн., залишок заборгованості за аліментами в розмірі 4 000 грн. розстрочити зі сплатою по 100 грн. в місяць на період до повного погашення, а також змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача на утримання дочки [PERSON] в частці від заробітку, стягнувши з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 20 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до рішення Костопільського районного суду Рівненської області у справі № 2-2023/2004 з нього на користь відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 27 жовтня 2004 року і до досягнення дитиною повноліття. З 2002 року по даний час він ніде не працює, не має постійного заробітку (доходу), крім того, на його утриманні знаходиться троє неповнолітніх дітей, дружина є також непрацездатною у зв'язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Внаслідок збігу вказаних життєвих обставин, скрутного матеріального стану у нього станом на 17 лютого 2014 року утворилася заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 19 052 грн. Вважає вказані обставини такими, що мають істотне значення, а тому просить частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами в розмірі 15 052 грн., залишок заборгованості в сумі 4 000 грн. розстрочити по 100 грн. в місяць на період до повного погашення, а також змінити розмір аліментів та стягнути з нього на користь позивача на утримання дочки [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 20 грн. на місяць, починаючи стягувати з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судовому засіданні 08 травня 2014 року позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених у позовній заяві, та пояснив, що перебуває в другому шлюбі, у якому [INFO] народилася дочка [PERSON] Крім того, на його утриманні перебувають двоє дітей його дружини від попереднього шлюбу. Дружина не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, він також не працює, підприємницькою діяльністю не займається, будь-якої соціальної допомоги не отримує, має незначний, нерегулярний дохід, а тому просить змінити спосіб стягнення з нього аліментів з частки від доходів, які на даний час йому нараховуються в розмірі 610 грн., на тверду грошову суму, а також частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, сплату решти заборгованості розстрочити, оскільки він не вбачає інших шляхів погашення даної заборгованості. Подальший розгляд справи просив проводити без його участі. Відповідач у судовому засіданні 29 квітня 2014 року заперечувала проти позову, вважає позовні вимоги безпідставними, оскільки заборгованість за аліментами у позивача почала виникати ще з часу їх присудження, до зміни його сімейного та матеріального стану. Окрім того, позивач їздить на заробітки та має дохід. Вона на даний час не працює та має на утриманні також троє неповнолітніх дітей, в тому числі двоє дітей від другого шлюбу. Не заперечувала відносно присудження аліментів у твердій грошовій сумі, однак, вважає аліменти в сумі 20 грн. на місяць мізерними та недостатніми для утримання дитини шістнадцятирічного віку. Згідно із заявою від 29 квітня 2014 року подальший розгляд справи просила проводити без її участі. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що на підставі рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 22 листопада 2004 року у справі № 2-2023/2004, згідно із виконавчим листом від 02 грудня 2004 року з [PERSON] в користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 27 жовтня 2004 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9). Із розрахунку ВДВС Володимирецького районного управління юстиції Рівненської області вбачається, що заборгованість позивача за аліментами станом на 12 травня 2014 року становить 20 642 грн. (а.с.54). Із трудової книжки позивача та довідки виконавчого комітету Великоцепцевичівської сільської ради від 03 лютого 2014 року вбачається, що він не працює з 04 березня 2002 року (а.с.11,17), підприємницькою діяльністю не займається, що стверджується довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.55), на обліку в управлінні соціального захисту населення Володимирецької РДА не знаходиться, що підтверджується довідкою № 14102/04 від 12 травня 2014 року (а.с.53). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], позивач [PERSON] є її батьком (а.с.43). Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] стверджується, що 02 квітня 2004 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.14). Позивач створив нову сім'ю, зареєструвавши шлюб із [PERSON], що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] від 06 вересня 2011 року (а.с.13). В даному шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO], що вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.15). Згідно із ч.1,2 ст. 197 Сімейного кодексу України (далі - СК України) з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Доказів в підтвердження своєї непрацездатності чи тяжкої хвороби позивачем не подано. Доводи позивача про неможливість сплати заборгованості за аліментами в зв'язку з тим, що він не працює, одруженням вдруге та народженням дитини від другого шлюбу не мають істотного значення в розумінні ч.2 ст. 197 СК України для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Крім того, із розрахунку заборгованості за аліментами вбачається, що вона почала утворюватися ще з часу присудження аліментів, до зміни сімейного стану позивача (а.с.54). Не вбачається підстав і для розстрочення сплати заборгованості за аліментами. Суд не бере до уваги доводи позивача про те, що на його утриманні знаходяться також двоє дітей його дружини від попереднього шлюбу [PERSON] та [PERSON], оскільки як вбачається із свідоцтв про їх народження серії [NUMBER], [NUMBER], він не являється їх батьком (а.с.16), а тому не має обов'язку щодо їх утримання. Разом з тим, зміна сімейного та матеріального стану позивача не позбавляє його обов'язку утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, як це передбачено ст. 180 СК України. Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі . Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, що передбачено ч. 1 ст. 184 СК України. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі визначаються з врахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст. 183,184 СК України. Частина перша ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, ст.192 СК України передбачає підстави для зміну розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження. Однак, з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст.ст. 182-184 СК України, можливість вибору способу присудження аліментів не може обмежуватися разовим її здійсненням. Враховуючи викладене, у зв'язку з відсутністю імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, суд вважає, що зміна розміру аліментів у відповідності із ст.192 СК України може мати під собою зміну способу їх присудження, що відповідає правовій позиції Верховного Суду України у справі № 143цс13. Оскільки позивач має нерегулярний, мінливий дохід, з часу присудження аліментів змінився його сімейний стан, позовні вимоги в частині зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення з позивача з частки від його заробітку (доходу) на тверду грошову суму підлягають до задоволення. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує обставини, визначені в ч.1 ст. 182 СК України, зокрема, те, що позивач на даний час не працює, на його утриманні знаходиться ще одна неповнолітня дитина від другого шлюбу, дружина не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, однак, позивач є працездатним і доказів в підтвердження його непрацездатності ним не подано. Окрім того, судом встановлено, що відповідач теж не працює, що підтверджується її трудовою книжкою (а.с.35-42), перебуває у шлюбі, від якого має ще двох неповнолітніх дітей (а.с.44,45). Згідно із ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років у 2014 році становить 1 286 грн. Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи зазначені обставини, а також те, що обов'язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька, достатніх доказів погіршення свого матеріального стану позивачем не подано, суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання своєї неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а тому позов слід задовольнити частково. В решті позову слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: partial