Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

[PERSON] 30.04.2018 року звернулася до суду з позовом [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, при цьому зазначала, що рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 31 березня 2011 року на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] з відповідача було стягнуто аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно до повноліття дитини. Зазначає, що наразі значно покращилось матеріальне становище відповідача, який на цей час працює директором ПП «Будмаркет Бердянськ». Крім того, останній продовжує самостійно займатись підприємницькою діяльністю, як фізична особа та придбав у власність два автомобілі. Зазначає також, що відповідач відпочиває на курортах України та за кордоном. За таких обставин просила суд змінити розмір стягуваних з відповідача на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], визначених рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 31 березня 2011 року та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 10\~000 грн., щомісячно до повноліття дитини. Ухвалою суду від 02.05.2018 року провадження у справі відкрито, вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 07.08.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, її представник [PERSON] підтримав доводи позову, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні визнали позов частково, а саме відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1500 грн., щомісячно, однак заперечую проти отримання аліментів позивачкою, оскільки вважає, що син вправі отримувати ці аліменти самостійно. В своєму відзиві від 13.07.2018 року відповідач [PERSON] просив суд врахувати, що позивачем не доведено необхідність стягнення з нього аліментів на утримання сина у саме розмірі 10000 грн. Крім того, він не в змозі сплачувати аліменти в такому розмірі. Відповідно до довідки про доходи ПП «Будмаркет Бердянськ» де він працює директором на 0,75 ставки, його заробіток з січня по червень 2018 року склав 18003,84 грн. суми доходу, вказані платником єдиного податку на спрощеній системі оподаткування у звітних деклараціях не свідчать про отримання платником чистого прибутку. Відпочинок за кордоном також не свідчить про покращення його матеріального становища, оскільки такий відпочинок мав разовий характер. Позивачем не доведено, що ним були понесені витрати на придбання транспортних засобів у 2014 році. 27 липня 2011 року за договором купівлі-продажу ним було відчужено 1/3 частки квартири та в нього з`явились заощадження, які він витрачав на власні потреби. Крім того, слід враховувати, наявність у нього іншої дитини [PERSON], [INFO]. Також просив суд враховувати ті обставини, що син [PERSON] навчається у комунальному закладі та перебуває частковому державному забезпеченні та казарменому становищі. У відповіді на відзив від 27.07.2018 року позивач зазначає, що навчання сина в ліцеї інтернаті є наслідком скрутного матеріального становища та не може бути враховано для визначення розміру аліментів. Дитина не має достатньої кількості одягу та взуття, власного мобільного телефону та компютера, що в сучасному світі є суттєвим обмеженням подальшого навчання та здобування освіти. Відповідно до податкових декларацій платника єдиного податку відповідачем, як фізичною особою підприємцем (ФОП), було одержано дохід за 2015 рік 1401800 грн., за 2016 1498029, за 2017 рік 1254705 грн. Відповідачем не доведено факт понесення ним витрат та їх розмір. Суд вислухавши вступні слова учасників, дослідивши заяви по суті справи та письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії І-ЖС №031801 (а.с.5), позивач та відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Тобто сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Спору про батьківство немає. Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 31 березня 2011 року (справа №2-189/11), - стягнуто з відповідача [PERSON], на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з 09.03.2011 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 12 листопада 2019 року. Відповідач [PERSON] є фізичною особою підприємцем, останнім відповідно до наданих Бердянською ОДПІ ГУ ДФЧС у Запорізькі області податкових декларацій платника єдиного податку та відомостей про отримані ним доходи від податкових агентів зі звітів 1-ДФ (а.с.52-64), як фізичною особою підприємцем (ФОП), було одержано дохід за 2015 рік у розмірі 1401800 грн., за 2016 у розмірі 1498029, за 2017 рік у розмірі 1254705 грн. Крім того, відповідно до довідки про доходи (а.с.88), відповідач працює директором ПП «Будмаркет Бердянськ» з 24 вересня 2014 року, останній отримав дохід з лютого по травень 2018 року у розмірі 18003,84 грн. Також з 08 серпня 2014 року відповідач має у власності автомобіль ЗІЛ ММЗ 4502, 1988 року випуску, а з 04 вересня 2014 року має у власності автомобіль МАЗ модель 5337, 1989 року випуску(а.с.18). Згідно до договору купівлі-продажу від 21 липня 2011 року, відповідачем було відчужено 1/3 частки належної йому на праві власності квартири [ADDRESS], загальна площа квартири 64,9 кв.м. (а.с.91-92). Вказані обставини не були предметом дослідження при ухваленні судового рішення від 31 березня 2011 року, щодо стягнення з відповідача аліментів, не заперечувались сторонами в судовому засіданні та на думку суду свідчать про зміну, а саме покращення матеріального стану відповідача. Згідно із ч. 1 ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.141\~Сімейного кодексу\~України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Відповідно до ч.2, 3 ст.150\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Таким чином, суд вважає, що відповідач нарівні зі позивачем зобов'язаний нести витрати на утримання дитини. Згідно ст.180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181\~СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За таких обставин відповідач зобов`язаний утримувати сина [PERSON] до досягнення ним повноліття. Вказаний обов`язок є безумовним. Враховуючи, що фактично піклуванням дитини займається позивачка, то вона має право на отримання від відповідача аліментів на утримання їх сина. Відповідно до ч. 1 ст.\~192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст.\~192\~СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина, природньо потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту тощо, що тягне відповідну зміну матеріального становища матері. Крім того, з часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.\~7\~Закону України\~"Про\~Державний бюджет\~України на\~2018\~рік" у 2018 році встановлені наступні розміри прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1700 гривень, з 1 липня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1853 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні, з 1 липня - 1841 гривня, з 1 грудня - 1921 гривня; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень. Отже, суд приходить до висновку, що є всі підстави для збільшення розміру аліментів стягнутим рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 31 березня 2011 року. Що стосується розміру аліментів, які підлягають встановленню, то слід зазначити наступне. Статтею 182\~СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аналогічні роз`яснення містить п.17 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до ч. 2 ст.\~182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням вимог статей 182,184\~СК України та обставин встановлених під час судового розгляду, розміру прожиткового мінімуму, який встановлений на даний час суд приходить до висновку, що розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання сини [PERSON] повинен бути встановлений в твердій грошовій сумі у розмірі 3500 грн. Стягнення аліментів у новому розмірі необхідно розпочати з дня набрання даним рішенням суду законної сили і до повноліття [PERSON], [INFO], тобто до 12.11.2019 року. Згідно до ч.9 ст. 7 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Так, з 2011 року, відповідач сплачує аліменти у розмірі 500 грн. щомісяця без індексації відповідно до закону та розмір аліментів з цього часу був незмінний. Разом з цим, слід враховувати ті обставини, що розмір прожиткового мінімуму на дитину починаючи з 2012 та по 2018 роки постійно збільшувався, а тому розмір стягуваних аліментів не можна вважати достатнім, оскільки дитина, потребувала більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту тощо, що ставило у нерівні умови одержувача аліментів(позивача), оскільки остання весь цей час турбувалась та матеріально забезпечувала дитину. Суд вважає, що розмір аліментів 3500 грн. є справедливим, оскільки при такому розмірі дотримується принцип рівності обов'язків батька та матері утримувати дітей до повноліття, а також визначений судом розмір аліментів сприятиме фізичному, духовному і моральному розвитку дитини. Інші докази надані відповідачем, як заперечення, щодо заявлених вимог не спростовують висновків суду, що необхідності збільшення розміру стягуваних аліментів, саме у такому розмірі. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, - розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч. 6 ст.\~141\~ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст.\~4\~Закону України\~«Про судовий\~збір» складає 704,80 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial