Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

30.09.2021 КП "Бердичівтеплоенерго" звернулось з вказаним позовом, у якому просить стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на свою користь заборгованість з постачання теплової енергії в сумі 63145,26 грн, по 31572,63 грн. з кожного, посилаючись на те, що відповідачі неналежним чином виконували зобов`язання щодо сплати коштів за отриману теплову енергію за період з 01.01.2008 року по 01.09.2021 року, внаслідок чого виникла зазначена заборгованість. Добровільно погасити борг перед підприємством відповідачі відмовляються. Представник позивача до судового засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала. Представник відповідачів [PERSON] до судового засідання не з`явився, звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності, в якій зазначає, що позовні не визнає, клопоче про застосування до позовних вимог загального строку позовної давності. Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Загальновідомим є той факт, що у м. Бердичеві послуги з теплопостачання надаються КП «Бердичівтеплоенерго». 23.05.2008 року у спецвипуску газети «Земля Бердичівська» був опублікований публічний договір «Про надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води» та 04.07.2017 у спецвипуску газети «РІО-БЕРДИЧІВ» опублікований у новій редакції Договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (а.с. 10-12). Як вбачається з довідки КП "Бердичівтеплоенерго" №601 від 28.09.2021 року станом на 28.09.2021 року підприємство надає послуги з постачання теплової енергії до будинку [ADDRESS] (а.с.17). Згідно довідки ОСББ "Соняшник" №31 від 26.08.2020 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в квартирі [ADDRESS] (а.с.16). Право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №134948927 від 20.08.2018 року за відповідачами (а.с. 13,14). Отже, між сторонами встановлені договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг та даний факт відповідачами не оспорено. На квартиру за адресою: [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] , [PERSON] відкритий особовий рахунок № [NUMBER] (а.с. 7). На підставі відкритого особового рахунку, у період з 01.01.2008 року по 01.09.2021 року на квартиру за адресою: [ADDRESS] надавалась послуга з постачання теплової енергії, плата за користування якою відповідачами не вносилась, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 63145,26 грн.(а.с. 7-9). Відповідно до п.8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених ПКМУ від 21 липня 2005 р. № 630 (далі Правила № 630), якими передбачені розрахунки для встановлення оплати послуг, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно до п.2 Загальних положень Правил № 630 - централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання. Згідно з п.4 Правил надання послуги з постачання теплової енергії затверджених ПКМУ від 21 серпня 2019 р. № 830 (далі правила № 830), послуга надається споживачу для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт споживача для потреб опалення та приготування гарячої води. Згідно з ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII (далі Закон № 2189-VIII), взаємодія між учасниками відносин у вказаній сфері здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до п.п.39,40 Правил № 830 споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору Відповідно до ст.ст.19, 19-1 ЗУ «Про теплопостачання» від 2 червня 2005 року № 2633-IV (далі Закон № 2633-IV) Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст.9 Закону № 2189-VIII, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором, дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно з п.18 Правил № 630, визначено порядок обігу та оплати послуг, а саме, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про захист прав споживачів», договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (далі - розрахунковий документ. Згідно з п. 20 Правил № 630 плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведеня, що надаються з використанням внутрішньо будинкових систем, укладається з виконавцем та споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання - є договором приєднання. Частиною першою статті 634 Цивільного кодексу україни визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки від відповідачів не надходило будь-яких заперечень та пропозицій щодо договірних відносин, тому в спірний період між позивачем та відповідачами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання теплопостачання на підставі відкритого особового рахунку та ст.11 Цивільного кодексу України, та у зв`язку з цим у відповідачів виникло зобов`язання з оплати за теплову енергію на користь позивача. Разом з тим, суд при винесенні рішення враховує заявлене представником відповідачів [PERSON] клопотання про застосування строку позовної давності відповідно до ст. 267 ЦК України за період по жовтень 2018 року. Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлена тривалістю три роки (ст. 257 ЦК). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України). Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається з розрахунку заборгованості, борг відповідачів за централізоване опалення виник з січня 2008 року. Тоді як з позовом до суду про стягнення заборгованості Комунальне підприємство «Бердичівтеплоенерго» звернулося 30 вересня 2021 року. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд не погоджується з доводами сторони позивача про те, що строк позовної давності, який застосовується до умов даного договору становить п`ять років, як передбачено пунктом п.14.1. договору від 23.05.2008 року, поскільки умови, які знаходяться в матеріалах справи, не містять підпису відповідачів, а тому відсутні підстави вважати, що сторони збільшили позовну давність до п`яти років. Договору про збільшення позовної давності в письмовій формі сторони не укладали. На підставі наданих позивачем розрахунків, суд стягує заборгованість, з урахуванням застосування строків загальної позовної давності, тобто, починаючи з жовтня 2018 року, що за період з 01.10.2018 по 01.09.2021 складає 29487,81 грн. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити за спливом строку позовної давності. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1060,05 грн. На підставі, ст.ст. 525, 543, 625 ЦК України, ЗУ «Про теплопостачання», ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»,ЗУ «Про захист прав споживачів», Правил № 630, Правил № 830,

Outcome: partial