Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

02.11.2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] і доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від усіх видів заробітної плати щомісяця до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.07.1996 р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у Харківському міському відділі реєстрації актів громадянського стану , актовий запис № 756. Від шлюбу мають трьох дітей: доньку [PERSON] [INFO]; сина [PERSON] [INFO] ; доньку [PERSON] [INFO]. На даний час в Дзержинському суді м. Харкова знаходиться позов про розірвання шлюбу з відповідачем. Діти проживають разом з позивачем і знаходиться на її утриманні. Позивач зазначила, що вона працює в Харківському академічному театрі музикальної комедії артисткою оркестру і її заробітна плата в місяць становить 3800 гривен. [PERSON] і [PERSON] навчаються в ліцеї мистецтв, де навчання коштує 700 грн. в місяць. Крім того, син ще навчається в музикальній школі, де навчання коштує 340 грн. в місяць. Відповідач епізодично допомагає, а її коштів не вистачає на утримання дітей. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Та пояснила, що відповідач придбає продукти харчування для дітей, одяг, але кошти надає епізодично, через що вона не має можливості в певний час вчиняти всі необхідні платежі щодо утримання дітей. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав частково. Заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно. Вважає достатнім стягнення аліментів на утримання неповнолітніх сина [PERSON] [INFO] та доньки [PERSON] [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно, що відповідає вимогам діючого законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, доходить висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що з 26.07.1996 року по теперішній час [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], перебувають у шлюбі, який зареєстрований Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану від 26.07.1996 року, актовий запис №756, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії 1-ВЛ №030435 від 26.07.1996 р., Сторони на даний час однією сім'єю не проживають, сімейних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть. Вказані обставини визнані сторонами та відповідно до\~ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України\~доказуванню не підлягають. Від вказаного шлюбу сторони мають спільних дітей доньку [PERSON], [INFO], сина -[PERSON]. [INFO], доньку [PERSON]. [INFO], які проживають разом з позивачкою, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сімї та прописку №2499, виданою КП «Жилкомсервіс» дільниця №6 від 24.10.2017 р. Згідно даних свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії 1-ВЛ 110242 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №3 Харківського міського управління юстиції від 29.02.2008 року та даних свідоцтва про народження [PERSON]. [INFO]. серії 1-ВЛ № 233849 виданого Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 19.01.2011 року, батьком дітей є [PERSON]. Діти знаходяться на утриманні матері. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей надає, що не оспорювалось позивачем у судовому засіданні, однак в розмірі недостатньому для забезпечення дітей. Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~та\~ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст.181 Сімейного Кодексу України\~кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі. Як роз'яснено в п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач у судовому засіданні наполягала на стягненні аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно, вказуючи на те, що вона додатково несе витрати повязані з навчання неповнолітніх дітей в ліцеї мистецтв, де навчання коштує 700 грн в місяць, а також 340 грн. щомісяця за навчання у музикальній школі неповнолітнього сина [PERSON] Відповідно до вимог\~ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, а частинами 1, 6\~статті 81 ЦПК\~встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи те, що у позовних вимогах позивач не порушує питання, щодо стягнення додаткових витрат повязаних з навчанням неповнолітніх дітей у ліцеї мистецтв та музикальній школі, суд розяснює позивачу, що вона не позбавлена права звернутись до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дітей. Згідно з ч. ч. 1, 2\~ст.183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Як встановлено судом, відповідач не є платником аліментів іншим дітям, його матеріальне становище дозволяє сплачувати аліменти, однак враховуючи те, що позивачем не надано розрахунку аліментів, яку вона фактично витрачає на утримання дітей, а суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, та вважає достатнім стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до положень\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ст. ст.\~80,\~192 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Окрім того, на підставі вимог ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. З огляду на вищевикладене, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: partial