Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], вказавши, що з відповідачем мають двох спільних дітей: [PERSON]., [INFO], та [PERSON], [INFO]. За рішенням суду з [PERSON] на користь [PERSON] стягувались аліменти в твердій грошовій сумі по 500 гривень щомісячно на утримання кожної дитини до досягнення [PERSON] повноліття. Натомість, протягом усього періоду часу стягнення аліментів їх індексація не проводилась, хоча індекс інфляції перевищував визначений поріг індексації у 101%. Враховуючи, що сума аліментів відповідно до чинного законодавства повинна індексуватися, позивач просила стягнути з відповідача суму індексації аліментів за період з 01.02.2013 року по 01.01.2016 року в сумі 3887,62 гривні. Також, посилаючись на значне здорожчання усіх груп товарів та послуг з 2013 року, позивач також просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на утримання [PERSON] до 900 гривень на місяць. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги, вказуючи, що Верховним судом України сформульовано правову позицію, відповідно до якої сума аліментів, визначена у твердій грошовій сумі, підлягає індексації на загальних підставах, а, оскільки такої індексації не проводилось, тож з відповідача належить стягнути відшкодування суми індексації аліментів. Крім того, представник позивача вказувала, що фактично з урахуванням інфляції за період з 2013 року розмір аліментів у 500 гривень, які стягнуті за рішенням суду, на цей час становить 876,33 гривень, тож збільшення розміру аліментів до 900 гривень фактично є перерахунком тих саме аліментів з урахуванням інфляції в Україні. В судовому засіданні відповідач проти позову заперечував повністю, вказуючи, що він офіційно не працевлаштований та існує за рахунок випадкових заробітків. Розмір аліментів у 500 гривень не є мінімальним, оскільки перевищує 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, тож підстав для збільшення розміру аліментів не має. Також відповідач вказував, що на цей час перерахунок доходів населення проводиться у разі перевищення інфляції значення 103%. Відповідач також посилався на те, що він перебуває на обліку у психіатричній лікарні, потребує лікування та придбання медичних препаратів. Також влітку він за власний кошт вивозить дітей на відпочинок протягом місяця до моря, де вони утримуються за кошти його та його родичів. Також відповідач вказував на те, що на цей час [PERSON] також пред'явила до нього позову про стягнення коштів, які сплачені за вироком суду на відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок вчинення злочину [PERSON] При дослідженні матеріалів справи встановлено таке. Батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджено копіями свідоцтв про народження (а.с. 5). Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON]. [INFO], стягнуті аліменти в сумі 500 гривень щомісячно, починаючи з 28.01.2013 року до досягнення [PERSON] повноліття; а також з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], стягнуті аліменти в сумі 500 гривень щомісячно, починаючи з 28.01.2013 року до досягнення [PERSON] повноліття. Відповідач не заперечував того факту, що протягом періоду часу з дня ухвалення судового рішення індексація розміру аліментів не здійснювалась, аліменти стягувались в сумі 500 гривень щомісячно на кожного з дітей. При вирішенні спору в частині стягнення суми індексації аліментів суд виходить з такого. Стаття 184 ч. 2 СК України вказує, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» № 1282 від 03.07.1991 року (далі по тексту Закон України № 1282) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Стаття 2 Закону України № 1282 вказує, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника. Відповідно до ст. 8 ч. 1, 8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Оскільки Законом України № 1282 аліменти прямо не передбачені до переліку грошових доходів громадян, які підлягають індексації, однак, такі виплати не мають разового характеру, а нормами Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації, іншого закону, який би спеціально визначав умови та підстави індексації аліментів немає, тож з урахуванням положень ст. 8 ч. 8 ЦПК України застосуванню підлягають положення Закону України № 1282. Така правова позиція, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, сформульована у постанові Верховного суду України від 06.11.2013 року у справі за N 6-113цс13. Відповідно до ст. 4 Закону України № 1282 в редакції, яка діяла на період часу, за який позивач просить стягнути суму індексації аліментів, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Заперечення відповідача щодо того, що на цей час індексація грошових доходів населення проводиться у разі перевищення порогу індексації у 103%, суд не приймає до уваги, оскільки такі зміни до ст. 4 Закону України № 1282 внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911 від 24.12.2015 року, який набрав законної сили 01.01.2016 року, між тим як період індексації, зазначений позивачем, обмежується як раз груднем 2015 року. Зважаючи на викладене, враховуючи положення ст. 11 ЦПК України, суд вбачає підстави для задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача суми індексації аліментів відповідно до наданого розрахунку, який відповідачем не спростований (за розрахунком суду розмір індексації навіть вищий, ніж визначений позивачем). При вирішенні спору в частині збільшення розміру аліментів на утримання [PERSON] суд виходить з наступного. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Відповідно до ст. 182 ч. 2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Рівень інфляції в Україні за 2013, 2014 та 2015 роки становить відповідно 100,5%, 124,9% та 143,3%, що безумовно свідчить про значене подорожчання вартості усіх видів товарів та послуг, тому суд вбачає підстави для збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина. Водночас при визначенні суми, до якої належить збільшити розмір аліментів, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" зазначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789 від 27.02.1991 року, визнається право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» № 928 від 25.12.2015 року встановлено, що у 2016 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2016 року для працездатних осіб складає 1378 гривень, з 01 травня - 1450 гривень, з 1 грудня - 1550 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривень, з 1 грудня - 1637 гривень. Таким чином, суд вважає, що оскільки батьки несуть однакову відповідальність за матеріальне забезпечення своєї дитини, а для нормального існування та забезпечення дитини розмір коштів на її утримання повинен щонайменше досягати розміру прожиткового мінімуму, тож суд вбачає підстави для збільшення розміру аліментів на утримання [PERSON] до 765,50 гривень (1/2 розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 01.05.2016 року з урахуванням того, що збільшення розміру аліментів відбувається з моменту набрання рішенням суду законної сили). Посилання відповідача на те, що ним щорічно діти вивозяться на море, де протягом місяця перебувають на утриманні відповідача та його родичів, судом при визначенні розміру аліментів не приймається, оскільки такі витрати здійснені відповідачем у 2015 році, а збільшення розміру аліментів відбувається у 2016 році. Підстав для зарахування витраченої попередньо суми в рахунок майбутніх аліментів чинним законодавство не передбачено. Відповідач також посилався на незадовільний стан здоров'я та відсутність працевлаштування, однак, відповідно до наданих документів [PERSON] дійсно перебував на обліку лікаря-психіатра з 1989 року по 2000 рік, однак, з 2000 року до початку судового розгляду справи до лікаря не звертався, а звернувся лише наприкінці лютого 2016 року. Посилання відповідача на те, що він не має постійного працевлаштування судом також не приймається до уваги, оскільки [PERSON] також і не став на облік в Центрі зайнятості як непрацездатний та не надав суду доказів на підтвердження намагань влаштуватися на постійну роботу. Крім того, на переконання суду, відсутність у відповідача постійного місця роботи, на думку суду, не може враховуватись при визначенні розміру аліментів чи обумовлювати право дитини отримувати належне забезпечення з боку батька, оскільки відповідач є працездатною особою та має можливість працювати. Враховуючи вищевикладене, суд вбачає підстави для задоволення заявлених вимог в частині стягнення суми індексації аліментів повністю, а в частині збільшення розміру аліментів частково. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням положень ст. 80 ч. 1 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial