Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

25 жовтня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження дитини, вказуючи, що [INFO] року народилася його дочка [PERSON], медичне свідоцтво про народження видане пологовим будинком № 2 міської лікарні № 5 - Центру охорони здоров'я матері та дитини м. Севастополя АР Крим. Місто Севастополь є тимчасово окупованою територією. 24 жовтня 2017 року Гадяцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Полтавській області йому було відмовлено в державній реєстрації народження дитини, оскільки медичний документ виданий на тимчасово окупованій території, де орган державної влади України тимчасово не здійснює свої повноваження, що не створює правових наслідків. Встановлення факту народження дитини необхідне для реєстрації народження дитини в Україні та отримання свідоцтва про народження дитини. Крім того, заявник просить суд зазначити в свідоцтві про народження його батьком дитини та надати дитині прізвище [PERSON]. У судовому засіданні [PERSON] заяву про встановлення факту народження дитини підтримав, пояснив, що на даний час він позбавлений можливості зареєструвати народження дитини на території України, в зв`язку з перешкодами виїзду з дитиною, яка не має документу українського зразка та неможливістю залишити малолітню дитину саму, щоб зареєструвати її на території України для подальшого переїзду. Окрім того, він вважає себе батьком дитини, однак необхідних документів про його біологічне батьківство не може надати, тому просив суд зареєструвати дитину за прізвищем матері з метою подальшого встановлення батьківства. Представник заінтересованої особи Гадяцького відділу ДРАЦС ГТУ юстиції у Полтавській області Афанасенкова О.М. в судовому засіданні заяву визнала частково, пославшись на те, що батьки у зареєстрованому шлюбі не перебувають, а інших доказів про батьківство не має, тому реєстрація народження може відбутися лише за правилами ст. 135 СК України. Судом встановлено, що [INFO] року в міській лікарні №5 - «Центр охорони здоров'я матері та дитини» пологовий будинок №2 м. Севастополь, [PERSON] народила дівчинку, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13 жовтня 2017 року. У даному свідоцтві також містяться відомості про народження дівчинки матір'ю, яка не перебуває в зареєстрованому шлюбі. З копії паспорту на ім'я [PERSON] вбачається, що вона є громадянкою України. З відмови у проведенні державної реєстрації народження Гадяцького відділу ДРАЦС ГТУ юстиції у Полтавській області вбачається, що медичне свідоцтво про народження дитини складено російською мовою та не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, які є підставою для державної реєстрації народження. Отже, вирішити питання реєстрації народження дитини у позасудовий спосіб не вбачається можливим. Пунктом 7 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. У п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» міститься роз'яснення про те, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Частиною 4 ст. 49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно з ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Згідно ч. 1 ст. 2571 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Тимчасово окупована територія України - територія України, яка контролюється Російською Федерацією внаслідок анексії Криму, а також війни на сході України. Правовий режим тимчасово окупованої території визначає Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно ст. 7 Закону України "Про громадянство України" - особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. В силу ч. 3 ст. 2571 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Як зазначалося вище, походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Згідно ст.125 СК України, якщо мати та батько не перебувають в шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записується за її вказівкою. У разі смерті матері, а також за неможливістю встановити місце її проживання запис про матір та батька дитини провадиться відповідно до цієї статті, за заявою родичів, інших осіб або уповноваженого представника закладу охорони здоров'я, в якому народилася дитина. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та мати дитини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення такого факту, що надасть можливість отримати свідоцтво про народження дитини, виданого державним органом України та в подальшому встановити його батьківство. Так як заявник не перебуває у зареєстрованому шлюбі з матір'ю дитини, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про зазначення [PERSON] при реєстрації народження батьком дитини, оскільки на даний час для цього відсутні будь - які правові підстави. Окрім цього суд вважає необхідним відзначити, що факт народження дитини розглядається в окремому провадженні, а спір про визнання батьківства підлягає розгляду в позовному провадженні. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. В зв'язку з чим визначення імені дитини, її прізвища та по-батькові буде здійснюватися заявником при реєстрації дитини в органах ДРАЦС, а не судовим рішенням. Після дослідження та оцінки доказів у справі, наданих заявником та з аналізу приведеного законодавства в його сукупності та взаємозв'язку, суд вважає можливим встановити факт народження у [PERSON] дитини, але підстав для задоволення вимог заявника в частині визначення імені, по-батькові та прізвища дитини у суду не має. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial