Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

16.03.2018 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн.щомісячно з урахуванням індексації, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син: [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Спільне подружнє життя не склалося, відповідно до рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25.10.2017 року шлюб між сторонами був розірваний. На даний час відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину, відмовляється добровільно надавати кошти на її утримання. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 жовтня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблений відповідний актовий запис № 324 /а.с.4/. Від спільного подружнього життя сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 27.12.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області /а.с.5/. Згідно рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний /а.с.6/. Відповідно до довідки Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області №1221 від 15.03.2018 року про склад сім'ї, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] разом з сином [PERSON], [INFO] /а.с.7/. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі ( ст. 181 Сімейного кодексу України). За правилами статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як передбачено ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач, заявляючи вимоги про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, не надала доказів того, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, як передбачено ст.184 СК України. При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність обов'язку щодо утримання дитини обох батьків, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд зазначає, що відповідно до Закону України "Про прожитковий мінімум" від 15.07.99 р. N 966-XIV прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до ст. 1 зазначеної статті, прожитковий мінімум, визначений для осіб, які відповідно до законодавства підлягають обов'язковому державному соціальному страхуванню, збільшується на суму обов'язкових платежів. Враховуючи, що прожитковий мінімум є вартісною величиною, яка не є сталою, а підлягає зміні, тому для повного захисту прав позивача суд вважає необхідним визначити розмір аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину, що не менший ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 182 СК України. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 81 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд визнає, що [PERSON] не виконує в повному обсязі у відношенні своєї неповнолітньої дитини передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки з її утримання, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню. Відповідно до положень частини 1 статті 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць, згідно вимогам статті 430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 180-182Сімейного кодексу України,

Outcome: partial