Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

У червні 2020 року заявники звернулись до суду із спільною заявою подружжя про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 січня 2018 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві між ними було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 74. Від шлюбу мають спільну дитину: сина - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви зазначають, що сторони проживають окремо, спільного господарства та побуту не ведуть. Спроби врятувати шлюб ні до чого не призвели, тому спільно прийняли рішення про припинення сімейного життя. Зазначили, що мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Вважають, що за таких обставин збереження шлюбу та спільного проживання є неможливим. Заявники в судове засідання не з`явились, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, зазначили, що заяву підтримують в повному обсязі. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що заявники перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 січня 2018 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про що зроблено відповідний актовий запис № 74 (а.с. 7). Відповідно до ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти , яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дитини. Від шлюбу мають спільну дитину: сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Між заявниками досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дітей, участь у вихованні та утримання дитини, про що укладено відповідний договір посвідчений приватним нотаріусом 21.05.2020 року (а.с. 9). Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права,а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з поданої заяви, заявники фактично шлюбні відносини припинили та спільне господарство не ведуть. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам заявників, позовні вимоги заявників підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved