Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

23 лютого 2021 року [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ,) звернулася в суд з позовом до Державного підприємства «Луцький комбінат хлібопродуктів №2» (далі - відповідач-1, ДП «Луцький КХП №2») про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Ухвалою суду від 16 червня 2021 року залучено до участі в справі як співвідповідачів [PERSON] , [PERSON] (далі - відповідач 2 та 3). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] , який працював у відповідача-1 у період з 30 травня 1985 року по 23 серпня 2017 року. Під час звільнення [PERSON] відповідачем-1 не був повністю проведений розрахунок, а саме не виплачена заробітна плата у загальному розмірі 19 231,25 грн. Позивач вказує, що прийняла спадщину після померлого чоловіка, у зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача-1 на її користь невиплачену заробітну плату у розмірі 19 231,25 грн., а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 64 162,54 грн. Позивач у судове засідання не прибула, але у письмовій заяві її представник просить суд слухати справу за її відсутності. Відповідач-1 відзиву на позов не подав, в судове засідання свого представника не направив. Відповідачі 2 та 3 у письмовій заяві позов визнають та просять суд слухати справу за їх відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Позивач є вдовою померлого, а відповідачі 2 та 3 - його рідними синами. З матеріалів справи слідує, що за життя померлий працював у відповідача та був звільнений з роботи 23 серпня 2017 року за угодою сторін (п.1 ст.36 КЗпП України). Згідно довідки відповідача від 11 листопада 2020 року №63 нарахована, але не виплачена заробітна плата померлого становить 19 231,25 грн. (а.с.9). Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке. Статтею 1227 ЦК України визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. З аналізу вищенаведених положень цивільного законодавства слідує, що до складу спадщини включається саме заробітна плата, а не всі виплати у галузі трудових відносин. Слід зазначити, що відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у п.п. 30-34 постанови № 910/4518/16 від 30 січня 2019 року, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України "Про оплату праці", тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати. Отже, вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не включаються до складу спадщини, оскільки вони не відносяться до фонду заробітної плати. Крім того, за свого життя на користь померлого [PERSON] не був присуджений відповідний середній заробіток судом. З наведених вище мотивів суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Що стосується вимог про стягнення заробітної плати, то суд зауважує, що згідно матеріалів спадкової справи, і ця обставина визнається позивачем в заяві про залучення до участі у справі співвідповідачів, відповідачі 2 та 3 (сини спадкодавця) також прийняли спадщину на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, як особи, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. З огляду на вищевикладене, спадкоємцями першої черги померлого [PERSON] , які прийняли спадщину є позивач, відповідач-2 та відповідач-3, а тому спадкове майно між ними ділиться в рівних частинах, тобто, по 1/3 кожному. Визнання позову відповідачами 2 та 3 судом не приймається, оскільки воно суперечить закону, а саме встановленому порядку прийняття спадщини та його поділу між спадкоємцями. Зважаючи на це, оскільки нарахована, але не виплачена заробітна плата померлого [PERSON] у розмірі 19 231,25 грн. ввійшла до складу спадщини, яку прийняли троє спадкоємців першої черги, з відповідача-1 на користь позивача слід стягнути 1/3 вказаної суми, що становить 6 410,42 грн. та задовольнити позовні вимоги частково. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за безпідставністю. При цьому інші спадкоємці не позбавлені права заявити вимоги про стягнення решти 2/3 нарахованої, але невиплаченої заробітної плати померлого. На підставі наведеного та

Outcome: partial