Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь за рішенням Ружинського районного суду від 25 лютого 2015 року, на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 50 ( пятдесят) гривень щомісячно, починаючи з 17.02.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позовних вимог вказала, що з відповідачем мають неповнолітню дочку\~ [PERSON], [INFO]. Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 25 лютого 2015 року у справі за її позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дочки в розмірі 50 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Згідно даного рішення [PERSON] зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 50 гривень щомісячно. Вказала, що з отримуваних аліментів не в змозі сама забезпечити свою неповнолітнього дочку всім необхідним. Так як, постійно несе витрати на одяг, харчування, навчання, лікування. Також зазначила, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у вказаному розмірі, оскільки інших осіб, щодо яких відповідач має фінансові зобовязання, відсутні. Позивачка та відповідач не досягли згоди щодо збільшення розміру аліментів, які він має сплачувати на утримання дитини. У зв'язку з цим, просить збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі. В судове засіданні засідання відповідач [PERSON] зявився позовні вимоги\~ визнав частково та просив\~ зменшити розмір пропонованих позивачем аліментів до мінімального розміру, визначеного законом. Зазначив, що\~ ніде не працює, не\~ перебуває на обліку\~ в Ружинській районній філії Житомирського обласного центру зайнятості, являється інвалідом другої групи загального захворювання. Вказані обставини підтвердив документально, подавши відповідні докази. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 24.01.1998 року позивачка та відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований відділом РАЦу Ружинського району Житомирської області. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалося, тому 12.01.2008 року рішенням Ружинського районного суду шлюб розірвано. Відповідно до свідоцтва про шлюб виданого 18.09.2018 року Ружинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18.09.2018 року, про що складено відповідний актовий запис № 36. Прізвище після державної реєстрації шлюбу [PERSON].\~ Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України, обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Відповідно до ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 25 лютого 2015 року стягнуто з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 50 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття ( а.с. 5). Законом України № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", який набрав чинності 08 липня 2017 року внесено зміни до ч.2 ст.182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, з 08.07.2017 року збільшився мінімальний розмір аліментів. Із вказаної дати мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, незалежно від того як стягуються аліменти: в частці від заробітку чи у твердій грошовій сумі. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено на 2019 рік прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2199 гривень. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто згоди щодо розміру збільшення стягуваних аліментів, які необхідні для утримання неповнолітньої дочки. На момент предявлення позову, неповнолітній дочці виповнилось 16 років, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Встановивши, що відповідач сплачує аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі по 50 гривень щомісячно, суд приходить до висновку про те, що позивачка [PERSON] отримує аліменти на утримання дочки в розмірі меншому, ніж встановлено чинним законодавством. Відтак, стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки у меншому за мінімальний розмір, встановлений ст. 182 СК України призводить до порушення її права на належне матеріальне забезпечення. А тому, існують правові підстави для збільшення розміру аліментів. Крім цього, законодавчо визначений мінімальний розмір аліментів, а саме 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є максимально наближеним розміром до розміру аліментів, які просить стягнути з відповідача, позивач. При цьому, суд враховує, що рішення у даній справі про стягнення аліментів в збільшеному розмірі набере законної сили лише через 30 днів, у випадку, якщо не буде оскаржено в апеляційному порядку. Отже на момент набрання рішенням законної сили в квітні 2019 року прожитковий мінімум зросте до 2027 гривень, а тому збільшення розміру стягуваних аліментів в твердій грошовій сумі з 50 гривень до 1050 гривень на місяць, відповідатиме мінімальному прожитковому мінімуму для дитини, встановленому законом. А тому, суд, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі\~ 1050 гривень щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття. Так, як відповідач [PERSON] являється інвалідом другої групи загального захворювання, стягнення судового збору віднести на рахунок держави. Враховуючи, наведене, на підставі ст. ст. 166, 180, 181, 182, 183, 184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial