Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

У червні 2020 року КП «Житло-Сервіс» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги вказує, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Вказаний будинок обслуговує КП «Житло-Сервіс». 18.06.2017 року між сторонами було укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, згідно з умовами якого позивач зобов`язувався надавати відповідачу житлово-комунальні послуги, та в свою чергу, відповідач зобов`язувався оплачувати послуги у встановлені договором строки. Проте, зобов`язання відповідача щодо своєчасної оплати за спожиті послуги виконані не були, у зв`язку із чим, за період з липня 2017 року по листопад 2019 року у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 2 222,07 грн. Крім того, відповідач як боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на підставі положень статті 625 ЦК України зобов`язаний сплатити зазначену суму боргу з урахуванням інфляційної складової за період з 01.07.2017 року по 29.02.2020 року в сумі 490,44 грн. та 3% річних в сумі 187,94 грн. та на підставі ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» суму пені у розмірі 61,72 грн. за період з 01.06.2019 року по 29.02.2020 року. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість на надані послуги на загальну суму 2 962,17 грн. та понесені судові витрати у розмірі 3 602,00 грн. Ухвалою суду від 19.06.2020 року у справі відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) позовного провадження (а.с. 29). 30.07.2020 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 39-42), відповідно до якого заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення позивачем вимог укладення договору про надання послуг, зокрема, відповідач набув право власності на спірну квартиру 28.08.2017 року, а договір свідчить про його укладення 18.06.2017 року. Крім того, у примірниках договору відсутній вказаний тариф та невірно вказано адресу будинку. Також пункт 14 договору містить зобов`язання виконавця послуг надавати детальне фінансове обґрунтування надаваних послуг, виставлені у додатку до позову калькуляції не містять статей, які вони відображають та жоден пункт договору не містить інформації про надання йому комунальних послуг із постачання води, тепла та електрики, транспортування таких послуг або відведення. В розрахунку доданому до позовної заяви відсутній щомісячний розрахунок вартості спожитих комунальних послуг та значиться два перерахунки, але не вказано в зв`язку з чим і за якою методикою вони проведені, а відтак розрахунок є неналежним, а суми боргу недоведеними належним розрахунком. При цьому, позивач взагалі не може надавати послуги з центрального опалення та водопостачання та водовідведення. Крім того, відповідачем сплачена сума за утримання будинків і споруд та прибудинкової території відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 529 про затвердження типового договору. Ухвалою суду від 07.08.2020 року розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та судове засідання призначено на 22.09.2020 року (а.с. 87). 22.09.2020 року від відповідача [PERSON] до суду надійшли письмові доповнення до відзиву на позовну заяву, відповідно до яких просив залишити без розгляду вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу (а.с. 101-102). Ухвалою суду від 11.02.2021 року витребувано у позивача інформацію щодо детального розрахунку суми заборгованості відповідачу із зазначенням окремо сум нарахувань за обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] та сум теплопостачання, показників лічильників індивідуального обліку, які повинні використовуватись при розрахунку вартості теплопостачання для будинку та квартири [NUMBER] у вказаному будинку (а.с. 117). Ухвалою суду від 06.04.2021 року повторно витребувано у позивача запитувані документи (а.с. 122). У судове засідання представник позивача не з`явився з невідомих причин. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності представника позивача (а.с. 24). Тому суд розглянув справу у його відсутність, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є здійснення оплати за надані йому послуги, у розмірі та у валюті, визначеними договором. Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Крім того, згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 901 та ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 10-11). Так, актом прийому-передачі, житлово-офісний комплекс з підземним паркінгом за адресою: [ADDRESS] , передано на обслуговування КП «Житло-сервіс» (а.с. 6). Розпорядженням Печерської районної в місті Києві державної адміністрації №442 від 14.08.2017, закінченому будівництвом об`єкту «Будівництво житлового будинку (доступне житло) для працівників медичних закладів комунальної власності [ADDRESS] » присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] (а.с. 7). 18.06.2017 року між КП «Житло-сервіс» та [PERSON] укладено договір № 302 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Предметом договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у будинку [ADDRESS] , а споживачем - забезпечення своєчасної оплати цих послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбаченим цим договором. Пунктом 2 цього договору передбачено, що виконавець надає послуги відповідно до встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структур, періодичності та строків надання послуг, копія якого додається до договору. Згідно з п. 6 договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Пунктом 14 вказаного договору визначено, що позивач зобов`язується забезпечувати своєчасне надання послуг належної якості згідно із законодавством; надавати споживачу в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік складових послуг, структуру тарифу, загальну суму місячного платежу, норми споживання, режим надання послуг, їх споживчі властивості, утримувати внутрішньобудинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, вживати своєчасних заходів до запобігання аварійним ситуаціям та ліквідації, усунення порушень щодо надання послуг в установлені законодавством строки; розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживача, проводити відповідний перерахунок розміру плати за послуги у визначеному законодавством порядку в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, зниження кількісних і якісних показників; сплачувати споживачеві компенсацію за перевищення встановлених строків проведення аварійно-відбудовних робіт відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства; своєчасно ознайомлювати споживача з нормативно-правовими актами у сфері житлово-комунальних послуг; своєчасно проводити за рахунок власних коштів роботи з усунення пов`язаних з наданням послуг неполадок, що виникли з його вини; відшкодовувати споживачеві збитки, завдані його майну та (або) приміщенню, шкоду, заподіяну життю чи здоров`ю споживача внаслідок ненадання послуг або надання послуг неналежної якості; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинку, квартир, приміщень; своєчасно проводити підготовку будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період. Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12 лютого 2018 року №211 зареєстровано зміну до Тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг, по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами залежно від оплати останнім не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, а саме 8,93 грн за кв.м. при умові оплати до 20 числа місяця наступного за розрахунковим і 9,82 грн за кв.м. при оплаті після 20 числа. Пунктом 6.2 вказаного розпорядження передбачена зміна тарифів за адресою: [ADDRESS] (а.с. 43-44). 27 лютого 2018 року вказане розпорядження зареєстровано з Головному територіальному управління юстиції за №50/1898 та 28 лютого 2018 року оприлюднено в газеті Хрещатик №24 (5075). Відповідно до розрахунку заборгованості користувача за договором від 18.06.2017 року нараховано за червень 2017 року - 239,32 грн., липень 2017 року - 646,55 грн., серпень 2017 року - 646,55 грн., вересень 2017 року - 646,55 грн., жовтень 2017 року - 646,55 грн., листопад 2017 року - 981,80 грн., грудень 2017 року - 1302,63 грн., січень 2018 року -3 485,55 грн., лютий 2018 року - 2 084,88 грн., березень 2018 року - 2 459,76 грн., квітень 2018 року - 646,23 грн., травень 2018 року - 598,31 грн., червень 2018 року - 598,31 грн., липень 2018 року - 598,31 грн., серпень 2018 року - 598,31 грн., вересень 2018 року - 598,31 грн., жовтень 2018 року - 598,31 грн., листопад 2018 року - 598,31 грн., грудень 2018 року - 657,94 грн. Згідно з квитанціями, наданих відповідачем, останнім на виконання умов договору від 18.06.2017 року за утримання будинку та прибудинкової території за квартиру сплачено у березні 2018 року 8 910,64 грн. (а.с.54-55), у квітні 2018 року сплачено 1 727,78 грн., у травні 2018 року - 646,23 грн. та у період з червні 2018 року по листопад 2018 року сплачено по 598,31 грн., у січні 2019 року - 598,31 грн. (а.с.66-76). Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому, такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Такі ж вимоги передбачені в п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених законом. Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно; розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку; розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив у позові, що нарахування за послуги з утримання будинку та прибудинкової території проводиться за встановленим тарифом у строки та умовах, передбаченим договором № 302 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Пунктом 2 цього договору передбачено, що виконавець надає послуги відповідно до встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структур, періодичності та строків надання послуг, копія якого додається до договору. Водночас, відповідних документів щодо тарифів нарахування за послуги з утримання будинку та прибудинкової території проводиться по будинку [ADDRESS] суду не надав. Крім того, відповідно до п. 4 договору розмір щомісячної плати за надані послуги на момент укладення договору не зазначено. При цьому, з розрахунку заборгованості за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по квартирі [ADDRESS] , наданого позивачем, не вбачається на підставі якого тарифу відповідачу нараховувалась заборгованість за період з червня 2017 року по грудень 2018 року. Іншого розрахунку заборгованості відповідача за послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій позивачем не надано. Також суд звертає увагу, що позивачем не було здійснено перерахунок заборгованості на підставі неодноразових заяв мешканців будинку [ADDRESS] , з урахуванням тарифу на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановленого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №211 від 12 лютого 2018 року та опублікованого в газеті «Хрещатик» 28 лютого 2018 року, що також суперечить п. 4 договору № 302 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Як вбачається з розрахунку позивачем була нарахована заборгованість за центральне опалення, гаряче водопостачання, холодне водопостачання та водовідведення гарячої води, однак доказів наявності у позивача ліцензії на надання вказаних послуг або укладення договорів, як колективного споживача, з відповідними постачальниками послуг, які в свою чергу, надають ці послуги, суду не надано, що унеможливлює здійснювати нарахування за користування центрального опаленням, гарячого та холодного водопостачання. Крім того, розрахунок заборгованості не містить інформації щодо детального розрахунку суми заборгованості відповідача із зазначенням окремо сум нарахувань за обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] та сум теплопостачання, показників лічильників індивідуального обліку, які повинні використовуватись при розрахунку вартості теплопостачання для будинку та квартири [NUMBER] у вказаному будинку. Враховуючи, що позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог не надано доказів, а саме: даних, як діяли тарифи нарахування за послуги з утримання будинку та прибудинкової території проводиться по будинку [ADDRESS] , їх складових, які послуги входили до розрахунку нарахування розміру комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території, повноважень нарахування за користування центрального опаленням, гарячого та холодного водопостачання, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх недоведеністю, враховуючи положення ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Також відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення суми інфляції і 3% річних, які є похідними та розраховувалися із недоведеної позивачем суми заборгованості. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, відповідно до ст. 141 ЦПК України, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed