Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

11 січня 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень щомісячно на кожну дитину з індексацією, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що за час спільного проживання з відповідачем у них народилося четверо дітей: Юрій [INFO], Данеіл, [INFO], а також [PERSON] та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з нею та перебувають на її утриманні. На двох старших дітей відповідач сплачує аліменти на підставі рішення суду. Добровільно про сплату аліментів на двох менших дітей домовитися їм не вдається, хоча відповідач має таку можливість оскільки працює на умовах цивільно-правових угод та отримує дохід, інших утриманців у нього не має, а отже він має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей. Її матеріальне становище є скрутним оскільки на даний час вона не працює. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву від 23.04.2018 року, якою підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у відповідності з ст. 128\~ЦПК України, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідоми. Відзив на позовну заяву відповідачем не подавався. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та враховуючи те, що позивачане заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного. У свідоцтвах про народження: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], батьком вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не заперечував своє батьківство. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не працевлаштований та немає регулярного матеріального доходу. Діти фактично на даний час перебувають на утриманні позивачки. Відповідач не виконує обов'язків по утриманню своїх дітей, які встановлені\~ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, має можливість працювати та отримувати відповідну заробітну плату. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років на день ухвалення рішення становить 1492\~грн. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим\~Кодексом. Позивачем [PERSON] не надано належних доказів, на підтвердження того, що відповідач має дохід для сплати аліментів на утримання дітей у розмірі 1500 гривень щомісяця. Враховуючи прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, стан здоров'я та\~ матеріальне становище сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] підлягають до задоволення частково та з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 900 гривень щомісячно на кожну дитину. Частина 2 ст. 184 СК України передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів, підлягає індексації відповідно до закону. Отже, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК України, підлягає індексації у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», про що слід зазначити в резолютивній частині судового рішення. \~ На підставіст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial