Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

18 липня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог вказала, що в 01 вересня 2018 зареєструвала з відповідачем шлюб. Від цього шлюбу у них є дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося і з жовтня 2018 року вони проживають окремо. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Позивач зазначила, що відповідач офіційно не працює, але має земельну ділянку з якої отримує дохід, тому може сплачувати аліменти на утримання дочки. У зв`язку з наведеним, просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дочкою повноліття. Ухвалою від 02.08.2019 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання відповідач не з`явився. 14.08.2019 подав через канцелярію суду відзив на позов, в якому позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем згідний сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 850 грн. щомісячно (а.с. 23-26). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Вказала, що вона перебуває у декретній відпустці і не отримує ніякого доходу, окрім державної допомоги на дитину. Живе разом із батьками-інвалідами, які не працюють і отримують пенсію. Відповідач матеріально дитині не допомагає. Вважає, що заявлена сума аліментів є такою, що можлива до сплати батьком. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково і просив стягувати з нього аліменти в розмірі 850 грн. Зазначив, що він працездатний, однак тимчасово не працює. Живе за рахунок батьків і матеріальну допомогу їм не надає. Допомагає своїм батькам лише фізичною працею. Також з ними проживає і повнолітній брат-студент, який також не має доходу. Має у власності земельну ділянку, яку самостійно обробляє для задоволення власних потреб. Інших дітей у нього не має, нікого не утримує. Заслухавши вступне слово сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, однак частковому. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01.09.2018, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01.09.2018 (а.с. 7). У [PERSON] та [PERSON] є спільна дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.03.2019 (а.с. 8). Згідно довідки про склад сім`ї № 189 від 08.07.2019, малолітня дитина [PERSON] зареєстрована та проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). На момент розгляду справи відповідач не працює, однак працездатний. Отримує допомогу по безробіттю (а.с. 31-32). В 2018 році отримував дохід в розмірі 132777,16 грн., згідно з відомості від 06.08.2019 № 34052. Має у власності нерухоме майно - земельну ділянку. На утриманні не має інших дітей, а також осіб похилого віку. Крім того, з копії трудової книжки [PERSON] , долученої до відзиву, вбачається, що з 21.12.2018 його було звільнено з роботи за угодою сторін, а з 24.01.2019 по 09.05.2019 він знаходився на обліку у Волочиському районному центрі зайнятості, як такий, що шукає роботу (а.с. 31-32). Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] від 09.11.2018 [PERSON] - учасник бойових дій. Позивач не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною. Відповідно до ч. 1 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного Кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А з урахуванням ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. При визначенні розміру аліментів та виду їх стягнення, суд бере до уваги вимоги ст. 182 та ч. 3 ст. 181 СК України, які мають враховуватися при розгляді спорів про стягнення аліментів. Суд звертає увагу, що прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років з липня 2019 року становить 1699 грн., а з 01.12.2019 становитиме 1779 грн. Відповідач працездатний чоловік, який має у власності нерухоме майно та не позбавлений можливості працевлаштуватись. Матеріально нікого не утримує. Має нерегулярні заробітки і допомогу по безробіттю, про що вказав у відзиві та що не заперечувалося позивачем. Вказав на спроможність надавати допомогу в розмірі 850 грн. щомісячно, і це, в свою чергу, також підтверджує наявність доходів у [PERSON] . Суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти в сумі 1200 грн. щомісяця. Задовольняючи позов частково, суд виходить з того, що доказів на підтвердження змоги відповідача сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі судом не здобуто. Аліменти слід стягувати у твердій грошовій сумі, тобто у спосіб обраний позивачем, що узгоджується з вимогами ст. 181 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідності до п. 1. ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Таким чином, судовий збір на користь держави має бути стягнутий з відповідача у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial