Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Юридичного департаменту Одеської міської Ради, державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської Ради, за участю третіх осіб - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шота»,Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, Управління Державного архітектурно - будівельного контролю Одеської міської ради про визнання реконструкції нежитлового приміщення - самочинним будівництвом, про зобов`язання привести об`єкт нерухомого майна до попереднього стану, про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора юридичного департаменту Одеської міської Ради та визнання правочину недійсним, неодноразово уточнюючи який, просить суд визнати реконструкцію нежитлового приміщення № 11 під квартиру № 11-а без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані з улаштуванням додаткового входу за адресою: [ADDRESS] , здійснену [PERSON] самочинним будівництвом, зобов`язати [PERSON] за власний рахунок привести квартиру [ADDRESS] у первинний стан згідно з технічним паспортом на нежитлове приміщення (офіс) [ADDRESS] від 10.04.2018 року, виготовленого ФОП [PERSON] , інвентаризаційна справа № 10-п608/04 та проектною документацією 12-14 поверхового будинку [ADDRESS] , виданий ТОВ «Гражданпроект» у 2008 році, а також фасад будинку [ADDRESS] (шоста секція) шляхом приведення у первинний стан приямків цокольного поверху та демонтажу (знесення) самовільно влаштованих навісів (козирків) над даними приямками, визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської ради Кравцан М.М. про внесення змін до відомостей про об`єкт нерухомого майна від 08.08.2018 року, індексний номер 42447976, визнати недійсним (фіктивним) договір дарування від 13.10.2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Галій Т.С., зареєстрований в реєстрі за № 3911, укладений між [PERSON] та [PERSON] . Свій позов обґрунтовує тим, що є власником квартири [ADDRESS] . На початку травня 2018 року у цокольному нежитловому приміщенні, розташованому безпосередньо під квартирою, що належить на праві власності позивачу, у секції 6 вказаного будинку, було розпочато будівельні роботи, що супроводжувалися знесенням стін та перегородок, встановлення дверних та віконних отворів у несучих стінах, а також розширенням території приміщення за рахунок захоплення земельної ділянки, що належить на праві власності територіальної громаді міста Одеси, в тому числі шляхом облаштування не передбаченого проектом забудовника додаткового входу, навісів (козирків). В результаті звернень позивача до правоохоронних органів, органів місцевого самоврядування стало відомо, що вказані роботи самовільно здійснює власниця нежитлового приміщення [PERSON] 11.05.2018 року було проведено державну реєстрацію права власності [PERSON] на нежитлове приміщення № 11, загальною площею 123,5 кв . м. , по [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1554407551101. Позивач ознайомившись з технічним паспортом на нежитлове приміщення (офіс) [ADDRESS] , виготовленому 10.04.2018 року ФОП [PERSON] , переконався, що проектом забудовника передбачено наявність тільки одного входу в приміщення (зі сторони вулиці Ш.Руставелі), інших входів з боку двору багатоквартирного будинку, проектом не передбачено. З цих причин 29 травня 2018 року [PERSON] до Малиновського районного суду м. Одеси подано позовну заяву до [PERSON] за участю третьої особи - Управління Державного архітектурного контролю ОМР про зобов`язання вчинити певні дії. 22.06.2018 року Малиновським районним судом м. Одеси відкрито провадження по справі, однак як стало відомо 21.06.2018 року Управлінням ДАБК ОМР було зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ОД № 061181720584, а 02.08.2018 року зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації № ОД 141182141795 за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказує, що ще 10.07.2018 року звернувся з заявою до Управління ДАБК ОМР з проханням перевірити законність проведення [PERSON] реконструкції нежитлового приміщення. Наказом Управління ДАБК ОМР № 01-13/230 ДАБК від 21.08.2018 року було скасовано реєстрацію повідомлення про початок будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) № ОД 061181720584 від 21.06.2018 року «Реконструкція нежитлового приміщення №11 під квартиру № 11 а без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані з улаштуванням додаткового входу» за адресою: [ADDRESS] . Окрім цього наказом Управління ДАБК ОМР № 01-13 /231 ДАБК від 21.08.2018 року було скасовано реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкту, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) № ОД 141182141795 від 02.08.2018 року «реконструкція нежитлового приміщення № 11 під квартиру 11 а без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані з улаштуванням додаткового входу» за адресою [ADDRESS] . В подальшому позивачу стало відомо про реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . Підставою для реєстрації права власності також зазначено декларацію про готовність об`єкта до експлуатації серії ОД 141182141795 видану 02.08.2018 року Управлінням ДАБК ОМР, яка є скасованою. 01.10.2018 року ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , що належить [PERSON] на праві власності. Як стало відомо пізніше, 03.10.2018 року між [PERSON] та її батьком [PERSON] укладено договір дарування вказаної квартири, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Галій Т.С. Позивач вважає вказаний правочин фіктивним, оскільки договір укладено майже одразу після постановлення судом ухвали про накладення арешту на майно. Позивач вважає, що оскільки відчуження нерухомого майна відбулося за період дії ухвали про забезпечення позову та за відсутності реального настання наслідків укладеного правочину, оскільки фактично саме [PERSON] продовжує ним володіти та користуватися, правочин має бути визнаний судом - недійсним. Не погоджуючись з позовом [PERSON] , [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом, в якому просила суд усунути перешкоди у користуванні належної їй на праві приватної власності квартирою [ADDRESS] шляхом зобов`язання [PERSON] як власника квартири [ADDRESS] демонтувати за власний рахунок незаконно та самовільно змонтованих ним каналізаційних труб та приведення приміщення у первісний стан. Зустрічний позов обґрунтовано тим, що у лютому 2018 року у приміщенні квартири [ADDRESS] , яка належить їй на праві приватної власності, було виявлено самовільно та незаконно змонтований відрізок каналізаційної мережі та труб водопостачання, які знаходяться безпосередньо під стелями її квартири. Відповідно до експертного дослідження від 23.08.2018 року, прокладений в приміщенні її квартири відрізок каналізаційної мережі не відповідає проектній документації та вимогам Державних будівельних норм. В цьому ж висновку зазначено, що роботи з реконструкції приміщення [ADDRESS] в житловий фонд, зокрема влаштування навісів на приямками, виконуються згідно з наданим проектом, при цьому їх влаштування не суперечить а навпаки відповідає вимогам ДБН України. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позовну заяву подану в редакції від 22.01.2019 року, у задоволенні зустрічного позову - відмовити. Представник позивача адвокат Македонська І.О. в судовому засіданні звернула увагу суду, що відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України самочинно збудованим вважається об`єкт нерухомості якщо він збудований або будується на земельній ділянці що не була відведена у встановленому законом порядку для цієї мети; об`єкт нерухомості збудовано без належного документа чи належно затвердженого проекту; об`єкт нерухомості збудовано з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до листа № 01-26/11 від 04.09.2018 року Департамент комунальної власності ОМР повідомив, що [PERSON] шляхом будівництва додаткового входу до квартири за вищевказаною адресою, самовільно захопила земельну ділянку загального користування орієнтовною площею 15,0 кв.м., про що було складено Акт перевірки дотримання земельного законодавства від 29.08.2018 року за № 000046. Відповідно до листа Управління ДАБК від 10.08.2018 року, під час виїзду на місце за адресою: [ADDRESS] , було зафіксовано факт виконання будівельних робіт з розширення приямків до підвального приміщення № 11 [ADDRESS] а також влаштування навісів (козирків) над зазначеними приямками. Окрім цього при здійсненні позапланової перевірки було встановлено, що [PERSON] в повідомленні про початок виконання будівельних робіт № ОД 0611811720584 від 21.06.2018 року та в декларації про готовність до експлуатації об`єкта № ДО 141182141795 від 02.08.2018 року вказано, що наявні містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, видані Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради від 30.02.2018 року, однак встановлено, що містобудівні умови та обмеження на реконструкцію за адресою: [ADDRESS] не видавалися, проектна документація на розгляд до Управління архітектури та містобудування Одеської міської Ради не надавалася. Крім того за номером 01-07/174 від 25.06.2018 року було надано містобудівні умови та обмеження у Київському районі м. Одеси по вулиці Львівська,1. Всі зазначені вище обставини, підтверджують, що квартира [ADDRESS] є об`єктом самочинного будівництва. Щодо скасування рішення державного реєстратора представник позивача [PERSON] пояснила, що 11.05.2018 року було проведено державну реєстрацію права власності [PERSON] на нежитлове приміщення загальною площею 123,5 кв.м., по [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1554407551101 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) державним реєстратором Хоміною М.І., Одеської обласної філії КП «Центр державної реєстрації». Проте 08.08.2018 року рішенням державного реєстратора Юридичного департаменту ОМР Кравцан М.М. за індексним номером 42447976 було внесено зміни до запису про державну реєстрацію права власності, внесеного рішенням державного реєстратора Одеської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» Хоміної М.І., індексний номер 41134799. Враховуючи, що оскаржуване рішення державного реєстратора Юридичного департаменту ОМР Кравцан М.М. за індексним номером 42447976 від 08.08.2018 року про внесення змін до запису про державну реєстрацію права власності прийнято на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації серії ОД 141182141795 від 02.08.2018 року, яка містить недостовірні дані, на самочинно збудований об`єкт нерухомого майна, щодо якого протиправно та необґрунтовано було зареєстровано декларацію, таке рішення підлягає скасуванню. Представник відповідача пояснила про додаткові підстави для визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, які викладені в уточненій позовній заяві. Щодо фіктивності договору дарування адвокат Македонська І.О. підтримала свою правову позицію викладену в уточненій позовній заяві, зареєстрованої 22.01.2019 року, звернувши увагу що саме під час розгляду даної справи, коли [PERSON] приймала участь в судових засіданнях, була обізнана щодо пред`явленого позову, поданих клопотань про забезпечення позову, між [PERSON] та її батьком [PERSON] оформлено договір дарування квартири [ADDRESS] . Вказаний правочин сторона позивача [PERSON] вважає фіктивним, оскільки [PERSON] набув статус титульного власника майна, хоча насправді нерухомим майном не користується, проживає як і раніше за місцем реєстрації, що [PERSON] не оспорюється. Адвокат Македонська І.О. та її довіритель [PERSON] переконані що посвідчення такого договору зумовлено саме існуванням даної цивільної справи, переслідувало мету ускладнити її розгляд та виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог [PERSON] . В судовому засіданні відповідачка за основним позовом та позивачка за зустрічним позовом [PERSON] та її представник адвокат Орловський О.В. заперечували проти задоволення позову [PERSON] вказуючи що право власності за [PERSON] на житлову квартиру [ADDRESS] зареєстровано у відповідності до вимог закону, на підставі чинної декларації про готовність об`єкта до експлуатації серії ОД 141182141795 від 02.08.2018 року. Зазначені обставини підтверджуються постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року. Враховуючи вищевикладене просили у задоволенні позову [PERSON] - відмовити, позов [PERSON] задовольнити з підстав викладених у зустрічному позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Представник відповідача - Юридичного департаменту Одеської міської ради Рижко К.В. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, поданого 12.02.2019 року. Відповідач - Державний реєстратор відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради Кравцан М.М. подала до суду відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому просила відмовити у позові. Представник Департаменту комунальної власності Одеської міської ради в судовому засіданні не заперечувала проти прийняття рішення на розсуд суду. Представник Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради та представник Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської Ради в судовому засіданні наголошували на тому, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Представник третьої особи ОСББ «Шота.» Дмитренко Н.І. позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі та розповіла суду, що на посаді голови ОСББ перебуває з травня 2019 року, до цього часу посаду обіймала голова Правління ОСББ - [PERSON] , роботою якої мешканці будинку задоволені не були. Виступаючи в суді як голова ОСББ, вказувала, що висловлює позицію всіх мешканців та просить суд задовольнити позов, зобов`язавши [PERSON] привести до попереднього стану стіни житлового будинку, оскільки внаслідок реконструкції було пошкоджено монолітно-каркасну конструкцію, на якій тримається житловий будинок. Також необхідно відновити фасад будинку, зобов`язавши відповідачку привести у первинний стан приямки цокольного поверху та демонтувати (знести) самовільно влаштовані навіси (козирки) над даними приямками. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши всі матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, зустрічний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 06 березня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче будівельно-монтажне об`єднання Одесбуд» було укладено Договір № 358-5/III купівлі-продажу майнових прав з переданням в майбутньому в натурі частину об`єкта будівництва, а саме квартиру у 12-14 етажному житловому будинку [ADDRESS] . Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.03.2018 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Пред`являючи до суду позов у травні 2018 року, [PERSON] вказував, що на початку травня 2018 року, у цокольному (підвальному) приміщенні, розташованому під його квартирою розпочалася реконструкція цього приміщення невідомими особами. На його вимогу надати документи та з`ясувати підстави проведення незаконних, на думку позивача дій, сторонні особи не реагували, продовжували пробивати стіни, влаштовувати перегородки, пробивати двірні отвори у несучих стінах, влаштували козирки, які затуляли вікна квартири позивача. 11.05.2018 року представник [PERSON] адвокат Сімоненко Р.О. звернувся з запитом до Голови ОСББ «Шота» та отримав відповідь, що в шостій секції дійсно ведуться роботи по влаштуванню козирка над дверима цокольного поверху. Керівництву ОСББ «Шота» невідомо хто є замовником та виконавцем цих робіт, так як в них не має документів на право власності цокольних приміщень шостої секції. 11.05.2018 року та 13.05.2018 року [PERSON] звернувся до Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області з заявами за фактом проведення незаконних ремонтних, будівельних робіт підвального приміщення розташованого під його квартирою. Як вбачається з відповіді, підписаної начальником Малиновського ВП в м. Одесі, позивача повідомлено, що в ході перевірки встановлено, що під його квартирою у будинку [ADDRESS] розташоване підвальне приміщення, в середині котрого та поряд на вулиці на даний час проводяться ремонті, будівельні роботи. Також встановлено, що дане приміщення належить [PERSON] , яка пояснила, що дійсно проводить ремонті роботи свого приміщення, однак ніяких дозвільних документів не оформлювала. Оскільки по матеріалам перевірки вбачаються цивільно-правові відносини, рекомендовано звертатися до суду. Окрім звернень з заявами до Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, 08.05.2018 року [PERSON] звернувся з заявою до Управління державного архітектурно - будівельного контролю Одеської міської ради, в якій просив вжити заходи та перевірити законність реконструкції нежитлового приміщення в будинку [ADDRESS] , позивач просив вжити заходи, притягнути до відповідальності винних осіб, зобов`язати привести цокольне приміщення до первісного стану. 15.05.2018 року [PERSON] повторно подав заяву до Управління державного архітектурно - будівельного контролю Одеської міської ради, в якій терміново просив вжити заходи, провести перевірку, притягнути до відповідальності осіб, які здійснюють незаконну реконструкцію нежитлового приміщення. 13 вересня 2018 року до Малиновського районного суду м. Одеси позивачем подано заяву про уточнення позову, в якій вказується, що під час розгляду даної справи, цокольне (підвальне) приміщення набуло статус житлового приміщення та має юридичну адресу: квартира [ADDRESS] . Реєстрація права власності за [PERSON] на об`єкт нерухомого майна - квартиру [ADDRESS] підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 133672608, дата час формування - 08.08.2018 року, витяг сформовано: [PERSON] державним реєстратором Юридичного департаменту ОМР. Документами підтверджується, що в ході розгляду даної справи, між судовими засіданнями відповідачка [PERSON] , 21 червня 2018 року подала до Управління державного архітектурно - будівельного контролю Одеської міської ради (надалі УДБК ОМР) повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) з реконструкції нежитлового приміщення [ADDRESS] під квартиру [ADDRESS] , без зміни геометричних розмірів фундаменту у плані з улаштуванням додаткового входу, яке зареєстровано за № ОД 061181720584. У повідомленні зазначено вид будівництва - реконструкція; технічний нагляд здійснює [PERSON] , проектна документація розроблена ФОП [PERSON] та експертиза проекту будівництва проведена Філія ДП «Укрдержбудекспертиза» в Одеській області; містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки видані Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради від 20.02.2018 року № 01-07/174. Також, [PERSON] подано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) реконструкції нежитлового приміщення № 11 під квартиру №11 а без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані з улаштуванням додаткового входу за адресою: [ADDRESS] , яка зареєстрована Управлінням ДАБК в Одеській області 02.08.2018 року за №ОД 141182141795. Матеріалами справи підтверджено, що 10.07.2018 року на адресу Управління ДАБК надійшла заява від [PERSON] в якому заявник просив провести перевірку приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яке належить [PERSON] та перевірити законність отримання декларації про початок будівельних робіт. На підставі наказу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської області від 02.07.2018 року № 01-13/162ДАБК «Про організацію проведення позапланових перевірок у ІІ півріччі 2018 року» та звернення фізичної особи, 19.07.2018 року заступником начальника УДАБК ОМР видано направлення на проведення планового (позапланового) заходу №000308, відповідно до якого головний спеціаліст інспекційного відділу №2 УДАБК ОМР Постернак А.М. направляється на здійснення позапланової перевірки на об`єкт: реконструкція нежитлового приміщення під квартиру за адресою: [ADDRESS] , щодо дотримання суб`єктом містобудування [PERSON] вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил, строком дії направлення з 07.08.2018 року по 14.08.2018 року. Комісією у складі головних спеціалістів інспекційного відділу Управління ДАБК ОМР, начальника відділу моніторингу та контролю за станом території району Малиновської РА ОМР, Департамента КВ ОМР складено акт обстеження об`єкта щодо дотримання законодавства, затвердженої містобудівельної документації при плануванні та забудов на території м. Одеса від 24.07.2018 року, в якому зафіксовано, що за вказаною адресою ведуться роботи з розширення приямків цокольного поверху та влаштування навісу (козирків) над даними приямками. За інформацією Управління АМ ОМР містобудівні умови та обмеження на реконструкцію не видавалися. Комісія вирішила зупинити будівельні роботи до моменту надання власником документів на вказаний об`єкт. Власник об`єкту - [PERSON] зобов`язалася надати документи до 26.07.2018 року, про що свідчить її особистий підпис на вищезазначеному акті обстеження від 24.07.2018 року. Як вбачається з листа Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 03.08.2018 року № 01-11/3273, управлінням містобудівні умови та обмеження на будівництво та реконструкцію за вказаною адресою на гр. [PERSON] не видавалися, проектна документація на розгляд управління не надавалася. За номером 01-07/174 від 25.06.2018 року було надано містобудівні умови та обмеження у Київському районі за адресою: вулиця Львівська,1 Листом № 222104 від 03.08.201 року Філія ДП «Укрдержбудекспертиза» в Одеській області повідомило, що експертиза проектної документації за адресою: м.Одеса вулиця Ш [ADDRESS] нежитлове приміщення № 11, замовник - [PERSON] філією не здійснювалась, експертний звіт не складався та не видавався. Управлінням ДАБК ОМР складено акт за результатам проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт №000908, відповідно до якого перевірено дотримання суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об`єкті: реконструкція нежитлового приміщення під квартиру за адресою: [ADDRESS] , замовник - [PERSON] та встановлено, що [PERSON] виконує будівельні роботи з реконструкції нежитлового приміщення № 11 під [ADDRESS] шляхом розширення приямків цокольного поверху та влаштування навісів (козирків) над даними приямками. Також [PERSON] ведуться будівельні роботи з влаштування додаткових виходів із приміщення №11 до приямків, що підтверджується фотофіксацією об`єкту. В акті перевірки зазначено, що за результатами проведення позапланової перевірки встановлено, що [PERSON] наведено недостовірні дані в повідомленні про початок виконання будівельних робіт за №ОД 061181720584 від 21.06.2018 року щодо наявних містобудівних умов та обмежень, чим порушено пп.5 п. 3 Розділу «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності» та в декларації про готовність до експлуатації об`єкта №ОД 141182141795 від 02.08.2018 року щодо наявних містобудівних умов та обмежень та дати закінчення будівництва, чим порушено ч. 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та абз. 8 п. 22 «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», затвердженому постановою КМУ №461 від 13 квітня 2011 року. В акті зазначено, що перевірка проводилась у період з 07.08.2018 року по 14.08.2018 року. Також в акті зазначено, що [PERSON] відмовилась від підписання акту. За наслідками перевірки складені протоколи про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] від 14 серпня 2018 року, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 96 та ч. 9 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 14 серпня 2018 року Управлінням ДАБК Одеської міської ради винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, яким зобов`язано [PERSON] усунути порушення вимог містобудівного законодавства у термін до 14 вересня 2018 року шляхом наведення документах, що дають право на виконання будівельних робіт, достовірних даних у повному обсязі та усунути порушення вимог містобудівного законодавства у термін до 14 вересня 2018 року шляхом наведення у документах, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, достовірних даних у повному обсязі. 21 серпня 2018 року УДАБК ОМР прийнято наказ №01-13/230ДАБК «Про скасування права на виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) №ОД 061181720584, яким скасовано право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначним наслідками (СС1) №ОД 061181720584 від 21.06.2018 року (Т.1, а.с.71-72). 21 серпня 2018 року прийнято наказ №01-13/231 ДАБК «Про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації №ОД 141182141795 від 02.08.2018 року», яким скасовано реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначним наслідками (СС1) №ОД 141182141795 від 02.08.2018 року. Додатково матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] неодноразово звертався до УДАБК ОМР та інших органів з проханням провести перевірки щодо проведеного будівництва за вказаною адресою. Так, за результатами проведеної перевірки Департаментом комунальної власності Одеської міської ради, листом від 04.09.2018 року № 01-26/1141 цей орган повідомив [PERSON] та УДАБК ОМР, що [PERSON] шляхом будівництва додаткового входу самовільно захопила земельну ділянку загального користування орієнтовною площею 15 кв.м, що порушує вимоги ст. 211 Земельного кодексу України, про що складений акт від 29.08.2018 року № 000046, який направлено для реагування до управління архітектурно -будівельного контролю ОМР. У вересні 2018 року [PERSON] звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - [PERSON] про визнання нечинною перевірку, скасування акту за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт; припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; наказів. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01 березня 2019 року у задоволенні позову - відмовлено. Судом встановлено, що факт виявлення недостовірних даних у декларації про готовність до експлуатації об`єкта за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначним наслідками (СС1) №ОД 141182141795 від 02.08.2018 року, підтверджений матеріалами перевірки та жодним чином не спростований самою [PERSON] .. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 березня 2019 року скасовано. Прийнято по справі постанову, якою адміністративний позов [PERSON] задоволено частково. Скасовано припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 14 серпня 2018 року. Скасовано накази № 01-13/230 ДАБК від 21 серпня 2018 року «Про скасування права на виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) № ОД061181720584» та № 01-13/231 ДАБК від 21 серпня 2018 року «Про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ОД 141182141795 від 02 серпня 2018 року». З мотивувальної частини Постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року вбачається, що суд прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог про визнання нечинної перевірки, акт за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) від 14.08.2018 року містить в собі оформлені та узагальнені результати проведеної перевірки. Постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду вмотивована тим, що, після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкту до експлуатації, остання вичерпує свою дію фактом виконання, та виключає можливість віднесення такого об`єкту до самочинного в силу його узаконення. Проаналізувавши документи, апеляційний суд прийшов до висновку, що право власності [PERSON] було зареєстровано до завершення перевірки, яка відбувалася в період з 07 серпня 2018 року по 14 серпня 2018 року та складання акту перевірки від 14 серпня 2018 року, що свідчить про незаконність спірних матеріалів оформлених за результатом перевірки. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року не спростовано факту виявлення недостовірних даних у декларації про готовність до експлуатації об`єкта за класом наслідків (відповідальності), що належить до об`єктів з незначним наслідками (СС1) №ОД 141182141795 від 02.08.2018 року, а тільки встановлено, що декларація про готовність об`єкту до експлуатації вичерпала свою дію фактом виконання. Відповідно, встановлені УДАБК ОМР порушення під час перевірки, що відбулась у період з 07.08.2018 року по 14.08.2018 року, викладені в акті від 14.08.2018 року, не спростовані, що надає можливість суду дати їм оцінку. З огляду на викладене, суд вважає доведеним, що [PERSON] наведено недостовірні дані в повідомленні про початок виконання будівельних робіт за № ОД 061181720584 від 21.06.2018 року щодо наявних містобудівних умов та обмежень, чим порушено пп.5 п. 3 Розділу «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності» та в декларації про готовність до експлуатації об`єкта №ОД 141182141795 від 02.08.2018 року щодо наявних містобудівних умов та обмежень та дати закінчення будівництва, чим порушено ч. 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та абз. 8 п. 22 «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», затвердженому постановою КМУ №461 від 13 квітня 2011 року. В декларації про готовність до експлуатації об`єкта №ОД 141182141795 від 02.08.2018 року [PERSON] наведено недостовірні дані в частині зазначення інформації про проектну документацію, оскільки листом № 222104 від 03.08.2018 року Філія ДП «Укрдержбудекспертиза» в Одеській області повідомило, що експертиза проектної документації за адресою: [ADDRESS] приміщення № 11, замовник - [PERSON] філією не здійснювалась, експертний звіт не складався та не видавався. В судовому засіданні також встановлено, що 11.05.2018 року було проведено державну реєстрацію права власності [PERSON] на нежитлове приміщення, загальною площею 123,5 кв.м, по [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1554407551101, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 126806349 від 07.06.2018 року. Факт реєстрації права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1554407551101, підтверджується інформаційною довідкою № 1|35449438 від 23.08.2018 року. В інформаційній довідці № 126806349 від 07.06.2018 року та в інформаційній довідці № 135449438 від 23.08.2018 року підставою для внесення запису про право власності № 26181765 (в обох документах однакового) є «рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу), індексний номер: 41134799 від 17.05.2018 року 11:08:33, Хоміна Марія Ігорівна , Одеська обласна філія комунального підприємства «Центр державної реєстрації», Одеська обл.». З інформаційної довідки № 152389776 від 11.01.2019 року, сформованої за заявою [PERSON] від 11.01.2019 року за реєстраційним номером 32149588, вбачається, що рішенням державного реєстратора Юридичного департаменту ОМР Кравцан Марини Миколаївни за індексним номером 42447976 від 08.08.2018 року було внесено зміни до запису Державного реєстру прав, внесеного рішенням державного реєстратора Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Хоміної Марії Ігорівни індексний номер 41134799. Рішення державного реєстратора Юридичного департаменту ОМР Кравцан Марини Миколаївни за індексним номером 42447976 винесено на підставі технічного паспорту, виданого 07.08.2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Документи», декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серії ОД141182141795, зареєстрованої 02.08.2018 року Управлінням ДАБК ОМР, вказаним рішенням змінено функціональне призначення нежитлового приміщення за адресою [ADDRESS] на квартиру за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав. За п.1, 4 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», загальними засадами державної реєстрації прав є: гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначеним цим законом. За ч. 4, 9 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Датою і часом державної реєстрації прав вважається дата і час реєстрації відповідної заяви, за результатом розгляду якої державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав. За ч. 1 ст. 26 цього ж Закону, записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі зміни ідентифікаційних даних суб`єкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни суб`єкта управління об`єктами державної власності, відомостей про об`єкт нерухомого майна у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. За ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч. 2 статті 376 ЦК України, особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Враховуючи, що оскаржуване рішення державного реєстратора Юридичного департаменту ОМР Кравцан Марини Миколаївни за індексним номером 42447976 від 08.08.2018 року про внесення змін до запису Державного реєстру прав прийнято на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації серії ОД 141182141795 від 02.08.2018 року, яка містить недостовірні дані, на самочинно збудований об`єкт нерухомого майна, щодо якого протиправно та необґрунтовано було зареєстровано декларацію, таке рішення підлягає скасуванню. Суд приймаючи рішення про скасування рішення державного реєстратора також враховує, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 4.1 ст.3 цього ж Закону передбачено, що загальними засадами державної реєстрації прав є: 1) гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; 3) публічність державної реєстрації прав; 4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; 5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав. Ч. 3 ст. 10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; Відповідно до п. 45 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553), у разі зміни відомостей про об`єкт нерухомого майна, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни такі відомості вносяться до Державного реєстру прав відповідно до законодавства поза процедурою державної реєстрації прав. Відповідно до п.п. 2 п. 29 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1141 від 26.10.2011 року, до державного реєстру прав вносяться такі відомості про нерухоме майно, а саме про об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці: тип об`єкта нерухомого майна; площа об`єкта нерухомого майна (загальна та (за наявності) житлова); опис об`єкта нерухомого майна із значенням об`єктів, що є приналежністю головної речі (присвоєна літера, римська або арабська цифра відповідно до технічного паспорт загальна та (за наявності) житлова площа) (у разі коли об`єкт нерухомого майна є головною річчю);відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна (найменування та/або присвоєна літера, загальна та (за наявності) житлова площа) (у разі коли об`єкт нерухомого майна є складною річчю);адреса об`єкта нерухомого майна; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Реєстрі прав власності на нерухоме майно (у разі відкриття розділу на об`єкт нерухомого майна, право власності на який було зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно); кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташований такий об`єкт нерухомого майна (у разі коли об`єкт нерухомого майна розташований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав). Таким чином, адреса об`єкта нерухомого майна відноситься до переліку відомостей, у разі зміни яких можливе внесення змін до Державного реєстру прав. Проте, за наявності документа, що відповідає вимогам законодавства. Перевірка такої відповідності є обов`язком державного реєстратора. Відповідно до п.п. 2.13 п. 2 Положення про Адресний реєстр міста Одеси, затвердженого Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 809 від 28.07.2009 року (зі змінами), зміна адрес здійснюється відповідно до правил їх надання. П.п. 3.2 п. З цього ж Положення, передбачено, що надання та зміна адрес без їх попереднього резервування забороняється. В листі КП «Право» № 09 від 08.01.2019 року на адвокатський запит про надання інформації зазначено, що «Резервування, визначення відповідності, підтвердження та присвоєння адрес об`єктів нерухомості у м. Одесі здійснюється відповідно до Положення про Адресний реєстр міста Одеси, затвердженого рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 809 від 28.07.2009 року. Так, пунктом 1.1. Положення визначено, що Адресний реєстр міста Одеси - це електрона база даних, яка містить відомості про адреси об`єктів нерухомого майна. Відповідно до пунктів 3.7., 3.8. Положення про резервування адрес об`єктів нерухомості фізичні та юридичні особи подають до юридичного департаменту Одеської міської ради та Комунального підприємства «Право» замовлення встановленого зразка та документи, що відповідно до законодавства підтверджують речові права заявника на нерухоме майно. Відповідно до інформації, наявної у справі, адреса: [ADDRESS] а не резервувалась та відсутня в Адресному реєстрі міста Одеси, а гр. [PERSON] із відповідним замовленням до комунального підприємства «Право» не зверталась». Відповідно до п. 2.4. Положення про Малиновську районну адміністрацію Одеської міської ради, затвердженої рішенням Одеської міської ради № 1934-VII від 26.04.2017 року, у сфері житлово-комунального господарства райадміністрація, зокрема, вирішує питання про присвоєння або зміну адреси об`єктам нерухомого майна, розташованих на території району Згідно до п. 3.2. цього ж Положення, 3.2. о компетенції голови райадміністрації належить видання розпоряджень з питань присвоєння або зміни адреси об`єктів нерухомого майна. Малиновська районна адміністрація ОМР в листі № 0073/01-20 від 10.01.2019 року повідомила, що «Згідно електронного реєстру розпоряджень Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради за період з 2010 року по теперішній час розпорядження про присвоєння або зміну поштової адреси квартирі [ADDRESS] не приймалось». Таким чином, при винесенні рішення про внесення змін до відомостей про об`єкт нерухомого майна державним реєстратором Юридичного департаменту Одеської міської ради Кравцан М.М. не було перевірено відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах, в тому числі не встановлено наявності обґрунтованих підстав для внесення змін до адреси об`єкта нерухомого майна, чим порушено положення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Допущені порушення призвели до прийняття незаконного рішення за індексним номером 42447976 від 08.08.2018 року, що підлягає скасуванню. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник спільного майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В силу ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності ті інших речових прав» застосовуючи положення ст. 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статті 391 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суд приймає до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. В судовому засіданні [PERSON] вказував, що належна йому квартира розташована на першому поверху житлового будинку [ADDRESS] , під його квартирою розташоване нежитлове приміщення належне [PERSON] на праві приватної власності. На початку травня 2018 року у цокольному (нежитловому) приміщенні було розпочаті будівельні роботи, які супроводжувалися знесенням стін та перегородок, прорубанням несучих стін та встановленням дверних та віконних отворів у несучих стінах. Окрім цього відбулося розширення території приміщення за рахунок захоплення земельної ділянки, що належить на прав власності територіальній громаді м. Одеси та виділялася для будівництва житлового будинку [ADDRESS] . Позивач наголошував, що частина земельної ділянки, яка залишилася незабудованою є прибудинковою територією, має використовуватися всіма мешканцями житлового будинку, тому самовільним захопленням земельної ділянки [PERSON] , порушуються його права та права інших мешканців будинку. Окрім цього [PERSON] влаштовані приямки та козирки, що закріплені на цих приямках, затуляють світло, яке має потрапляти з вулиці через вікно до приміщення житлової кімнати його квартири. На даху козирка, облаштованого [PERSON] над самовільно розширеним приямком, накопичується волога, внаслідок чого у кімнатах виникає пліснява. Позивач зазначає, що через дах самочинної прибудови, належної [PERSON] дуже легко потрапити стороннім особам до його квартири, що створює небезпеку пограбування житла. Згідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія. Згідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку; спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. За ч. 1,2 ст. 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 6 цього ж Закону, співвласники мають право, зокрема, вільно користуватись спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників. Згідно до п. п.п.17-19 п. З розділу ІП Статуту ОСББ «Шота» до виключної компетенції загальних зборів належить надання згоди на розробку проекту реконструкції квартир та нежитлових приміщень; дозвіл на реконструкцію квартир та нежитлових приміщень; надання згоди на перевід житлових приміщень у нежитлові і навпаки. П.п 1.3 п. 1 розділу V Статуту ОСББ «Шота» передбачено, що здійснення співвласником своїх прав не може порушувати права інших власників. П.п. 3,5,6 п. 2 розділу V Статуту ОСББ «Шота» передбачено, що співвласник зобов`язаний використовувати приміщення за призначенням, дотримуватися правил користування приміщеннями; забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна будинку; забезпечувати дотримання вимог цього статуту, житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення квартир та нежитлових приміщень або їх частин, зміни їх функціонального призначення; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм. Таким чином, [PERSON] , що на момент виконання будівельних робіт, вже була співвласником багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] в силу приписів Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» була зобов`язана дотримуватися вимог, передбачених Статутом ОСББ «Шота», в тому числі і щодо отримання згоди на проведення реконструкції через відповідне рішення Загальних зборів співвласників ОСББ «Шота». З листа ОСББ «Шота» від 15.01.2019 року вбачається, що загальними зборами ОСББ «Шота» рішення (протокол) про надання згоди на розробку проекту реконструкції нежитлового приміщення [ADDRESS] (далі - нежитлове приміщення) та/або про надання дозволу на реконструкцію нежитлового приміщення та/або про надання згоди на перевід нежитлового приміщення у житлове (квартиру [ADDRESS] ) не приймалось. [PERSON] за наданням відповідної згоди/дозволу на виконання п.п.17-19 п. З розділу III Статуту ОСББ «Шота» не зверталась. Отже, суд погоджується з правовою позицією сторони позивача [PERSON] , в тієї частині, що його права як жителя територіальної громади м. Одеси, співвласника багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] порушуються з боку [PERSON] , яка незаконно захопила прибудинкову територію житлового будинку [ADDRESS] . Факт захоплення [PERSON] земельної ділянки підтверджується результатами проведеної перевірки Департаментом комунальної власності Одеської міської ради, та листом від 04.09.2018 року № 01-26/1141, яким цей орган повідомив [PERSON] та УДАБК ОМР, що [PERSON] шляхом будівництва додаткового входу самовільно захопила земельну ділянку загального користування орієнтовною площею 15 кв.м, що порушує вимоги ст. 211 Земельного кодексу України, про що складений акт від 29.08.2018 року № 000046, який направлено для реагування до управління архітектурно-будівельного контролю ОМР. В судовому засіданні за клопотанням [PERSON] в якості свідка допитано [PERSON] який пояснив суду, що працює головним інженером в ОСББ «Шота» та по роду своєї роботи досліджував об`єкт нерухомого майна, належний на праві власності [PERSON] .. Свідок розповів суду, що реконструкція приміщення, яку провела [PERSON] , є незаконною, тому що не розроблявся проект реконструкції (в зв`язку з неможливістю дотримання нормативних вимог), отже невраховані вимоги, яких необхідно дотримуватися під час розбирання частини стіни під двірний отвір (підвіконної частини) та вимог по влаштуванню перекриття з закладенням балок в несучу стіну. Свідок пояснив що будівельниками, найнятими [PERSON] , незаконно встановлені дверні та віконні отвори у несучих стінах, тобто без належного проекту, тому і не існує розрахунку за несучою здатністю, стійкістю, тріщиностійкістю і деформативністю усіх несучих конструкцій будинку в цілому, не дотримуються вимоги щодо інсоляції, освітлення, провітрювання, тощо. Реконструкція не відповідає нормативно - правовим актам в галузі будівництва. Відповідно до правил ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76-81 ЦПК України. Згідно з ч. ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні на запитання суду [PERSON] та його представник пояснювали, що [PERSON] самочинно побудувала споруду з фасадної сторони будинку, тобто збудовані приямки, на яких кріпляться козирки, здійснюють негативний вплив на квартиру, в якій проживає сім`я позивача. Саме з боку кімнати в якій мають проживати діти позивача, збудовані козирки, які затуляють світло в кімнаті. З причини того, що споруда не відповідає будівельним нормам та правилам у квартирі [PERSON] порушено інсоляційні норми. На даху прибудови збирається вода, що погано впливає на стан зовнішніх та внутрішніх стін квартири [PERSON] , стає причиною виникнення плісняви, що впливає на стан здоров`я Позивача та членів його сім`ї. Крім того звернули увагу, що незаконно прорізані несучі стіни, незаконно влаштовані вікна та двері можуть привести до руйнування всього будинку, так як у проекті будинку не передбачено додаткових входів до нежитлового приміщення, яке належить [PERSON] . Позивач наголошував, що самочинні перебудови, влаштування приямків, козирків, прорізання несучих стін у цокольному приміщенні 14-типоверхового будинку створює загальну небезпеку для усіх мешканців. Таким чином, суд надавши оцінку всім доказам, представленими суду сторонами по справі, дослідивши документи, вислухавши учасників справи, свідків, з врахуванням підстав, викладених вище у мотивувальній частині рішення, прийшов до висновку про задоволення позову в частині зобов`язання [PERSON] за власний рахунок привести квартиру [ADDRESS] у первинний стан згідно з технічним паспортом на нежитлове приміщення (офіс) [ADDRESS] від 10.04.2018 року, виготовленого ФОП [PERSON] , інвентаризаційна справа № 10-п608/04 та проектною документацією 12-14 поверхового будинку [ADDRESS] , виданий ТОВ «Гражданпроект» у 2008 році та зобов`язання [PERSON] за власний рахунок привести у первинний стан фасад будинку [ADDRESS] (шоста секція) шляхом приведення у первинний стан приямків цокольного поверху та демонтажу ( знесення) самовільно влаштованих навісів (козирків) над даними приямками, визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської ради Кравцан М.М. про внесення змін до відомостей про об`єкт нерухомого майна від 08.08.2018 року, індексний номер 42447976 згідно з яким за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до ч.3 ст.375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Статтею 376 ЦК України передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних нормі правил, якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво. Відповідно до положень норм ст.16,386,391 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Як зазначив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пунктах 22-25 Постанови Пленуму № 6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва), знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Під істотним порушенням будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність. При вирішення питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, суди повинні в кожному випадку з`ясувати, зокрема наскільки збудована будівля за розміром відповідає площі, поверховості, розміщенню та іншим умовам, передбаченим проектам; як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо. При цьому факт відхилення від проекту та порушення будівельних норм і правил має довести особа, яка пред`явила позов про знесення самочинного будівництва (частина сьома статті 376 ЦК, частина перша статті 60 ЦПК). Відхилення від проекту забудови об`єкта нерухомості або від вимог будівельних норм та правил, які не є істотними, не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства, не суперечать санітарно-технічним вимогам і правилам експлуатації, не впливають на міцність і безпечність цього об`єкта (зокрема, відхилення у житловому будинку від внутрішнього планування зі збереженням чи незначним відхиленням від установленого проектом розміру житлової площі, незначна зміна його зовнішніх габаритів, місця розташування тощо), не можуть бути підставою для задоволення вимог про перебудову чи про знесення об`єкта нерухомості. В судовому засіданні доведено, що при здійсненні реконструкції не розроблявся проект реконструкції (в зв`язку з неможливістю дотримання нормативних вимог), отже невраховані вимоги, яких необхідно дотримуватися під час розбирання частини стіни під двірний отвір (підвіконної частини) та вимог по влаштуванню перекриття з закладенням балок в несучу стіну, не існує розрахунок за несучою здатністю, стійкістю, тріщиностійкістю і деформативністю усіх несучих конструкцій будинку в цілому, не дотримуються вимоги щодо інсоляції, освітлення, провітрювання, тощо. Проаналізувавши вимоги законодавства, що регулює правовідносини, що виникли між сторонами, суд вважає доведеним той факт, що самочинне будівництво, здійснене [PERSON] порушує права позивача [PERSON] , права інших осіб та інтересів суспільства, суперечить санітарно-технічним вимогам і правилам експлуатації, впливає на міцність і безпечність всього житлового будинку та приходить до висновку про задоволення позовних вимог про приведення за рахунок [PERSON] у первинний стан самовільно реконструйовану квартиру [ADDRESS] та фасад будинку [ADDRESS] (шоста секція) шляхом приведення у первинний стан приямків цокольного поверху та демонтажу (знесення) самовільно влаштованих навісів (козирків) над даними приямками. При цьому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання квартири [ADDRESS] самочинним будівництвом, оскільки позовні вимоги в цілому обґрунтовані такою самочинністю, що встановлено судом в ході дослідження доказів по цій справі, тому суд вважає вимоги про визнання об`єкту самочинним будівництвом є зайво заявленими, для захисту права позивача є достатнім задоволення позовних вимог про скасування реєстрації права власності на самочинний об`єкт та зобов`язання привести самочинний об`єкт до попереднього стану. Щодо позовних вимог про визнання недійсним договору дарування квартири [ADDRESS] , укладений 13.10.2018 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Галій Т.С., зареєстрований в реєстрі за № 3911, суд зазначає наступне. 03.10.2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Галій Т.С., відповідно до п. 1 якого, [PERSON] передала безоплатно майно у власність, а [PERSON] прийняв безоплатно у власність квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ( одинадцять а ). Вищевказаний Договір дарування був укладений [PERSON] з її батьком [PERSON] під час розгляду справи № 521/9146/18, провадження за якою відкрито Малиновським районним судом м. Одеси. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] була обізнана про відкриття провадження по даній справі, що підтверджується документами справи. З матеріалів справи вбачається, що 09.08.2018 року представником [PERSON] було подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи. Відповідно до розписки, викладеної на цій заяві, адвокат Бланковська Г.О. ознайомилася з матеріалами 05.09.2018 року. 17.09.2018 року представником [PERSON] , адвокатом Орловським О.В. було подано зустрічну позовну заяву, до якої додано, копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 124221464 від 17.05.2018 року, відповідно до якого [PERSON] є власником нежитлового приміщення. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 01.10.2018 року накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , що належить [PERSON] . З цих підстав суд приходить до висновку, що [PERSON] та її представники - адвокати Бланковська Г.О. та Орловський О.В. були обізнані про розгляд даної справи, а тому вбачаються ознаки укладання фіктивного правочину між [PERSON] та її батьком [PERSON] , з метою ускладнення виконання в подальшому рішення Малиновського районного суду м. Одеси, в разі задоволення позову [PERSON] .. В судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] не спростовували позицію позивача [PERSON] , що саме [PERSON] продовжує реалізацію таких правомочностей власника, як володіння та користування, реальні правові наслідки укладення договору дарування не настали. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Відповідно до статті 717 цього Кодексу за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. За змістом частини п`ятої статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до змісту статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язані повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано за цінами, які існують на момент відшкодування. Враховуючи, висновки викладені вище у мотивувальній частині рішення, а саме прийняття судом рішення про скасування реєстрації права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , за правилами ст.216 ЦК України суд, застосовуючи реституцію приймає рішення про скасування реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна (1554407551101) за [PERSON] та поновлення реєстрації права власності за [PERSON] на нежитлове приміщення [ADDRESS] . Стосовно зустрічних позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, суд дійшов наступних висновків. Звертаючись до суду з зустрічним позовом [PERSON] вказувала, що у лютому 2018 року у приміщенні квартири [ADDRESS] , яка належить їй на праві приватної власності, було виявлено самовільно та незаконно змонтований відрізок каналізаційної мережі та труб водопостачання, які знаходяться безпосередньо під стелями її квартири. В якості доказу порушення її прав як власниці квартири, [PERSON] надала до суду висновок експертного дослідження від 23.08.2018 року, складений судовим експертом ПП Експертний центр «Поділля», згідно з яким прокладений в приміщенні квартири [PERSON] відрізок каналізаційної мережі не відповідає проектній документації та вимогам Державних будівельних норм. Спростовуючи доводи [PERSON] в цієї частині, [PERSON] подав до суду лист від 20.09.2018 року, виданий Виробничим будівельно - монтажним об`єднанням «Одесбуд», з якого вбачається, що каналізаційні відводи стічних вод з квартири [ADDRESS] та підключення їх у загальний каналізаційний стояк (лежак) секції № 6, який знаходиться в цокольному нежитловому приміщенні будинку, були виконанні до введення секції № 6 в експлуатацію. Дане підключення було виконано без порушення будь-яких технічних норм та стандартів, а також у зв`язку з неможливістю застосування іншого способу підключення до головного каналізаційного стояку (ліжаку) секції № 6 квартири № 334 . На спростування листа від 20.09.2018 року [PERSON] надала суду лист від 23.08.2018 року підписаний головою ОСББ «Шота» [PERSON] , з якого вбачається що при огляді приміщення [ADDRESS] штатним сантехніком ОСББ «Шота» в частині системи загальнобудинкової каналізації було виявлено шість додаткових опусків у лежак каналізації з квартири № 334 , першого поверху. Ймовірно виведених з кожного сантехнічного приладу. Які відсутні у робочому проекті за час прийняття 6-ої секції до експлуатації, тобто були змонтовані ймовірно в період між прийняттям будинку до експлуатації та прийманням 6-ої секції до управління ОСББ. Окрім цього [PERSON] пред`явила суду лист від Товариства з додатковою відповідальністю «Виробниче будівельно-монтажне об`єднання «ОДЕСБУД» 27.05.2019 року, в якому повідомляється, що за листом ОДО «ПСМО « ОДЕСБУД» від 20.09.2018 року інформація є недійсною, так як є лист № 23/08-18 від 23 серпня 2018 року ОСББ «Шота», підтверджуючий що система каналізації секції № 6 спочатку при здачі будинку до експлуатації була прокладена згідно проекту без додаткових опусків. Проаналізувавши вищенаведені листи, суд приходить до висновку, що лист Товариства з додатковою відповідальністю «Виробниче будівельно-монтажне об`єднання «ОДЕСБУД» від 27.05.2019 року спростовує зміст листа цієї ж організації від 20.09.2018 року, з причини наявності листа ОСББ «Шота» від 23.08.2018 року. Судом не приймаються до уваги вказаний вище лист ОСББ «Шота», оскільки в ньому містяться припущення із застосуванням слова «ймовірно». При цьому суд враховує, що в самому листі ОСББ «Шота.» від 23.08.2018 року не вказується, що система каналізації секції № 6 спочатку при здачі будинку до експлуатації була прокладена згідно проекту без додаткових опусків. Судом не приймається до уваги висновок експертного дослідження від 23.08.2018 року, складений судовим експертом ПП Експертний центр «Поділля», згідно з яким прокладений в приміщенні квартири [PERSON] відрізок каналізаційної мережі не відповідає проектній документації та вимогам Державних будівельних норм, оскільки експертом розглядалося питання прокладення відрізку каналізаційної труби з врахуванням, що приміщення яке оглядалося експертом є житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] Встановлені експертом порушення стосуються користування житловим приміщенням, а в ході розгляду справи доведено незаконність як проведеної реконструкції приміщення з нежитлового у житлове, так і незаконність реєстрації об`єкту нерухомого майна - квартири [ADDRESS] . Судом не приймається до уваги висновок від 23.08.2018 в якому вказується, що роботи з реконструкції приміщення [ADDRESS] в житловий фонд, зокрема влаштування навісів на приямками, виконуються згідно з наданим проектом, при цьому їх влаштування не суперечить а навпаки відповідає вимогам ДБН України, оскільки в ході судового розгляду справи встановлено, що будівельні роботи виконувалися без проекту. Окрім цього експерт не оглядав квартиру [PERSON] , не досліджував навіси влаштовані над приямками на відповідність нормам ДБН, в контексті можливого негативного впливу на житлову квартиру [ADDRESS] , належну [PERSON] на праві приватної власності. Пред`являючи зустрічний позов про усунення перешкод у користуванні власністю - квартирою [ADDRESS] [PERSON] просила суд зобов`язати [PERSON] демонтувати за власний рахунок незаконно та самовільно змонтовані ним каналізаційні труби та привести приміщення у первісний стан. Приведення приміщення у первісний стан регулюються ст. 376 ЦК України, в контексті якої, приведення приміщення в первісний стан здійснює особа, яка здійснила самочинне будівництво. [PERSON] не надано суду належних та допустимих доказів, що [PERSON] , або інші особи за його дорученням, незаконно та самовільно змонтували каналізаційні труби у її приміщенні. Крім того, [PERSON] в ході судового засідання визнала, що прийняла приміщення за актом приймання-передачі від забудовника з уже змонтованими каналізаційними трубами, претензій під час приймання не пред`являла. Сукупність викладених обставин приводить суд до висновку, що у задоволенні зустрічного позову слід відмовити. На підставі ст.ст. 202-205, 215, 216, 234, 319, 321, 376, 391 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 92, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України,

Outcome: partial