Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що на підставі рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 21 липня 2014 року із відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі по 310 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. На даний час її матеріальне становище змінилося. Аліментів в сумі 620 грн, які вона отримує від відповідача на обох дітей щомісячно не вистачає. Їх син [PERSON] пішов до школи, донька відвідує дитячий садок, у звязку з чим збільшилися матеріальні витрати на їх навчання, виховання та утримання. Їй відомо, що відповідач наразі офіційно працює в одному із лісомисливських господарств, тому вона просить суд змінити розмір аліментів, стягуваних із відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON] з 310 грн. щомісячно на кожну дитину на 1/3 частину від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, натомість подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задоволити та розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, натомість подав до суду заяву, в якій позовні вимоги щодо збільшення аліментів визнав, при цьому просить розглянути справу за його відсутності. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та задоволити позов частково із наступних підстав. Правовідносини, що є предметом спору у справі регулюються сімейним законодавством України. Відповідно до ст. ст.180, 182, 183 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.При цьому за приписом ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження 24 березня 2011 року [PERSON] (а.с.7) та копії свідоцтва про народження 12 грудня 2013 року [PERSON] (а.с.8) сторони по справі є батьками дітей, що також підтверджується копією паспорта громадянина України позивача [PERSON] (а.с.4), копією свідоцтва про народження 06 серпня 1987 року [PERSON] (а.с.6), довідкою Василівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області №6 про склад сімї [PERSON] (а.с.10), довідками Іллінецької міської ради №269 та №156 від 28 лютого 2018 року про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою [PERSON] (а.с.11,12). На підставі рішення Іллінецького районного суду від 21 липня 2014 року з відповідача на корись позивача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON] по 310 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття (а.с.9). Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходить з того, що відповідно до положень\~статей 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини"\~в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до частини 2\~статті 51 Конституції України,\~статті 180 Сімейного кодексу України\~- батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ст.7 Закону України Про державний бюджет на 2017 рік встановлено, що прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 1 січня 2017 року становить 1689гривен, а для дитини віком до 6 років з 1 січня 2017 року становить 1355гривен. Тому, визначаючи розмір аліментів в даній справі судом враховуються в першу чергу інтереси дітей, при цьому судом враховується матеріальний стан як платника аліментів так і особи, на утриманні якої перебувають діти. При цьому визначальним при вирішенні спору суд визнає гарантоване Конституцією за законами України право дитини на належне повноцінне її утримання, мінімального рівня якого наразі обєктивно не може забезпечити розмір стягуваних із батька відповідача у справі аліментів в твердій грошовій сумі по 310 грн. на місяць. В цьому разі, з огляду на недопустимість порушення прав неповнолітніх дітей на забезпечення батьками їх належного утримання, за вимогою позивача слід збільшити розмір аліментів стягуваних із відповідача на користь позивача за рішенням суду. Вирішуючи питання про збільшення розміру аліментів, суд бере до уваги матеріальний стан обох батьків. З огляду на це, суд визнає необхідним змінити розмір аліментів стягуваних із [PERSON] на користь позивача на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON] з 310 грн. щомісячно на кожну дитину на 1/3 частину від усіх видів його заробітку щомісячно на обох дітей, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення старшою дитиною повноліття, що забезпечить бажаний позивачем рівень утримання дітей. Разом із тим витрати позивача на оплату юридичних послуг за договором не можуть бути стягнуті судом на її користь із відповідача, оскільки за приписом ст.137 ЦПК України стягненню підлягають витрати на професійну правничу допомогу адвоката, при цьому позивачем не було надано суду жодних доказів, які б свідчили про підставність таких позовних вимог. Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за позовною вимогою про стягнення аліментів, судовий збір стягненню з відповідача не підлягає. Відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial