Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

ФОП [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання юридичних послуг від 07.10.2016 року. Позов обґрунтовано тим, що між ФОП [PERSON] та [PERSON] 07.10.2016 року було укладено договір про надання юридичних послуг. Відповідно до вказаного договору [PERSON] був замовником юридично-консультативних послуг щодо стягнення відшкодування шкоди з [PERSON] заподіяної внаслідок ДТП на користь [PERSON] . Так, відповідно до п. 5.1.3. Договору у випадку вирішення справи на користь [PERSON] , Замовник додатково сплачує на користь позивача грошову винагороду у розмірі 5000 грн. не пізніше 10 днів з дня набрання рішенням законної сили та (або) добровільного відшкодування шкоди. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.12.2016 року, позов [PERSON] задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування шкоди у розмірі 69457 грн. 70 коп., включаючи судовий збір. 09.03.2017 року позивач надіслав відповідачеві лист з проханням погасити наявну заборгованість відповідно до п. 5.1.3. Договору, однак станом на час звернення до суду відповідач наявну заборгованість не погасив. За таких обставин, позивач просить суд стягнути з відповідача 5000 грн. 00 коп. в рахунок погашення заборгованості за договором про надання юридичних послуг від 07.10.2016 року. До початку судового засідання представник позивача подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судові засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Зважаючи на це та враховуючи ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд 28.05.20 р. постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 07.10.2016 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про надання юридичних послуг. (а.с. 4) Відповідно до вказаного договору [PERSON] був замовником юридично-консультативних послуг щодо стягнення відшкодування шкоди з [PERSON] заподіяної внаслідок ДТП на користь [PERSON] . Відповідно до п. 5.1.1. Договору Замовник сплачує на користь Виконавця попередню оплату в розмірі 5000 грн. 00 коп. в день підписання цього Договору. Згідно п. 5.1.3. Договору у випадку вирішення справи на користь [PERSON] , Замовник додатково сплачує на користь позивача грошову винагороду у розмірі 5000 грн. не пізніше 10 днів з дня набрання рішенням законної сили та (або) добровільного відшкодування шкоди. Відповідно до рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.12.2016 року позов [PERSON] задоволено; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування матеріальної збитку в розмірі 68770,00 грн. та судовий збір 687,70 грн., а всього 69457,70 грн. (а.с. 7-8) Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 09.03.2017 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.12.2016 року залишено без змін. (а.с. 9-12) Таким чином, спір щодо стягнення відшкодування шкоди, завданої ДТП вирішено на користь [PERSON] 09.03.2017 року позивач надіслав відповідачеві лист з проханням погасити наявну заборгованість відповідно до п. 5.1.3. Договору, однак станом на час звернення до суду відповідач наявну заборгованість не погасив. В матеріалах справи відсутні докази того, що грошова сума у розмірі 5000 грн. 00 коп. передбачена п. 5.1.3. Договору, була сплачена [PERSON] на користь ФОП [PERSON] . Причиною спору між сторонами стало невиконання відповідачем в добровільному порядку свого обов`язку зі сплати грошових коштів, передбачених п. 5.1.3. Договору про надання юридичних послуг від 07.10.2016 року на користь позивача. Правовідносини, що виникли регулюються положеннями Цивільного кодексу України, та Договором про надання юридичних послуг від 07.10.2016 року. Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати із договорів та інших правочинів, чи безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до положень ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Так, відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач в судове засідання не з`явився, не надав суду доказів того, що заборгованість відсутня, а тому суд вбачає докази надані позивачем достатніми для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved