Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Малинівської сільської ради Літинського району Вінницької області, третя особа на стороні відповідача [PERSON] управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання права на земельну частку (пай) та про виділення земельної частки (паю) у натурі, в якому зазначає, що 04 листопада 1995 року він був призначений на посаду в рільничу бригаду КСП "Малинівське" Літинського району Вінницької області та прийнятий в члени колективного сільськогосподарського підприємства "Малинівське". Відповідно до Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" №720/95 від 08.08.1995 року право на земельну частку (пай) мають особи, які являються членами сільськогосподарського підприємства на час отримання державного акту. Він перебував на посадах в рільничій бригаді, різноробочим та охоронником до 05.04.1999 року, а потім звільнився за згодою сторін та переїхав на проживання в іншу місцевість. 25.07.1997 року згідно Указу Президента України "Про реформування аграрного сектору економіки" колективне сільськогосподарське підприємство "Малинівське" реорганізоване в приватне сільськогосподарське підприємство "Малинівське" як правонаступник КСП. Тому він вважає, що після проведення реорганізації КСП "Малинівське" він не тільки рахувався членом КСП "Малинівське", а й продовжував перебувати у трудових відносинах з реорганізованим ПСП "Малинівське", рішення про його виключення з членів КСП не приймалось. Відповідно до довідки №127 від 17.02.2017 року виданої Малинівською сільською радою площа земельної частки (паю) по КС "Малинівське" с.Малинівка складала 1,31 умовних кадастрових гектарів. Згідно довідки виконавчого комітету Малинівської сільської ради Літинського району Вінницької області №88 від 30.01.2017 року в списках членів пайовиків КСП "Малинівське" с.Малинівка згідно протоколу розпаювання [PERSON] не значиться, хоча на час розпаювання був та залишався членом КСП "Малинівське". Відповідно до виписок з протоколів №1 від 16.02.1996 року та №2 від 25.07.1997 року зборів уповноважених членів КСП "Малинівське" затверджено списки пайовиків усіх членів КСП, які мають право на земельну частку (пай), однак його до списку пайовиків на виділення земельної частки (паю) включено не було. 23.03.2017 року він звернувся до Малинівської сільської ради з заявою про включення його до списку пайовиків КСП "Малинівське". Згідно відповіді Малинівської сільської ради йому було відмовлено у включенні в списки пайовиків та повідомлено, що на даний час спілка по розпаюванню відсутня та рекомендовано звернутися до суду. Тому змушений звернутися до суду з вказаним позовом. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, повністю, суду пояснив, що його довіритель був членом КСП "Малинівське" і враховуючи стаж роботи мав право на земельну частку (пай), але з невідомих причини не був включений до списку до державного акту на право колективної власності на землю і відповідно не отримав сертифікат на право власнсоті на земельну частку (пай). В даний час на території Малинівської сільської ради існує резервний фонд земель для осіб, які з різних причини не були включені до списку пайовиків як членів КСП "Малинівське". Тому просить позов задовольнити, визнати за ним право на земельну частку (пай) як члена КСП «Малинівське» та зобов'язати Малинівську сільську раду та головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області надати земельну ділянку у власність за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення з земель резервного фонду чи земель запасу Малинівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у розмірі земельної частки (паю) 1,29 умовних кадастрових гектарах. \~Представник \~Малинівської сільської ради Літинського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, надали суду листа про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги визнають в повному обсязі. Представник третьої особи на стороні відповідача [PERSON] управління Держгеокадастру у Вінницькій області\~\~в судове засідання не зявився, про день час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Надали суду пояснення щодо позову, в якому зазначають, що гр.[PERSON] з 1995 року по 2000 роки (орієнтовно) міг і повинен був довідатися про можливе порушення своїх прав на земельну частку (пай), однак лише в 2018 році подав позов до суду про визнання права на земельну частку (пай). Враховуючи вищевикладене він пропустив строк позовної давності для звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Також зазначають, що у відповідності до ст.122 ЗК України центральному органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальним органам надано повноваження щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування для всіх потреб. Тому порушення прав позивача на отримання земельної частки (паю) було допущено не [PERSON] управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області. Тому просять в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити повністю як з підстав пропущення строку позовної давності так і з підстав того, що суд не може вирішувати питання віднесені до компетенції органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування. Із копії трудової книжки виданої на ім'я [PERSON], [INFO] (а.с.10) встановлено, що в ній міститься запис про те, що 04.11.1995 року він прийнятий в члени КСП та на роботу в КСП "Малинівське" в рільничу бригаду, в 1995 році різноробочим, 1996 році сторож, 1997 році сторож, 1998 році сторож. 05.04.1999 року звільнений з роботи згідно поданої заяви. Із архівної довідки за №60 від 13.12.2017 року (а.с.12) встановлено, що у документах КСП "Малинівське" с.Малинівка за 1995-1999 роки значиться [PERSON], де вказано, що його заробітна плата та трудовий стаж становили установлений мінімум 250 та заробітна плата за 1995 рік - 3047000, за 1996 рік - 446,54, за 1997 рік - 471,42, 1998 рік - 710,24, 1999 рік - 1509,96. Із копії довідки Малинівської сільської ради за №127 від 17.02.2017 року (а.с.13) встановлено, що площа земельної частки (паю) по КСГП "малинівське" с.Малинівка складала 1,31 в умовних кадастрових гектарів. Із копії довідки Малинівської сільської ради за №88 від 30.01.2017 року (а.с.14) встановлено, що в списках членів пайовиків КСП 2Малинівське" с.Малинівка згідно протоколу розпаювання не значиться [PERSON], який на час розпаювання був членом КСП "Малинівське" с.Малинівка. Малинівська сільська рада не заперечує у виділенні йому земельної частки (паю) з земель резервного фонду сільської ради та рекомендує звернутися за захистом прав до суду. Із копії виписки з протоколу №1 від 16.02.1996 року (а.с.15) встановлено, що створено комісію по паюванню землі. Із копії виписки з протоколу №2 від 25.07.1997 року (а.с.16) встановлено, що затверджено списки громадян-членів КСП, які мають право на земельну частку (пай). Із копії листа Малинівської сільської ради за №220 від 28.09.2017 року (а.с.17) встанволено, що сільська рада не займалася розпаюванням КСП, даним питанням займалася спілка реформованого КСП "Малинівське". На даний час спілка по розпюванню відсутня. Тому сільська рада самостійно не може внести його в списки пайовиків та надати право на земельну частку (пай). Радять звернутися до суду. Із копії листа з архівного відділу Літинської районної державної адімнітсрації за №01-23/188 від 01.03.2018 року (а.с.40) судом встановлено, що державний акт на право колективної власності на землю КСП "Малинівське" в архівний відділ на зберігання не передавався. Відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720/95 від 08.08.1995 року право на земельну частку (пай) мають особи, які являються членами сільськогосподарських підприємств на час отримання державного акту. Згідно пункту 2 даного Указу право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства є рівними. Відповідно до роз'яснень, які надані в постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» згідно зі статтею 25 ЗК при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Згідно абзацу 2 п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, ш;о додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу або резервного фонду, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Відповідно до п. 3 Порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2004 року № 122, у разі виявлення після розробки проекту факту не включення одного чи кількох громадян, інших громадян та юридичних осіб України, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська, селищна, міська рада чи райдержадміністрація може прийняти рішення (розпорядження) про: коригування проекту землевпорядною організацією з метою забезпечення громадян необхідною кількістю земельних ділянок (на підставі відповідного договору); надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної земельної частки (паю). У разі неприйняття сільською, селищною, міською радою чи райдержадміністрацією рішення (розпорядження) щодо коригування проекту або надання таких ділянок із земель запасу чи резервного фонду питання вирішується у судовому порядку. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Відповідно до п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, захист прав громадян здійснюється шляхом визнання прав. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю, оскільки дійсно [PERSON] з 04.11.1995 року по 05.04.1999 року працював в КСП "Малинівське" та був членом КСП, а тому має право на отримання земельної частки (паю) як член КСП. Також суд враховує позицію відповідача, який не заперечує проти задоволення позову. Враховуючи ту обставину, що після звільнення з роботи [PERSON] переїхав проживати в інше місто, тому суд вважає необхідним поновити йому строк позовної давності для звернення до суду.

Outcome: approved