Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Приватне акціонерне товариство „Страхова компанія „Українська страхова група" звернулося із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу), в якому просить стягнути з останнього на свою користь суму страхового відшкодування в розмірі 97000 грн. та судовий збір в розмірі 2270 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 23.07.2018 між Товариством з додатковою відповідальністю „Страхове товариство з додатковою відповідальністю „Глобус" та [PERSON] було укладено договір та видано Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/3578122, за умовами якого було застраховано цивільно-правову відповідальність водія при експлуатації транспортного засобу марки „ Mercedes-Benz С200" д.н.з. [NUMBER] із встановленим лімітом відповідальності за шкоду життю та здоров`ю 200000 грн., із строком дії договору з 23.07.2018 по 22.07.2019. Згідно Договору про приєднання від 19.12.2019, укладеного між Товариством з додатковою відповідальністю „Страхове товариство з додатковою відповідальністю „Глобус" та Приватним акціонерним товариством „Страхова компанія „Українська страхова група", затверджених Протоколом загальних горів ТДВ СТДВ „Глобус" № 16 від 19.12.2019 та Протоколом загальних зборів ПАТ „СК „УСГ" № 29 від 19.12.2019 - ПАТ „СК „УСГ" є набувачем всіх прав та обов`язків ТДВ СТДВ „Глобус". До ПАТ „СК „УСГ" згідно з передавальним актом перейшли всі зобов`язання ТДВ СТДВ „Глобус". Як вбачається з вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.10.2019 відповідача було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Враховуючи те, що автомобіль марки „Mercedes-Benz С200" д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] на момент ДТП, був забезпеченим у позивача транспортним засобом за Полісом страхування № АМ/3578122 від 23.07.2018, то позивач прийняв на себе майнову відповідальність за протиправні дії відповідача та здійснив виплату страхового відшкодування за шкоду, пов`язану із тривалим розладом здоров`я потерпілого у загальному розмірі 97 000 грн. Вказує, що відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу виплачене страхове відшкодування (в порядку регресу) у розмірі 97 000,00 грн. Позивачем було направлено на адресу відповідача Претензію № 43111 від 18.08.2020 з вимогою добровільно відшкодувати суму виплаченого страхового відшкодування, однак останній залишив її без задоволення. Враховуючи небажання відповідача в досудовому порядку вирішувати питання, щодо повернення зазначеної вище суми, позивач був змушений звернутися з даним позовом до суду. 28.01.2021 суддею направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області та 16.02.2021 направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Чернівецькій області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку. Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12.03.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, про що повідомити сторони, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано відзиву на позовну заяву. Представник позивача до суду не з`явився, подав до ссуду заяву про розгляд справи у відсутності його, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши причини неявки, про розгляд справи був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи у його відсутності не надходило, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Судом встановлено, що 23.07.2018 між Товариством з додатковою відповідальністю „Страхове товариство з додатковою відповідальністю „Глобус" та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/3578122, за умовами якого було застраховано цивільно-правову відповідальність водія при експлуатації транспортного засобу марки „ Mercedes-Benz С200" д.н.з. [NUMBER] із встановленим лімітом відповідальності за шкоду життю та здоров`ю 200000 грн., із строком дії договору з 23.07.2018 по 22.07.2019 (а/с 55). Згідно Договору про приєднання від 19.12.2019, укладеного між Товариством з додатковою відповідальністю „Страхове товариство з додатковою відповідальністю „Глобус" та Приватним акціонерним товариством „Страхова компанія „Українська страхова група", затверджених Протоколом загальних горів ТДВ СТДВ „Глобус" № 16 від 19.12.2019 та Протоколом загальних зборів ПАТ „СК „УСГ" № 29 від 19.12.2019 - ПАТ „СК „УСГ" є набувачем всіх прав та обов`язків ТДВ СТДВ „Глобус". До ПАТ „СК „УСГ" згідно з передавальним актом перейшли всі зобов`язання ТДВ СТДВ „Глобус". Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги, а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи вказане, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача заявленої суми боргу. Як вбачається з вироку Львівського апеляційного суду від 09.07.2020 визнано доведеним, що 30.03.2019. о 17 год. 40 хв. в м. Дрогобич по вул. Горішня Брама, [PERSON] , керуючи транспортним засобом „Меrcedes-Benz С200" д.н.з. [NUMBER] , у стані алкогольного сп`яніння, проявив неуважність до дорожньої обстановки та виїхав на смугу зустрічного руху, тим самим своїми діями створив аварійну обстановку водієві автомобіля „Mercedes-BenzVito" д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] , внаслідок чого відбулося зіткнення між транспортними засобами, а водій - [PERSON] отримав тілесні ушкодження, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що викликали тривалий розлад здоров`я, у зв`язку з чим [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тобто, наявність вини в діях відповідача у скоєні ДТП, яка відбулась 30.03.2019 додатковому доказуванню не підлягає. ПАТ „СК „УСГ" визнано вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком, про що складений страховий акт № ДКЦВ-19282/1, відповідно до якого розмір страхового відшкодування власнику автомобіля марки „Mercedes-BenzVito" д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] становить 97000 грн. (а/с 89). Факт сплати страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням № 7140 від 12.03.2020 (а/с 90). З претензії про відшкодування збитків в порядку регресу № 43111 від 18.08.2020 вбачається, що ПАТ „СК „УСГ" зверталося до [PERSON] із пропозицією у добровільному порядку здійснити перерахування суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 97000 грн. на рахунок ПАТ „СК „УСГ", проте, вимоги страховика не були виконані. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до підпункту «ґ» п.38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Відтак, відповідачем було порушено умови договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АМ/3578122 від 23.07.2018 та ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо повідомлення страховика про настання страхового випадку. З огляду на вищезазначене, у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПАТ „СК „УСГ" завдані збитки в порядку регресу в розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом № АМ/3578122 від 23.07.2018. З огляду на вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позивачем доведено наявність правових підстав для стягнення з відповідача в порядку регресу сплаченої ПАТ „СК „УСГ" суми страхового відшкодування в розмірі 97000 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270 грн.

Outcome: approved