Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

08 вересня 2017 року до суду звернулася [PERSON] з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], аліментів в\~ твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 29.05.2010 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від цього шлюбу у сторін народилося двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 05.12.2015 року шлюб між сторонами розірвано. Діти проживають разом з позивачем, вона власними силами не може забезпечити синам належний рівень життя. Останнього часу відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дітей, хоча має задовільний стан здоровя, являється приватним підприємцем, його доходи є нестабільними та мінливими. В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги підтримала. Додатково вказала, що вона знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною. На утримання молодшого сина вона отримує соціальну допомогу в розмірі 1000 грн. на місяць. Інших доходів не отримує. Вона разом з дітьми проживає за адресою [INFO], у однокімнатній квартирі, що належить відповідачу. Останній, проживає окремо. Відповідач до серпня 2017 року надавав допомогу в утриманні дітей. Після чого між сторонами виник спір щодо порядку їх утримання. Пояснила, що вона не має у власності нерухомого майна, автомобілів, цінного майна, вкладів у банку. Стан здоровя дітей задовільний, хронічних захворювань вони не мають. На даний час діти забезпечені одягом, іграшками та мінімальним запасом продуктів харчування, однак, оскільки діти ростуть, в подальшому необхідно забезпечувати їх вказаним речами. Менший син відвідує дитячий садок, та батьківська плата становить близько 260 грн. на місяць. Старший син навчається у першому класі і вона сплачує батьківські внески. Під час спільного утримання дітей на їх утримання сторони витрачали близько 5-5,5 тисяч гривень на місять. Розмір витрат обґрунтовує тим, що відповідач отримує дохід від підприємницької діяльності з надання послуг пасажироперевезень, що здійснюються чотирма пасажирськими автобусами, має найманих працівників, і розмір його середнього доходу в місяць становить близько 15-20 тис. грн. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про день місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Забезпечив участь представника в судовому засіданні. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що від шлюбних стосунків сторони мають двох спільних дітей, які на даний час проживають разом з позивачем. [PERSON] проживає окремо. Позовні вимоги не визнав в повному обсязі, зважуючи на те, що позивачем не обґрунтовано розмір необхідних витрат на утримання дітей, та крім того не доведено можливість відповідача сплачувати аліменти в зазначеному у позові розмірі. Додатково пояснив, що валовий дохід від підприємницької діяльності за останній рік становить близько 80\~000 грн. При цьому, із вказаних коштів відповідач сплачує всі необхідні платежі щодо обовязкових відрахувань, платежі щодо найманого працівника, та оперативні витрати щодо ведення підприємницької діяльності. В підприємницькій діяльності він використовує 4 автобуси, які перебувають в оренді та належать його матері [PERSON] Підприємницька діяльність не є рентабельною, і дохід від неї не є значним і становить близько 4,5 тис. грн. на місяць. У власності відповідач має однокімнатну квартиру в смт.Варва, в якій проживає позивач разом з їх дітьми. Відповідачу належить земельна ділянка, розташована в смт.Варва, по вул.\~Галушки, на якій розпочато будівництво нежитлового приміщення. [PERSON] не має інших утриманців, непрацездатних осіб на утриманні. Стан його здоровя задовільний. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8,9). 05.12.2016 року рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.7). Діти проживають разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS], що підтверджується сторонами. Відповідач та неповнолітні зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с. 12). Відповідач [PERSON] є приватним підприємцем, основним видом діяльності якого є перевезення пасажирським наземним транспортом міського та приміського сполучення (а.с. 10-11). Як вбачається із довідки, виданої Прилуцькою обєднаною ДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області ФОП [PERSON] перебуває на обліку у Варвинському відділенні з 28.02.2013 року. Свою діяльність здійснює на спрощеній системі оподаткування. Згідно поданих декларацій платника податків єдиного податку ФОП за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р. складає 100000,00 грн. У відповідності до відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України [PERSON] в період з 01.01.2016 р. по 30.06.2017 р. отримував дохід у сумі за 2016 рік - 56191 грн., за 2017 рік 21130 грн. (а.с. 25). На підтвердження витрат по здійсненню підприємницької діяльності відповідачем представником відповідача подано трудовий договір від 25 березня 2013 року з [PERSON], оплата праці згідно до якого становить мінімальну заробітну плату +3 грн. Аналогічно, представником позивача подано фіскальні чеки на купівлю дизельного пального за 2017 рік на суму 37617,44 грн. та витрат по договорам страхування за 2016 рік на суму 2331,36 грн., за 2017 рік на суму 2620,36 грн. Як вбачається із довідки з Прилуцької обєднаної ДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області від 21 вересня 2017 р. розмір податків та зборів сплачених [PERSON] за 2016 рік становив 14108,47 грн., за 2017 рік (станом на 20.09.2017 р.) 14867,17 грн. Згідно до ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~\~20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 1 та 2 статті 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ЗУ «Про державний бюджет на 2017 рік»\~ прожитковий мінімум для дитини до 6 років становить 1426 грн., від 6 до 18 років становить 1777 грн. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)Стан здоров»я дітей, який є задовільним та їх матеріальне становище, що потребує покращення. 2)Стан здоровя платника аліментів, який також є задовільним та матеріальне становище, що дозволяє сплачувати аліменти на утримання своїх дітей. 3)Відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб на утриманні. 4)Наявність нерухомого майна. 5)Щодо наявності обставин, передбачених п. 3.2 ч.3, ч. 4 ст. 182 СК України суд зазначає наступне. Оцінюючи матеріальний стан платника аліментів, зокрема щодо його доходу від підприємницької діяльності слід зазначити, що спрощена система оподаткування діяльності фізичних осіб-підприємців не надає змоги встановити в повному обсязі реальний дохід підприємця від підприємницької діяльності, оскільки бухгалтерський облік та фіскальний контроль таких субєктів зведений до мінімуму. Згідно до наданих стороною відповідача документів його витрати з підприємницької діяльності за 2017 рік становили 14867,17 грн. по сплаті податків та зборів, 37617,44 грн. витрат на придбання пального, 2620,36 грн. витрат по договорам страхування на суму, що загалом становить 55104,97 грн. А дохід, як фізичної особи згідно довідки становить 21130 грн. Слід зазначити, що фінансову звітність щодо розміру доходу як ФОП за 2017 рік відповідачем ще не подано, отже оцінити цю діяльність на даний час не можливо. Хоча, задекларований відповідачем розмір від діяльності ФОП за 2016 рік становив 100\~000 грн., при доходах як фізичної особи у 56191 грн. Наведені факти у їх сукупності дають суду підставу вважати, що матеріальний стан відповідача є достатнім для призначення аліментів у розмірі більшому за мінімальний розмір, встановлений законодавством. При визначенні розміру аліментів суд зважає і на пояснення позивача в частині матеріального забезпечення дітей на даний час, загальний розмір утримання дітей до виникнення даного спору, обовязок позивача утримувати своїх неповнолітніх дітей. Враховуючи наведене, заявлений позов підлягає частковому задоволенню, і суд вважає за можливе здійснити стягнення аліментів на утримання дітей з відповідача в твердій грошовій сумі у розмірі 1300 гривень щомісячно на кожну дитину. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави 640 (шістсот сорок) гривень судового збору, так як за законом позивач звільнений від його сплати. На підставі ст.ст.\~7,\~181-183,\~192 СК України та

Outcome: partial