Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] з позовом про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідачів було позбавлено батьківських прав на підставі рішення суду. Дитина [PERSON] проживає разом з позивачем, яка є бабусею дитини. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з кожного відповідача по ј частини заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законом. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.06.2021 постановлено відкрити провадження, розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судовому засіданні просили позов задовольнити в повному обсязі, вказувала, що наразі оформила опікунство над онукою, повністю займається її вихованням та утриманням. Відповідачі у справі в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялися належним чином, відповідно до вимог закону, про причини неявки суд не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи, до суду не надсилали, відзив та інші заяви з процесуальних питань від них до суду не надходили. В зв`язку з чим, відповідно до вимог ст.ст.223, 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У встановлений судом строк відповідачі відзив на позовну заяву не подали. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність відповідачів за правилами позовного провадження та в порядку заочного провадження відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подала. При цьому, позивач не заперечувала щодо такого вирішення справи. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] . Батьками [PERSON] є [PERSON] , [PERSON] . Відповідно Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 03.06.2017, позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав, та встановлення опіки задоволено частково. Позбавлено [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно їх дочки [PERSON] , [INFO] . Залишено неповнолітню [PERSON] , [INFO] , з бабусею [PERSON] , [INFO] , поклавши на орган опіки піклування - Святошинську районну в м. Києві державну адміністрацію нагляд за дитиною, до визначення опікуна дитини. Рішення набрало законної сили 03.07.2019. Позивач вказує, що [PERSON] в жовтні 2007 року залишила дочку [PERSON] , з того часу зв`язок з нею було втрачено, місце її проживання невідоме. [PERSON] створив нову сім`ю, участі у вихованні та утриманні дочки [PERSON] не приймає. При розгляді цивільної справи про позбавлення батьківських прав було встановлено, що дитина з 2007 року, фактично перебуває під повною опікою бабусі [PERSON] . Згідно з Розпорядженням Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації №617 від 06.09.2019 встановлено піклування над неповнолітньою [PERSON] , [INFO] . Призначено [PERSON] піклувальником для неповнолітньої [PERSON] . Враховуючи рішення Святошинського районного суду м. Києва від 03.06.2017, відповідно до ст.166 СК України для відповідачів настали правові наслідки позбавлення їх батьківських прав. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно з ч.1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відтак, позбавлення батьківських прав не припиняє обов`язку відповідачів по утриманню своєї доньки до досягнення повноліття. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо обов`язку осіб, позбавлених батьківських прав, утримувати дитину» за № 1370-VIIІ від 17.05.2016 року, який набрав чинності 08.06.2016 року, стаття 166 СК України доповнена частиною третьою, якою встановлено, що суд, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав, одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст. 67 ЦК України, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Відтак, не визначення при розгляді спору про позбавлення батьківських прав питання про стягнення аліментів, не може бути підставою в обмеженні прав дитини на отримання належного утримання від батьків. В судовому засіданні не було спростовано відсутність допомоги в утриманні дитини з боку батьків. Позивач пояснила, що після позбавлення батьківських прав, ситуація не змінилась, батьки не приймають належної участі у вихованні дитини. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 2 ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Приписами ч. 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. На підставі ч.1, 2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Судом встановлено, що відповідачі працездатного віку, мешкають окремо від дитини, інформація про рівень доходів відповідачів - відсутні.. Таким чином, виходячи з обов`язку батьків утримувати дітей, конституційного права особи на прожитковий мінімум, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів на користь опікуна дитини в заявленому розмірі з дати пред`явлення позову згідно вимог ч. 1ст. 191 СК України. На основі повного та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. А відтак, у кожної зі сторін є право на звернення до суду з позовом про збільшення (зменшення) розміру аліментів в разі настання передбачених законом умов. Згідно зі ст.191 СК України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 07.06.2021. Згідно зі ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли. Відтак, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 2 724,00 грн. На підставі п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, Декларації прав дитини, Конвенції про права дитини, ст.51 ч.2 Конституції України, ст.ст.3, 150, 155,157,164,166, 180-182, 184, 191 СК України, ст.ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved