Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

24.05.2016 року позивачка звернулися до суду з позовною заявою та просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру за адресою м.Суми, прос. Курський 41, кв. 10. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що вона зареєстрована за адресою м.Суми, прос. Курський 41, кв. 10 та постійно там проживає. Дана квартира була отримана її матір'ю [PERSON] в найм згідно ордеру № 10 від 25.01.1986 р. [PERSON] виплатила пайові внески за вказану квартиру в повному обсязі в 1998 р., але не отримала правовстановлюючого документу на квартиру за адресою м.Суми, прос. Курський 41, кв. 10. На момент смерті [PERSON], 14.11.2010 р., позивачка була зареєстрована та проживала у вказаній квартирі. 13.05.2016 року позивачка звернулися до Другої [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів оформлених належним чином на спадкове майно. Так як, позивачка не може зареєструвати право власності у встановленому законом порядку, бо відсутні правовстановлюючі документи на квартиру за адресою м.Суми, прос. Курський 41, кв. 10 , тому вимушена звернутися до суду за захистом свого цивільного права. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримали, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Представник відповідача в судове засідання повторно не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать розписки про отримання судових повісток, причину неявки суду не повідомив, заяв про відкладання розгляду справи від нього до суду не надходило. Представник третьої особи Другої [PERSON] державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, при вирішенні спору покладається на розсуд суду, самостійних вимог не заявляє. Заслухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, суд дав оцінку зібраним доказам та вважає, що позов слід задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що позивачка є донькою [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження І- БП № 257211 від 19.01.1972 року. (а.с. 16). Згідно свідоцтва про одруження, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на "Ткаченко". (а.с. 17). [PERSON] померла 14.11.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БП № 162286 від 15.11.2010 року. (а.с.13) Згідно довідки ПП "наш Дім" [PERSON] зареєстрована за адресою м.Суми, прос. Курський 41, кв. 10.(а.с.6). Відповідно до довідки ЖБК № 55 "АЛМАЗ" № 12 від 11.05.2016 р. [PERSON] належить квартира за адресою м.Суми, прос. Курський 41, кв. 10 та сплати пайові внески за вказану квартиру вона сплатила в повному обсязі у 1998 р. (а.с.8). Згідно відповіді Другої [PERSON] державної нотаріальної контори № 999/0116 від 13.05.2016 року на заяву [PERSON] про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом після смерті 14.11.2010 року її матері [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, оформлених належним чином, на квартиру за адресою м.Суми, прос. Курський 41, кв. 10. (а.с. 7). Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово та згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки та згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чи ном, суд вважає, що за позивачкою слід визнати право власності на квартиру за адресою м.Суми, прос. Курський 41, кв. 10 в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON]

Outcome: approved