Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з 11.02.2013 року по 19.03.2014 року вона працювала у ТОВ «Елга» на посаді секретаря-референта. 19.03.2014 року вона звільнилася, але розрахунку з нею відповідач не провів. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість із заробітної плати в сумі 6 334 грн 03 к., компенсацію за невикористану відпустку у сумі 2 509 грн 71 к. та середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 20 березня 2014 року по 30.09.2015 року в сумі 44 816 грн 25 к. Також позивач просить стягнути на її користь моральну шкоду у сумі 30 000 грн, оскільки вона була змушена постійно ходити до керівництва щодо виплати їй заробітку, відсутність коштів викликала у неї депресію, вона була змушена просити гроші у своїх близьких, вона страждала з цього приводу, їй було соромно. Також в родині виникали сварки через відсутність її зарплати, внаслідок чого вона нервувала, що вплинуло на її стан здоровя. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач, не зважаючи на неодноразові повідомлення про місце і час розгляду справи, в судове засідання не зявився, заперечень на позов та доказів на спростування позовних вимог не надав, тому суд вважає можливим слухати справу без його участі, постановивши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Записами в трудовій книжці позивачки, копіями наказів про прийняття на роботу та звільнення підтверджується, що позивачка працювала в ТОВ «Елга» секретарем-референтом з 11.02.2013 року по 19.03.2014 року. (а.с. 7-9) Наявність заборгованості з заробітної плати підтверджується зверненнями позивача до ТОВ «Елга» з вимогою її виплати від 12.08.2015 р. ( а.с. 5) та індивідуальними відомостями про застраховану особу від 03.11.2015 року (а.с. 20), з яких вбачається, що заробітна плата нараховувалась, але не виплачувалась та не сплачувався єдиний соціальний внесок, який сплачується одночасно з перерахуванням коштів на виплату заробітної плати. Відповідно до ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно зі ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення, а відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно довідки ТОВ «Елга» від 08.04.2014 року № 46/1 середньоденний заробіток позивачки становить 119 грн 51 к. (а.с. 21). Позивачка зазначає, що їй не було виплачено заробітну плату за січень 2014 року в сумі 2 509 грн 71 к., лютий 2014 року - 2 390 грн 20 к. та березень 2014 року 1 434 грн. 12 к. та просить стягнути загалом 6 334 грн 03 к. З довідки про середньоденний заробіток та індивідуальних відомостей про застраховану особу вбачається, що заробітна плата позивачки за січень 2014 року та лютий 2014 року становила по 2 450 грн, що не відповідає розрахунку наданому позивачкою. Доказів сплати заборгованості з зарплати відповідач суду не надав. Згідно наказу про звільнення № 14-о від 19.03.2014 року невикористана відпустка позивачки становить 21 день (а.с. 7) Також згідно даного наказу бухгалтерія мала провести остаточний розрахунок з [PERSON] та виплатити їй компенсацію за невикористану відпустку. Доказів виконання вказаного наказу суду не надано. Відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 «Про порядок обчислення середньої заробітної плати» компенсація за невикористану відпустку має становити: 28 057,53 грн (заробітна плата за 12 календарних місяців з березня 2013 року по лютий 2014 року) : 355 (кількість календарних днів за винятком святкових та неробочих днів) = 79,09 грн (середньоденний заробіток) х 21 (календ. дні невикористаної відпустки) = 1 659,74 грн. Наданий позивачкою розрахунок компенсації за невикористану відпустку у сумі 2 509,71 грн ( а.с. 3) не відповідає положенням Порядку. Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу (а.с. 20) до виплати [PERSON] в березні 2014 року належало 3 129,84 грн, тобто заробітна плата та компенсація за невикористану відпустку. Отже заробітна плата позивачки в березні 2014 року склала 1 470, 1 грн (3 129,84- 1659,74) Таким чином, заборгованість з заробітної плати перед позивачкою становить 6 370,1 грн Відповідно до п 20. постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» N 13 від 24.12.1999 р. установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Середньоденний заробіток позивачки становить 119,51 грн, отже середній заробіток за час затримки розрахунку, що підлягає стягненню з відповідача: 119,51 х 382 (кількість днів затримки по день звернення до суду) = 45 652,82 грн. Позивачкою заявлено до стягнення 44 816, 25 грн, при цьому в розрахунку (а.с. 2) позивачкою не додана сума за 7 днів затримки розрахунку в березні 2014 року. Зважаючи на вказане та пункт 20 зазначеної постанови, суд вважає можливим стягнути на користь позивачки 45 652,82 грн. Відповідно до статті 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Судом встановлено, що відповідач порушив трудові права позивачки, що в будь-якому випадку викликає моральні страждання та потребує додаткових зусиль для організації свого життя, оскільки особі доводиться враховувати відсутність коштів, які вона законно сподівалась отримати, викликає почуття невпевненості щодо можливості забезпечити себе та родину. Разом з тим, суд приймає до уваги, що позивачка з 01.10.2013 року працювала в ТОВ «Безпечні технології утилізації» за сумісництвом, а з 20.03.2014 року - на постійній основі. (а.с. 9), а отже вона не була позбавлена засобів до існування. Виходячи з вищезазначеного, розмір моральної шкоди в сумі 30 000 грн. суд знаходить завищеним, таким, що не відповідає обставинам справи та доказам щодо фактично заподіяної моральної шкоди, тому розмір заподіяної моральної шкоди позивачу суд визначає у сумі 1 500 грн. Таким чином, з відповідача по справі на користь позивачки підлягає стягненню загалом 1659,74 +6 370,1+ 45 652,82 + 1 500 = 55 182,66 грн. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 24 грудня 1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці " передбачено, що оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України на користь держави з відповідача підлягає стягненню пропорційно до задоволених вимог (100 % - задоволених вимог про стягнення заборгованості, середнього заробітку, компенсації та 5 %- вимоги про відшкодування моральної шкоди) - 511, 57 грн судового збору (487,21 + 24,36).

Outcome: partial