Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

19.09.2017 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт його постійного проживання зі своєю матір'ю [PERSON] до дня її смерті 05 березня 2014 року за адресою: Запорізька область, Приазовський район, смт Нововасилівка, вул. Кооперативна, 23а. Заява обґрунтована тим, що матір'ю заявника є [PERSON], яка після розірвання шлюбу з батьком заявника обрала прізвище "Пікалова". 05 березня 2014 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на зареєстровані за нею земельні ділянки на території Нововасилівської селищної ради Приазовського району Запорізької області, які належали померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 019519 від 30.05.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 28. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 06.08.2014 року за запитом заявника, земельна ділянка з кадастровим номером 2324555400:04:005:0038, розташована на території Нововасилівської селищної ради Приазовського району Запорізької області, цільове призначення - землі сільськогосподарського призначення, для ведення особистого селянського господарства, площею 1,0880 га перебуває у приватній власності [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 019519 від 30.05.2003 року. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 18.08.2014 року за запитом заявника, земельна ділянка з кадастровим номером 2324555400:04:004:0061, розташована на території Нововасилівської селищної ради Приазовського району Запорізької області, цільове призначення - землі сільськогосподарського призначення, для ведення особистого селянського господарства, площею 11,1100 га перебуває у приватній власності [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 019519 від 30.05.2003 року. Оскільки інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, заявник вважав, що він єдиний успадковує земельні ділянки і тому своєчасно не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Заявник вважав, що прийняв спадщину через те, що проживав разом із матір'ю з липня 2013 року до часу її смерті. Крім того, всі документи на спадкові земельні ділянки зберігаються у нього і він вже фактично три роки користується ними та сплачує податки. Маючи намір оформити свої спадкові права заявник [PERSON] 01.09.2017 року звернувся до Приазовської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак, письмовим поясненням № 908/01-16 від 01.09.2017 року державний нотаріус Приазовської державної нотаріальної контори [PERSON] повідомив заявнику, що останній пропустив встановлений законодавством строк для прийняття спадщини, оскільки на час відкриття спадщини постійно не проживав зі спадкоємцем і вони не були зареєстровані за однією адресою. В судовому засіданні [PERSON] підтримав заяву з викладених у ній підстав. Заінтересована особа Нововасилівська селищна рада Приазовського району Запорізької області, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання уповноваженого представника не направила, в особі голови сільської ради [PERSON] надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника селищної ради, не заперечує проти задоволення вимог заявника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню на наступних підставах. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Під час розгляду справи судом встановлено, що 05 березня 2014 року померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 290371 від 07.03.2014 року. Згідно копії свідоцтва про народження серії ГД № 011159 від 06.05.1957 року, батьками заявника [PERSON], 23.04.1957р.н., є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЖС № 149519 від 09.09.2003 року, виданого повторно, 11 лютого 1981 року відділом реєстрації актів громадянського стану Приазовського районного управління юстиції Запорізької області було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] змінено на "Пікалова". Заявник [PERSON] народився 23 квітня 1957 року в смт. Нововасилівка Приазовського району Запорізької області. В паспорті громадянина України серії СЮ № 092438, виданому 07.06.2008 року, місце реєстрації [PERSON] з 31.05.1997 року зазначено м. Мелітополь Запорізької області, вул. Бєлякова, буд. 330. Після смерті матері заявника відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на земельні ділянки на території Нововасилівської селищної ради Приазовського району Запорізької області, які належали померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 019519 від 30.05.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 28. Згідно з довідкою виконавчого комітету Нововасилівської селищної ради № 1519 від 30.08.2017 року, [PERSON] була зареєстрована та мешкала з 1975 року по день смерті 05 березня 2014 року за адресою: смт. Нововасилівка Приазовського району Запорізької області, вул. Кооперативна, буд. 23а. Разом з померлою на день її смерті ніхто зареєстрований не був. Звісним спадкоємцем є її син [PERSON], [INFO] Згідно з довідкою виконавчого комітету Нововасилівської селищної ради № 1520 від 30.08.2017 року, [PERSON] фактично прийняв спадщину після померлої 05.03.2014 року матері [PERSON] спільним проживанням з нею на день смерті, та прийняв спадщину володінням документів на земельну ділянку. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт проживання [PERSON] з [PERSON] з липня 2013 року і по день її смерті, у звязку з поганим станом здоровя [PERSON] і необхідністю надання їй допомоги. Як встановлено судом з витребуваних копій матеріалів спадкової справи № 33/2014 після смерті [PERSON], єдиним спадкоємцем є [PERSON], інших спадкоємців немає. Відповідно до ч. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як передбачено ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. На підставі викладеного та

Outcome: approved