Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

26.04.2021 р. позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Провадження у справі відкрито 26.04.2021 р. (спрощений порядок). Ухвалою суду від 26.04.2021 р. витребувано докази за клопотанням представника позивача (а.с. 39-40). Короткий зміст вимог позовної заяви з урахуванням заяви про зміну підстав позову Позовні вимоги позивач обґрунтовував наступним. 27.06.2019 р. позивача було прийнято на посаду директора філії ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України «Роївський елеватор», 10.09.2019 року його переведено на посаду заступника директора філії АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Легендарненський елеватор», 17.08.2020 р. переведено на посаду директора філії АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Легендарненський елеватор» на умовах контракту. 26.03.2021 р. позивача було звільнено з займаної посади згідно п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП у зв`язку з порушенням умов контракту, про що було видано наказ та внесено трудовий запис до трудової книжки позивача. 29.03.2021 р. позивач ознайомився з наказом про звільнення та під час ознайомлення з наказом зазначив, що з 25.03.2021 р. по теперішній час хворіє та перебуває на лікарняному. Вважає, що його звільнення у період тимчасової непрацездатності є незаконним та є підставою для поновлення його на роботі. Також, додатковими підставами для поновлення його на роботі зазначає, що між ним та позивачем неодноразово укладались угоди на продовження дії контракту, що свідчить про відсутність порушень умов контракту в його діях. Зазначає, що документи, зазначені у наказі та на підставі яких такий наказ прийнято, не відповідають дійсності. Відповідачем не перевірено належним чином виконання умов контракту, не враховано об`єктивні обставини. Не взято до уваги, що підприємство працювало в умовах запроваджених обмежувальних протиепідемічних заходів, що вплинуло на показники фінансової діяльності підприємства, листом від 11.01.2021 р. № 130-7-18/55 роботу філій призупинено та позивач у відповідності до положень п. 3.4.3 контракту 11.01.2021 р. видав наказ про оголошення простою строком до 15.02.2021 р. Вважає, що лист-аналіз звітів про показники ефективності виконання майна і прибутку філії АТ «Державна продовольча-зернова корпорація України» «Легендарненський елеватор» з 01.09.2020 р. по 28.02.2021 р. не містять розрахунків, перевірок проведено не було, в 2020 році філія працювала в умовах карантину, а з 15.02.2021 р. в умовах простою, а заплановані показники ефективності були встановлені без урахування можливого простою. Позивач вважає, що доповідні довідки не є належним доказом наявності порушень п. 2.1, 3.4.11, 3.4.18 контракту ним. Також зазначає, зо відповідачем були створені умови вивільнення посади, яку зайняв 26.03.2021 р. [PERSON] на підставі заяви від 17.03.2021 р. Оскільки позивач належним чином виконував умови контракту, підстав для його звільнення у відповідача не було, додані до відзиву документи є лише статистичною звітністю, а не фінансовими документами. Також вважає, що його звільнення проведено в рамках дисциплінарного провадження, з порушенням строків та за відсутності підстав для такого. Просить суд визнати незаконним та скасувати наказ АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» від 26.03.2021 р. № 344-к про звільнення [PERSON] ; поновити [PERSON] на роботі на посаді директора філії АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Легендарненський елеватор» з 26.03.2021 р.; стягнути з АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу (а.с. 1-5, 161-165). Позиція відповідача по справі 25.05.2021 р. до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України», який суд приймає до уваги, як такий, що відповідає положенням ст. 178 ЦПК України та поданим з належним обґрунтуванням причин пропуску строку його подання, які суд визнає поважними. Заперечень позивача щодо прийняття вказаного відзиву до розгляду не надійшло (а.с. 72-83) та документи на підтвердження зазначених у ньому обставин. У відзиві відповідач просить відмовити у задоволенні позовної заяви у зв`язку з її необґрунтованістю та безпідставністю. Позицію мотивує тим, що звільнення позивача у зв`язку із порушенням умов контракту є правомірним. Згідно додатку до контракту затверджено показники ефективності використання майна і прибутку філії АТ «ДПЗКУ» «Легендарненський елеватор». 03.12.2020 р. позивачем листом 340 було надано товариству звіт про виконання показників ефективності використання майна і прибутку філії АТ «ДПЗКУ» «Легендарненський елеватор» за період з 01.07.2020 р. по 30.09.2020 р., згідно яких рентабельність продажів як основний фінансовий показник діяльності філії становить уже -8%, фактичне завантаження виробничих потужностей філії становить менше, ніж на половину від запланованого. Відповідно до показників, зазначених у звіті за період з 01.10.2020 р. по 31.12.2020 р. рентабельність продажів становить уже - 269%, а фактичне завантаження виробничих потужностей філії становить менше 10% від передбачених товариством показників. Згідно довідки начальника планово-економічного управління щодо виконання плану доходів і витрат за вересень-лютий 2020-2021 маркетингового року по філії, завантаження виробничих потужностей становить всього 6% від встановленого товариством плану. Звертає увагу суду, що надані позивачем звіти підтверджують визнання позивачем факту невиконання завантаження виробничих потужностей філії та невиконання ним плану щодо фінансових показників діяльності філії, які були визначені в додатку до контракту. Зазначають, що звіти про виконання показників ефективності використання майна і прибутку філії за період з 17.08.2020 р. по 17.11.2020 р., з 01.07.2020 р. по 30.09.2020 р., з 01.10.2020 р. по 31.12.2020 р. і довідка начальника планово-економічного управління щодо виконання плану заходів і витрат за вересень-лютий 2020-2021 р. маркетингового року по філії свідчать про порушення позивачем п. 2.1,3.4.11,3.4.18 контракту. Діяльність філії за керівництво позивача була збитковою. Вказує, що наявність підстав для дострокового розірвання контракту з підстав, передбачених п. 6.2 контракту фіксується товариством, яке самостійно визначає шляхи здійснення такої фіксації.25.03.2021 р. в.о. директора департаменту елеваторної діяльності було направлено службову записку № 701047, якою було зафіксоване значне зниження показників ефективності використання майна і прибутку філії, де запропоновано можливість дострокового розірвання контракту з позивачем, з огляду на таке зниження показників. Посилається на те, що відповідно до п. 3.4.27 контракту, позивач, як керівник, зобов`язаний був у разі своєї відсутності більше доби забезпечити невідкладне письмове повідомлення про це товариство, що їм зроблено не було, що також є порушенням контракту. Також не погоджується із пред`явленими позивачем до стягненнями судовими витратами, оскільки справа є справою незначної складності, розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, витрати на професійну правову допомогу є неспівмірними з об`ємом робіт і складністю справи. У додаткових поясненнях представник відповідача зазначив, що Перший звіт позивача, який є підставою для наказу від 26.03.2021 р. № 344-к фіксує такі показники за період з 01.07.2020 р. по 30.09.2020 р., другий за період з 01.10.2020 р. до 31.12.2020 р., у доповіді начальника планово-економічного управління вказаний період вересень 2020-лютий 2021, тоді, як лист щодо призупинення роботи філії направлено лише у січні 2021 року, а тому такий лист не може бути причиною невиконання позивачем показників діяльності. Позивач, укладаючи контракт, погодився з його умовами, у тому числі й з підвищеною відповідальністю за порушення його умов. Необхідності у додатковій перевірці діяльності позивача не було, вказане відповідно до умов контракту є правом товариства, а не його обов`язком. Вважає. що наданих документів достатньо було для прийняття рішення про звільнення позивача. Також зазначає, що розірвання контракту не є дисциплінарним стягненням, а отже посилання позивача на відповідні положення КЗпП є безпідставним. Повноваження позивача припиняються 31.05.2021 р., на даний момент строк дії контракту закінчився, підстави для продовження такого строку відсутні, а тому немає й правових підстав для поновлення позивача на роботі (а.с. 177-180, 188-195). Процедура розгляду Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, бажання приймати участь у розгляді справи не висловив. Його інтереси у вказаному провадженні забезпечені участю його представника, адвоката Король Т.В. Сторони не наполягали на виклику позивача, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутністю, з наведених вище підстав. Представник позивача у судовому засіданні Король Т.В. підтримала позовні вимоги, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та заяві про зміну підстав позову. Просила поновити позивача на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу до дати розгляду справи у суді. Просила стягнути також на користь позивача понесені судові витрати у сумі 7500 грн., обґрунтування яких додала до матеріалів позовної заяви. Додатково зазначила, що відсутні у матеріалах справи дані про дійсні затверджені показники ефективності використання майна та прибутку філії позивача, на які посилається у звіті та довідці відповідач, як на підставу звільнення позивача, тобто відсутні докази, чи дійсно позивач порушив умови контракту, вказані у наказі про його звільнення. У листі позивача повідомлено про його звільнення за п. 1 ст. 36 КЗпП, натомість звільнено за порушення умов контракту (а.с. 33). Той факт, що прийняли на місце позивача іншу особу 26.03.2021 р. на підставі її заяви від 17.03.2021 р., в той час, як позивача звільнено 26.03.2021 р., свідчить про те, що відповідач штучно вивільнив посаду позивача, оскільки він посилається, що 25.03.2021 р. стало відомо про неякісну роботу позивача, що не відповідає фактичним даним. Представник відповідача Нікішина О.Ю. просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з підстав, зазначених відповідачем у відзиві та додаткових письмових поясненнях. Зазначила, що саме 25.03.2021 р. відповідач дізнався про неякісну роботу позивача, а тому терміново необхідно було призначати нового керівника філії, щоб не зупиняти її діяльність. Проте, не зазначила, чому заява іншою особою, претендувавшою на місце позивача, підписано 17.03.2021 р., тобто що до часу, коли підприємство дізналося про неякісну, на його думку роботу позивача. Вказала, що відповідно до п. 2.1 контракту дійсно повинні затверджуватись показники роботи філію та вказані показники є додатком до контракту. Можливо такі показники повинні затверджуватись філією, та вони є у філії, але жодних клопотань щодо їх витребування не заяв`ляла. Вказала, що звільнення позивача було проведено з дотриманням процедури та є обґрунтованим. Додатково зазначила, що показники ефективності використання майна і прибутку філії АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Легендарненський елеватор» (а.с. 103) і є додатком до контракту позивача, не зважаючи на те, що у п. 2.1. контракту вказано на існування додатку щодо затверджених показників № 1, а у вказаних показниках відсутній номер додатку. Крім того, пояснила, що [PERSON] як директор підписав їх 13.08.2021 р., на що мав право, не зважаючи на те, що директором він переведений 17.08.2021 р. Чому вказані показники не затверджені підприємством, відповіді не надала. Зазначення у вказаних показниках періоду з 19.01.2020 р. по 31.05.2021 р., беручи до уваги, що позивач приступив до виконання своїх обов`язків 17.08.2020 р. вважає технічною помилкою, повинно було бути зазначено 19.01.2021 р. Щодо довідки щодо виконання плану доходів та витрат за вересень-лютий 2020-2021 МР (а.с. 104) вказала, що це є внутрішнім документом, а тому вказана довідка не повинна скріплюватись печаткою підприємства (або штампом). Фактичні обставини, встановлені судом Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступне. Згідно наказу від 13.08.2020 р. № 594-к АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» [PERSON] переведено на посаду директора філії акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Легендарненський елеватор» з 17.08.2021 року на умовах контракту (а.с. 18), звільнений наказом в.о. голови Правління АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» А. Власенко наказом № 344-к від 26.03.2021 р. у зв`язку з порушенням пунктів 2.1, 3.4.11, 3.4.18 Контракту на підставі: службової записки в.о. директора департаменту елеваторної діяльності В. Почепа від 25.03.2021 р. № 7-1-47; контракту № 32 від 13.08.2020 р. з додатком до контракту від 13.08.2020 № 32 «Показники ефективності використання майна і прибутку філії АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Легендарненський елеватор», додаткової угоди № 1 від 17.11.2020 р., № 2 від 15.12.2020 р., № 3 від 18.01.2021 р. до контракту; довідки начальника планово-економічного управління фінансово-економічного департаменту АТ «ДПЗКУ» Д. Пилипіва щодо виконання плану доходів і витрат за вересень-лютий 2020-2021 МР по філії АТ «ДПЗКУ» «Легендарненський елеватор»; звіт директора філії АТ «ДПЗКУ» «Легендарненський елеватор» [PERSON] про виконання показників ефективності використання майна і прибутку філії АТ «ДПЗКУ» «Легендарненський елеватор» за період з 01.10.2020 р. по 31.12.2020 р. (а.с. 22). Вказане також підтверджується й записом у трудовій книжці позивача (а.с. 8-13). 13.08.2020 р. між АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» та [PERSON] укладено контракт № 32. Наказом № 801-к від 17.11.2020 р., додатковими угодами: № 1 від 17.11.2020 р., № 2 від 15.12.2020 р. (наказ № 910-к), № 3 від 18.01.2021 р. (наказ № 49-к від 18.01.2021 р.), строк дії контракту продовжувався, зміни до інших умов контракту не вносилися (а.с. 19, 20, 21, 89, 90, 100). У останній за часом додатковій угоді № 3 від 18.01.2021 р. зазначено кінцевим строком дії контракту - 31.05.2021 р. включно (а.с. 21). Додатком до контракту № 32 від 13.08.2020 р. (без номера) директором [PERSON] визначені показники ефективності використання майна і прибутку філії з 17.08.2020 р. по 17.11.2020 р., з 18.11.2020 р. по 17.12.2020 р., з 18.12.2020 р. по 18.01.2021 р., з 19.01.2020 р. по 31.05.2021 р. (а.с. 103). Проте, суд звертає увагу, що вказаний додаток не містить номер, а згідно умов контракту (п. 2.1), затверджені показники філії повинні міститися у додатку № 1 до контракту. Крім того, вказаний додаток підписаний [PERSON] у якості директора 13.08.2021 р. (згідно пояснень представника відповідача), проте у трудовій книжці та наказі на переведення позивача на посаду директора міститься дата виконання його обов`язків - 17.08.2020 р., на вказаному додатку відсутні будь-які відмітки про його затвердження, підпис [PERSON] , який був в цей час без повноважень, не можна розцінювати, як затвердження показників керівництвом філії або АТ, яке повинно було відбуватися відповідно до розділу 2 п. 6 Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 18.06.2015 № 1000/5. Також у вказаному додатку зазначено період показників діяльності філії у тому числі й 19.01.2020 р. по 31.05.2021 р., в той час, як повноваження [PERSON] виникли 17.08.2021 р. І, хоча представник відповідача назвала дату 19.01.2020 р. технічною помилкою, суд вважає таке порушення під час складання даного документа суттєвим, оскільки періоди, що які складається довідка, істотно впливають й на позначення показників ефективності використання майна і прибутку філії, за порушення яких позивача було звільнено. Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що відсутні будь-які підстави вважати вказаний додаток (без номера) додатком 1 до контракту, з огляду на наведене. Отже, відповідачем не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів щодо затверджених показників ефективності використання майна і прибутку філії Товариства, передбачених п. 2.1 Контракту № 32 від 13.08.2020 р. Згідно службової записки в.о. директора департаменту елеваторної діяльності В. Почепа від 25.03.2021 р. № 7-1-47, департамент елеваторної діяльності розглянув звіти про виконання показників ефективності використання майна і прибутку філії АТ «ДПЗКУ» «Легендарненський елеватор» з 01.09.2020 р.-28.02.2021 р. та повідомляє в.о. голови Правління А. Власенку, що завантаження робочих потужностей (заготівельна діяльність) становить 6% виконання плану на 2020/2021 МР; фінансовий результат від звичайної діяльності до оподаткування становить -5,345,0 млн грн. (план +3608,- млн. грн.) та просять розглянути можливість дострокового розірвання контракту з директором філії [PERSON] , у зв`язку з невиконанням показників ефективності майна і прибутку (а.с. 92); Відповідно до довідки начальника планово-економічного управління фінансово-економічного департаменту АТ «ДПЗКУ» Д. Пилипіва щодо виконання плану доходів і витрат за вересень-лютий 2020-2021 МР по філії АТ «ДПЗКУ» «Легендарненський елеватор», відсоток виконання по плану у графі «заготівельна діяльність», приймання тонн становить 6% виконання по плану, фінансовий результат від звичайної діяльності до оподаткування складає -5345000, у той час як заплановано за вересень-лютий 3608000 (а.с. 104). Суд зазначає, що вказана довідка не містить дати її складання, що є порушенням розділу 2 п. 4 Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 18.06.2015 № 1000/5, також вказана довідка не містить даних про її реєстрацію, у порушення п.п. 3.1 розділу 3 Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 18.06.2015 № 1000/5, згідно якого службовий документ, отриманий установою або створений нею, у тому числі для внутрішнього користування, вважається внесеним до документаційного фонду установи з моменту його реєстрації; реєстрація документів проводиться з метою забезпечення їх обліку, контролю за виконанням і оперативним використанням наявної в документах інформації і полягає у веденні запису облікових даних про документ за встановленою установою реєстраційною формою, яким фіксується факт створення, відправлення або одержання документа, шляхом проставлення на ньому реєстраційного індексу з подальшим записом у зазначених формах необхідних відомостей про документ. Як вбачається зі звіту директора філії АТ «ДПЗКУ» «Легендарненський елеватор» [PERSON] про виконання показників ефективності використання майна і прибутку філії АТ «ДПЗКУ» «Легендарненський елеватор» за період з 01.10.2020 р. по 31.12.2020 р., за 4 квартал року заготівельна діяльність приймання, тонн за планом складає 8460, за фактом 697, фінансовий результат від звичайної діяльності до оподаткування за планом: 1753,8, за фактом: -2650,1 (а.с. 105). Проте, суд звертає увагу, що вказаний звіт є додатком № 1 до наказу від 08.02.2018 р. № 59, у матеріалах справи вказаний наказ відсутній. Згідно звіту про виконання показників ефективності використання майна і прибутку філії АТ «ДПЗКУ» з 01.07.2020 р. по 30.09.2020 р., завантаження виробничих потужностей заготівельна діяльність, приймання, тонн за планом 44226, за фактом 17859; фінансовий результат від звичайної за планом: 2272,0, за фактом:-301,0. Суд зазначає, що вказаний звіт у наказі про звільнення позивача від 26.03.2021 р. не відображений, як підстава звільнення (а.с. 106). 11.01.2021 р. за № 1307-18/55 Керівникам філій АТ «ДПЗКУ» скеровано лист, згідно якого, зокрема, у зв`язку з епідеміологічною ситуацією на виконання вимог постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 р., виходячи із планів роботи на період січня-лютого 2021 р. та завантаженості виробничих потужностей філії рекомендовано призупинити роботи філій Товариства (а.с. 166-167). 11.01.2021 р. директором філії [PERSON] видано наказ № 2/6 від 11.01.2021 р. «Про запровадження карантинного режиму роботи філії» та призупинено роботи з 12.01.2021 р.(а.с. 168-169). Вказаний період входить до періоду, зазначеному у службовій записці від 25.03.2021 р. № 7-1-47. Суд звертає увагу, що 26.03.2021 р. за № 130-1-19/1092 позивачу надіслано повідомлення АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України», у якому його повідомлено, що його звільнено згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України (наказ від 26.03.2021 р. № 344-к), у зв`язку з чим запропоновано з`явитися до підприємства задля ознайомлення з наказом та отримання трудової книжки (а.с. 33). І, хоча вказане посилання у даному листі на підставу звільнення - п. 1 ст. 36 КЗпП не має доказового значення щодо обставин звільнення позивача за іншими положеннями ст. 36 КЗпП, проте така інформація не відповідає дійсності, що підтверджено представником відповідача у судовому засіданні. Вказане названо також технічною помилкою. Згідно довідки від 19.04.2021 р. № ЛГН00000009, дохід позивача за період з 17.07.2020 р. по 26.03.2021 р. склав 169807 грн. 39 коп. Суд звертає увагу, що на посаді керівника філії позивач працював з 17.08.2020 р. (згідно наказу та запису у трудовій книжці), а тому зазначення липня місяця 2020 року та посилання, що в цей час позивач працював на посаді директора філії, у вказаній довідці, не відповідає обставинам справи (а.с. 36). Представник відповідача зазначив, що зазначення періоду з 17.07.2020 р. є технічною помилкою. Згідно даних довідки від 14.05.2021 р. № 106, дохід позивача за період з 01.01.2021 р. по 28.02.2021 р. склав 39722,34 грн., відпрацьовано 31 день, середній заробіток складає 1281 грн. 37 коп. (а.с. 67). Сторони уточнили, що вказана сума є сумою середньоденного заробітку позивача, спорів щодо даної суми не виникло між сторонами. 26.03.2021 р. наказом № 346-к [PERSON] прийнято на роботу на посаду директора філії акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України», з 29.03.2021 р., на умовах контракту на підставі заяви від 17.03.2021 р. (а.с. 23). Позивач дійсно з 25.03.2021 р. до 14.05.2021 р. перебував на лікарняному листі, рекомендовано стати до роботи 15.05.2021 р. (а.с. 24, 62, 63). З 26.05.2021 р. по 10.06.2021 р. позивач також знаходиться на лікарняному листі. Згідно п. 7.1 Положення про філію акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Легендарненський елеватор», управління поточною діяльністю філії здійснює директор Філії, який є уповноваженим представником товариства; повноваження директора Філії визначаються довіреністю, виданою головою правління товариства (п. 7.2). У п. 7.6 Положення визначені обов`язки директора Філії, у яких, зокрема, визначено, що директор Філії несе відповідальність за виконання фінансового плану, стану і результату діяльності Філії, належного користування майном, переданого Товариством та грошовими коштами на поточних банківських рахунках Філії (а.с. 107-116). Порушень положень про Філію у наказі про звільнення [PERSON] не зазначено (а.с. 91). Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст. 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Відповідно до статті 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. У частині третій статті 21 КЗпП України визначено, що контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть установлюватися угодою сторін. Виходячи з особливостей зазначеної форми трудового договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, закон надав право сторонам при укладенні контракту самим установлювати їхні права, обов`язки та відповідальність, зокрема як передбачену нормами КЗпП України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання трудового договору. Згідно з пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом. Положеннями контракту № 32 від 13.08.2021 р. (а.с. 14-17), які стали підставами для звільнення позивача, передбачено наступне: п. 2.1 керівник забезпечує своєчасне подання інформації, необхідної для складання річного фінансового плану Товариства та програми розвитку товариства; керівник особисто відповідає за виконання філією затверджених показників ефективності майна і прибутку філії Товариства та інші завдання (згідно з Додатком № 1) та у встановлені Товариством строки подає йому звіти про виконання, передбачені п. 3.4.20 цього контракту; п. 3.4.11 керівник зобов`язаний забезпечувати виконання завдань Товариства щодо завантаженості філії, закупівлі та переробці зернових культур; п. 3.4.18 керівник зобов`язаний забезпечувати прибуткову діяльність філії, згідно п. 2.1 контракту, підвищенню ліквідності та конкурентоспроможності виробленої продукції, наданих філією послуг, виконаних робіт; Також, контрактом у розділі 6 визначені й умови дострокового припинення його дії, зазначені й у наказі про звільнення позивача від 26.03.2021 р. та зазначено, що керівник філії може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний за ініціативою товариства до закінчення строку його дії у разі: п. 6.2.2. невиконання керівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього положеннями про філію та контрактом; п. 6.2.3 у разі порушення керівником виконання пунктів розділу 2 і 3 цього контракту; п. 6.2.16 у разі погіршення фактичних показників ефективності використання майна, погіршення показників стану філії (а.с. 14-17). Суд зазначає, що сторонами вказаний контракт підписаний, зауважень чи заперечень з боку позивача щодо його умов не надійшло, що дає підстави суду зробити висновок, що умови контракту сторонами узгоджені належним чином. Натомість враховуючи специфіку вказаного предмету позову та зміст позовних вимог, суд зазначає, що для правильного вирішення трудового спору, насамперед необхідно з`ясувати, чи було порушено умови п.2.1, п.3.4.11, п. 3.4.18 контракту позивачем та, не встановлюючи наявність вини позивача у їх порушенні (встановлення наявності якої не передбачено умовами контракту та КЗпП), вирішити, чи були підстави для його звільнення. Як було встановлено судом під час з`ясування фактичних обставин справи, відповідачем не надані належні, достатні та допустимі докази наявності затверджених показників ефективності використання майна і прибутку філії, визначені у п. 2.1 Контракту № 32 від 13.08.2020 р. (а.с. 14-17), показники ефективності використання майна і прибутку філії АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Легендарненський елеватор» не можна вважати таким, оскільки вказаний документ не містить реквізитів його затвердження, не додатком № 1, підписаний [PERSON] як керівником в той час, як у нього були відсутні повноваження керівника, містить розрахунковий період з 19.01.2020 р. в той час, як [PERSON] приступив до виконання своїх обов`язків 17.08.2020 р. (а.с. 103). Оскільки відповідачем не надано суду доказів щодо показників ефективності використання майна, не можна встановити порушення п. 2.1., п. 3.4.11, п. 3.4.18 контракту № 32 від 13.08.2020 р. у діях позивача. Посилання у наказі про звільнення від 26.03.2021 р. № 344-к (а.с. 91), як на підставу для наказу, довідку щодо виконання плану доходів та витрат за вересень-лютий 2020-2021 МР, підписану начальником планово економічного управління Д. Пилипів, суд вважає недостатнім для встановлення висновку про наявність порушень позивачем інкримінованих йому підпунктів контракту № 32 від 13.08.2020 р. оскільки відсутні докази того, що планові показники, зазначені у ній, були доведені до відома позивача, є затвердженими показниками ефективності використання майна і прибутку філії, у контексті п. 2.1 контракту, довідка, хоча і є внутрішнім документом, відповідно до Закону України від 23.03.2017 р. № 1982 VІІІ для посвідчення якої печатки не вимагається, не є зареєстрованою належним чином, не містить дати її складання,що є суттєвим порушенням Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 18.06.2015 № 1000/5. Суд вважає, що не можна встановлювати та вважати доведеними обставини, які підтверджуються документом, який містить істотні порушення порядку його складання, зміст якого містить певні протиріччя, враховуючи значення такого документа для позивача, оскільки вказаний документ вказаний у наказі, як підстава для його звільнення. Звіт директора філії АТ «ДПЗКУ» «Легендарненський елеватор» [PERSON] про виконання показників ефективності використання майна і прибутку філії АТ «ДПЗКУ» «Легендарненський елеватор» за період з 01.10.2020 р. до 31.12.2020 р. (а.с. 105) не може бути достатнім доказом порушення [PERSON] умов контракту № 32 від 13.08.2020 р., а саме п. 2.1, п. 3.4.11, 3.4.18, оскільки, як зазначалося вище, вказаний звіт є додатком № 1 до наказу від 08.02.2018 р. № 59, у матеріалах справи вказаний наказ відсутній, що викликає сумнів суду, що показники ефективності використання майна і прибутку філії, вказані у цьому звіті, за планом дійсно є такими, що затверджені додатком № 1 до контракту № 32. Службова записка від 25.03.2021 р. № 7-1-47 (а.с. 92) сама по собі не може бути достатнім доказом на підтвердження порушень позивачем вказаних у наказі про звільнення від 26.03.2021 р. умов контракту № 32 від 13.08.2021 р., оскільки за змістом містить повідомлення щодо ситуації, яка склалася на підприємстві, які не підкріплені жодними доказовими даними. Враховуючи, що 11.01.2021 р. директором філії [PERSON] видано наказ № 2/6 від 11.01.2021 р. «Про запровадження карантинного режиму роботи філії» та призупинено роботи з 12.01.2021 р.(а.с. 168-169). Вказаний період входить до періоду, зазначеному у службовій записці від 25.03.2021 р. № 7-1-47, показників ефективності використання майна (додаток без номера до контракту від 13.08.2020 р. № 32) (а.с. 103), довідки щодо виконання плану доходів та витрат за вересень-лютий 2020-2021 МР (а.с. 104), а тому відсутні достатні докази та дані, що позивач 13.08.2021 р., під час укладання контракту, міг передбачити, що з 11.01.2021 р. робота підприємства (філії) буде зупинена. Таким чином, відсутні докази, які би надали підстави вважати, що зниження фінансового результату підприємства та завантаження робочих потужностей відбулося не внаслідок об`єктивних обставин (зупинення роботи підприємства), а внаслідок керування позивача філією. Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідачем не спростовані доводи позивача щодо його звільнення без достатніх правових підстав та не доведено порушення позивачем положень п. 2.1, 3.4.11, 3.4.18 контракту від 13.08.2020 р. № 32, натомість доводи позивача у викладеній частині заслуговують на увагу та суд вважає їх доведеними, достатніми, логічними та такими, що узгоджуються з дослідженими доказами та встановленими обставинами справи. Відсутні підстави для дострокового розірвання контракту у відповідача з [PERSON] . Посилання у позові, як на одну з його підстав, щодо недопустимості звільнення позивача у період лікарняного, не заслуговує на уваги суду та не є підставою для поновлення позивача на роботі, оскільки у рішенні Конституційного Суду України від 04.09.2019 у справі № 6-р(ІІ)/2019, Другий сенат Конституційного Суду України визнав положення ч. 3 ст. 40 КЗпП України такими, що відповідають Конституції України (є конституційними). Рішення Конституційного Суду України мотивовано тим, що положеннями ч. 3 ст. 40 КЗпП України закріплені гарантії захисту працівника від незаконного звільнення, що є спеціальними вимогами законодавства, які мають бути реалізовані роботодавцем для дотримання трудового законодавства. Однією з таких гарантій є, зокрема, сформульована у законодавстві заборона роботодавцю звільняти працівника, який працює за трудовим договором і на момент звільнення є тимчасово непрацездатним або перебуває у відпустці. Отже, нерозповсюдження такої вимоги на трудові правовідносини за контрактом є порушенням гарантій захисту працівників від незаконного звільнення та ставить їх у нерівні умови порівняно інших категорій.Таким чином, положення ч. 3 ст. 40 КЗпП України є такими, що поширюються на усі трудові правовідносини, а тому звільнення працівника у період тимчасової непрацездатності є порушенням гарантованого законодавством права особи на працю та не може бути визнано законним і правомірним. В постанові від 15.09.2020 у справі № 205/4196/18 (провадження № 14-670цс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що "не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за п. 5 ст. 40 КЗпП України), а також у період перебування працівника у відпустці (перше речення ч. 3 ст. 40 КЗпП України). Гарантія поширюється на випадки припинення трудового договору (договору контракту) з працівником за п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, тобто з підстав, передбачених контрактом. Наслідки порушення гарантії, визначеної у першому реченні ч. 3 ст. 40 КЗпП України, усуваються шляхом зміни дати припинення трудових відносин на перший день після закінчення періоду непрацездатності чи відпустки". Неодноразове переукладання контракту з позивачем, прийняття на посаду позивача іншої людини на підставі заяви, датованої у період роботи позивача, надсилання повідомлення позивачу з помилкою щодо підстав для розірвання контракту, суд не враховує, як підстави для задоволення позовних вимог, оскільки вони не мають доказового значення для правильного вирішення справи. Позивачем не доведено, що його звільнення відбулося в порядку дисциплінарного провадження. Отже, наявні підстави для визнання незаконним наказу № 344-к від 26.03.2021 р. «про звільнення [PERSON] ». Оскільки на час ухвалення рішення встановлено, що строк повноважень [PERSON] на посаді керівника (директора) закінчився 31 травня 2021 року, тому його слід вважати звільненим з посади керівника (директора) на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, у зв`язку із закінченням строку трудового договору, з датою звільнення з 31 травня 2021 року. Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові ВС від 17.12.2020 р. по справі №490/10831/18. Щодо вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу на користь позивача, суд зазначає наступне. За правилами частини другої статті 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Розмір грошового зобов`язання, що підлягає стягненню визначається відповідно до приписів Порядку №100, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року, згідно з якою середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац 2 пункту 8 Порядку № 100). Зі змісту пункту 5 Порядку №100 вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом 1 пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника. Відповідно до пп 6 пункту 4 Порядку №100 при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, не враховуються одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо). Таким чином, як випливає з аналізу Порядку № 100 при обчисленні середньої заробітної плати до її розрахунку не включаються виплати, які мають одноразовий та несистематичний характер. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні це компенсаційна виплата за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку. Важливою ознакою, яка підтверджує опосередковано те, що виплата за вимушений прогул є заробітною платою, є те, що вона обчислюється саме у прив`язці до часу такого стану працівника, коли він вимушений був (не з його вини) не виконувати свою трудову функцію. Матеріали справи містять довідку від 14.05.2021 р. № 106, згідно якої середній (середньоденний) заробіток позивача складає 1281 грн. 37 коп. (а.с. 67). Позивач з 25.03.2021 р. до 14.05.2021 р. перебував на лікарняному листі, рекомендовано стати до роботи 15.05.2021 р. (а.с. 24, 62, 63). З 26.05.2021 р. по 10.06.2021 р. позивач також знаходиться на лікарняному листі. Отже, вказані періоди непрацездатності не підлягають оплаті середнім заробітком, оскільки пов`язані не з вимушеним прогулом позивача, а з його станом здоров`я, компенсація яких проводиться на інших підставах, вимоги з цього приводу позивачем не заявлялись. За вказаних обставин, періодом для обрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача є період з 15.05.2021 р. по 25.05.2021 р. включно, що становить 7 робочих днів, а отже, на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток у сумі 8969 грн. 59 коп. (1281 грн. 37 коп. х 7 роб. днів). Висновки суду за результатами розгляду позову Таким чином, оскільки позивачем доведено відсутність порушень ним п. 2.1, 3.4.11, 3.4.18 контракту № 32 від 13.08.2020 р., а відповідачем вказане не спростовано, наказ № 344-к від 26.03.2021 р. слід визнати незаконним, підстави для звільнення позивача за п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП відсутні. Натомість, беручи до уваги, що контракт з позивачем укладено до 31.05.2021 р., на час розгляду справи строк його дії сплинув, вимоги позивача у частині поновлення на роботі задоволенню не підлягають. Натомість, суд вважає за необхідне змінити формулювання підстав звільнення позивача та вважати його звільненим з посади керівника директора філії акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Легендарненський елеватор» на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, у зв`язку із закінченням строку трудового договору (контракту), з 31 травня 2021 року. Також, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити частково та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15.05.2021 р. по 25.05.2021 р. включно у сумі 8969 грн. 59 коп. Щодо витрат, пов`язаних з розглядом справи Оскільки суд прийшов до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги частково, судові витрати на користь позивача підлягають стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що передбачено положеннями ч. 1 ст. 141 ЦПК України. Як передбачено ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду договір про надання правової допомоги (а.с. 25), копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 26), ордер б/н від 01.04.2021 р. (а.с. 27), копію зробленого адвокатом запиту в порядку ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (а.с. 28-29,30,31,32), копія квитанції від 12.06.2021 р., згідно якої від [PERSON] адвокатом Король Т.В. прийнято в рахунок оплати послуг, наданих адвокатом за договором від 01.04.2021 р. грошову суму - 7500 грн. (а.с. 173), акт приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги від 01.04.2021 р., вартість послуг за цим актом становить 7500 грн. з розрахунку 1000 грн. за годину роботи, послуги складаються з підготовки та подання позовної заяви, складання та направлення запиту до АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» від 01.04.2021 р., складання заяву про зміну підстав позову, ознайомлення з відзивом на позов та аналіз документів, доданих до нього (а.с. 174, 175, 176). У відзиві за позовом, додаткових письмових поясненнях, в судовому засіданні, відповідач вважає вказану суму необґрунтованою, підготовка справи до розгляду не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, з огляду на кількість долучених до позову матеріалів, стягнення судових витрат в сумі вказаній позивачем є необгрунтовавним та таким, що не підлягає задоволенню. Досліджуючи вказані документи, а також оцінюючи їх на предмет співмірності зі складністю справи, яка є справою незначної складності, що розглядається в порядку позовного провадження, виконаних адвокатом робіт, приймаючи до уваги, що основний обсяг матеріалів справи складають документи, додану до наказу про звільнення позивача від 26.03.2021 р. та зазначені у ньому, обсяг яких не може вважатися великим (матеріали справи містять копії вказаних документів, які є однаковими за змістом, надавалися сторонами, у тому числі як на адресу електронної пошти, так і за допомогою поштового зв`язку, фактично дублювалися), враховуючи час, який був затрачений для надання адвокатських послуг, значення справи для позивача, оскільки предметом справи є поновлення його на роботі, тобто порушення його конституційних гарантій на працю, що судом розцінюється як таке, що має велике значення для позивача, враховуючи, що позовні вимоги було задоволено частково та частково приймаючи до уваги позицію відповідача до уваги, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу підлягають частковому задоволенню, у сумі 2000 грн., що відповідає вказаним критеріям, а також критерію розумності, реальності адвокатських послуг, оскільки судом встановлено їх дійсність та необхідність. Вказаний підхід відповідає позиції додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі № 755/9215/15-ц. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у сумі 908 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial