Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

21 січня 2020 року позивач [PERSON] звернулась до Недригайлівського районного суду Сумської області з позовом до [PERSON] з позовом про стягнення аліментів на малолітню дитину та на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває в шлюбі з відповідачем. [INFO] у сторін народилася дитина, [PERSON] , яка проживає з позивачем. Сімейне життя з відповідачем не склалося, сторони разом не проживають, відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Тому позивач просила стягнути на її користь аліменти на утримання спільної з відповідачем дитини у розмірі 2500 грн., а також аліменти на своє утримання у розмірі 2000 грн. щомісяця, з дня подання позову до суду та до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку з індексацією стягнутих аліментів відповідно до закону. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце його проведення повідомлений. Надав до суду клопотання, у якому виклав свої заперечення проти позову. Зокрема зазначив, що раніше працював та постійно переказував кошти своїй дружині на утримання спільної дитини. У листопаді 2019 року він втратив роботу та до цього часу постійної роботи не має. Вказав, що розмір аліментів, зазначений позивачем з посиланням на ст. 180 СК України стосується стягнення аліментів на дитину у віці від 6 років, а спільній дитині позивача і відповідача не має 6 років, тобто про стягнення аліментів до 6 років у позові не йдеться. З огляду на викладене просив відмовити у задоволенні позову. Також зазначив, що у шлюбі з [PERSON] був придбаний будинок в [ADDRESS] . Тому бажає в рахунок погашення всієї суми аліментів подарувати своїй доньці [PERSON] належну йому частку у власності на цей будинок. Розгляд справи просив проводити без його участі. У судовому засідання позивач свій позов підтримала в повному обсязі, пояснила, що відповідач працює неофіційно та отримує близько 20 000 грн. заробітної плати, а тому на її думку, може сплачувати визначений нею розмір аліментів. Щодо можливості отримання дитиною в рахунок аліментів частки у будинку заперечила, зазначивши, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, дитина та вона щоденно потребують коштів на харчування, комунальні витрати, одяг, тому ця пропозиція на даний час не прийнятна. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач 25 червня 2019 року зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8). Сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Відповідно до довідки про склад сім`ї та зареєстрованих в житловому приміщенні, що видана Коровинською сільською радою 18 березня 2020 р. №267 (а.с.28), [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Там же проживає [PERSON] . У відповідності до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.188 СК батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину, тільки у разі, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Тобто обов`язок батьків щодо утримання дітей є безумовним (окрім наведеного винятку), не залежить від їх бажання чи позиції у справі, також на нього не впливає форма чи зміст позовної заяви, згода чи незгода з нею відповідача. Прохання відповідача відмовити у задоволенні позову через невірне, на його думку формулювання вимоги позивача, не ґрунтується на законі та не може бути задоволене. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суми прожиткового мінімуму на 2020 рік встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 р. N 294-IX. Зокрема для дитини, що не досягла 6 років прожитковий мінімум складає з 01.01.2020 - 1779 грн, з 01.07.2020 - 1859 грн, з 01.12.2020 - 1921 грн. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1800 грн., з індексацією відповідно до закону. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Щодо бажання відповідача подарувати неповнолітній дитині свою частку у набутому у шлюбі будинку в рахунок погашення всієї суми аліментів, суд вважає за необхідне заначити наступне. Відповідно до ст. 190 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо). Такий договір нотаріально посвідчується. Право власності на нерухоме майно за таким договором виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону. На укладення такого договору необхідне волевиявлення всіх сторін угоди - батька, матері, а також дитини, якщо вона досягла 14 років та дозвіл органів опіки і піклування. Розглядаючи позов про стягнення аліментів, суд не має права вирішувати питання припинення права на аліменти. Судом також встановлено, що на даний час дитина - [PERSON] не досягла трирічного віку, позивачка здійснює за нею догляд та потребує матеріальної допомоги з боку чоловіка- батька дитини. Згідно з вимогами ч.1 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. В силу вимог ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч.ч.2, 4, 6 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. На даний час подружжя проживає окремо. Донька [PERSON] проживає разом із позивачем. З позивачем також проживає донька від попереднього шлюбу [PERSON] . Відповідач працездатного віку, інформацію про те, що він хворіє, чи має на утриманні інших малолітніх чи неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб суду не надав, а отже суд приходить до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дружини, з якою проживає дитина, яка не досягла трьох років. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави .

Outcome: partial