Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

ФОП [PERSON].Б. звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення вартості будівельних матеріалів вказуючи, що 22.10.2012 року з метою придбання будівельних матеріалів позивач здійснив перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «Данай» в сумі 14 744,44 грн, на підставі виставленого останнім рахунку-фактури №1610 від 16.10.2012 року. Перерахування коштів підтверджено платіжним дорученням № 15 від 22.10.2012 року. Для отримання оплачених будівельних матеріалів ним 29.10.2012 року була надана довіреність серії ААГ №645925 [PERSON], який працював крім того на посаді генерального директора ТОВ «Данай». Довіреність була видана відповідно до Інструкції «Про порядок реєстрації виданих, повернутих, використаних довіреностей на одержання цінностей» від 16.05.1999 року № 99., яка була зареєстрована в книзі обліку довіреностей та видана під підпис [PERSON] Також була зроблена відмітка про одержання [PERSON] будівельних матеріалів, який надав бухгалтеру видаткову накладну № ДА -0000001 від 16.10.2012 року про отримання ним особисто будівельних матеріалів на суму 14 744,44 грн. Станом на 01.09.2014 року [PERSON] не передав будівельні матеріали, незважаючи на неодноразові дзвінки по питанню передачі будівельних матеріалів або повернення коштів. 20.02.2014 року та 26.06.2014 року на адресу [PERSON] були направлені претензії рекомендованою кореспонденцією, які залишились без розгляду. Дії відповідача свідчать про те, що він немає бажання повернути будівельні матеріали або кошти в добровільному порядку. Просить стягнути з відповідача 14744,44 грн, вартість будівельних матеріалів отриманих в ТОВ «Данай» згідно з дорученням та стягнути судові витрати. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] а в подальшому [PERSON] та [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав, просив в позові відмовити. Заслухавши представників позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона зобов»язана або має право вчиняти правочини від імені другої сторони яку вона представляє. Пункт 2 даної статті передбачено, що представництво виникає на підставі договору, закону, акту юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистими немайновими правами фізичній чи юридичній особі, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі яка її завдала. Судом встановлено, що 22.10.2012 року , з метою придбання будівельних матеріалів, позивач [PERSON] здійснив перерахунок грошових коштів на розрахунковий рахунок товариства з обмеженою відповідальністю «Данай» в сумі 14\~744,44 грн, згідно рахунку фактури № 1610 та підтверджується копією платіжного доручення № 15 від 22.10.2012 року. Як зазначає позивач, для отримання оплачених будівельних матеріалів, позивач 29.10.2012 року надав довіреність серії ААГ № 645925 на ім.»я [PERSON], на отримання даних будівельних матеріалів, який і працював на посаді генерального директора ТОВ «Данай». Дані будівельні матеріали, як зазначає позивач, отримав [PERSON] згідно наданої ФОП [PERSON] довіреності серії ААГ № 645925, про що свідчить надана ним бухгалтеру видаткова накладна № ДА-000001 від 16.10.2012 року. На підтвердження цього позивачем надана до суду копія витягу з журналу обліку видачі доручень ( а.с.12). В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що правовідносини виникли між ФОП [PERSON] та ТОВ «Данай» на підставі договору генпідряду на будівництво та реконструкцію приміщень. Підпис в журналі видачі доручень на отримання даного доручення є не [PERSON], а невідомої йому особи. Крім того, доручення видане, як зазначено в журналі 29.10.2012 року, а видаткова накладна видана 16.10.2012 року Саме доручення до матеріалів справи надано не було. Про призначення судової почеркознавчої експертизи стосовно підпису в журналі видачі доручень сторони не заявляли. Крім того, судом встановлено, що з позовом до ТОВ «Данай» зверталась до Господарського суду Черкаської області [PERSON] про стягнення коштів. Стосовно даної суми коштів позивач [PERSON] заявляла свої вимоги в позовній заяві та в клопотанні щодо витребування доказів по справі де вона зазначала, що доручення на отримання товаро-матеріальних цінностей видане 29.10.2012 року видавалось нею. В клопотанні вона зазначає перелік майна переданого [PERSON] на цю ж саму суму. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 12.09.2013 року в позові позивачу відмовлено. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на предмет своїх вимог. Суд розглядає цивільну справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ст. 11 ЦПК України). Суд вважає, що позивачем не надано доказів стосовно своїх заявлених позовних вимог, а докази, на які він посилається не можуть бути прийняті судом до уваги в зв»язку з вищевикладеними судом обставинами. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed