Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

\~ \~10.07.2018р.\~[PERSON]\~ звернувся\~ до\~Жовтневого \~районного \~суду \~м.\~Дніпропетровська \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ з\~ позовною\~ \~заявою \~до \~про \~зменшення \~розміру \~аліментів на\~утримання малолітніх\~ дітей (а.с. № 4, 5). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 03.09.2018р. було відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в підготовче засідання (а.с. № 12). \~ \~ \~ \~05.11.2018р. відповідно до ст. 197 та п.3 ч.2 ст. 200 ЦПК України було проведено підготовче засідання та призначено розгляд справи в судове засідання (а.с. №29). В позовній заяві, позивач посилається на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 201/12678/14-ц від 05.12.2014р. (під головуванням судді Черновського Г.В.) з позивача на користь відповідачки було стягнуто аліменти на утримання його синів/близнюків [PERSON], 22.03.2010р. народження та [PERSON], 22.03.2010р. народження в твердій грошовій сумі по 1500грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття, починаючи стягнення з 01.10.2014р. На даний час змінилися обставини, які враховувалися судом при визначені розміру аліментів, а саме 14.07.2017р. позивач уклав шлюб з ([PERSON]) [PERSON], від даного шлюбу 05.02.2018р. народився син [PERSON]. Також позивач проживає зі своєю матірю, яка є інвалідом третьої групи, яка також знаходиться на його утриманні. На даний час відповідач працює на посаді водія та отримує заробітну плату в розмірі 3723 грн. Розмір аліментів, який сплачує наразі позивач, перевищує прожитковий мінімум на дитину відповідного віку. Всі перелічені обставини ускладнюють його можливість сплачувати аліменти, які призначені рішенням суду від 05.12.2014р., просив зменшити розмір аліментів на обох синів до 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В наданій суду 18.02.2019р. заяві представник позивача [PERSON] (діє за ордером від 18.02.2019р. а.с. № 47) позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, справу просив справу розглядати за його відсутністю, без фіксування процесу технічними засобами (а.с. № 46). В наданій суду 18.02.2019р. заяві представник відповідачки - [PERSON] (діє на підставі ордеру від 15.02.2019р. - а.с. № 49) просив розглянути справу без участі відповідачки та її представника. У даній заяві також представником було зазначено, що відповідачка заперечує проти задоволення позову з наступних підстав: народження в позивача ще однієї дитини не може порушувати прав інших його дітей; позивач навмисно замовчує той факт, що його мати працевлаштована, позивач не довів того факту, що його мати знаходиться саме на його утриманні; довідка з місця роботи позивача про розмір його заробітної плати, яка надана до суду, датована 14.05.2018р., проте на січень 2019р. розмір мінімальної заробітної плати на законодавчому рівні збільшено, позивач є молодою людиною і необмежений у працевлаштуванні з метою підвищення заробітної плати (а.с. № 48). За таких обставин суд розглянув справу 18.02.2019р. за відсутності сторін (їх представників). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 201/12678/14-ц від 05.12.2014р. (під головуванням судді Черновського Г.В.) з позивача на користь відповідачки було стягнуто аліменти на утримання його синів/близнюків [PERSON], 22.03.2010р.народження та [PERSON], 22.03.2010р. народження в твердій грошовій сумі по 1500грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття, починаючи стягнення з 01.10.2014р. (а.с.№ 28). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно\~до \~ч.2\~ст.\~182\~СК України\~(в\~редакції від\~17.05.2017р.)\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~ Відповідно до п. 17 Постанови «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006р. № 3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Позивач до матеріалів справи долучив документи, що свідчать про те, що в позивача на утримані є малолітній син [PERSON], 05.02.2018р. народження (а.с. № 7), а також довідку №01 від 14.05.2018р., про те що він працює на посаді водія та отримує за основним місцем роботи заробітну плату в розмірі 3723грн. (а.с. №9). Дані обставини є суттєвими та такими, що тягнуть за собою зменшення розміру аліментів визначених рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 201/12678/14-ц від 05.12.2014р. Відповідно до ЗУ "Пpo Дepжавний бюджeт на 2019р." прожитковий мінімум для дітей вікoм вiд 6 дo 18 рокiв з 01.01.2019р. пo 30 червня - 2027грн., с 01 липня пo 30 листопада - 2118 грн., з 01 грудня - 2218 грн. Приймаючи до увагу те, що позивач отримує мінімальний розмір заробітної плати та те, що в нього на утриманні є ще одна малолітня дитина, то суд\~вважає за\~можливе,\~зменшити \~розмір \~аліментів, який\~ щомісячно\~стягується з\~відповідача на\~користь позивачки\~на утримання\~його синів\~[PERSON],\~22.03.2010р.народження\~та [PERSON],\~22.03.2010р.\~народження з твердої грошової суми 1500грн. на кожну дитину на 1100грн. (що дорівнює 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку впродовж 2019р.) на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття. Щодо тверджень позивача про те, що в нього на утримані знаходиться мати інвалід, що впливає і на його матеріальне становище, то суд оцінює їх критично, оскільки мати позивача [PERSON], 30.05.1963р.н. (55 років), є інвалідом третьої групи та відповідно до довідки наданої до акту огляду МСЕК вона може працювати, проте, це має бути легкий фізичний труд без довгої ходьби та фізичних навантажень, це може бути посада диспетчера, адміністратора. Доказів, що свідчили б про утримання матері, позивач не надав (виконавчий лист про стягнення аліментів, квитанції щодо придбання саме позивачем для неї ліків, продуктів харчування тощо). Щодо тверджень відповідачки про те, що позивач на сьогоднішній день отримує більшу заробітну плату, аніж вказану у довідці №01 від 14.05.2018р.(а.с. № 9), то суд також їх оцінює критично, оскільки довідка №01 від 14.05.2018р., яка надана позивачем, є належним та допустимим доказом, відповідачка не надала інших доказів, які б спростували вищевказаний доказ. Оскільки суд визначає розмір аліментів в твердій грошовій сумі, то в рішенні суду не зазначається, що аліменти стягуються в сумі, яке не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (між тим з урахуванням положень ч. 2 ст. 182 СК України цей мінімальний розмір враховується при визначенні суми аліментів в грошовому вигляді на кожну дитину щомісячно). Отже, в цій частині позовні вимоги задовольняються частково. Розглядаючи вимогу позивача стосовно зміни способу присудження аліментів, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідачки (замість стягнення в певній твердій грошовій сумі на частку від заробітку), суд приходить до висновку, що ця вимога не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до\~ст.\~184\~СК України\~(в\~редакції від\~17.05.2017р.) суд саме за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Отже спосіб присудження аліментів може бути змінено лиже за згодою(заявою) одержувача. В своїй заяві до суду 18.02.2019р. представник відповідачки (одержувача аліментів) заперечувала проти задоволення позовних вимог. Зазначила, що відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 201/12678/14-ц від 05.12.2014р. вже було визначено спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. У звязку з чим, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог про зміну способу присудження аліментів, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідачки, слід відмовити. Враховуючи, що позовні вимоги про зміну розміру аліментів задоволено частково, суд вважає за можливе у звязку із зменшенням розміру аліментів видати новий виконавчий лист та відкликати без подальшого виконання виконавчий лист по цивільній справі № 201/12678/14-ц. Обговорюючи \~питання \~розподілу \~судових \~витрат \~відповідно до\~положень ст.\~141\~ЦПК України\~та приймаючи\~до уваги,\~що представник\~позивача в\~заяві до\~суду від\~18.02.2019р.\~зазначив,\~що позивач\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ не\~наполягає на\~стягненні на\~його користь\~з відповідачки\~судових витрат по сплаті судового збору (а.с. № 2, 3), суд вважає за можливе у цій справі не вирішувати питання про розподіл судових витрат шляхом стягнення їх з позивачки на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial