Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

[PERSON] 28 травня 2012 року звернулась до суду з позовом, вказавши, що 17 жовтня 2003 року між нею та відповідачем по справі - [PERSON] було укладено шлюб. [INFO] в них народився син [PERSON]. Враховуючи, що від першого шлюбу у неї є двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], їх сім'я на момент укладення шлюбу з [PERSON] складалася з чотирьох чоловік, а після народження сумісної дитини, з п'яти чоловік. З 25 жовтня 2011 року вони з відповідачем не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо, ведуть роздільне господарство. Із власної ініціативи відповідач забрав свої речі і виїхав з їх квартири в житло своєї співмешканки. За час проживання у шлюбі ними набуто спільне майно: 2/3 частини 3-х кімнатної квартири по [ADDRESS] загальною площею 62,1 м2, житловою площею 45,2 м2, вартістю 79100 грн. (загальна вартість всієї квартири складає 111100 грн.), автомобіль марки Deo Sens реєстраційний номер [NUMBER], придбаний в червні 2010 року, вартістю 40000 грн., пральна машина «Indesit», холодильник «Nord», спальня, вбудована кухня, телевізор «Soni», мікрохвильова піч, хлібопіч, телевізор автомобільний «Soni», телевізор «Раnаsоnіc», DVD «Раnаsоnіc», стерео обладнання в автомобіль, навігатор в автомобіль, DVD в автомобіль, комп'ютер, на загальну суму 142000 гривень. Відповідач, виїхавши з квартири, забрав частково майно. Позивач залишилась проживати у вказаній квартирі разом з дітьми. На сьогоднішній день вартість квартири сплачено частково - 79100,00 грн., до сплати залишилось 32000,00 грн. та відсотки за надання кредиту. Відповідач є позичальником по кредиту та не бажає платити кредит, так як є неплатоспроможним. Тому, позивач сплачує кредит з власних коштів. Відповідач також забрав автомобіль і використовує його особисто. Враховуючи, що з позивачем проживає їх неповнолітній син, відповідач ухиляється від сплати аліментів, вона просить при проведенні розподілу майна, відступити від рівності часток, збільшивши її частку та розділити майно, виділивши їй, 2/3 частки 3-х кімнатної квартири по [ADDRESS], пральну машину «Indesit», холодильник «Nord», спальню, вбудовану кухню,телевізор «Soni»,мікрохвильову піч, хлібопіч, телевізор автомобільний «Soni», всього на загальну суму 91 400,00 грн. Виділити відповідачеві автомобіль Deo Sens телевізор «Раnаsоnіc», DVD «Раnаsоnіc», стерео обладнання в автомобіль, навігатор в автомобіль, DVD в автомобіль, комп'ютер, вартістю 6 000,00 грн. Визнати за нею право власності на 1/3 частку квартири, вартістю 32 000,00 грн., зобов'язавши її, особисто сплатити вартість цієї частки шляхом внесення платежу одноразово до повного погашення заборгованості по кредиту. 08 травня 2013 року позивач [PERSON] свої вимоги уточнила, просила з урахуванням того, що на час розгляду справи в суді кредит за спірну квартиру повністю сплачений, просила розділити майно, набуте у сумісному шлюбі, визнавши за нею право власності на ? частину спірної квартири, залишивши у праві власності відповідача ? частину квартири. Розподілити майно, виділивши їй ту частину, яка вказана в первісному позові на загальну суму 12300,00 грн., виділивши відповідачу автомобіль та інше майно на суму 51000,00 грн. Зобов'язати відповідача сплатити всі витрати, пов'язані з припиненням іпотеки на квартиру та стягнути з відповідача судові витрати по справі в розмірі 787,90 грн. (а.с.137-141). 12 серпня 2013р. [PERSON] уточнила позовні вимоги, просила визнати спільною сумісною власністю подружжя 3-х кімнатну квартиру та автомобіль марки DAEWOO SENS T13110, розподілити між ними майно, визнавши за нею право власності на ? частину квартири, залишивши у праві власності відповідача ? часину вказаної квартири вартістю 55550,00 грн. та автомобіль марки DAEWOO SENS T13110 реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 32846,70 грн., стягнувши з відповідача на її користь грошові кошти в розмірі 7455,00 грн. в якості компенсації вартості ? частини автомобіля з відрахуванням особистих витрат відповідача в рахунок погашення боргу за кредитним договором. Зобов'язати відповідача сплатити судові витрати в розмірі 342,00 грн. пов'язаних з припиненням іпотеки на квартиру та стягнути понесені нею судові витрати в розмірі 1137,90 грн. (а.с. 156- 161). 06 лютого 2014 року [PERSON] свої вимоги уточнила, з урахуванням зустрічного позову [PERSON] просила суд визнати спільною сумісною власністю подружжя спірну 3-х кімнатну квартиру та автомобіль марки DAEWOO SENS T13110, розподілити між ними майно, визнавши за нею право власності на ? частину квартири, залишивши у праві власності відповідача ? частину вказаної квартири та автомобіль марки DAEWOO SENS T13110. Стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в розмірі 16423,00 грн. в якості компенсації вартості ? частини автомобіля, стягнути з відповідача на її користь в порядку регресу грошові кошти в сумі 5905,71 грн., сплачені нею за кредитним договором після розірвання шлюбу, зобов'язати відповідача сплатити судові витрати в розмірі 342,00 грн. і 20,00 грн. за банківські послуги, пов'язані з припиненням іпотеки на квартиру та стягнути понесені нею судові витрати в розмірі 1238,19 грн., з яких 888,19 грн. - судовий збір, 350 грн. - оплата за експертизу (а.с. 188-193). 24 грудня 2013 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом, вказавши, що він з метою пришвидшення розгляду вказаної справи, не дотримуючись графіку погашення, сплатив залишкову суму кредиту по спірній квартирі на суму 24000,00 грн. та 3841,00 грн. В зв'язку з тим, що кошти, одержані за кредитним договором були використані в інтересах родини, так як за них було придбано квартиру, з урахуванням того, що кредитний договорі створює для сторін солідарний обов'язок щодо погашення кредиту, він просить стягнути з [PERSON] на його користь в порядку регресу кошти в розмірі 13579,18 грн. та сплачений судовий збір. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Представник позивача [PERSON] на задоволенні первісного позову наполягала з підстав, викладених в останній уточненій заяві, зустрічні позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що квартира є спільною сумісною власністю подружжя, тому законодавчо правильно розділити її по ? за кожним із сторін. Що стосується автомобіля, то він знятий з реєстраційного обліку для реалізації в комісійний магазин, тому в зв'язку з продажем автомобіля відповідачем і отриманням лише ним коштів за нього, вважає за доцільне стягнути з відповідача половину вартості транспортного засобу, яка визначена висновком експертизи. Крім того позивачка сплатила кредитні кошти в рахунок погашення заборгованості за квартиру, тому вона вважає доцільним стягнення з відповідача ? частини коштів в порядку регресу в розмірі 5905,71 грн. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнали частково, на задоволенні зустрічного позову наполягали з підстав, викладених в позові. Відповідач пояснив, що згоден на розподіл квартири по ? частки кожному. Але автомобіль був куплений ним на його особисті кошти з заводу, а не по ринковій ціні. Після продажу вказаного автомобіля гроші від продажу пішли на погашення кредитної заборгованості по квартирі. З позивачкою вони не живуть грудня 2011 року, після розірвання шлюбу з позивачем ним було сплачено в рахунок погашення кредиту сума в розмірі 13579,00 грн. Представник відповідача [PERSON] доповнила, що вартість спірної квартири не визначена. Автомобіль Deo Sens [PERSON] був проданий в 2010 році, кошти в рахунок погашення заборгованості ним було сплачено вже після розірвання шлюбу. Не заперечували проти вимог щодо стягнення в порядку регресу з [PERSON] на користь позивача суми в розмірі 5905,71 грн. Представник третьої особи ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не з'явився, про дату слухання був повідомлений своєчасно та належним чином. Вислухавши сторони, представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічний повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 жовтня 2003 року між сторонами було укладено шлюб (а.с.10 - копія свідоцтва про одруження), [INFO] у них народився син - [PERSON] (а.с.12 - копія свідоцтва про народження). Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 вересня 2012 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.126 - копія рішення). За час проживання у шлюбі ними набуто спільне майно: 28.04.2006р. 3-х кімнатна квартира по [ADDRESS] загальною площею 62,1 м2, житловою площею 45,2 м2, вартістю 111100,00 грн. (а.с.17-18, 90 - копія іпотечного договору № 308/0406/71-209-Z, інформаційна довідка з реєстру прав власності на нерухоме майно) та автомобіль марки Daewoo Sens реєстраційний номер [NUMBER], 2003 року випуску, який [PERSON] зняв з реєстрації 27.06.2012р. для реалізації в комісійний магазин (а.с.35 - довідка ДАІ). При реєстрації повторного шлюбу позивач змінила прізвище на [PERSON] (а.с.125 - копія паспорта). Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленість між ними. Частиною 1 ст. 70 СК України та ст.ст. 370, 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором У пункті 23 постанови "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 Пленум Верховного Суду України визначив, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Пунктом 30 вказаної Постанови зазначено, що рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК ( 2947-14 ). Спірна квартира придбана сторонами під час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Частки сторін в квартирі є рівними і тому за кожним з них має бути визнано право власності на 1/2 частину квартири. Відповідно до п. 25 Постанови, вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4,5 ст.71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Автомобіль також придбано сторонами під час шлюбу і тому є спільною сумісною власністю сторні. Пояснення відповідача, що він автомобіль придбав за власні кошти, а продав його для погашення кредиту судом не приймаються до уваги, так як всупереч вимогам частини 3 ст. 10 ЦПК України відповідач не надав доказів в підтвердження цих обставин. Залишити автомобіль у спільній частковій власності сторін неможливо, так як згідно довідки ДАІ та поясненням відповідача він продав автомобіль. Автомобіль продано в червні 2012р., тобто до розірвання шлюбу між сторонами - 24.09.2012р., але вже після того як сторони припинили сімейні відносини З позовом про розірвання шлюбу [PERSON] звернувся в грудні 2011р., сторонам надавався 6-місячний строк для примирення (а.с.126 - копія рішення). Таким чином, відповідач самовільно, тільки в своїх інтересах розпорядився спільним майном сторін, а тому повинен сплатити позивачеві грошову компенсацію за 1/2 частину автомобіля. Відповідачем не надано доказів щодо реальної суми, отриманої ним при продажу автомобіля, тому судом вартість автомобіля визначається згідно висновку експерта. Висновком експертного авто товарознавчого дослідження № 03Р/05/13 від 17 травня 2013 року про оцінку транспортного засобу Daewoo Sens T13110 реєстраційний номер [NUMBER] встановлено, що середня ринкова вартість автомобіля Daewoo Sens T13110 реєстраційний номер [NUMBER] на дату оцінки 17.05.2013 р. складає 32846,70 грн. (а.с. 167-173 - висновок). Сума компенсації за 1/2 частину автомобіля складає 16423,35 гривень Згідно копії іпотечного договору 26.04.2006р. [PERSON] був укладений кредитний договір № 308/0406/71-209 на отримання 82000 гривень (а.с.17 - копія договору). Відповідно до ч.4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Після припинення сімейних відносин, тобто з власних коштів, кожною із сторін були сплачені кошти в погашення кредитних зобов'язань. Так як кредит був отриманий для придбання квартири, яка є спільною сумісною власністю сторін, то кожна з них повинна сплатити іншій стороні 1/2 частину сплачених власних коштів. Позивачем згідно квитанціям в період травня-жовтня 2012р. сплачено 9211,42 гривень (а.с.162-166-а). 1/2 від цієї суми складає 4605,71 гривень. Позивачем в позові вказано про сплату 11811,42 грн., але докази (квитанції) надані лише на суму 9211,42 грн. Відповідаче5м в березні-квітні 2013р. сплачено 27841 гривня (а.с.183 - копії квитанцій). 1/2 частина від цієї суми складає 13579,18 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При подані позову [PERSON] сплачено судовий збір в сумі 1343,40 гривень (а.с.1,21 - квитанції). Її позовні вимоги задоволено на суму 76528,71 гривень (55500 гривень - вартість 1/2 частини квартири, 16423 - вартість 1/2 частини автомобіля, 4605,79 - 1/2 частина сплаченого кредиту). З відповідача на її користь підлягає стягненню 765,29 гривень. Також нею сплачено 350 гривень за проведення експертиз (а.с.174 - квитанція), які також підлягають стягненню з відповідача. Вимога [PERSON] щодо стягнення з відповідача витрат на банківські послуги задоволенню не підлягає, так як ці витрати відповідно до ст. 79 ЦПК України не відносяться до судових. Позовні вимоги [PERSON] задоволено на суму 13579,18 гривень. Судовий збір ним сплачено в мінімальному розмірі в сумі 243,60 (а.с.179 - квитанція). Ці витрати підлягають стягненню на його користь з [PERSON]

Outcome: partial