Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

Адвокат позивача [PERSON] [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] та [PERSON] 17.09.2005 зареєстрували шлюб, який розірвано за рішенням суду 26.09.2017. Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] З моменту розірвання шлюбу вони з відповідачкою проживають окремо, [PERSON] проживає з батьком за місцем його реєстрації за адресою [ADDRESS] , [PERSON] проживає з матір`ю у [ADDRESS] . Відповідачка перестала спілкуватися зі старшою донькою, допомагати їй відмовляється, тим частим ухиляється від батьківських обов`язків. Відповідачка отримує дохід і може надавати матеріальну допомогу, оскільки є приватним підприємцем, однак добровільно цього не робить. Окрім того, у жовтні 2018 року відповідачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів та додаткових витрат на малолітніх дітей, рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.02.2019 по справі № 712/12095/18 даний позов було задоволено частково. На утримання [PERSON] суд присудив стягувати аліменти у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та додаткові витрати на лікування у розмірі 500 грн. Зазначила, що згідно виписки з історії хвороби [PERSON] знаходиться на «Д» обліку з діагнозом ЧДХ (часто довго хворіючи), та має захворювання як систематична нефропатія, двобічний мікролітіаз, регулярно проходить курси лікування в уролога та кожного місяця ультразвукове дослідження нирок і сечового міхура. Оскільки відповідачка ухиляється від покладеного на неї обов`язку утримувати свою старшу доньку [PERSON] , окрім того згідно вищенаведеного рішення [PERSON] змушений платити аліменти і додаткові витрати на утримання [PERSON] , а його заробітної плати на утримання себе та доньки не вистачає, він змушений звернутися з даним позовом до суду. Просить суд стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання малолітньої [PERSON] в розмірі ј заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідачки на його користь додаткові витрати на лікування [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000 грн. у місяць; стягнути з відповідачки на користь [PERSON] понесені судові витрати у розмірі 5000 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.03.2019 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 16.04.2019 відповідач скерувала на адресу суду відзив, в якому зазначила, що після розірвання шлюбу з позивачем, вона з дітьми проживає по [ADDRESS] , діти знаходяться на її утриманні. На момент розгляду справи № 712/12095/18 [PERSON] дійсно тимчасово проживала з батьком. Однак протягом всього періоду перебування дитини у позивача, вона постійно спілкувалася з донькою. Після закінчення розгляду та прийняття рішення по справі, дитина повернулася до неї та по теперішній час проживає за адресою [ADDRESS] , всі витрати на дитину вона несе особисто. Даний факт був встановлений рішенням суду від 13.02.3019, а тому аліменти на утримання доньки з позивача були присуджені до стягнення за період з 05.10.2018 і до 26.11.2018. Однак, тимчасове перебування дитини у позивача не є підставою вважати, що дитина постійно проживає з ним, оскільки вона повинна спілкуватися з батьками в рівних умовах. Стягнення з позивача аліментів не позбавляє його можливості спілкуватися з дітьми та забирати їх до себе. Також зазначила, що прикріплені документи до позовної заяви позивачем не відповідають дійсності, оскільки стосуються виписок з історії розвитку іншої дитини, а саме [PERSON] Відмітила, що оскільки дитина проживає з нею та знаходиться на її повному матеріальному утриманні, стягнення з неї аліментів на користь позивача на утримання доньки [PERSON] , суперечить правовій природі аліментів, принципам справедливості. Заявлену позивачем вимогу про стягнення з неї судових витрат в розмірі 5000 грн. вважає безпідставною, оскільки вона не підтверджена жодним доказом. Просила в позові відмовити. Представник позивача - адвокат Кожем`як\~М.О.\~в судовому\~засіданні підтримала\~позовні вимоги.\~Проте просила\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача\~аліменти в\~розмірі 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~щомісячно.\~Суду пояснила,\~що з\~26.11.2018\~ [PERSON] \~проживає разом\~зі своїм\~батьком та\~повністю знаходиться\~на його\~утриманні,\~що підтверджується\~актом мешканців\~будинку.\~Крім щоденних\~витрат,\~ [PERSON] потребує\~ще й\~додаткових витрат\~та постійного\~лікування,\~оскільки знаходиться\~на «Д»\~обліку з\~діагнозом ЧДХ\~(часто\~довго хворіюча),\~та має\~такі захворювання\~як: систематична нефропатія, двобічний мікролітіаз. Самостійно батько не в змозі утримувати доньку [PERSON] , оскільки має невеликий заробіток, з якого за рішенням суду сплачує аліменти також на доньку [PERSON] . Щодо витрат на правову допомогу, дані вимоги в судовому засіданні не підтримала. Представник відповідачки адвокат Фонрабе Є.В. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Вказав, що [PERSON] тимчасово проживала у батька на момент розгляду справи № 712/12095/18. Однак після проголошення рішення, донька проживала разом з матір`ю по [ADDRESS] та знаходилась на її утриманні. Донька проживає то з матір`ю, то з батьком. Не заперечував щодо стягнення аліментів в розмірі 50% прожиткового мінімуму. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне. Судом встановлено, що з 17.09.2005 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.09.2017 розірвано. В шлюбі народилися діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Батьками дітей є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено записом у відповідних свідоцтвах про народження. Відповідно до довідки Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради від 12.11.2018 № 21717-01-10 зазначено, що згідно наявної адресної картки особи за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В ході розгляду справи встановлено, що [PERSON] за місцем реєстрації не проживає. Крім того, стверджувала, що діти [PERSON] та [PERSON] проживають з нею за адресою [ADDRESS] . Положеннями ст.150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 180 СК визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення СК України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір`ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов`язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім`ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959, Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 СК України. Право дитини на утримання від своїх батьків має самостійний характер і не залежить від існування формально закріпленого зв`язку між останніми. Обов`язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. При визначенні розміру аліментів, суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України. Відповідно до п. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.02.2019 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за період з 05.10.2018 і до 26.11.2018; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.10.2018 і до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на лікування дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 500 грн. Згідно акту мешканців будинку [ADDRESS] від 26.11.2018 зазначено, що [PERSON] разом з батьком [PERSON] проживають за місцем реєстрації за адресою [ADDRESS] . В матеріалах справи також міститься акт мешканців будинку [ADDRESS] аналогічного змісту від 27.05.2019. До наданого відповідачкою акту про фактичне місце проживання від 15.04.2019, у якому місце проживання [PERSON] зазначено [ADDRESS] , суд відноситься критично, оскільки в матеріалах справи також міститься акт від 27.05.2019 мешканців будинку [ADDRESS] , в якому місце проживання [PERSON] за місцем реєстрації за адресою [ADDRESS] . Крім того, позивачем надана копія путівки до табору «Дніпровець» на ім`я [PERSON] , в якій місцем проживання дитини зазначено [ADDRESS] . Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи з\~принципу справедливості\~та розумності,враховуючи, що відповідачка є працевлаштованою, а також те, що відповідачем не спростовано те, що його витрати перевищують його заробітки, не спростовані дані щодо місця проживання дитини, неможливості сплати аліментів на дитину, суд приходить до висновку, що\~ позовні вимоги в частині стягнення аліментів на дитину підлягають до задоволення, до стягнення з відповідачки на користь позивача\~\~підлягають аліменти\~\~ на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до її повноліття. Щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини, суд вважає наступне. Згідно зі ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватись наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що до передбаченої\~ст. 185 СК України,участі в додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися батьки, а додаткові витрати це такі, які викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дітей, хворобою, каліцтвом тощо. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами. Так, згідно Виписки з історії розвитку дитини [PERSON] , вона перебуває на «Д»\~обліку з\~діагнозом ЧДХ\~(часто\~довго хворіюча),\~та має\~такі захворювання\~як: систематична нефропатія, двобічний мікролітіаз, регулярно відвідує уролога, що підтверджується консультативними висновками спеціаліста. Позивачем надані документи, а саме квитанції про придбання необхідних медикаментів на лікування [PERSON] . Крім того, відповідачці відомо про захворювання доньки та про необхідність постійного обстеження [PERSON] та її лікування, оскільки [PERSON] зверталася до суду з позовом до [PERSON] з позовними вимогами щодо стягнення додаткових витрат на дітей, однак за недоведеністю вимог щодо витрат на лікування [PERSON] в цій частині їй було відмовлено в позові. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача додаткові витрати на лікування дитини [PERSON] в розмірі 500 грн. Згідно ч. 1\~ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 768,40 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ст.5 ЗУ «Про судовий збір». З урахуванням викладеного, після детального з`ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення.

Outcome: partial