Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Кредитної спілки «Меркурій», Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Борисової Ніни Вадимівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 07 жовтня 2015 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Борисовою Ніною Вадимівною було вчинено виконавчий напис, відповідно до якого пропонується звернути стягнення на квартиру під [ADDRESS], та за рахунок коштів, отриманих від її реалізації задовольнити вимоги КС «Меркурій» в наступних розмірах: пеня за 71 день - 17 314, 00 гривень; прострочені відсотки - 20 996, 13 гривень; відсотки за 12 місяців - 54 240, 00 гривень; - залишок тіла кредиту, тобто сума неповернутих боржником коштів з кредиту - 43 944,42 гривн; інфляція по заборгованості за кредитом та відсотками стоном на 20.07.2015 року, що складає 37 834, 00 гривень, що загалом становить 172 328, 55 гривень. Вважає, що зазначений виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов з викладених у ньому підстав та просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник Кредитної спілки «Меркурій» проти задоволення позову заперечувала, просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Борисова Н. В. до суду не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, згідно наданих суду заперечень зазначила, що при вчиненні виконавчого напису, нотаріусом і стягувачем було дотримано усіх вимог законодавства, що ставляться до вказаної нотаріальної дії. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позову частково, виходячи з наступного. Судом установлено, що 07 жовтня 2015 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Борисовою Ніною Вадимівною було вчинено виконавчий напис № 2057 про звернення стягнення на квартиру під [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON]. Зазначене нерухоме майно на підставі іпотечного договору за реєстровим № 1734, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Борисовою Н. В. 18.07.2013 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири нотаріус пропонував задовольнити вимоги КС «Меркурій» в наступних розмірах: пеня за 71 день - 17 314, 00 гривень; прострочені відсотки - 20 996, 13 гривень; відсотки за 12 місяців - 54 240, 00 гривень; - залишок тіла кредиту, тобто сума неповернутих боржником коштів з кредиту - 43 944,42 гривн; інфляція по заборгованості за кредитом та відсотками стоном на 20.07.2015 року, що складає 37 834, 00 гривень, що загалом становить 172 328, 55 гривень. Відповідно дост. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. 07 жовтня 2015 року КС «Меркурій», надіслало на адресу приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Борисової Н. В. заяву про вчинення виконавчого напису, у якому зазначило, що загальна сума заборгованості [PERSON] складає 172328 грн.55 коп. При цьому, посилаючись на те, що 20 липня 2015 року Кредитною спілкою «Меркурій» було передано Іпотекодавцеві нотаріально засвідчену заяву про сплату заборгованості з вимогою про виконання зобов'язання за вказаним Кредитним договором в повному обсязі, щодо наявний внутрішній опис вкладення з відміткою поштового відділення та відміткою про повідомлення отримувача про наявність цінного листа від 21.07.2015 року. Проте, стягувачем не було надано опису вкладення, що підтверджувало би надіслання [PERSON] письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання. Між тим, з копії Свідоцтва приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Борисової Н. В. від 01.09.2015 року вбачається, заява що містила відомості щодо наміру КС «Меркурій» стягнути з позивача заборгованість за Іпотечним договором була повернена за адресою місця розташування приватного нотаріуса Борисової Н. В. у зв'язку із закінченням терміну зберігання. Обґрунтовуючи позов, [PERSON] посилалася на те, що визначена відповідачем заборгованість за договором не є безспірною, оскільки, згідно наданого нею розрахунку та копій квитанцій до прибуткового касового ордеру, за вказаним кредитним договором утворилась переплата. Оскільки матеріалами справи підтверджено, що позивачем не було отримано розрахунок заборгованості, а отже можно дійти висновку, що у позивача не було змоги оскаржити розрахунок заборгованості наданий відповідачем. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказів, які б спростовували зазначені твердження позивача КС «Меркурій» суду не надано. Згідно з п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. N 1172, для одержання виконавчого напису по нотаріально посвідченим угодам, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Крім того, відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172. Отже, документами, які підтверджують безспірність заборгованості мають бути не розрахунок заборгованості чи довідка про існування заборгованості складені кредитором, які є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків кредитора і не можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача, а первинні облікові документи, оформлені у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»- виписки з рахунку, платіжні доручення, меморіальні ордери та ін. У порушення зазначених вимог чинного законодавства нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та безспірності характеру правовідносин сторін, чим порушив зазначені норми чинного законодавства. Означене вказує на відсутність у напису сили виконавчого документу, через що напис підлягає визнанню судом таким, що не підлягає примусовому виконанню. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 13 постанови від 31 січня 1992 року N 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ, пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими затвердженим постановою Ради Міністрів України від 12 жовтня 1976 року N 483 Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів державних нотаріальних контор (з наступними змінами) і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк. За змістом ст. 385 ЦПК у передбаченому главою 39цього Кодексу порядку оскаржується тільки відмова у вчиненні виконавчого напису, а правильність вимог, зазначених у виконавчому напису, може бути оспорена боржником лише в позовному порядку. При безпідставності цих вимог суд скасовує виконавчий напис і відмовляє у їх задоволенні, а у разі часткової їх обгрунтованості - постановляє рішення про скасування виконавчого напису і стягнення з боржника на користь кредитора дійсної суми боргу. У цих випадках справа розглядається в позовному провадженні, позивачем в якому є кредитор, а відповідачем - боржник. Оскільки склад сторін у спорах про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню зумовлюється особливістю цих правовідносин, суб'єктом яких нотаріус не є, то позов в частині вимог до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Борисової Ніни Вадимівни задоволенню не підлягає. На підставі викладеного і

Outcome: partial