Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з вищевказаним позовом. Посилається на те, що з лютого 2012 року він працює у філії - Закарпатського обласного управління АТ "Ощадбанк". Працював на різних посадах, а з червня 2016 року обіймає посаду керуючого територіального відділення ІІ-А типу № 10006/0143 філії - Закарпатського обласного управління АТ "Ощадбанк", на якій працює по теперішній час. Наказом начальника філії - Закарпатського обласного управління ПАТ "Ощадбанк" № 775-К, від 01.08.2018 р., його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення догани за неналежне виконання своїх функціональних обов`язків покладених положенням про ТВБВ та посадовою інструкцією, зокрема, неналежний контроль за роботою підлеглих працівників та невиконання наказів, розпоряджень та інших доручень керівництва, та також додатково попереджено, що в разі допущення в подальшому порушень при виконанні покладених обов`язків до нього буде вжито більш суворих заходів дисциплінарного стягнення. Підставою для прийняття цього наказу зазначено наказ № 462 від 26.07.2018 р., що прийнятий за результатами службового розслідування по факту нестачі грошових коштів в ТВБВ № 10006/0149. По факту службового розслідування було встановлено ряд грубих порушень та неналежне виконання ним своїх посадових та службових обов`язків як керуючим ТВБВ № 10006/0143. Вважає, що він не вчиняв будь-яких порушень трудової дисципліни та не вчиняв дисциплінарних проступків, тому наказ № 775-к від 01.08.2018 р є незаконним. Відповідач при здійсненні щодо накладення на нього дисциплінарного стягнення не дотримався вимог статей 139, 140, 141 КЗпП України та грубо порушив порядок накладення дисциплінарного стягнення передбачений ст. 149 цього Кодексу, оскільки підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення ним трудової дисципліни, при цьому, закон вимагає, щоб факт такого порушення належним чином був зафіксований та дотриманий порядок застосування дисциплінарних стягнень. Крім того, перед накладення стягнення у нього не вимагали пояснення. Вважає, що відповідач наклав на нього дисциплінарне стягнення незаконно. Строк звернення до суду він не пропустив, так як звернувся до суду з позовом до філії 20.08.2018 року. Про те, що філія не є юридичною особою йому відомо не було. Після того, як апеляційний суд виніс остаточне рішення він відразу подав позов до ПАТ «Державний ощадний банк України» Просить задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник ПАТ «Державний ощадний банк України» у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Посилається на те, що 19.07.2018 р. банком проведена раптова ревізія наявності готівкових коштів та цінностей в операційній касі ТВБВ № 10006/0149 с. Н.Апша, яке входить в зону відповідальності ТВБВ ІІ-А типу № 10006/0143 м. Тячів. Після здійснення контрольного перерахування грошових коштів встановлено нестачу готівки в розмірі 83061.89 грв. По даному факту було проведено службове розстеження, за результатами якого 25.07.2018 р. виявлено, що керуючий ТВБВ № 10006/0143 [PERSON] не забезпечив належного виконання завдань та функцій відділення. Також було встановлено, що за період з 02.07. до 19.07.2018 р. в касі ТВБВ № 10006/0149 був неодноразовий переліміт готівкової гривні, про що повідомлявся [PERSON] Наказом № 775-К від 01.08.2018 р. [PERSON] оголошено догану за неналежне виконання функціональних обов`язків, покладених Положенням про ТВБВ та посадовою інструкцією, зокрема, неналежний контроль за роботою підлеглих працівників та невиконання наказів, розпоряджень та інших доручень керівництва управління. Підставою наказу зазначено наказ за результатами службового розслідування по факту нестачі грошових коштів ТВБВ № 10006/0149 від 26.07.2018 р. № 462. 20.08.2018 р. [PERSON] ознайомлено з наказом № 775-к від 01.08.2018 р. про що свідчить його власноручний підпис в графі про ознайомлення та надано на ознайомлення висновки службового розслідування від 25.07.2018 р. Від надання письмових пояснень та ознайомлення з висновком від 25.07.2018 р. позивач відмовився. Про що складено відповідний акт. Враховуючи, що [PERSON] був ознайомлений з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності 21.08.2018 р., а звернувся до суду 11.02.2019 р., то він пропустив трьохмісячний строк оскарження до суду. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. Розглянувши матеріали справи суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] працював керуючим ТВБВ ІІ-А типу № 10006/0143 філії - Закарпатського обласного управління ПАТ "Ощадбанк" з 08.06.2016 р. Наказом начальника філії - Закарпатського обласного управління ПАТ "Державний ощадний банк України" № 775-к від 01.08.2018 р., за результатами службового розслідування по факту нестачі грошових коштів в ТВБВ 10006/0149, йому було оголошено догану за неналежне виконання своїх функціональних обов`язків. Згідно статті 149 ч. 1 КЗпПУ до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. З акту про відмову від надання пояснення та ознайомлення з висновком службового розслідування від 20.08.2008 р. вбачається, що в.о. начальника відділу банківської безпеки [PERSON] та начальник відділу ревізій та контролю [PERSON] склали цей акт про те, що керуючому ТВБВ № 10006/0143 філії - Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» Онуфрію Р.М., 20.08.2018 р., надано на ознайомлення висновки службового розслідування від 25.07.2018 р. Від надання письмових пояснень та підпису про ознайомлення [PERSON] відмовився. Вказаним актом підтверджується обставина на яку посилається позивач в тій частині, що до застосування дисциплінарного стягнення керівництво філії не вимагало від нього письмових пояснень. Отже дисциплінарне стягнення було накладено на позивача у порушення вимог ст. 149 КЗпПУ. Разом з тим суд констатує, що із вказаним позовом [PERSON] звернувся до суду після закінчення строку визначеного статтею 233 ч. 1 КЗпП, згідно якої працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Посилання позивача на ту обставину, що йому не було відомо, що філія Закарпатського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» не є юридичною особою суд до уваги не приймає виходячи з наступного. По-перше, той факт, що філія будь-якого підприємства, установи, організації не є юридичною особою є загальновідомою обставиною і доказування не потребує. По-друге, позивач із 2012 року працює на посадах керуючого ТВВБ філії - Закарпатське облуправління АТ «Ощадбанк» і не міг не знати цього факту. По-третє, під час розгляду у суді позовної заяви [PERSON] до філії Закарпатського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» про оскарження цього ж наказу (№ 775-к від 01.08.2019 р.), у своєму відзиві від 28.09.2018 р., представник відповідача повідомив про те, що філія не є юридичною особою, а отже не може бути належним відповідачем. Відзив був направлений позивачу і отриманий ним до 17.10.2018 р., так як у вказаний день відбулося підготовче судове засідання у якому прийняли участь представники обох сторін, що стверджується матеріалами цивільної справи № 307/2505/18, яка була оглянута в судовому засіданні. Однак ця інформація представником позивача була проігнорована і він, у визначені ЦПК України строки не подавав суду клопотання про заміну неналежного відповідача на належного. Із цим позовом до суду [PERSON] звернувся 11.02.2019 року, тобто через 5 місяців і 20 днів. Поважних причин, які б давали суду право поновити строк звернення до суду позивач не вказав. Суд вважає, що факт звернення до суду з позовом до неналежного відповідача, як і факт неналежної правової допомоги не можна вважати поважною причиною пропуску процесуального строку по вище викладених причинах. Враховуючи, що на момент звернення до суду позивач пропустив трьохмісячний строк оскарження наказу банку, суд вважає, що в його позовних вимогах слід відмовити. Судові витрати покласти на позивача. Тому,

Outcome: dismissed