Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

13.07.2015 р. КС "Громада" звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між позивачем та відповідачем 1 [PERSON] укладено кредитний договір №586 від 07.12.2011р. , за яким позивач надав, а відповідач1 отримав в кредит 20600 грн. на умовах строковості, зворотності, платності на забезпеченості. Відповідно до положень зазначеного кредитного договору відповідач1 зобов'язався повернути отриманий кредит до 07.12.2014 року, сплачувати нараховані відсотки в розмірі 41,5 % річних від суми залишку кредиту у встановлені строки. В забезпечення виконання зобов'язань між позивачем та відповідачем 2 - [PERSON] укладено договір поруки №1586/1п від 07.12.2011 р. та між позивачем та відповідачами 3, 4, 5 - [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладено договір поруки №1586/2п від 07.12.2011 р. Однак встановлені кредитним договором терміни повернення наданого кредиту та терміни сплати відсотків за кредит відповідачем1 не дотримувались, тому рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 20.12.2012р. постановлено стягнути з солідарно відповідачів на користь позивача заборгованість за договором кредиту, що існувала станом на 17.09.2012 р. в розмірі 23675,24 грн. [PERSON] відповідачі сплатили заборгованість частково і станом на 01.07.2015 року заборгованість за кредитом становить 12466,54 грн. Оскільки заборгованість за кредитом не погашена, позивачем нараховано проценти за користування кредитними коштами за період з 17.09.2012 року по 01.07.2015 року в сумі 18053,04 грн., які він просить стягнути з відповідачів солідарно. Крім того, у звязку з тим, що боржник прострочив виконання грошового зобовязання, позивачем нараховано сума інфляційних витрат 6870,61 грн. та 3% річних 564,57 грн., відповідно до вимог ч.2 ст.625 ЦК України, які позивач також просить стягнути з відповідачів солідарно. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав просив задовольнити позов. Відповідач1 [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що дійсно отримала кредит в кредитній спілці «Громада», за рішенням суду з неї та інших відповідачів-поручителів стягнуто заборгованість, що утворилася, яку вона погашає. Не погоджується з нарахованими процентами та вважає, що вона не повинна їх сплачувати. Відповідачі 2,3.4,5 [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, про день час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомили. Заслухавши сторони, що зявилися в судове засідання, вивчивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи із наступного. Під час судового розгляду встановлено, що 07.12.2011р. між позивачем та відповідачем1 [PERSON] був укладений кредитний договір №586, за яким позивач надав відповідачеві кредит в сумі 20600,00 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості. (а.с.14). Відповідно до п.1.3 Договору Кредит надавався строком на 36 фактичних місяців від дати надання позичальникові кредиту. Плата за користування кредитом (проценти) встановлена п.3.1 договору та становить 41,5% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіку розрахунків, наведених в п.3.4 Договору, останній платіж, згідно графіку мав бути здійснений 07.12.2014 року. З метою забезпечення вищезазначеного кредитного договору, між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №586/1п від 07.12.2011 р., а також між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено договір поруки №586/2п від 07.12.2011 р., за якими відповідачі взяли на себе зобов'язання солідарно відповідати перед позивачем в повному обсязі за своєчасне і повне виконання [PERSON] кредитного договору №586 від 07.12.2011р. (а.с.15 об., 16). Відповідач1 [PERSON] порушила умови договору, своєчасно не внесла черговий платіж, тому рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 20.12.2012р. стягнуто солідарно зі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь КС «Громада» кредитну заборгованість в розмірі 23657,24 грн. за договором кредиту №586 від 07.12.2011р., із яких, відповідно до мотивувальної частини рішення, 19400 грн. - сума основної заборгованості за кредитом, 4275,24 грн. сума заборгованості по сплаті нарахованих відсотків за користування кредитом. (а.с.17-18). Згідно розрахунку заборгованості за договором кредиту станом на 01.07.2015 року сума богу по тілу кредиту складає 12466,54 грн. та нараховані проценти за користування кредитом 18053,04 грн. (а.с.4). Пунктом 3.3 договору кредиту №586 від 07.12.2011р. встановлено, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховується від суми кредиту з наступного дня після надання кредиту позичальнику до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 1048 ЦК України встановлює, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, відповідачка [PERSON] станом на 01.07.2015 року має заборгованість по сплаті основної суми боргу, тому вимоги позивача щодо стягнення з неї процентів за користування кредитними грошима в сумі 18053,04 грн. підлягають задоволенню. У абзаці 2 пункту 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року №5 роз'яснено, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає, що вимоги позивача, щодо стягнення з відповідачки [PERSON] 3% річних в сумі 564,57 грн. та суми інфляційних витрат 6870,61 грн., відповідно до розрахунку також підлягають задоволенню. Разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги в частині солідарного стягнення з поручителів-відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь кредитної спілки суми заборгованості за процентами, суми 3% річних та суми інфляційних витрат задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Як зазначено у п.24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду № 5 від 30.03.2012 року, згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. З Кредитного договору №586 від 07.12.2011 року вбачається, що він укладений на 36 місяців, тобто з 07 грудня 2011 року до 07 грудня 2014 року, дата останнього платежу відповідно до графіку погашення кредиту 07.12.2014р. Ця дата і є моментом настання строку виконання основного зобов'язання. Проте з даним позовом КС «Громада» звернулася до суду 13.07.2015 року, тобто після спливу шестимісячного строку від настання строку виконання основного зобовязання. Тому суд вважає, що в силу ч.4 ст.559 ЦК України дія договорів поруки на момент пред'явлення даного позову припинена, отже в задоволенні позовних вимог про стягнення боргу за процентами, 3% річних та суми інфляційних витрат до поручителів відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] слід відмовити.

Outcome: partial