Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Чернівецький прокурор з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах позивача звернувся до суду з вище вказаним позовом. Посилався на те, що сплата за проживання в гуртожитку за адресою [ADDRESS] здійснюється наймачем [PERSON], яка проживає у кімнатах [ADDRESS] зазначеного гуртожитку та повинна проводитись через підпорядкований КЕВ м.Чернівці підрозділ - Будинкоуправління №1, на балансі якого знаходиться гуртожиток та яке обслуговує даний будинок. Вказував на те, що надане відповідачу житло відповідає вимогам ЖК України, будинок належить до житлового фонду Міністерства оборони України. Починаючи з грудня 2013 року по червень 2014 року відповідач, незважаючи на неодноразові попередження з боку працівників Будинкоуправління №1 про сплату заборгованості, ухиляється від сплати вищевказаних платежів і станом на 01 липня 2014 року сума заборгованості із комунальних платежів в розмірі 3171,16 коп. не погашена. Враховуючи наведене, посилаючись на норми права, просив стягнути з відповідача на користь Будинкоуправління №1 КЕВ м. Чернівці заборгованість по сплаті квартирної плати та житлово-комунальних платежів за проживання у гуртожитку за період з грудня 2013 року по червень 2014 року на загальну суму 3171, 16 грн. В судове засідання прокурор та представник позивача не з'явились, від прокурора надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Справа слухалась у відсутності відповідача, який не з'явився в судове засідання незважаючи на те, що належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду, про причини своєї неявки суду не повідомив і не подав заяви про відкладення розгляду справи. Так, згідно положень ч. 5 ст. 76 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Як вбачається з довідка АДБ при УДМС України в Чернівецькій області відповідач зареєстрований за адресою - [ADDRESS], саме за цією адресою судом неодноразово надсилались судові повістки та матеріали позовної заяви з додатками. У відповідності до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки представник позивача не заперечував проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Так, судом встановлено, що відповідач зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] (а/с 7,9). У відповідності до вимог ЖУ України, зокрема ст.ст. 66-68, передбачено плату за користування житловим приміщенням, а саме плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Судом встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості по оплаті квартирної плати та комунальних послуг за період з грудня 2013 року по червень 2014 року заборгованість відповідача перед позивачем за проживання у гуртожитку та комунальні послуги становить 3171,16 грн. (а/с 5). Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У відповідності до п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач зареєстрована за адресою [ADDRESS] та отримує комунальні послуги і користується наданим їй житловим приміщенням, що породжує виникнення між нею та позивачем (Будинкоуправлінням №1) взаємних прав та обов'язків. Оскільки справа слухається у відсутності відповідача, суд на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України виходить із наявних у справі доказів, які зокрема не містять належних та допустимих даних які б вказували, що будучи зареєстрованим за вище вказаною адресою відповідач не є споживачем наданих позивачем послуг. Таким чином, надання позивачем послуг та їх споживання відповідачем є діями осіб, з якими закон, зокрема ст.11 ЦК України, пов'язує підстави виникнення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться . Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи викладене, оскільки, на день розгляду справи в матеріалах справи відсутні докази про погашення заборгованості за проживання в гуртожитку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Згідно п. 11 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються органи прокуратури - при здійсненні своїх повноважень. У відповідності до ч. 3 ст. 88 якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved