Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

АТ КБ "Приват Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач з метою отримання банківських послуг звернулась до АТ КБ «Приват Банк» та підписала заяву б\\н від 11.06.2014 року. [PERSON] при підписанні анкети - заяви, підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитними коштами відповідач отримав кредитку картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 42 000,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що підтверджується випискою по рахунку. В редакції Умов та правил, що почала діяти з 01.03.2019 року, відповідно до п.2.1.1.2.12 сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості: 86,4% - для картки «Універсальна»; 84,0% - для картки «Універсальна голд». Відповідач належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконала, внаслідок чого станом на 23 вересня 2020 року має заборгованість на загальну суму 42 080,44 грн., яка складається з: 28 882,47 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 10 380,84 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, нарахованими на прострочений кредит, відповідно до ст. 625; 2817,13 грн. - нарахована пеня. У зв`язку з викладеним просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитом у розмірі 42 080 грн. 44 коп. та судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача Кіріченко В.М. діючий на підставі довіреності, не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] була повідомлена у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи шляхом надіслання судової повістки, однак до суду не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, а тому суд, враховуючи згоду представника позивача, вважає можливим відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, у межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачкою 11 червня 2014 року було укладено кредитний договір, що складається з анкети - заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Умов і правил надання банківських послуг, відповідно до якого відповідач [PERSON] отримала кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. Згідно розрахунку заборгованості наданої позивачем, заборгованість відповідачки за кредитним договором станом на 23 вересня 2020 року за кредитом складає - 42 080,44 грн. та складається з: 28 882,47 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 10 380,84 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, нарахованими на прострочений кредит, відповідно до ст. 625; 2817,13 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії. Суд вирішуючи питання щодо стягнення нарахованої пені в розмірі 2817 грн. 13 коп., приходить до наступних висновків. Згідно ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р. затверджений Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно даного Переліку - місто Слов`янськ є населеним пунктом, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Відносно строків дії вказаного розпорядження та проведення антитерористичної операції суд вказує, що за пунктом 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" № 1669-VII від 02.09.2014 затверджується перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення. Також у десятиденний строк після закінчення антитерористичної операції Кабінету Міністрів наказано прийняти остаточний перелік таких населених пунктів. З огляду на вказані положення нормативних актів на сьогоднішній день відсутні дані щодо дати остаточного закінчення антитерористичної операції для визначення кінцевого періоду дії Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року відносно заборони нарахування пені та/або штрафів за кредитними договорами, зокрема, на території м. Слов`янська. Отже, нарахування штрафних санкцій у вигляді пені за період з 14 квітня 2014 року по теперішній час для боржників, які зареєстровані на території м. Слов`янська, не відповідає вимогам закону. З матеріалів справи вбачається, що місцем мешкання відповідачки є: Донецька область, м. Слов`янськ. У зв`язку з чим вимоги Банку в частині стягнення з [PERSON] нарахованої пені в сумі 2817 грн. 13 коп. не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищезазначене, суд знаходить позов обґрунтованим в частині стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за простроченим тілом кредиту та відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625. Відповідачка не скористалася своїм правом на подання суду доказів, якими спростовуються усе вищевикладене та своїх заперечень щодо розміру заборгованості та доказів щодо сплати кредиту. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідачки на користь банку підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі, який відповідає частці задоволеної частини позову, а саме в сумі 1961,27 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial