Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

У червні 2020 року Орган опіки та піклування Кропивницької міської ради звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне некомерційне підприємство «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради» про позбавлення батьківських прав, просив позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] ; дитину [PERSON] , [INFO] , залишити на опікуванні органу опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького; у відповідності до ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» накласти заборону на відчуження житла за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування поданого позову зазначено, що на підставі ст. 165 СК України орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького звернувся до суду із позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , у зв`язку зі злісним ухиленням від виконання батьківських обов`язків по відношенню до дитини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01 листопада 2021 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] є [PERSON] . Батько дитини [PERSON] помер [INFO] . Згідно рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 лютого 2019 року (справа № 404/7085/117) дитину відібрано від матері без позбавлення батьківських прав та стягнуто з неї аліменти на користь тих осіб або установ, яким буде передано дитину. Згідно рішення виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького від 11 квітня 2019 року № 227 [PERSON] , [INFO] має статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно до рішення виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького від 20 листопада 2017 року № 543, дитина [PERSON] влаштований до комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу». Згідно з актом КНП «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу» від 02 березня 2020 року № 14 [PERSON] , [INFO] виховується в закладі з 08 грудня 2017 року та перебуває на повному державному утриманні. За час перебування дитини у закладі мати дитини відвідувала його вісім разів у 2017 та 2018 роках. Аліменти на рахунок дитини не надходять. Відповідно до інформації Кропивницького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 29 травня 2020 року № 446/05-08 фахівцем із соціальної роботи центру сім`я [PERSON] неодноразово відвідувалась за місцем проживання, але контакту з матір`ю встановити не вдалось, соціальний супровід сім`ї не оформлено. Згідно з інформацією Кропивницького відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області від 26 травня 2020 року № 6038/47-20 [PERSON] проживає по [ADDRESS] . Зі слів сусідів, матір [PERSON] постійно вживає алкогольні напої, майже кожного дня за місцем її проживання відбуваються сварки. З моменту прийняття рішення суду про відібрання дитини від матері [PERSON] не зверталась до управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького щодо своєї дитини [PERSON] , питання про повернення їй дитини не порушувала. Згідно з висновком від 15 червня 2020 року № 2899/49-05-24, орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] . Вказано, що відповідно до інформації відділу реєстрації місця проживання особи Міської ради міста Кропивницького від 25 березня 2019 року № 976, дитина [PERSON] , [INFO] , зареєстрований по [ADDRESS] , що підтверджує право користування дитиною житлом за вказаною адресою. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 липня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 липня 2020 року забезпечено позов органу опіки та піклування Кропивницької міської ради до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне некомерційне підприємство «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради» про позбавлення батьківських прав, шляхом накладення заборони на відчуження: будинку за адресою: [ADDRESS] , який належить на праві власності [PERSON] . Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 березня 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні. Представник позивача в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відзив на позовну заяву відповідач не подавала. Представник третьої особи - Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради» надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позову. Суд за згодою представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] . Його батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Вказане підтверджується свідоцтвом про народження. Батько дитини помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05 лютого 2019 року дитину відібрано від матері без позбавлення батьківських прав та стягнуто аліменти на утримання дитини. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 20 листопада 2017 року № 543 дитину влаштовано до комунального закладу «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу». Згідно до листа Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради» від 02 березня 2020 року, відносно постанови виконавчого провадження про стягнення аліментів матір`ю [PERSON] на особові рахунки дитини кошти не надходили. Відповідно до акту про відвідування дитини батьками та рідними від 02 березня 2020 року складеного комісією Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради», дитина виховується у комунальному некомерційному підприємстві з 08 грудня 2017 року та перебуває на повному державному забезпеченні. За час перебування малолітнього [PERSON] у закладі, мати [PERSON] , відвідувала сина 8 разів (11 грудня 2017 року, 23 грудня 2017 року, 11 квітня 2018 року, 30 травня 2018 року, 19 червня 2018 року, 28 червня 2018 року, 16 липня 2018 року, 03 грудня 2018 року), приносила дитині солодощі, фрукти, сік, іграшки. Окрім того, разом з матір`ю до хлопчика приходила бабуся, громадянка [PERSON] . Відповідно до листа директора Кропивницького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 29 травня 2020 року, родина [PERSON] не перебуває під супроводом Кропивницького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Фахівцем із соціальної роботи Центру здійснено чотири спроби відвідування сім`ї, але за вказаною адресою: [ADDRESS] не було доступу до жилого приміщення у зв`язку з чим, станом на 26 травня 2020 року соціальний супровід не було оформлено. Відповідно до листа начальника Кропивницького відділу поліції від 26 травня 2020 року, вказано, що в ході перевірки працівниками поліції було опитано сусідів, які проживають поруч із будинком [ADDRESS] , [ADDRESS] , які повідомили, що гр. [PERSON] дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] . Також, сусіди повідомили, що гр. [PERSON] постійно вживає алкоголь, майже кожного дня чути сварки в її дворі. На момент відвідування даної громадянки вдома не було. Згідно до інформації Відділу реєстрації місця проживання особи Міської ради міста Кропивницького від 25 березня 2019 року, [PERSON] , [INFO] зареєстрований з 11 грудня 2017 року, за адресою: [ADDRESS] , за свідоцтвом про народження, разом з законним представником [PERSON] , [INFO] . Відповідно до акту про відвідування дитини батьками та рідними від 07 квітня 2021 року, складеного комісією Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу Кіровоградської обласної ради», мати дитини відвідувала його вісім разів протягом 2017-2018 років. У 2019 році мати та інші рідні і близькі хлопчика жодного разу не відвідували, не цікавилися ним, письмових запитів або ж телефонних дзвінків на адресу закладу не надходило. У 2020 році громадянка [PERSON] разом з бабусею хлопчика, [PERSON] , намагалася відвідати сина 1 раз (07 квітня 2020 року), але побачення не відбулося через те, що у дитини був денний сон відповідно до режиму групи. Згідно з висновком від 15 червня 2020 року № 2899/49-05-24, орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] . Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР № 789-XII від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківств прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських права є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне викання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п.16 вищезазначеної постанови ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, ухилення від виконання батьківського обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Сімейний кодекс України детально регулює питання застосування такого засобу захисту дитини, її прав та інтересів від посягань з боку її власних батьків як позбавлення батьківських прав. У відповідності до ч.1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Суд неодноразово в своїх рішеннях акцентував увагу, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Вирішуючи даний спір, суд враховує висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки в Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах; чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та ті, на яких ґрунтується висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав, суд вважає достатньо обґрунтованим та таким, що містить в собі переконливі аргументи, які вказують на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач, ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно дитини. Разом з тим суд роз`яснює право на поновлення батьківських прав, передбачене ст. 169 Сімейного Кодексу України в разі стійкої зміни поведінки відповідача та відношення до дитини. При зверненні до суду орган опіки та піклування звільнений від сплати судового збору, а тому, відповідно ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 908 грн.

Outcome: approved