Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

У червні 2021 року позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до КНП «Одеський обласний очний шпиталь інвалідів війни» ОМР» у якому просив суд: визнати незаконним і скасувати наказ від 05.04.2021 № 103-к/тр про звільнення [PERSON] з посади лікаря-офтальмолога офтальмологічно-хірургічного відділення КНП «Одеський обласний очний шпиталь інвалідів війни» ОМР» з 06.05.2021 у зв`язку із скороченням штату, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України; визнати незаконним і скасувати наказ від 06.05.2021 № 142-к/тр про звільнення [PERSON] з посади лікаря-офтальмолога офтальмологічно-хірургічного відділення КНП «Одеський обласний очний шпиталь інвалідів війни» ОМР» з 06.05.2021 у зв`язку із скороченням штату, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України та поновити [PERSON] на посаді лікаря-офтальмолога офтальмологічно-хірургічного відділення КНП «Одеський обласний очний шпиталь інвалідів війни» ОМР». В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірні накази прийняті відповідачем з порушенням вимог ст. 42, ч. 8 ст. 43 КЗпП України та ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», що є підставою для визнання їх незаконними та скасування і поновлення позивача на роботі. У відзиві на позовну заяву КНП «Одеський обласний очний шпиталь інвалідів війни» ОМР» посилаючись на те, що звільнення позивача відбулося у відповідності з вимогами чинного законодавства, просить суд відмовити у задоволенні позову. Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 02.02.2021 КНП «Одеський обласний очний шпиталь інвалідів війни» ОМР» видано наказ № 5-ОД про скорочення штату працівників, згідно якого т.в.о. генерального директора [PERSON] наказав провести скорочення штату працівників шляхом внесення змін до штатного розпису КНП «Одеський обласний очний шпиталь інвалідів війни» ОМР», скоротивши штат працівників на 3,0 посади лікаря-офтальмолога, з яких 1,0 посада є вакантною, 1,0 посаду обіймає [PERSON] , 1,0 посаду обіймає [PERSON] , утримання яких в зв`язку зі зменшенням навантаження на офтальмологічно-хірургічного відділення є не раціональним. Затвердити перелік виключених з 13.04.2021 зі штатного розпису підприємства посад і професій у зв`язку зі скороченням штату. 03.02.2021 відповідачем складено попередження про скорочення штату працівників у зв`язку зі зменшенням кількості штатних одиниць лікаря-офтальмолога, яким позивача попереджено про його звільнення з 12.04.2021 та запропоновано посади для заміщення, яке позивач відмовився отримувати, в зв`язку з чим було складено акт про відмову від підпису на підтвердження ознайомлення з наказами щодо скорочення штатів та попередженням від 03.02.2021. 05.02.2021 відповідачем на адресу [PERSON] направлено попередження про скорочення штату працівників в зв`язку зі зменшенням кількості штатних одиниць посади лікаря-офтальмолога від 03.02.2021, список вакантних посад, наказ від 02.02.2021 № 5-ОД «Про скорочення штату працівників», наказ від 02.02.2021 № 6-ОД «Про попередження про звільнення у зв`язку зі скороченням штату». 22.02.2021 на засіданні профспілкового комітету Первинна профспілкова організація КНП «Одеський обласний очний шпиталь інвалідів війни» ОМР» надала згоду на розірвання трудового договору з лікарем-офтальмологом офтальмологічно-хірургічного відділення [PERSON] з 13.04.2021 у зв`язку зі скороченням посади за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Наказом КНП «Одеський обласний очний шпиталь інвалідів війни» ОМР» від 05.04.2021 № 103-к/тр звільнено [PERSON] з займаної посади лікаря-офтальмолога офтальмологічно відділення 12.04.2021, у зв`язку із скороченням штату, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Підстави звільнення: наказ по підприємству «Про скорочення штату працівників» від 02.02.2021 № 5-ОД; попередження від 03.02.2021 про скорочення посади лікаря-офтальмолога офтальмологічно відділення; ст. 44 КЗпП України. Наказом КНП «Одеський обласний очний шпиталь інвалідів війни» ОМР» від 09.04.2021 № 118-к/тр перенесено дату звільнення [PERSON] у зв`язку з перебуванням його на лікарняному на дату першого робочого дня після закінчення тимчасової непрацездатності. Наказом КНП «Одеський обласний очний шпиталь інвалідів війни» ОМР» від 06.05.2021 № 142-к/тр звільнено [PERSON] з займаної посади лікаря-офтальмолога офтальмологічно-хірургічного відділення 06.05.2021, у зв`язку із скороченням штату, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Підстави звільнення: наказ по підприємству «Про скорочення штату працівників» від 02.02.2021 № 5-ОД; попередження від 03.02.2021 про скорочення посади лікаря-офтальмолога офтальмологічно-хірургічного відділення; наказ від 05.04.2021 № 103- к / тр про звільнення [PERSON] 12.04.2021; наказ від 06.04.2021 № 114-к/тр про тимчасову непрацездатність [PERSON] з 06.04.2021; наказ від 09.04.2021 № 118-к/тр про перенесення дати звільнення [PERSON] ; наказ від 06.05.2021 № 140-к/тр про те, що [PERSON] приступив до роботи 06.05.2021 після тимчасової непрацездатності. Згідно положень ч. 3 ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» у разі, якщо роботодавець планує звільнення працівників з причин економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв`язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації, він повинен завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень. На підтвердження дотримання зазначеної норми відповідачем надано лист від 31.12.2020 № 187, адресований Голові профспілкового комітету КУ Одеський обласний очний шпиталь інвалідів ВВв [PERSON] в якому зазначено, що для розширення та забезпечення необхідного обсягу та якості надання спеціалізованої медичної допомоги хворим в умовах зростання видатків та бюджетного дефіциту Адміністрація КНП «Одеський обласний очний шпиталь інвалідів війни» ОМР» інформує про проведення оптимізації організації надання медичної допомоги шляхом внесення змін до структури та штатного розкладу закладу, а саме: скорочення 4,0 ставки лікаря-офтальмолога та вводу 4,0 ставки інших спеціалістів. Проте вказаний лист не містить штампу з зазначенням вхідного номеру та дати, водночас відповідачем не надано доказів направлення зазначеного листа профспілці, тому суд не вважає цей лист належним доказом звернення відповідача до профспілки з метою звільнення позивача 31.12.2020 на чому наполягав представник відповідача у судовому засіданні. При цьому суд враховує, що в протоколі від 22.02.2021 № 3, яким первинною профспілковою організацією надано згоду на розірвання трудового договору з позивачем зазначено, що 09.02.2021 до профкому надійшло подання т.в.о. генерального директора Грицкевич О.В. КНП «Одеський обласний очний шпиталь інвалідів війни» ОМР» про надання згоди на звільнення [PERSON] за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Таким чином, оскільки відповідачем не надано дати звернення до профспілки з метою надання згоди на звільнення позивача, суд вважає, що датою звернення є саме 09.02.2021. Водночас з наказу відповідача від 02.02.2021 № 5-ОД про скорочення штату працівників, повідомлення позивача про звільнення та зі спірного наказу відповідача від 05.04.2021 № 103-к/тр вбачається, що запланованою датою звільнення [PERSON] є 12.04.2021, що свідчить про звернення відповідачем до профспілки пізніше як за три місяці до наміченої дати звільнення, тобто відповідачем не дотримано вимоги ч. 3 ст. 22 «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку, зокрема, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 частини першої вказаної вище статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (ч. 2 ст. 40 КЗпП України). Згідно зі ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Власник вважається таким, що належно виконав вимоги ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз`яснено, що, розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення. При цьому при виникненні спору між працівником і роботодавцем суд не вирішує питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників, а перевіряє наявність підстав для звільнення (чи відбувалося скорочення штату або чисельності працівників) та дотримання відповідної процедури. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 05.02.2020 у справі № 725/3265/18. Позивач у судовому засіданні зазначив, що відповідачем йому були запропоновані посади для заміщення, проте вони не відповідали його досвіду роботи та фаху. При цьому судом встановлено, що згідно наданого відповідачем штатного розпису станом на 01.01.2021 у штаті відповідача перебувало 7 посад лікаря-офтальмолога, а всього - 191,50 посад, згідно штатного розпису станом на 13.04.2021 - 4 посади лікаря-офтальмолога, а всього - 191,50 посад. Таким чином, загальна кількість працівників у штаті КНП «Одеський обласний очний шпиталь інвалідів війни» ОМР» не змінилася. А станом на 01.08.2021 у штаті відповідача перебуває 1 посада лікаря-офтальмолога, а всього - 199,00 посад, тобто загальна чисельність штату відповідача збільшилася. Розірвання трудового договору з підстав, передбачених п. 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 ст. 40 і п.п. 2, 3 ст. 41 КЗпП України, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства (ч. 1 ст. 43 КЗпП України). Згідно з ч.ч. 5, 8 ст. 43 КЗпП України виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору. Власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір не пізніш як через місяць з дня одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). Судом встановлено, що згоду первинної профспілкової організації на розірвання трудового договору з позивачем, відповідачем отримано 22.02.2021, проте звільнено позивача з займаної посади лікаря-офтальмолога лише 06.05.2021, тобто вказана згода профспілкового органу на момент звільнення позивача вичерпала свою дію за часом, що свідчить про порушення відповідачем вимог ч. 8 ст. 43 КЗпП України. Аналогічний правовий висновок наведено в постанові Верховного Суду від 20.01.2021 у справі № 577/3997/15-ц. Таким чином, при перенесенні дати запланованого вивільнення роботодавцю необхідно повторно звернутись до профспілки для отримання згоди на звільнення, навіть за наявності згоди за первинним зверненням. З огляду на встановлені судом порушення відповідачем вимог чинного трудового законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» становить 2 724,00 грн.

Outcome: approved