Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, про усунення перешкод в користуванні власністю, позбавлення права користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку, просила позбавити [PERSON] права користування квартирою [ADDRESS] та прибудинковими будівлями, зобов"язати його не чинити перешкод у здійсненні права користування та розпорядження квартирою шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку, а також просила стягнути з [PERSON] судові витрати по справі: витрати за написання позовної заяви адвокатом - 450 грн.; за участь адвоката в судовому засіданні - 800 грн. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що їй на праві приватної власності, згідно договору купівлі-продажу від 09.08.2004 року (а.с.6), належить квартира [ADDRESS], що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 15285 від 09.08.2004 року. З 17.08.2004 року позивачка проживала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. У вказаній вище квартирі зареєстровані позивачка, її син [INFO] та відповідач. На даний час сторони фактично разом не проживають, відповідач проживає разом зі своєю співмешкакою за адресою: [ADDRESS]. 13.12.2013 року [PERSON] подала до суду позовну заяву про розірвання шлюбу з [PERSON] Після припинення шлюбних відносин Відповідач відмовляється зареєструватись за місцем фактичного місця проживання, внаслідок чого [PERSON] не може розпоряджатись своєю квартирою на власний розсуд. До початку судового засідання від позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, а в частині стягнення з [PERSON] судових витрат у розмірі 1250 грн. просила не задовільняти. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Подав до суду заяву, у якій визнав позовні вимоги та просив слухати справу за його відсутності. Представник відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Ульяновського РВ УМВС України в Кіровоградській області в судове засідання не з"явився. Суд, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира[ADDRESS], що підтверджується договору купівлі-продажу від 09.08.2004 року (а.с.6) та копією витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 15285 від 09.08.2004 року (а.с.7). У вказаній квартирі зареєстровані позивачка, її син [INFO] та відповідач. Зазначена квартира була придбана Позивачкою до укладення шлюбу з Відповідачем, а, отже, не є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до приписів ст.ст. 316, 319, 321, 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним свого права власності на майно, майно, у тому числі шляхом звернення до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Згідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (Закон № 1382-IV), реєстрація є лише внесенням відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. У відповідності зі ст.7 цього Закону, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, рішення суду, яке набрало законної сили (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, без добровільного зняття з реєстрації, особу можна зняти з реєстрації лише за рішенням суду. Закон № 1382-IV є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані зі зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Згідно з ч.1 ст.11 Закону реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Таким чином, за наявності судового рішення про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, яке набрало законної сили, та відповідно до ст.14 ЦПК України є обов'язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, зняття з реєстраційного обліку такої особи у судовому порядку не потребується. За наведеного, суд відмовляє у задоволенні вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку. У відповідності з ч.1 ст.321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.150 ЖК громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Реєстрація відповідача в належному на праві власності позивачу будинку, не дає можливості використати [PERSON] вищевказані права у повному обсязі та створює перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном, відтак позов в частині усунення перешкод в користуванні власністю, позбавлення права користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 1, буд.1, ст. Грушка, м.Ульяновка підлягає задоволенню. За клопотанням позивачки судові витрати по справі не розподіляються. На підставі викладеного та

Outcome: partial