Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати з відповідача аліменти на утримування дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі по 1000 (одна тисяча) гривень щомісяця на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. В позовній заяві зазначила, що з відповідачем по справі в жовтні 2005 року зареєструвала шлюб. За час шлюбу із відповідачем у них народилось двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 12.08.2013 року згідно рішення Борщівського районного суду шлюб між сторонами розірвано. На даний час діти є неповнолітніми, проживають разом з позивачкою в м. Городенка, вул. Шевченка, 52/8 Івано-Франківської області, перебувають на її утриманні та вихованні, відповідач жодних коштів на проживання та утримання дітей не дає, та нічим не забезпечує, не турбується про їх життя та здоров'я, а зароблені ним кошти витрачає на свої потреби. [PERSON] змушена сама утримувати та виховувати дітей. В даний час відповідач регулярно їздить на заробітки, та працює по найму в людей, розмір його заробітку позивачці невідомий. [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу дітям, але добровільно цього не робить. Із-за наведених обставин позивачка змушена звернутися до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дітей. В судове засідання позивачка не зявилася. Подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному об'ємі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, що стверджено поштовим повідомленням при матеріалах справи. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін з ухваленням, відповідно до ст. 224 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно копії заочного рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 12.08.2013 року по справі № 594/779/13-ц шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області 25.10.2005 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до реєстрації шлюбу Франків) [PERSON], [INFO], актовий запис № 113 розірвано. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що стверджено копією свідоцтва про народження серії 1-ИД № 045478, виданого 15.03.2007 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, та сина [PERSON], [INFO], що стверджено копією свідоцтва про народження серії 1-ИД № 117547, виданого 18.05.2010 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, неповнолітні діти проживають разом з позивачкою. Відповідач, який проживає окремо від сімї, в добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає. Конституцією України визначено основні права й обовязки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону - батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Обовязок батьків утримувати дітей до досягнення останніми повноліття визначено статтею 180 СК України. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Даних про те, що відповідач працює офіційно та має регулярний дохід суд не має, отже є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі. Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачка не довела, що за своїм матеріальним становищем відповідач здатний сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі, а тому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача аліментів у розмірі по 1000 гривень щомісяця на кожну дитину до досягнення ними повноліття та приходить до висновку, що з нього слід стягнути аліменти у меншому розмірі. Враховуючи вищенаведене, величину прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавством, а також те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, то позов слід задовольнити частково, стягувати з відповідача в користь позивачки аліменти в розмірі 750 грн. щомісячно на кожну дитину на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулася до суду з позовом 29.10.2015 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дітьми повноліття. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial