Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

У червні 2020 року Акціонерне товариство «Таскомбанк» звернулось до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 09 березня 2017 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено договір заявка на отримання кредиту № 8191716766. Відповідно до умов Кредитного договору № 8191716766 від 09 березня 2017 року предметом Кредитного договору є надання позичальнику грошових коштів на наступних умовах: сума кредиту - 24166,00 гривень; строк користування - 30 місяців, тобто до 09.09.2019 року; річні проценти - 12,00 відсотків; щомісячні проценти 2,50 відсотків від суми кредиту. Позичальник ознайомився з умовами Кредитного договору до його укладення і погодився з усіма його умовами, примірник заяви отримав; умови отримання кредитів, погодився отримати шляхом роздрукування з веб-сайту. Позичальник зобов`язався виконувати кредитний договір і регулярно ознайомлюватися з його змінами на веб-сайті. Одночасно, 09.03.2017 року відповідач був письмово повідомлений про те, що права вимоги за Кредитним договором відступлені АТ «Таскомбанк» на підставі Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року, відповідно до якого АТ «Таскомбанк» став новим кредитором боржника [PERSON] за Кредитним договором № 8191716766 від 09 березня 2017 року з усіма наступними додатками та змінами. Умови вищезазначеного Кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором згідно Графіку погашення кредиту строки не повернуті та станом на 27.12.2019 року заборгованість Позичальника за Кредитним договором № 8191716766 від 09 березня 2017 року, становить відповідно до розрахунку 82105,63 грн., в тому числі заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) становить 19958,80 грн.; заборгованість за процентами (в тому числі прострочена) 5926,34 грн.; заборгованість по щомісячним процентам (в тому числі прострочена) 16312,05 грн.; сума пені, нарахованої на суму простроченої заборгованості (за період з 27.12.2018 року по 27.12.2019 року) 39908,44 грн. Тому позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 82105,63 грн. Також позивач просив стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 червня 2020 року відкрито провадження по справі та справу до розгляду призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У встановлений судом строк сторони не надіслали заперечень щодо такого розгляду справи. Ухвалу про відкриття, позовну заяву з додатками [PERSON] отримала 27 червня 2020 року, що підтверджено зворотнім повідомленням. Відзиву, пояснень, будь-яких клопотань чи заяви від відповідача до суду не надходило на час прийняття рішення. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п.п. 3,4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09\~жовтня 2020 року замінено позивача у даній цивільній справі № 369/7107/20 (провадження № 2/369/3665/20) Акціонерне товариство «Таскомбанк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, між 09 березня 2017 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було підписано: заяву № 8191716766 на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР»; заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР», що разом становлять Кредитний договір № 8191716766. Відповідно до умов Кредитного договору № 8191716766 від 09 березня 2017 року предметом Кредитного договору є надання позичальнику грошових коштів на наступних умовах: сума кредиту - 24166,00 гривень; строк користування - 30 місяців, тобто до 09.09.2019 року; річні проценти - 12,00 відсотків; щомісячні проценти 2,50 відсотків від суми кредиту. Позичальник ознайомився з умовами Кредитного договору до його укладення і погодився з усіма його умовами, примірник заяви отримав; умови отримання кредитів, погодився отримати шляхом роздрукування з веб-сайту та зобов`язався виконувати умови кредитного договору і регулярно ознайомлюватися з його змінами на веб-сайті. Одночасно, 09 березня 2017 року відповідач був письмово повідомлений про те, що права вимоги за Кредитним договором відступлені АТ «Таскомбанк» на підставі Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року, відповідно до якого АТ «Таскомбанк» став новим кредитором боржника [PERSON] за Кредитним договором № 8191716766 від 09 березня 2017 року з усіма наступними додатками та змінами. Умови вищезазначеного Кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором згідно Графіку погашення кредиту строки не повернуті та станом на 27 грудня 2019 року заборгованість позичальника за Кредитним договором № 8191716766 від 09 березня 2017 року, становить відповідно до розрахунку наданого АТ «Таскомбанк» 82105,63 грн., в тому числі заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) становить 19958,80 грн.; заборгованість за процентами (в тому числі прострочена) 5926,34 грн.; заборгованість по щомісячним процентам (в тому числі прострочена) 16312,05 грн.; сума пені, нарахованої на суму простроченої заборгованості (за період з 27.12.2018 року по 27.12.2019 року) 39908,44 грн. Таким чином, відповідно до умов кредитного договору АТ «Таскомбанк» виконав свої зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі, а саме надав відповідачу позику 24166,00 грн. на строк, що встановлено у Кредитному договорі, тоді як відповідач умови договору не виконав, не повернув суму позики до 09 вересня 2019 року, прострочивши таким чином виконання зобов`язання. 29 липня 2020 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги. Згідно договору факторингу та Реєстру прав вимоги, АТ «Таскомбанк» відступило право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 8191716766 від 09 березня 2017 року - ТОВ ФК «Кредит-Капітал», яке в свою чергу набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників АТ «Таскомбанк», в тому числі до [PERSON] . Оскільки АТ «Таскомбанк» за договором факторингу від 29 липня 2020 року відступило право вимоги за кредитним договором № 8191716766 від 09 березня 2017 року, укладеного з [PERSON] - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», яке набуло статусу нового кредитора та отримало право вимоги до боржника за кредитним договором. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Тобто законом встановлено, що обов`язковою умовою кредитного договору є сплата процентів. Частиною 1 ст. 1056 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього ж Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. За вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1 та 2 ст. 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. З підписаної відповідачем від 09 березня 2017 року заяви № 8191716766 на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» вбачається, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, погодивши суму кредиту, строк користування, річні проценти, щомісячні проценти та нарахування щоденної пені від загальної суми прострочення. Так, відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Згідно зі ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). При дослідженні наданого АТ «Таскомбанк» розрахунку з даного приводу, суд прийшов до висновку про те, що зазначений розрахунок зроблено вірно та у повній відповідності до інших наявних у справі доказів, та стверджує порушення відповідачем обов`язків за кредитним договором щодо своєчасного та повного повернення кредитних коштів. Вказане відповідачем в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України не спростовано. Кредитний договір недійсним в установленому законом порядку не визнаний. Слід зазначити, що однією з засад судочинства є, зокрема, визначена ст. 12 ЦПК України змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сплата прострочених відсотків, пені обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини п`ятої статті 12 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 03 вересня 2014 року №6-100цс14. Згідно з правовим висновком Верховного суду України у справі №6-1120цс15 від 04 листопада 2015 року відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Встановлено, що сума пені 39908,44 грн. нарахована АТ «Таскомбанк» згідно розрахунку значно перевищує розмір збитків, так заборгованість по тілу кредиту складає 19958,80 грн. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про зменшення розміру пені до 2000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за кредитним договором № 8191716766 від 09 березня 2017 року станом на 27 грудня 2019 у розмірі 44197,19 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) становить 19958,80 грн.; заборгованість за процентами (в тому числі прострочена) 5926,34 грн.; заборгованість по щомісячним процентам (в тому числі прострочена) 16312,05 грн.; сума пені, нарахованої на суму простроченої заборгованості (за період з 27.12.2018 року по 27.12.2019 року) 2000,00 грн. З урахуванням наведеного, позов ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягає частковому задоволенню. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2102,00 грн. відповідно до Закону України Про судовий збір. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір майнового характеру пропорційно до задоволених позовних вимог . Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1131,51 грн. З урахуванням викладеного, відповідно до ст. ст. 15, 16, 526, 530, 533, 536, 549-552, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, та

Outcome: partial