Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивований тим, що з 17.08.2010 року по 15.01.2018 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Сімейне життя не склалось через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, розбіжностей у вихованні дитини. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.01.2018 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу позивач змінила своє прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». В період шлюбу у сторін народився син: [PERSON] , [INFO] . Відповідач - батько дитини, коштів на утримання сина не надає. Позивачу одній важко утримувати сина, що стало підставою звернення до суду з позовом. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач та його представник позов визнали частково та пояснили, що відповідач не спроможний сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 2000 грн. щомісячно, як це просить позивач. На даний час відповідач офіційно працює в ТОВ «СП-Сяйво» на посаді техніка-електромеханіка з мінімальною ставкою згідно з штатним розкладом з 02.05.2019 року, регулярно отримує заробітну плату в розмірі 73359,26 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. З 17.08.2010 року по 15.01.2018 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.01.2018 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу позивач змінила своє прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». В період шлюбу у сторін народився син: [PERSON] , [INFO] . Відповідач - батько дитини надає матеріальну допомогу на утримання сина нерегулярно. Утримання дитини, надання їй матеріальної допомоги є обов`язком батьків. Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Законодавче визначення рівного обов`язку відносно кожного з батьків передбачає і добросовісне його виконання. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст.ст. 1,2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення ними повноліття. На виконання положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судом при вирішенні цього позову враховано стан здоров`я відповідача, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків, повнолітніх дітей, інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. З 02.05.2019 року відповідач офіційно працевлаштований на посаду техніка-електромеханіка з мінімальною ставкою згідно штатного розкладу, що підтверджується наказом № 1 ТОВ «СП-Сяйво» від 02.05.2019 року, його заробітна плата складає 4173 грн. щомісячно. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач офіційно працює та отримує заробітну плату 4173 грн., тобто він не спроможний сплачувати аліменти у розмірі 2000 грн., як про це просить позивач. Проте відповідач фізично здорова людина працездатного віку, інших утриманців не має, на роботу працевлаштувався після відкриття провадження в справі, і на переконання суду, він може винайти інше місце роботи з більшим заробітком, ніж мінімальна заробітна плата. З огляду на викладене, суд ухвалює рішення про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1500 грн. щомісячно, які підлягають індексації, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 01.03.2019 р. і до досягнення дитиною повноліття. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial