Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

26.06.2019 Позивач звернувся до Ковпаківського районного суду з вказаною позовною заявою, яку мотивує тим, що начальником Сумської вагонної дільниці філії «Пасажирська компанія» виробничий підрозділ Сумська вагонна дільниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» Букіним О. П . 26.04.2019 було видано наказ № 28 «Про результати розгляду акта форми ЛУ-4 від 23.04.2019 року Г № 008859, складеного працівниками поїзної бригади поїзда №780 сполученням «Київ-Суми». Пунктом 6 наказу було позбавлено 50 % преміальної оплати за квітень 2019 року [PERSON] за порушення пункту 5.14 Технологічного процесу підготовки та екіпіровки в рейс пасажирських вагонів на ПТО Суми, що виражене у не виконанні перевірки роботоздатності дверей та не усуненню зауважень. Зазначений пункт наказу вважає таким, що не відповідає вимогам законодавства та порушує його права, з огляду на наступне. Відповідно до пункту 5.14 Технологічного процесу підготовки та екіпіровки в рейс пасажирських вагонів на ПТО Суми столяри оглядають внутрішнє облицювання вагона і перевіряють роботоздатність запірних пристроїв дверей та їх фіксаторів, а у літню пору року - легкість ходу рам вікон, які відкриваються; перевіряють цілісність деталей диванів, столів, кріплення фіксаторів верхніх полок, фіксаторів та упорів столиків, складених та вмонтованих драбин та їх кріплення до елементів конструкцій вагона; замінюють пошкоджені віконні та дверні стекла, дзеркала; оглядають та виконують поточний ремонт обшивки диванів та покриття підлоги. Таким чином до функціональних обов`язків столяра віднесено перелік чітко визначених завдань, в той же час питання до роботи стосувались інших напрямків (ремонт запірних пристроїв дверей), які не віднесено до його посадових завдань та функцій, але в наказі зазначено, що ним не було усунуто зауважень з роботоздатності дверей, чим порушено пункт 5.14 Технологічного процесу підготовки та екіпіровки в рейс пасажирських вагонів на ПТО Суми. Крім того, в наказі також зазначено, що майстер зміни [PERSON] пояснив не здійснення ремонту дверей електрокупе у вагоні № 30841 поїзда № 779/780 Суми-Київ через причину відсутності запчастин. Враховуючи зазначене здійснення ремонту дверей взагалі було неможливим через відсутність запчастин. Додатково зазначив, що перебував на зміні з 20 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв. 22.04.2019, в той же час комісією ЦВА було здійснено перевірку поїзда та виявлено недоліки 23.04.2019, тобто напередодні виявлення порушення працювала інша зміна, а тому не можливо точно встановити період виникнення неполадок в роботі дверей та їх зв`язок з його функціональними обов`язками. Також слід звернути увагу, що наказ не містить посилання на положення про преміювання чи колективний договір стосовно обґрунтування можливості та підстав для позбавлення преміальної оплати працівника. Однак всупереч вищезазначеному наказ містить посилання лише на статті Кодексу законів про працю України та не містить обґрунтувань можливості прийняття такого наказу з огляду на положення колективного договору чи положення про преміювання, а тому відсутні підстави вважати наказ обґрунтованим згідно з вимогами трудового законодавства. Здійснивши аналіз розділу III колективного договору на 2014 - 2015 роки, затвердженого на конференції трудового колективу Сумської вагонної дільниці 24.04.2014 було встановлено, що положення колективного договору взагалі не передбачають можливості позбавлена працівників премій. Окрім цього, в наказі зазначено про проведення службового розслідування з приводу виявлених фактів, однак його не було повідомлено про проведення такого службового розслідування та не відібрано його пояснень із зазначених питань, на підставі чого викликає сумнів про можливість повного з`ясування обставин та надання ґрунтовних висновків стосовно фактів котрі досліджувались, особами, які здійснювали службове розслідування. Тому просить суд визнати протиправним, в частині позбавлення [PERSON] преміальної оплати за квітень 2019 року, наказ начальника Сумської вагонної дільниці філії «Пасажирська компанія» виробничий підрозділ Сумська вагонна дільниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» № 28 «Про результати розгляду акта форми ЛУ-4 від 23.04.2019 року Г № 008859, складеного працівниками поїзної бригади поїзда №780 сполученням «Київ-Суми»; стягнути на користь [PERSON] з АТ «Українська залізниця» кошти в сумі 2 114 грн. Ухвалою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.07.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 14.08.2019 представником відповідача АТ «Українська залізниця» Конєвим О.М. надано відзив на позовну заяву в якому зазначив, що стосовно позовних вимог [PERSON] по суті AT «Українська залізниця» вже розглядала дане питання й листом № ПКВЧ-6 Суми-01-7/750 від 26.06.2019 надала Позивачу відповідь про те, що підстав для повернення 50 % преміальної оплати не вбачає, оскільки не зважаючи на те, що Позивач не працював у нічну зміну із 21.04.2019 на 22.04.2019 при підготовці до рейсу 23.04.2019 поїзда 780 «Суми - Київ» усунути зауваження щодо несправності дверей електрокупе у вагоні 30841 мав саме [PERSON] , оскільки зауваження щодо цієї несправності було виявлено поїзною бригадою 13.04.2019 й підлягало усуненню у нічну зміну із 13.04.2019 на 14.04.2019 в яку працював саме Позивач. Враховуючи ту обставину, що дане зауваження Позивачем не було усунуто, вагон 30841 зробив кілька рейсів й під час рейсу 23.04.2019 при ревізії ЦВА несправність дверей електрокупе була занесена до результатів перевірки поїзда. Тому саме в діях Позивача [PERSON] вбачається порушення п. 5.14 Технологічного процесу підготовки та екіпіровки в рейс пасажирських вагонів на ПТО Суми в частині, щодо не перевірки працездатності дверей та не усунення зауважень. Позивачем [PERSON] у позові зазначається, що Колективний договір Сумської вагонної дільниці не містить норми щодо позбавлення преміальної оплати. Дане твердження не відповідає дійсності оскільки згідно додатку 1 до Колективного договору - Положення про преміювання працівників виробничого підрозділу Сумська вагонна дільниця філії «Пасажирська компанія» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» розділом 3 встановлено, що за порушення виробничої та трудової дисципліни можливо зниження преміальної оплати від 50 до 100 %. Тому дії керівництва виробничого підрозділу Сумська вагонна дільниця філії «Пасажирська компанія» AT «Українська залізниця» по позбавленню 50 % преміальної оплати за порушення виробничої дисципліни нічим не суперечать чинному Колективного договору. Позивачем [PERSON] встановлено власну методику розрахунку нарахування преміальної оплати, яка жодним чином не підтверджується документально. Так сума нарахованої та виплаченої у травні (згідно п. 2.4. Положення про преміювання працівників виробничого підрозділу Сумська вагонна дільниця філії «Пасажирська компанія» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» премія нараховується за підсумками діяльності Сумської вагонної дільниці за місяць та виплачується в наступному за звітним) Позивачу преміальної оплати за квітень 2019 року становить 528 грн.61 коп. Тобто після позбавлення 50 % преміальної оплати згідно наказу № 28 від 26.04.2019 року нарахована Позивачу премія склала 526 грн. 61 коп., таким чином його втрати складають цю саму суму, а не 2114 грн. як ним було розраховано у позові. 04.08.2019 від Позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, питання про прийняття або відмову в прийнятті заяви про збільшення позовних вимог прийнято не було. Згідно розпорядження в.о. керівника апарату Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.08.2019 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку із припиненням повноважень судді Чернобая О.І., вказана справа передана у провадження судді Литовченка О.В. 04.09.2019 ухвалою суду прийнято до свого провадження цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження. 09.01.2020 у судовому засіданні позивач відмовився від підтримання заяви про збільшення позовних вимог від 04.08.2019, підтримав первісні позовні вимоги. Просить суд визнати протиправним, в частині позбавлення [PERSON] преміальної оплати за квітень 2019 року, наказ начальника Сумської вагонної дільниці філії «Пасажирська компанія» виробничий підрозділ Сумська вагонна дільниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» № 28 «Про результати розгляду акта форми ЛУ-4 від 23.04.2019 року Г № 008859, складеного працівниками поїзної бригади поїзда №780 сполученням «Київ-Суми»; погоджується на стягнення з АТ «Українська залізниця» коштів 528 грн. 61 коп. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, просив відмовити, посилаючись на обґрунтування, викладені у відзиві на позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1ст. 5 ЦПК). Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд на підставі ст. ст.12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2ст. 78 ЦПК України). Вирішуючи справу по суті суд виходить із того, що Конституцією України, як Основним Законом, закріплено право на працю і заробітну плату, а саме у статті 43 зазначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Статтею 94 КЗпП України передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ст. 97 КЗпП України власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, а саме: основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців; додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій; інші заохочувальні та компенсаційні виплати - виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 22 цього Закону суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (зокрема, наприклад, справа «Суханов та Ільченко проти України» заяви № 68385/10 та 71378/10, а також справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини», заява N9 42527/98 тощо) «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи «право вимоги» відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання»/ «правомірне очікування» (legitimate expectation) стосовно ефективного здійснення права власності. Європейський Суд неодноразово вказував, що володінням, на яке поширюються гарантії ст. 1 Протоколу №1 є також майнові інтереси, вимоги майнового характеру, соціальні виплати, щодо яких особа має правомірне очікування, що такі вимоги будуть задоволені. Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до статті 9 Закону України «Про колективні договори і угоди» положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємств незалежно від того, чи є вони членами профспілки, і є обов`язковими як для роботодавця, так і для працівників підприємства. Винагорода за підсумками роботи - це заохочувальна виплата, яку виплачують у порядку й розмірах, визначених колективним договором, або, якщо колективний договір не укладений - у положенні про виплату винагороди (премії) за підсумками роботи за певний період, погодженому з профспілкою (за її відсутності - з уповноваженим представником трудового колективу). Умови її запровадження установлює підприємство з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. При вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Відповідно до п. 3.1 Положення про преміювання працівників виробничого підрозділу Сумської вагонної дільниці філії «Пасажирська компанія» ПАТ «Українська залізниця», яке є додатком № 1 до Колективного договору Сумської вагонної дільниці, за рішенням комісії, премія може знижуватися або не виплачуватися повністю у разі допущення виробничих недоліків, а саме: порушення виробничої та трудової дисципліни - від 50 до 100 відсотків (а.с.40-43) Судом встановлено, що [PERSON] перебуває у трудових відносинах з АТ «Українська залізниця» в особі філії «Пасажирська компанія» виробничий підрозділ Сумська вагонна дільниця» на посаді столяра. Начальником Сумської вагонної дільниці філії «Пасажирська компанія» виробничий підрозділ Сумська вагонна дільниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» Букіним О. П . 26.04.2019 було видано наказ № 28 «Про результати розгляду акта форми ЛУ-4 від 23.04.2019 року Г № 008859, складеного працівниками поїзної бригади поїзда №780 сполученням «Київ-Суми» (а.с.4-6) Пунктом 6 наказу «За порушення пункту 5.14 Технологічного процесу підготовки та екіпіровки в рейс пасажирських вагонів на ПТО Суми, що виражене у не виконанні перевірки роботоздатності дверей та не усуненню зауважень, столяра [PERSON] /таб. 2106/ позбавити 50% преміальної оплати за квітень 2019 року». Однак, як вбачається з пояснень сторін у справі та підтверджено матеріалами справи, позивач був ознайомлений з Наказом № 28 «Про результати розгляду акта форми ЛУ-4 від 23.04.2019 року Г № 008859, складеного працівниками поїзної бригади поїзда № 780 сполученням «Київ-Суми», після його винесення та був позбавлений можливості надати свої заперечення та пояснення щодо обставин, зазначених у Наказі. Відповідно до пункту 5.14 Технологічного процесу підготовки та екіпіровки в рейс пасажирських вагонів на ПТО Суми столяри оглядають внутрішнє облицювання вагона і перевіряють робото здатність запірних пристроїв дверей та їх фіксаторів, а у літню пору року - легкість ходу рам вікон, які відкриваються; перевіряють цілісність деталей диванів, столів, кріплення фіксаторів верхніх полок, фіксаторів та упорів столиків, складених та вмонтованих драбин та їх кріплення до елементів конструкцій вагона; замінюють пошкоджені віконні та дверні стекла, дзеркала; оглядають та виконують поточний ремонт обшивки диванів та покриття підлоги. Даний Наказ має інформативний характер, на підставі якого не можуть бути нараховані премії, оскільки даний Наказ не винесений на підставі Положення «Про преміювання працівників Сумської вагонної дільниці» та не узгоджений рішенням комісії з питань оплати праці. Згідно табелю робочого часу Позивач не працював у нічну зміну із 21.04.2019 на 22.04.2019 при підготовці до рейсу 23.04.2019 року поїзда 780 «Суми - Київ». Щодо усунення зауваження щодо несправності дверей електрокупе у вагоні 30841 поїзда 780 «Суми - Київ», які нібито були виявлені поїзною бригадою 13.04.2019 й підлягали усуненню у нічну зміну із 13.04.2019 на 14.04.2019 в яку працював саме Позивач, не підтверджуються матеріалами справи, зокрема відповідачем не надано оригінал журналу ВУ-8 вагону № 30841, а вагон 30841 зробив ще кілька рейсів й під час рейсу 23.04.2019 року при ревізії ЦВА несправність дверей електрокупе була занесена до результатів перевірки поїзда. Наданий оригінал журналу ВУ-8, за визнанням обох сторін не є тим журналом, який був у вагоні № 30841 в період з 13.04.2019 по 23.04.2019. Питання оплати праці працівників AT «Українська залізниця» регламентується Положенням про оплату праці працівників акціонерного товариства «Українська залізниця», введеного в дію наказом № 285 від 27.04.2018, окрім цього ряд питань пов`язаних із нарахуванням, виплатою та позбавленням преміальної оплати у виробничому підрозділі Сумська вагонна дільниця філії «Пасажирська компанія» AT «Українська залізниця» визначені у Положенні про преміювання працівників виробничого підрозділу Сумська вагонна дільниця філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця», яке є додатком № 1 до Колективного договору Сумської вагонної дільниці. Пунктом 5.6. Положення про оплату праці працівників акціонерного товариства «Українська залізниця», введеного в дію наказом № 285 від 27.04.2019 року встановлено, що рішення з питань нарахування, виплати та розміру премії за основні результати діяльності працівників приймає Комісія з питань оплати праці відповідного рівня управління згідно з розділом 10 Положення, іншими нормативними документами AT «Українська залізниця. 28.05.2019 на засіданні комісії з питань оплати праці в Сумській вагонній дільниці було прийнято рішення про виплату працівникам Сумської вагонної дільниці преміальну оплату за квітень 2019 року у розмірі 25 % від посадового окладу або часової тарифної ставки при підсумованому обліку робочого часу. Особи, які допустили недоліки, за рішенням комісії були позбавлені преміальної оплати повністю або частково, позивач був позбавлений 50 % нарахованої преміальної оплати. За результатами засідання комісії був виданий наказ № 216 від 28.05.2019 «Про преміювання працівників Сумської вагонної дільниці за квітень 2019 рік» (а.с.81-83) Суд звертає увагу, що позивачем в судовому порядку оскаржується Наказ № 28 «Про результати розгляду акта форми ЛУ-4 від 23.04.2019 року Г № 008859 в частині визнання протиправним п.6 вказаного Наказу. Позовних вимог, щодо скасування даного наказу позивачем не заявлялось. Крім того, премії працівникам Сумської вагонної дільниці за квітень 2019, у тому числі [PERSON] нараховувались на підставі Наказу «Про преміювання працівників Сумської вагонної дільниці за квітень 2019» від 28.05.2019. Позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування Наказу «Про преміювання працівників Сумської вагонної дільниці за квітень 2019» від 28.05.2019 в частині позбавлення премії позивачем [PERSON] заявлено також не було. На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 року передбачено, що виходячи з принципу рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову - визнаня незаконним наказ начальника виробничого підрозділу Сумська вагонна дільниця» філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця» № 28 «Про результати розгляду акта форми ЛУ-4 від 23.04.2019 Г № 008859, складеного працівниками ЦВА на працівників поїзної бригади поїзда № 780 сполученням «Київ-Суми»» в частині позбавлення [PERSON] 50% преміальної оплати за квітень 2019 року. В частині позовних вимог про стягнення на користь [PERSON] коштів в сумі 2114 грн. позовні вимоги задоволенню не підлягають. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На підставі ст.141 ЦПК України з Акціонерного товариства "Українська залізниця" необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. за розгляд судом вимог в частині визнання незаконним наказу, від сплати якого позивач звільнений за законом.

Outcome: partial