Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

У червні 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), [PERSON] , треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, [PERSON] , [PERSON] про зняття арешту з майна, в якому просила зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Суми) виключити (анулювати) з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 31 серпня 2012 року за № 12936787 про арешт земельної ділянки (кадастровий номер № 5310136700:06:04:0429) за адресою [ADDRESS] , як помилково внесені. Ухвалою суду від 07 серпня2020 року відкрито загальне позовне провадження, призначено справу до підготовчого провадження. Згідно ухвали суду від 27 листопада 2020 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Арутюнова А.О,. позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. При цьому, в ході судового розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги в частині не проведення стягнення судового збору зі сторони відповідача у справі за результатами розгляду справи. В судовому засіданні представник відповідача Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) позовні вимоги не визнав та прохав відмовити в їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча про день та час слухання справи були повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи мають рекомендовані листи про направлення поштових відправлень на адресу останніх. \~ \~ \~ \~Суд вислухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження, суд вважає, позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81\~ЦПК України\~передбачено,\~що кожна\~сторона повинна\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог і\~заперечень.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими особами,\~які беруть\~участь у\~справі.\~Доказування не\~може ґрунтуватися\~на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно договору купівлі продажу земельної ділянки від 20.06.2013 року, позивач [PERSON] придбала земельну ділянку, що розташована у [ADDRESS] , кадастровий номер № 5310136700:06:004:0429. В судовому засіданні стороною позивача вказувалось про те, що в ході вчинення певних нотаріальних дій позивачу стало відомо про те, що відповідачем Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в рамках виконавчого провадження № 30638291 було винесено постанову від 18 травня 2013 року про арешт майна боржника та заборони на його відчуження. Судом встановлено, що у відповідності до постанови про арешт майна від 18 травня 2013 року було накладено арешт на майно [PERSON] , під майном зазначено земельну ділянку, що є власністю боржника, яка знаходиться у [ADDRESS] та має кадастровий номер 531013670006:004:0609. Стороною позивача, вказувалось про те, що на її неодноразові звернення адресовані державному виконавцю Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в усній та письмовій формі було повідомлено про те, що при внесені даних до реєстру обтяжень майна, виконавцем було допущено технічну помилку та вказано адресу земельної ділянки, що належить позивачу у справі. В ході з`ясування обставин справи представником Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) не заперечувався даний факт, при цьому, вказуючи про безпідставність позовних вимог [PERSON] .. При цьому, Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в письмовій відповіді від 25 липня 2019 року, направленої на адресу позивача у справі, вказувалось про те, що у відповідності до відповіді Держкомзему у м. Полтаві від 22.02.2012 року вих. № 01-01-18/1706, за боржником [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку, що розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер 3 5310136700:06:004:0609, 30 серпня 2012 року, було винесено постанову про арешт вказаної земельної ділянки та оголошено заборону на її відчуження на підставі виконавчого провадження № 30638291 від 12.01.2012 року на користь стягувача [PERSON] .. Судом встановлено, що [PERSON] є одноосібним власником земельної ділянки , що у [ADDRESS] , кадастровий номер № 5310136700:06:004:0429, у відповідності до договору купівлі - продажу ( а.с. 39-40,41-42). Більше того, у відповідності до Інформаційної довідки № 169740085 від 07 червня 2019 року, сформованої за кадастровим номером № 5310136700:06:004:0429 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - відомості щодо обтяження вказаної земельної ділянки, що належать позивачу [PERSON] відсутні. Таким чином, судом встановлено та не оспорювалося сторонами, що [PERSON] не являється боржником у виконавчому провадженні, в рамках якого і було накладено обтяження на належну їй земемльну ділянку, в зв`язку з чим вказане обтяження є помилково внесеним державним виконавцем в силу недостовірнної інформації щодо реєстраційних даних належних [PERSON] земельної ділянки розташованої адресою Семенівська,22, а не Семенівська,26, як у позивача у даній справі, що і стало підставою для внесення оскаржуваного запису. У відповідності до Витягу з Державного земельного кадастру, відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки, яка знаходиться у [ADDRESS] та має кадастровий номер 531013670006:004:0609. Частиною 1 ст. 317 ЦК України визначено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтю 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження», визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Постановою Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна» 03.06.2015 року №5 вказано, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору. З огляду на встановлені вище судом фактичні обставини справи, обтяження у вигляді арешту майна на земельну ділянку з кадастровим номером № 5310136700:06:004:0429, яка належить позивачу [PERSON] , створює перешкоди у здійсненні права володіння, користування та розпорядження належній їй майном.

Outcome: approved