Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Янсон Євген Валерійович в інтересах Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного з ЗАТ КБ «ПриватБанк» договору від 26.07.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 57990,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,25 % на місяць на залишок суми заборгованості по кредиту та щомісячно винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 0,20 % від суми виданого кредиту з кінцевим терміном повернення 26.07.2013 року. На теперішній час зобов'язання позичальником за договором від 26.07.2006 року в повному обсязі не виконані, у зв'язку з чим за ним перед Банком нараховується заборгованість у розмірі 46019,74 грн. 26.07.2006 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» та відповідач уклали договір застави рухомого майна. Відповідно до п. 6 договору застави в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором заставодавець надав в заставу автомобіль. Предмет застави належить Заставодавцю на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Згідно з п. 9 договору застави предмет застави оцінюється сторонами в сумі 57990,00 грн. [INFO] позичальник, [PERSON], помер, грошові кошти, які були запозичені у позивача, позичальником повернені не в повному обсязі. 22.03.2012 року до банку надійшла відповідь з Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що 14.03.2012 року спадкоємцям [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом: спадкоємець [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS], та спадкоємець [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. 19.04.2012 року до спадкоємців [PERSON] та [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно з якою позивач пред'явив свої вимоги. До цього часу спадкоємці свої зобов'язання не виконали і станом на 09.07.2012 року заборгованість за кредитним договором від 26.07.2006 року, яку позивач просить стягнути з відповідачів, складає 46019,74 грн., а саме: 45899,32 грн. - заборгованість по кредиту; 120,42 грн. - заборгованість по пені. Представник позивача Сокуренко Є.С. в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі, проти винесення рішення не заперечував. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Зазначив, що сума, яку позивач просить стягнути з відповідачів, не враховує того факту, що позивачем в рахунок задоволення його вимог було отримано автомобіль, наданий померлим [PERSON] в заставу згідно відповідного договору. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Вислухавши представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. З матеріалів справи вбачається, що згідно з договором № LGC0AU01280037 від 26 липня 2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 57990,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,25 % на місяць на залишок суми заборгованості по кредиту та щомісячно винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 0,20 % від суми виданого кредиту з кінцевим терміном повернення 26.07.2013 року. 26.07.2006 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» та відповідач уклали договір застави рухомого майна, відповідно до п. 6 якого в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором заставодавець надав в заставу автомобіль. Згідно з п. 9 вказаного договору застави предмет застави оцінюється сторонами в сумі 57990,00 грн. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № LGC0AU01280037 від 26 липня 2006 року, загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 09.07.2012 року становить 46019 гривень 74 копійки. Таким чином, з матеріалів справи встановлено і вважається судом доведеним той факт, що [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором № LGC0AU01280037 від 26 липня 2006 року перед позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» належним чином не виконав і суму боргу у передбачений договором строк не повернув. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 02 жовтня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції, [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Тобто, днем відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. З копії поштового конверту на зворотному боці аркуша справи № 17, а також з позовної заяви вбачається, що 22.03.2012 року на адресу ПАТ КБ «Приватбанк» надійшла відповідь з Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що 14.03.2012 року спадкоємцям [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом: спадкоємець [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS], отримав спадщину в розмірі 5977,73 грн. та спадкоємець [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS], отримав спадщину в розмірі 1494,43 грн. 05.04.2012 року до спадкоємців [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] позивачем було направлено листи-претензії, згідно з якими ПАТ КБ «ПриватБанк» пред'явив свої вимоги до відповідачів за договором № LGC0AU01280037 від 26 липня 2006 року. При визначенні шестимісячного строку, передбаченого ст. 1281 ЦК України, позивач у позовній заяві виходить з того, що він дізнався про відкриття спадщини після померлого [PERSON] лише 22.03.2012 року, тобто у день отримання відповіді з Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори. Суд не може погодитися з такою позицією позивача, адже з копії листа завідувача Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори від 28.01.2011 року № 156/01-16 вбачається, що вказаною нотаріальною конторою 28.01.2011 року отримано претензію ПАТ КБ «Приватбанк» стосовно заборгованості померлого [INFO] [PERSON]. На підставі викладеного суд робить висновок про те, що ПАТ КБ «Приватбанк» дізналося про смерть [PERSON] 28.01.2011 року або раніше, в той час як листи-претензії, згідно з якими ПАТ КБ «ПриватБанк» пред'явив свої вимоги до відповідачів за договором № LGC0AU01280037 від 26 липня 2006 року, були направлені позивачем лише 05.04.2012 року. Відповідно до ч. 4 ст. 1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою та третьою цієї статті, позбавляються права вимоги. Аналіз цієї норми дає підстави для висновку, що строки пред'явлення кредиторами спадкодавця вимог до спадкоємців є обмежувальними (преклюзивними), тобто їх пропущення припиняє права кредиторів. Ці строки не призупиняються, не перериваються та не поновлюються. Процедура наступництва спадкоємцями обов'язків спадкодавця передбачена ст.ст. 1281, 1282 ЦК України, через що відповідні вимоги кредитора, якщо вони не заявлені спадкоємцям в порядку, встановленому ст.ст. 1281, 1282 ЦК України, не можуть бути задоволені судом (ухвала судової палати в цивільних справах ВСУ від 02.04.2008 р.). Таким чином, суд доходить висновку, що позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» пропущено преклюзивний строк пред'явлення вимог до спадкоємців кредитора, а отже його пропущення позбавляє позивача права вимоги. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону і не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed