Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Харківський міжрайонний прокурор з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сферу в інтересах держави в особі: Данилівського дослідного державного лісгоспу УкрНДІЛГА звернувся з позовом до Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, Управління Держземагенства у Дергачівському районі Харківської області, [PERSON], [PERSON], треті особи: Державна інспекція сільського господарства в Харківській області, Державна реєстраційна служба Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, в якому просить поновити строки позовної давності; визнати незаконним та скасувати розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації №259 від 25.02.2010 року про передачу земельних ділянок у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства на території Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області; визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки [PERSON] серія ЯИ №806308, ЯИ №806307 від 29.03.2010 року і скасувати їх державну реєстрацію; визнати недійсним договір купівлі - продажу земельної ділянки від 02.04.2010 року між [PERSON] і [PERSON], який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу та зареєстровано у реєстрі за № 919; повернути земельні ділянки загальною площею 2 га, що знаходяться на території Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області за межами населеного пункту Дергачівського району Харківської області загальною вартістю 474610 грн., у державну власність. В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до ч.1 ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, що знаходяться на території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Згідно ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. На виконання доручення прокуратури області Харківською міжрайонною прокуратурою з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері проведено перевірку за фактом незаконного набуття громадянами права власності на земельні ділянки на території Черкасько-Лозівської сільської ради за межами населеного пункту Дергачівського району Харківської області, в ході якої встановлено факт незаконного вилучення земель лісогосподарського призначення, які перебувають у постійному користуванні відповідно до Державного акту на право користування землею серія Б № 047674 від 1993 року, Данилівського дослідного лісгоспу на території Черкасько-Лозівської сільської ради. Встановлено, що розпорядженням Дергачівської районної державної адміністрації № 1162 від 20.10.2009 року гр. [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі їх у приватну власність для ведення особистого селянського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення загальною площею 2 га за межами населених пунктів на території Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області. У подальшому ФО-П [PERSON] виготовив проект землеустрою, який погоджено відповідними державними органами, в тому числі управлінням Держкомзему у Дергачівському районі Харківської області відповідно до висновку від 05.01.2010 року. Крім того висновками відділу містобудування та архітектури Дергачівської райдержадміністрації, санітарно-епідеміологічної станції Дергачівського району, Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Харківській області, управлінням культури і туризму Харківська облдержадміністрація також погоджено вищевказаний проект землеустрою, відповідно до якого у власність надані земельні ділянки сільськогосподарського призначення. Розпорядженням Дергачівської районної державної адміністрації № 259 від 25.02.2010 року затверджено проект землеустрою та передано гр. [PERSON] у приватну власність земельні ділянки загальною площею 2 га із запасу сільськогосподарського призначення Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області. На підставі зазначеного розпорядження гр. [PERSON] видано державні акти серія ЯИ №806308, ЯИ №806307 від 29.03.2010 року на право власності на земельні ділянки. [PERSON] відповідно до вимог ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України набув право власності на земельні ділянки загальною площею 2 га на території Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області з цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства. В подальшому гр. [PERSON], діючи за довіреністю гр. [PERSON], передав у власність, а гр. [PERSON] прийняв у власність земельну ділянку площею 0,8604 га, що знаходиться на території Черкасько-Лозівської сільської ради, про що укладено договір купівлі-продажу від 02.04.2010 року, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу та зареєстровано у реєстрі за № 919 (кадастровий номер земельної ділянки о322083000:04:003:0559). Крім того, відповідно до листа відділу Дерземагенства у Дергачівському районі Харківської області №2015/10 від 14.08.2013 року встановлено, що перехід права власності на гр. [PERSON] зареєстровано від 27.04.2010 року згідно договору купівлі-продажу № 919 від 02.04.2010 року. Реєстрація переходу права власності, відповідно до вимог чинного на той час законодавства, здійснювалась шляхом поставлення відмітки на державному акті, тому новий державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку гр. [PERSON] територіальним органом земельних ресурсів у Дергачівському районі не видавався. Проте, в ході перевірки Державної інспекції сільського господарства в Харківській області було встановлено, що вищезазначені земельні ділянки передані у приватну власність із земель державної власності, які перебувають у постійному користуванні Данилівського дослідного державного лісгоспу УкрНДІЛГА відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серія Б № 047674 від 1993 року. Згідно зі ст.ст. 18, 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, кожна з яких має особливий правовий режим. Статтею 20 цього Кодексу визначено, що зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування; зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, провадиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства. Відповідно до ст.149 цього ж Кодексу вилучення земель, які перебувають в постійному користуванні, провадиться за згодою землекористувачів, питання вилучення земель лісогосподарського призначення лісів площею понад 1 га віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України (ч.9 ст.149). Вимогами ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Крім того, розпорядженням Кабінету Міністрів України №610-р від 10.04.2008 зупинено передачу прийняття рішень про надання згоди на вилучення земельних лісових ділянок, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення. Відповідно до інформації Данилівського дослідного державного лісгоспу УкрНДІЛГА погодження на вилучення вищевказаних земельних ділянок держлісгоспом не надавалось. Однак, у порушення вищевказаних вимог законодавства, Дергачівською районною державною адміністрацією незаконно та із перевищенням наданих повноважень, прийнято вищевказане розпорядження № 259 від 25.02.2010 року, внаслідок чого гр. [PERSON] незаконно передано у власність земельні ділянки загальною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, фактично змінивши їх категорію з лісогосподарського на сільськогосподарське призначення, вилучивши з постійного користування Данилівського дослідного державного лісгоспу УкрНДІЛГА, чим грубо порушено вимоги ст.ст. 18-20, 123, 149 Земельного кодексу України та розпорядження Кабінету Міністрів України № 610-р від 10.04.2008 року, а державним інтересам спричинено шкоду. Відповідно до висновку судової оціночно-земельної експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф.. М.С. Бокаріуса №2964 від 22.05.2013 року вартість земельної ділянки, на яку гр. [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯИ №806307 від 29.03.2010 року площею 0,8604 га (кадастровий номер 6322083000:04:003:0559), складає 270433 грн., а вартість земельної ділянки, на яку гр. [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯИ №806308 від 29.03.2010 площею 1,1396 га (кадастровий номер 6322083000:04:003:0558), складає 204177 грн. Крім того факт порушення вимог земельного законодавства під час надання вищевказаних земельних ділянок у приватну власність підтверджується актом перевірки Державної інспекції сільського господарства в Харківській області №129 від 31.05.2013 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] та представник Денилівського дослідного державного лісгоспу УкрНДІЛГА Ломака І.А. позов підтримали в повному обсязі, просили суд задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не з'явився, згідно наданого суду листа просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що проект оскаржуваного розпорядження голови районної державної адміністрації та пояснювальна записка до нього розроблялись управлінням Держкомзему у Дергачівському районі Харківської області (на теперішній час Відділ Держземагентства у Дергачівському районі Харківської області) про що свідчить пояснювальна записка до проекту розпорядження підготовлена та підписана заступником начальника управління Держкомзему у Дергачівському районі Харківської області, де зазначена посада особи, яка готувала розпорядження. Розпорядження розроблено на підставі статей 17,22,33,118,121,186 та пункту 12 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України (редакція від 02.02.2010). Згідно з проектом зазначеного розпорядження та пояснювальної записки до нього, підготовлених управлінням Держкомзему у Дергачівському районі Харківської області (на теперішній час Відділ Держземагентства у Дергачівському районі Харківської області) предметом правового регулювання розпорядження були земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які відносились до земель запасу, представлені несільськогосподарськими угіддями (інші захисні насадження), які перебувають за межами населеного пункту. Інформація про те, що земельні ділянки відносяться до земель лісогосподарського призначення та перебувають на законних підставах у користуванні Данилівського дослідного держлісгоспу УкрНДІЛГА не надавалась. Тому райдержадміністрація не знала і не могла знати про те, що земельні ділянки, у відношенні яких було прийнято розпорядження голови райдержадміністрації від 25.02.2010 року №259 відносяться до земель лісогосподарського призначення (у разі якщо даний факт матиме підтвердження відповідними документами). Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину [PERSON] для ведення особистого селянського господарства на території Черкасько-Лозівської сільської ради за межами населеного пункту Дергачівського району Харківської області був позитивно погоджений Управлінням Держкомзему у Дергачівському районі Харківської області, відділом містобудування та архітектури Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, Дергачівською районною санітарно-епідеміологічною станцією, Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Харківській області, Управлінням культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації, про що маються усі відповідні висновки. Згідно цих висновків земельна ділянка відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення. На момент видачі розпорядження відповідно до статті 122 Земельного кодексу України (редакція від 02.02.2010 року) розпорядником земельних ділянок сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів на території Дергачівського району Харківської області була Дергачівська районна державна адміністрація. Відповідно, до статті 33 Земельного кодексу України (редакція від 02.02.2010 року), громадяни України можуть мати на праві власності та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства. Райдержадміністрація не має інформації щодо земельно-облікових даних (категорії земель), не володіє інформацією щодо власників та користувачів земельних ділянок, а користується інформацією наданою управлінням Держкомзему у Дергачівському районі Харківської області (на теперішній час Відділ Держземагентства у Дергачівському районі Харківської області). Виходячи з вище викладеного на момент видачі розпорядження голови райдержадміністрації від 25.02.2010 року №259 «Про передачу земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства на території Черкасько- Лозівської сільської ради за межами населеного пункту гр. [PERSON]» райдержадміністрацією не було порушено вимог чинного законодавства України. У разі, якщо прокуратурою буде доведено той факт, що земельні ділянки, відносно яких було дано розпорядження голови Дергачівської райдержадміністрації від 25.02.2010 року №259 «Про передачу земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства на території Черкасько-Лозівської сільської ради за межами населеного пункту гр. [PERSON]» дійсно відносяться до земель лісогосподарського призначення, знаходяться на праві постійного користування Данилівського дослідного державного лісгоспу УкрНДІЛГА, вище викладене матиме підтвердження відповідними документами, райдержадміністрація не заперечуватиме проти задоволення позовних вимог, тому при винесенні рішення по справі просять у разі задоволення позовних вимог судові витрати покласти на Відділ Держземагентства у Дергачівському районі Харківської області. Представник відповідача Управління Держземагенства у Дергачівському районі Харківської області в судове засідання не з'явився, згідно наданої суду заяви, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що у період із 01.01.2011 року - 31.12.2012 року діяла Постанова КМУ № 1021 від 09.09.2009 року, згідно з вимогами якої державна реєстрація земельних ділянок та правовстановлюючих документів на них у складі державного реєстру земель, надання відомостей з нього здійснювалась до 1 січня 2013 року територіальними органами Держземагентства України за місцем розташування земельної ділянки згідно з законодавством. Зазначена постанова КМУ втратила чинність згідно з постановою КМУ № 1051 від 17.10.2012 року «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру». Із 01.01.2013 року відбулися зміни у законодавстві стосовно реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зокрема набули чинності ЗУ «Про державний земельний кадастр», Постанова КМУ «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» №1051 від 17.10.2012 року, зміни до Земельного кодексу України та ін. У зв'язку з викладеним, повноваження територіальних органів Держземагентства у частині державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди (суборенди) земельних ділянок, земельного сервітуту, користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) із 01.01.2013 року, а відповідно і по скасуванню реєстрації таких документів припинилися. Тому, позовні вимоги стосовно скасування державної реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку територіальним органом земельних ресурсів на теперішній час не відповідають вимогам чинного земельного законодавства. Доводів про незаконність чи протиправність дій Відділу Держземагентства у Дергачівському районі Харківської області стосовно прав, свобод чи інтересів прокуратури, як і доказів на підтвердження таких обставин у позовній заяві прокурором не наведено та не обґрунтовано. Відділ Держземагентства у Дергачівському районі Харківської області є органом державної влади, його діяльність здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. Будь-яких протиправних дій стосовно позивача Відділ Держземагентства у Дергачівському районі Харківської області не вчиняв, його права не порушував. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав в повному обсязі, додатково вказавши суду, що можливо писав заяви про виділення земельних ділянок, але ніколи ними не користувався і ними не займався. В судовому засіданні відповідач [PERSON], представник відповідача [PERSON] позов не визнали в повному обсязі, посилаючись на те, що у відповідності до ст. 16 ЦПК України - не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом. Питання про визнання незаконним та скасування розпорядження Дергачівської РДА підлягає розгляду в порядку Адміністративного судочинства, так як Дергачівська РДА є суб'єктом владних повноважень а видання розпоряджень голови РДА є адміністративно - розпорядною функцією. Щодо питання визнання недійсним договорів купівлі - продажу земельної ділянки між [PERSON] та [PERSON] то це питання стосується цивільних правовідносин та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Таким чином, ці питання не можуть розглядатися в одному судовому процесі. Відповідно до ст. 55 Земельного кодексу України до земель сільскогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, зайняті: а) зеленими насадженнями у межах населених пунктів, які не віднесені до категорії лісів; б) виключено; в) окремими деревами і групами дерев, чагарниками на сільскогосподарських угіддях, присадибних, дачних і садових ділянках. Таким чином не зрозуміло - яким чином позивачем було встановлено належність спірної земельної ділянки до земель державного лісового фонду? Наявність на земельній ділянці груп дерев ще не вирішує належності земельної ділянки до певної категорії земель. З наданих позивачем документів зрозуміло, при визначені категорії земель позивач взяв до уваги акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства. У висновках акту міститься висновок про те, що земельна ділянка відноситься до земель лісного фонду, однак не зазначено на який підставі інспектор зробив такий висновок? Акт постійного користування земельною ділянкою Данилівського дослідного лісгоспу який позивач додав до позовної заяви виданий в 1993 році не містить кадастрового номеру ділянки та не дає інформацію про те, в яких координатних точках лежить земельна ділянка. Тому, на сьогодні не можливо за допомогою належних доказів довести, що спірна земельна ділянка знаходилася на території Данилівського дослідного лісгоспу, так як територія лісгоспу взагалі не визначена. У відповідності до ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. У відповідності до ст.59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Щодо вимоги позивача визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки між [PERSON] та [PERSON], повернути земельні ділянки загальною площею 2 га що знаходяться на території Черкасько-Лозівської сільської ради за межами населеного пункту вважають, що сторони цього договору набували право власності законно та у встановленому законом порядку. Тому позбавляти їх законно набутих прав немає жодних підстав. Вважають, позовні вимоги необгрунтованими, такими що не мають належних доказів. Просять суд відмовити в задоволені позовних вимог повністю. Представник третьої особи Державна інспекція сільського господарства в Харківській області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, посилаючись на те, що Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Згідно ст. 1 Земельного кодексу України земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності, право власності на землю - це право володіти, користуватися, розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України. Земельного кодексу України. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно статті 17 Земельного кодексу України, пункту 2 статті 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» державна адміністрація здійснює передачу у власність або надання у користування земельних ділянок виключно відповідно до та в порядку, передбаченому Земельним кодексом України. Відповідно до ст. ст. 18, 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, кожна з яких має особливий стан. Згідно ст. 20 Земельного кодексу України, передбачено віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень; зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, провадиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства. Відповідно до ст. 149 Земельного кодексу передбачено порядок вилучення земельних ділянок, а саме Земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. Ніяких рішень з цього питання не приймалось. Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. У частині першій статті 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 3 ст. 92 ЦК України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. Крім того, статтею 19 Конституції передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Крім того, органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Представник Державної реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши представлені докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що розпорядженням Дергачівської районної державної адміністрації № 1162 від 20.10.2009 року гр. [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі їх у приватну власність для ведення особистого селянського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення загальною площею 2 га за межами населених пунктів на території Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області. У подальшому ФО-П [PERSON] виготовив проект землеустрою, який погоджено відповідними державними органами, в тому числі управлінням Держкомзему у Дергачівському районі Харківської області відповідно до висновку від 05.01.2010 року. Крім того висновками відділу містобудування та архітектури Дергачівської райдержадміністрації, санітарно-епідеміологічної станції Дергачівського району, Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Харківській області, управлінням культури і туризму Харківська облдержадміністрація також погоджено вищевказаний проект землеустрою, відповідно до якого у власність надані земельні ділянки сільськогосподарського призначення. Розпорядженням Дергачівської районної державної адміністрації № 259 від 25.02.2010 року затверджено проект землеустрою та передано гр. [PERSON] у приватну власність земельні ділянки загальною площею 2 га із запасу сільськогосподарського призначення Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області. На підставі зазначеного розпорядження гр. [PERSON] видано державні акти серія ЯИ №806308, ЯИ №806307 від 29.03.2010 року на право власності на земельні ділянки. [PERSON] відповідно до вимог ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України набув право власності на земельні ділянки загальною площею 2 га на території Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області з цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства. В подальшому гр. [PERSON], діючи за довіреністю гр. [PERSON], передав у власність, а гр. [PERSON] прийняв у власність земельну ділянку площею 0,8604 га, що знаходиться на території Черкасько-Лозівської сільської ради, про що укладено договір купівлі-продажу від 02.04.2010 року, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу та зареєстровано у реєстрі за № 919 (кадастровий номер земельної ділянки о322083000:04:003:0559). Відповідно до листа відділу Дерземагенства у Дергачівському районі Харківської області №2015/10 від 14.08.2013 року встановлено, що перехід права власності на гр. [PERSON] зареєстровано від 27.04.2010 року згідно договору купівлі-продажу № 919 від 02.04.2010 року. Реєстрація переходу права власності, відповідно до вимог чинного на той час законодавства, здійснювалась шляхом поставлення відмітки на державному акті, тому новий державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку гр. [PERSON] територіальним органом земельних ресурсів у Дергачівському районі не видавався. В ході перевірки Державної інспекції сільського господарства в Харківській області було встановлено, що вищезазначені земельні ділянки передані у приватну власність із земель державної власності, які перебувають у постійному користуванні Данилівського дослідного державного лісгоспу УкрНДІЛГА відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серія Б № 047674 від 1993 року. Згідно зі ст.ст. 18, 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, кожна з яких має особливий правовий режим. Статтею 20 цього Кодексу визначено, що зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування; зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, провадиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства. Відповідно до ст.149 цього ж Кодексу вилучення земель, які перебувають в постійному користуванні, провадиться за згодою землекористувачів, питання вилучення земель лісогосподарського призначення лісів площею понад 1 га віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України (ч.9 ст.149). Вимогами ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Крім того, розпорядженням Кабінету Міністрів України №610-р від 10.04.2008 зупинено передачу прийняття рішень про надання згоди на вилучення земельних лісових ділянок, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення. Відповідно до інформації Данилівського дослідного державного лісгоспу УкрНДІЛГА погодження на вилучення вищевказаних земельних ділянок держлісгоспом не надавалось. Однак, у порушення вищевказаних вимог законодавства, Дергачівською районною державною адміністрацією незаконно та із перевищенням наданих повноважень, прийнято вищевказане розпорядження № 259 від 25.02.2010 року, внаслідок чого гр. [PERSON] незаконно передано у власність земельні ділянки загальною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, фактично змінивши їх категорію з лісогосподарського на сільськогосподарське призначення, вилучивши з постійного користування Данилівського дослідного державного лісгоспу УкрНДІЛГА, чим грубо порушено вимоги ст.ст. 18-20, 123, 149 Земельного кодексу України та розпорядження Кабінету Міністрів України № 610-р від 10.04.2008 року, а державним інтересам спричинено шкоду. Відповідно до висновку судової оціночно-земельної експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф.. М.С. Бокаріуса №2964 від 22.05.2013 року вартість земельної ділянки, на яку гр. [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯИ №806307 від 29.03.2010 року площею 0,8604 га (кадастровий номер 6322083000:04:003:0559), складає 270433 грн., а вартість земельної ділянки, на яку гр. [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯИ №806308 від 29.03.2010 площею 1,1396 га (кадастровий номер 6322083000:04:003:0558), складає 204177 грн. Крім того факт порушення вимог земельного законодавства під час надання вищевказаних земельних ділянок у приватну власність підтверджується актом перевірки Державної інспекції сільського господарства в Харківській області №129 від 31.05.2013 року. Згідно зі ст. 21 ЗК України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам, та угод щодо цих земельних ділянок. Відповідно до ст.317, 319 ЦК України, лише власникові належить право розпорядження належним йому майном, у тому числі право відчуження земельної ділянки. Згідно з ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Частиною 1 ст.215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки гр. [PERSON] є незаконно виданими, то, відповідно укладений договір купівлі - продажу земельної ділянки є недійсним відповідно до ст.ст.203, 215 ЦК України, як такий, зміст якого суперечить актам цивільного законодавства, у зв'язку з тим, що в даному договорі відсутні дійсні документи, що підтверджують право власності на земельну ділянку. Таким чином, вищевказаний договір купівлі - продажу спірної земельної ділянки є недійсним. Видачею вищевказаних державних актів на право власності на земельні ділянки гр. [PERSON], порушено вимоги земельного, лісового та цивільного законодавства, та без згоди постійного землекористувача, а саме Данилівського дослідного державного лісгоспу УкрНДІЛГА, який відповідно до ст.17 та п.5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України є постійним користувачем спірних земельних ділянок лісогосподарського призначення, вилучено земельну ділянку, тому в данному випадку він є позивачем. Згідно із Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 систему органів державної реєстрації прав становлять Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку. Статтями 256, 257 ЦК України встановлено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тривалістю у три роки. Згідно з вимогами статті 261 цього Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а за ст. 267 ЦК України суд може визнати поважними причини пропущення позовної давності. Також суд вважає, що строк позовної давності прокурором пропущено з поважних причин, оскільки про факт незаконного надання у власність земельної ділянки стало відомо лише у ході перевірки в липні 2013 року, а тому на даний час наявні законні підстави для поновлення строку позовної давності із зверненням до суду із відповідним позовом згідно ст.73 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved