Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів та відшкодування додаткових витрат на дитину. В позовній заяві вказувала, що рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 17 березня 2011 року з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти в розмірі 30,00 грн. щомісячно на утримання дочки [PERSON], [INFO] і до досягнення дитиною повноліття. Після прийняття судом рішення, а саме 23.03.2011 року вона працевлаштувалася, пізніше була звільнена з роботи, після чого знову працевлаштувалася і нині перебуває у трудових відносинах з відділом освіти Зарічненської райдержадміністрації. Покликаючись на те, що вона працює, має дохід у вигляді заробітної плати, а тому змінився її матеріальний стан, як одержувача аліментів, [PERSON] просила збільшити розмір стягнення аліментів з 30 гривень на 643 гривні. Крім того, просила стягнути витрати, понесені нею на лікування дитини та на придбання одягу та речей для зібрання дитини до школи, а саме, шкільної форми, рюкзака, одягу, взуття, стола та стільця. Посилаючись на те, що додаткові витрати викликані особливими обставинами, а тому у відповідності до ст.185 СК України, просила стягнути з відповідача одноразово 3253,75 гривень. Також просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати в розмірі 243,60 гривень. [PERSON] в судове засідання не з'явилась. В заяві, адресованій суду, просила справу розглянути без її участі на підставі доданих нею до позовної заяви доказів. Відповідач в судовому засіданні позов в частині зміни розміру аліментів не визнав, а в частині відшкодування додаткових витрат на дитину визнав в повному обсязі. Суду пояснив, що після розірвання шлюбу з позивачкою, він створив нову сім'ю. Має на утриманні ще одну дитину, ніде не працює, має нестабільний дохід від сезонних заробітків. Вважає, що його матеріальний стан, після стягнення з нього алміентів на користь позивачки, погіршився. А тому просив не змінювати розміру стягнення аліментів. Пояснив, що постійно матеріально допомагає позивачці в утриманні дитини, а тому не заперечує проти стягнення додаткових витрат, у зв'язку з її хворобою та підготовкою дочки до школи. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині зміни розміру аліментів. А позов в частині відшкодування додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами, який визнав в повному обсязі відповідач, підлягає до задоволення. Відповідно до рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 17 березня 2011 року, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти в розмірі 30,00 гривень щомісячно на утримання дочки [PERSON], [INFO] і до досягнення дитиною повноліття. Судом встановлено, що після прийняття судом рішення про стягнення аліментів на користь позивачки, з 23.03.2011 року по 05.10.2014 року [PERSON] працювала в КЗ "Зарічненська центральна районна лікарня", а з 10.10.2014 року перебуває в трудових відносинах з відділом освіти Зарічненської райдержадміністрації на посаді бухгалтера централізованої бухгалтерії. Як вбачається з довідки виданої Зарічненською селищною радою, відповідач [PERSON] з 2002 року не працює. Згідно свідоцтва про шлюб відповідач 25.07.2013 року одружився з [PERSON] [INFO] року народилась дочка [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. За змістом ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Суд вважає, що матеріальне становище [PERSON], як одержувача аліментів, покращилось, а матеріальне становище платника аліментів [PERSON] погіршилось. Позивачкою не надано доказів зміни її матеріального стану у бік погіршення, а тому покращення матеріального стану одержувача аліментів, на думку суду, не може бути підставою для зміни розміру аліментів в бік збільшення. В задоволенні позову [PERSON] в частині відшкодування на її користь додаткових витрат на дитину, суд керувався ч.4 ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Враховуючи визнання відповідачем позову в частині відшкодування додаткових витрат на дитину, а також те, що воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, перевіривши наявні у справі докази, вважає за можливе, прийняти визнання відповідачем позову та ухвалити рішення у справі, задоволивши позов в цій частині. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки 3253,75 грн., в порядку відшкодування понесених додаткових витрат на дитину та визнаних самим відповідачем. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial