Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

27 листопада 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] , в обґрунтування позову зазначила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 18.10.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від цього шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] . Після народження дитини, відносини між позивачем та відповідачем погіршились, сумісне проживання сім`єю стало неможливим, відповідач не виявляв уваги та турботи до сім`ї та дитини. З моменту розірвання шлюбу, поведінка відповідача не змінилася, він так само не бере участі у вихованні та утриманні доньки, усі спроби позивача переконати відповідача взяти участь хоча б в утриманні дитини виявилися марними. Місцезнаходження відповідача на сьогоднішній день позивачу невідоме, дитина проживає з матір`ю, а відповідач ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає. Оскільки позивач та відповідач проживають окремо і позивачу навіть невідоме місцезнаходження відповідача, відомості про його доходи та роботу, тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 2 300 грн. 00 коп., щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття з урахуванням індексації. Ухвалою від 17.01.2019 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного порядку без повідомлення сторін. Від відповідача [PERSON] відзив на позовну заяву до суду не надходив. Ухвалу про відкриття провадження у справі з додатками відповідач отримав, про що свідчить рекомендаване повідомлення про вручення потового відправлення. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає правильним задовольнити позов частково. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.09.2011 року. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 18.10.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від цього шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем. Зі змісту ст. 180 СК України вбачається, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення повноліття. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від належного утримання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч. 1,2 ст. 182 СК України обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів щодо майнового стану відповідача, наявності або відсутності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, наявності на праві власності, володіння або користування майна, майнових прав, у тому числі, рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, кожна сторона повинна довести обставини, що мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках. Підпунктом 4 частини 2 ст. 43 ЦПК України на учасників справи покладений обов`язок подавати усі наявні у них докази у порядку та строки, встановлені судом, не приховувати докази. Частиною 3 ст. 177 ЦПК України визначено, що у разі необхідності до позовної заяви може бути подано клопотання про витребування доказів. Обов`язок позивача додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, визначений ч. 5 ст. 177 ЦПК України. Клопотання про витребування доказів позивачем разом із позовною заявою і протягом 30 днів з дня відкриття провадження у справі не подавалися. Таким чином, суд розглянув даний позов у межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів. Відповідач своїм правом щодо надання відзиву не скористався. При цьому, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 року № 2629-VIII, прожитковий мінімум, установлений у 2019 році, для дітей віком від 6 до 18 років з січня 2019 року до 30.06.2019 складає - 2027 грн. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх спільної малолітньої дитини в розмірі 1013 грн., що складає 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial