Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

23.11.2015 року до суду звернувся ПАТ «Банк Форум» з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що 17.05.2007 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір №0007/07/25-N, відповідно до якого відповідачеві [PERSON] було надано кредит (на придбання автомобіля) в розмірі 58 900 доларів США зі строком користування кредитними коштами до 16.05.2026 року, зі сплатою 12,0% річних. Цього ж дня між банком, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки №0007/07/25-N /S-2, відповідно до якого відповідачі зобовязалися солідарно відповідати за невиконання умов кредитного договору. Станом на 09.11.2015 року відповідачі належним чином умов договору не виконують в звязку з чим утворилася заборгованість в розмірі 20 159 доларів США 96 центи. Просили суд достроково стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором №0007/07/25-N від 17.05.2007 року. 26.01.2016 року [PERSON] було подано зустрічну позовну заяву до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», [PERSON] про визнання частково недійсним та розірвання кредитного договору №0007/07/25-N від 17.05.2007 року, в якій вказував на те, що п.2.10 кредитного договору порушує його права та у відповідності до Закону України «Про захист прав споживачів» є нікчемним. В звязку з чим просив суд визнати недійсним п.2.10 кредитного договору №0007/07/25-N від 17.05.2007 року та розірвати кредитний договір №0007/07/25-N від 17.05.2007 року, укладений між ним та АКБ «Форум». В судове засідання представник ПАТ «Банк Форум» [PERSON] не зявилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в задоволенні зустрічних позовних вимог просила відмовити за безпідставністю, щодо винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися, про причини неявки суд не повідомили, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не надходило. За наявності у справі достатніх доказів та враховуючи вимоги статті 224 ЦПК України, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 17.05.2007 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір №0007/07/25-N, відповідно до якого [PERSON] було надано кредит (на придбання автомобіля) в розмірі 58 900 доларів США зі строком користування кредитними коштами до 16.05.2026 року, зі сплатою 12,0% річних. Цього ж дня між банком, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки №0007/07/25-N /S-2, відповідно до якого відповідачі зобовязалися солідарно відповідати за невиконання умов кредитного договору. З метою дострокового стягнення коштів, банком було надіслано відповідачам листи з вимогою про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.29-32). В звязку з тим, що відповідачі належним чином не виконали умов договору, станом на 09.11.2015 року утворилася заборгованість в розмірі 20\~159 доларів США 96 центів, з яких заборгованість за кредитом 17\~453,36 доларів США, заборгованість по сплаті процентів 2 706 доларів США 60 центів, в тому числі прострочена 2 479,71 доларів США. Крім того, банком нарахована пеня в розмірі 28\~720 грн. 44 коп., з яких пеня, нарахована за несвоєчасне повернення кредиту та сплату процентів 23\~720 грн. 44 коп. та штраф за не проведення страхування предмету застави 5\~000 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Відповідно до ч.3 ст.533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязанням допускається у випадках, порядках та умовах встановлених законом. Пунктом 1.3 Положення про валютний контроль, затвердженого постановою Правління НБУ №49 від 08.02.2000 року, визначає, що використання іноземної валюти як засобу платежу це розрахунок за продукцію, роботи послуги, обєкти права інтелектуальної власності та інші майнові права. Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що оскільки відповідачі належним чином не виконують умов договору, позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» підлягають задоволенню в повному обсязі. В свою чергу в задоволенні зустрічного позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», [PERSON] про визнання частково недійсним та розірвання кредитного договору №0007/07/25-N від 17.05.2007 року слід відмовити за безпідставністю виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що 13 червня 2014 року [PERSON] банком України Постановою №355 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «БАНК ФОРУМ». Судом встановлено, що дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.06.2014 року прийнято рішення №49 про початок ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ФОРУМ» з 16 червня 2014 року. Відповідно до ч.1 ст.44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» №4452-\\/І від 23.02.2012 р. (далі Закон про систему гарантування), [PERSON] України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України "Про банки і Банківську діяльність". Пунктом 4.4 ст.44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Фонд розпочинає процедуру ліквідації банку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення [PERSON] банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку, крім випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку. Відповідно до ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановленого договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Ст.1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитними про договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановленим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Тобто, право позикодавця на отримання відсотків за користування кредитними коштами передбачено чинним законодавством, що регулює загальні питання позики кредиту, й не вимагає для цього наявності ліцензії. П.4-1 ч.2 ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вказано, що з дня початку процедури ліквідації банку нарахування відсотків, комісійних, штрафів, інших очікуваних доходів за активними операціями банку може припинятися у терміни, визначені договорами з клієнтами банку у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси. Відповідно до п.2 ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» неплатоспроможні комерційні банки, ліквідацію яких здійснює Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, мають право здійснювати валютні операції без ліцензії [PERSON] банку України з дотриманням Законодавства України про систему валютного регулювання і валютного контролю з метою здійснення процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку. Згідно з п.8 ч.1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». неплатоспроможний банк - це банк, щодо якого [PERSON] банк України прийняв рішення про віднесення до категорії неплатоспроможних у порядку, передбаченому Законом України "Про банки і банківську діяльність" Наведене свідчить про те, що ПАТ «Банк Форум» є неплатоспроможним комерційним Банком, ліквідацію якого здійснює Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, а отже він має право здійснювати валютні операції без ліцензії [PERSON] Банку України При цьому, станом на час видачі кредитних коштів Позивачу ПАТ «Банк Форум» мав банківську ліцензію №62 і Дозвіл №62-3 від 10.06.2005 р., що свідчить про наявність правових підстав для видачі свого часу кредиту та відповідно стягнення заборгованості за кредитним договором. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] в своїй позовній заяві посилається на ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», яка передбачає, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього закону, є нікчемною. Так згідно статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотньої дії в часі крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. Так судом встановлено, що кредитний договір між ПАТ «БАНК ФОРУМ» та [PERSON] укладено 17 травня 2007 року, а стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів» частиною, на яку посилається [PERSON], була доповнена Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг" № 3795 від 22.09.2011 р. Даний закон набрав чинності з 16.10.2011 року. Таким чином, посилання на порушення ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» є неправомірним, оскільки на час укладення кредитного договору вищевказаної норми не існувало Відповідно до частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. [PERSON] не навів жодного факту, який би свідчив про істотне прошення умов договору банком та про наявність завданої шкоди, передбаченої ст.651 Цивільного кодексу України. Крім того, відповідно до ст.88 ПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 4\~803 грн. 22 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved