Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

ФОП [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відшкодування шкоди та завданих збитків. В обґрунтування позову зазначив, що він є дилером продукції PORTA KMI POLAND (продаж дверей). 1 червня 2011 р. він як фізична особа-підприємець уклав із громадянином [PERSON] договір купівлі-продажу дверей марки PORTA № 17, за яким зобовязався на умовах 100% передплати поставити на адресу покупця двері в строк до 1 червня 2012 р. [PERSON] сплатив позивачеві 118\~663,00 гривень. Позивач в період з 1 червня 2011 р. по 21 січня 2012 р. придбав у постачальника двері за 94\~931,80 гривень, які розмістив у належному йому на праві власності приміщенні № 37 в будинку № 48 по вулиці Перемоги в місті Запоріжжя. 19 травня 2012 р. з вини відповідачів, яка встановлена рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у справі № 081/13987/2012, сталося залиття вказаного приміщення, внаслідок чого двері зіпсувались. Внаслідок пошкоджень дверей [PERSON] відмовився від прийняття товару та в подальшому за рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2014 р. з позивача на користь [PERSON] були стягнуті грошові кошти в сумі 118\~663,00 гривень, судовий збір 1\~186,63 гривень. Позивач рішення суду виконав та повернув [PERSON] вищезазначену суму. Пошкоджені двері позивач продав з уцінкою, отримавши від продажу 13\~923,00 гривень. Отже, внаслідок залиття позивачеві заподіяно шкоду на суму 81\~008,80 гривень. Також, позивач не отримав прибуток, на який розраховував, у розмірі 23\~731,20 гривень. Посилаючись на ст.ст. 22, 1166, 1190, 1192 Цивільного кодексу (далі ЦК) України, просив позов задовольнити. Ухвалою суду від 11 вересня 2015 р. провадження у справі закрито в частині позовних вимог до відповідача [PERSON] у звязку з його смертю. Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача-1 у судовому засіданні позов не визнав з тих підстав, що позивач не довів факт знаходження зазначених дверей у приміщенні, яке було залито 19 травня 2012 р. Вказав, що у актах про залиття квартири про двері працівниками житлово-експлуатаційної організації не зазначалось. Також, позивач не обґрунтував та не підтвердив розмір матеріальної шкоди, з огляду на що просив відмовити у задоволенні позову. Відповідачі у судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином, причин неявки суду не повідомили. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за їх відсутності суду не надавали. За таких обставин, суд, з урахуванням думки учасників процесу, вважав за можливе розглянути справу за їх відсутності. Заслухавши учасників процесу, які зявились у судове засідання, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. Позивач [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець 27 грудня 2005 р. виконавчим комітетом Запорізької міської ради, що підтверджується свідоцтвом про держану реєстрацію фізичної особи-підприємця (арк. справи 94), випискою з ЄДРПОУ (арк. справи 93). ФОП [PERSON] є платником єдиного податку (арк. справи 95), перебуває на податковому обліку в ДПІ у Жовтневому районі міста Запоріжжя (арк. справи 96). [PERSON] на праві власності належить ? частина нежитлового приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 48, приміщення 37, (підвал літ. А-3), яка частково розташована під квартирою № 30 у цьому ж будинку, власниками якої є відповідачі (по 1/5 частині) (арк. справи 79, 58). За умовами дилерського договору від 1 листопада 2010 р. № 01072010/2, укладеного між ТОВ «Порта КМІ Україна» (далі ПОРТА) та ФОП [PERSON], позивач є дилером продукції ПОРТА (PORTA KMI POLAND), а саме дверних полотен й коробок, фурнітури та комплектуючих, що поставляються ПОРТА. Строк дії договору до 1 листопада 2011 р. (арк. справи 916). 1 листопада 2011 р. між вказаними сторонами договору був знов укладений дилерський договір № 011111/6 на аналогічних умовах терміном дії до 31 грудня 2012 р. (з можливістю продовження терміну дії) (арк. справи 1726). 1 липня 2011 р. між ФОП [PERSON] як Продавцем та [PERSON] як Покупцем укладено договір купівлі-продажу № 17 від 1 червня 2011 р., відповідно до умов якого Продавець зобовязався передати у власність Покупцеві двері торгівельної марки PORTA, а Покупець прийняти та сплатити за товар. Найменування, характеристика та кількість вказуються Покупцем у замовленні. Первинна вартість товару склала 118\~663,00 гривень без ПДВ (п. 2.1 договору). Умовами п.п. 2.2.1 договору визначено обовязок Покупця внести 100% передплату за товар протягом 3-х банківських днів з дня підписання договору. Строк виконання замовлення визначено 1 рік, до 1 липня 2012 р. (арк. справи 4648). Також 1 липня 2011 р. було складено замовлення, що є додатком до договору купівлі-продажу (арк. справи 5253) та виставлено рахунок № 0000021 (арк. справи 5051), в яких зазначено найменування товару, його характеристика (дверні полотна, коробки, фурнітура та ін.), його кількість, ціна та вартість. ФОП [PERSON] отримав передплату від [PERSON] у розмірі 118\~663,00 гривень, про що видав товарний чек від 1 липня 2011 р. (арк. справи 49). 19 травня 2012 р. сталося залиття нежитлового приміщення № 37 по вулиці Перемоги, 48 в місті Запоріжжя, що підтверджується актами про залиття від 22 травня 2012 р., 31 травня 2012 р., а також встановлено рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2013 р. у справі № 0818/13987/2012 за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа МКП «Основаніє», про відшкодування матеріальної шкоди. Рішення набрало законної сили 29 жовтня 2013 р. (арк. справи 5762). 1 липня 2012 р. [PERSON] відмовився від прийняття товару за договором купівлі-продажу № 17 від 1 червня 2011 р., про що сторони договору склали акт (арк. справи 54). Відповідно до цього акту, 1 липня 2012 р. причиною відмови [PERSON] від товару стало виявлення невідповідності товару умовам якості, а саме наявність розбухання, розшарування, зміни форми дверного матеріалу, тріщин у всіх дверних полотнах та корозії на металевих деталях. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2014 р. задоволено позов [PERSON] до ФОП [PERSON], внаслідок чого з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто грошові кошти за договором купівлі-продажу № 17 від 1 червня 2011 р. у розмірі 118\~663 гривень. Рішення набрало законної сили 26 грудня 2014 р. (арк. справи 5556). Позивач повністю повернув [PERSON] кошти у розмірі 118\~663 гривень, що підтверджується розпискою [PERSON] від 11 лютого 2015 р. (арк. справи 6364). В подальшому пошкоджений товар позивач розпродав з уцінкою внаслідок залиття водою, підтвердженням чого є товарні чеки від 11 серпня 2014 р., 27 червня 2014 р., 26 серпня 2014 р., 22 вересня 2014 р., 8 травня 2014 р., 23 червня 2014 р., 25 лютого 2014 р., 13 травня 2014 р., 19 травня 2014 р., 14 квітня 2014 р., 24 березня 2014 р., 30 грудня 2013 р., 24 січня 2014 р., 25 грудня 2013 р., 15 листопада 2013 р., 15 жовтня 2013 р., 7 серпня 2013 р., 28 березня 2013 р., 10 червня 2013 р., 8 січня 2013 р., 14 лютого 2014 р., 19 жовтня 2012 р., 13 грудня 2012 р., 17 липня 2012 р., 27 вересня 2012 р. на загальну суму 13\~923,00 гривень (арк. справи 6778), книгою обліку доходів та витрат платника єдиного податку, копія якої наявна в матеріалах справи. Предметом спору в даній справі є відшкодування шкоди та збитків, заподіяних позивачеві як фізичній особі-підприємцю внаслідок залиття приміщення. Спірні правовідносини врегульовані ст.ст. 22, 1166 ЦК України. Зокрема, як визначено ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є зокрема\~\~втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.п. 2, 9 постанови №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи; коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Відповідно до частини третьої статті 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2013 р., яке набрало законної сили 29 жовтня 2013 р., встановлено, що залиття приміщення [PERSON] за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 48, приміщення 37, сталося з квартири відповідача [PERSON] (відповідач-1 у справі) через невиконання обовязків по забезпеченню належного утримання комунікаційних систем у приміщенні квартири, внаслідок його недбалого ставлення до ремонту сантехнічних виробів свої квартири, що призвело до заподіяння позивачеві майнової шкоди (арк. справи 5762). У судовому засіданні представник відповідача-1 ці обставини не оспорював. Його заперечення зводяться до того, що позивач не довів, що двері знаходились у цьому приміщенні та були залиті, а також позивач не довів розміру шкоди та завданих збитків. Згідно з ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до положень п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства\~\~є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. На переконання суду, позивач довів наявність шкоди та заподіяння збитків внаслідок залиття приміщення з квартири відповідачів належними та допустимими доказами. Зокрема, рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2014 р., яким з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 118\~663 гривні (арк. справи 5556) встановлено, що 1 червня 2012 р. задля прийняття товару [PERSON] зявився до ФОП [PERSON] за адресою, зазначеною у п. 3.4 договору, та побачивши, що товар не відповідає вимогам якості, відмовився від його прийняття, про що сторони склали акт. Пунктом 3.4 договору купівлі-продажу № 17 від 1 липня 2011 р. передбачено, що приймання-передача товару відбувається за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 48, приміщення 37 (арк. справи 46). Також, наявність пошкоджень дверей саме внаслідок залиття підтверджено і актом відмови від прийняття товару від 1 червня 2012 р. (арк. справи 54), в якому сторони детально описали характер пошкоджень дверей, змін у їх структурі та формі, які розбухли, розшарувались, потріскались, на металевих конструкціях зявилась корозія. У товарних чеках, в яких двері в подальшому продавались ФОП [PERSON] з уцінкою також зазначено, що уцінка здійснювалась внаслідок залиття дверей (арк. справи 6778). Зазначені обставини, на переконання суду, свідчать про те, що двері знаходились у приміщенні позивача під час його залиття 19 травня 2012 р. Крім того, зазначений висновок суду не суперечить іншим обставинам справи, та обставинам, встановленими вищезазначеними судовими рішеннями. Натомість, представник відповідача-1 не надав суду жодних доказів на спростування даних обставин. Так, представник відповідача-1 в обґрунтування своїх заперечень в цій частині посилається на акти залиття від 22 травня 2012 р. та від 31 травня 2012 р., які містяться в матеріалах іншої цивільної справи. Дійсно, дослідженням зазначених актів встановлено, що в них відсутні посилання на наявність пошкоджень товару позивача, що знаходився в приміщенні. Проте, суд звертає увагу на те, що ці акти є доказами в іншій цивільній справі (зокрема, відповідач посилався на справу № 335/855/13-ц за позовом ТОВ «Віст-Запоріжжя» до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, яка була оглянута у судовому засіданні), якими встановлено обставини завдання майнової шкоди частині приміщення № 37 в будинку 48 по вулиці Перемоги в місті Запоріжжі, яка орендується ТОВ «Віст-Запоріжжя» у ФОП [PERSON] Тому, відсутні підстави вважати, що у цих актах мала бути зафіксована також і шкода, заподіяна товару ФОП [PERSON] Відповідно до укладеного між ТОВ «Віст-Запоріжжя» та ФОП [PERSON] договору оренди № 89 від 30 жовтня 2010 р., на який також посилається представник відповідача-1 в обґрунтування своїх заперечень проти позову, вказане підприємство орендує у ФОП [PERSON] приміщення площею 69,8 кв.м, що не спростовує того факту, що в цьому ж приміщенні міг знаходитись і товар ФОП [PERSON] Крім того, як пояснив позивач у судовому засіданні, в оренду ТОВ «Віст-Запоріжжя» він здав не все нежитлове приміщення, що йому належить, а лише його частину. В іншій частині приміщення він і розміщав свій товар. Також судом не приймаються заперечення представника відповідача-1 щодо не підтвердження розміру шкоди та завданих збитків, оскільки позивач надав суду достатній обсяг документів, які підтверджують як наявність шкоди, так і її розмір, на які суд посилався вище. Суд звертає увагу, що в даному випадку не було необхідності призначати товарознавчу експертизу для підтвердження розміру шкоди, оскільки розмір шкоди позивач підтвердив первинними документами своєї фінансово-господарської діяльності. Крім того, станом на час розгляду судом справи всі пошкоджені двері були розпродані позивачем (з уцінкою). Також відповідне клопотання не було заявлено сторонами спору. Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідачів шкоди та завданих збитків. Суд також погоджується із розміром обчисленої позивачем шкоди, яка підтверджена відповідними доказами, та дорівнює 81\~008,80 гривень (94\~931,80 гривень (сума, сплачена постачальнику дверей ПОРТА позивачем за придбаний товар) 13\~923,00 гривень (сума отриманих коштів за товар, проданий з уцінкою) = 81\~008,80 гривень), та упущеної вигоди у розмірі 23\~731,20 гривень (118\~663 гривень (сума коштів, яку позивач мав отримати за договором із [PERSON]М.) 94\~931,80 гривень (сума, сплачена постачальнику ПОРТА позивачем за придбаний товар) = 23\~731,20 гривень). Оскільки відповідачі є співвласниками квартири, з якої сталося залиття приміщення позивача, суд з урахуванням положень ч. 4 ст. 391, ст.ст. 322, 1190 ЦК України, ст. 151 ЖК України вважає за можливе здійснити з відповідачів солідарне стягнення шкоди та завданих збитків на користь позивача. За таких обставин, позов ФОП [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача також підлягають солідарному стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені (арк. справи 1).

Outcome: approved