Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

14.01.2015 року позивач звернулася до Голосіївського районного суду з позовом до відповідачів про звільнення майна з-під арешту - транспортного засобу марки «Хюндай Акорд» 2008 року випуску, кузов [NUMBER], який останньою було придбано за довідкою-рахунком КІМ 423077 від 29.12.2010 року, в подальшому при проходженні технічного огляду позивачу стало відомо про накладення арешту на належний їй автомобіль слідчим Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві Москаль Д.П. Представник позивача підтримала позов, наполягала на його задоволенні, ствердно вказавши на те, що позивач є сторонньою особою до кримінальної справи і в порядку КПК України позбавлена можливості захистити своє право, окрім того кримінальну справу закрито постановою Голосіївського районного суду м.Києві від 17.08.2011 року на підставі акту про амністію і питання щодо скасування заходів забезпечення цивільного позову не вирішувалось. Відповідачі не забезпечили явку своїх представників в судове засідання, повідомлені належним чином про день, час та місце розгляду справи /а.с.76-77/, жодних клопотань про відкладення розгляду справи або розгляду справи за їх відсутності завчасно не надходило до суду. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно постанови слідчого Голосіївського РУ ГУ МВС України в м.Києві Москаль Д.П. від 24.02.2010 року, в рамках кримінальної справи №01-17257 накладено арешт на транспортний засіб марки «Хюндай Акорд» 2008 року випуску, кузов [NUMBER] з метою забезпечення цивільного позову /а.с.8-9/. 17.08.2011 року Голосіївським районним судом м.Києва закрито провадження по кримінальній справі 1п-1069/11 на підставі акту про амністію, питання щодо скасування заходів забезпечення цивільного позову не вирішувалось, що підтверджується постановою Голосіївського районного суду м.Києві від 17.08.2011 року /а.с.79-81/. Згідно керівних роз'яснень Верховного Суду України, за розглядом у справах з подібних правовідносин із застосування судами касаційної інстанції однієї і тієї самої норми матеріального права, касаційний суд вказав, що право власності особи, яка не є учасником кримінального провадження, має захищатися шляхом звільнення цього майна з-під арешту, тобто законодавство про захист права власті поширюється на ці відносини./ правова позиція Постанова Верховного Суду України, Судової палати палата у цивільних справах Верховного Суду від 15.05.2013 № 6-26цс13/. Відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 31.03.2011 року, [PERSON] є власником транспортного засобу марки «Хюндай Акорд» 2008 року випуску, кузов [NUMBER]/а.с.10/ та згідно повідомлення начальника Кременчуцького ВРЕР вих.№9-4006 від 19.05.2011 року на вказаний транспортний засіб накладено арешт, заборону на відчуження /а.с.11/. Відповідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згіднозі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-підарешту. В порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна. Саме до цього зводяться роз'яснення, надані Пленумом Верховного Суду України у п. 4 постанови "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" від 27 серпня 1976 року N 6 (в редакції від 30 червня 1978 року N 5). Таким чином, позовні вимоги [PERSON], що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту, як особи, що не є учасником кримінальної справи, а відтак за приписами ст.391 ЦК України підлягають задоволенню. Разом з тим, слід вказати, що наданий стороною позивача витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна /а.с.26/ про відсутність відомостей про заборону відчуження рухомого майна за номером його державної реєстрації не може бути визнаний як належний і допустимий доказ, так як не містить інформації щодо предмету доказування, оскільки ідентифікуючими ознаками транспортного засобу є виключно його номер кузову.

Outcome: partial